title: 2007 m. kovo 14 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2007/2/EB, sukurianti Europos bendrijos erdvinės informacijos infrastruktūrą (INSPIRE)

text:
25.4.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 108/1

         EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS DIREKTYVA 2007/2/EB
   2007 m. kovo 14 d.
   sukurianti Europos bendrijos erdvinės informacijos infrastruktūrą (INSPIRE)
   EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdami į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 175 straipsnio 1 dalį,
   atsižvelgdami į Komisijos pasiūlymą,
   atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę (1),
   pasikonsultavę su Regionų komitetu,
   laikydamiesi Sutarties 251 straipsnyje nustatytos tvarkos, atsižvelgdami į 2007 m. sausio 17 d. Taikinimo komiteto patvirtintą bendrą tekstą (2),
   kadangi:

               (1)

               Bendrijos aplinkos politika turi būti siekiama aukšto apsaugos lygio atsižvelgiant į skirtingų Bendrijos regionų būklės įvairovę. Be to, informacija, įskaitant erdvinę informaciją, yra būtina formuluojant ir įgyvendinant šią politiką ir kitas Bendrijos politikos kryptis, kuriose pagal Sutarties 6 straipsnį turi būti atsižvelgiama į aplinkos apsaugos reikalavimus. Tam, kad būtų tinkamai atsižvelgiama į šiuos reikalavimus, būtina sukurti šios informacijos naudotojų ir teikėjų tarpusavio koordinavimo mechanizmą, kuris leistų sujungti įvairių sektorių turimą informaciją ir žinias.

               (2)

               Šeštojoje Bendrijos aplinkosaugos veiksmų programoje, priimtoje 2002 m. liepos 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos sprendimu Nr. 1600/2002/EB (3), reikalaujama daug dėmesio skirti integruotam Bendrijos aplinkos apsaugos politikos formavimui, atsižvelgiant į regioninius ir vietos skirtumus. Kyla nemažai problemų, susijusių su erdvinės informacijos, reikalingos siekiant toje programoje numatytų tikslų, buvimu, kokybe, sutvarkymu, prieinamumu ir dalijimusi.

               (3)

               Erdvinės informacijos parengimo, kokybės, sutvarkymo, prieinamumo ir dalijimosi tokia informacija problemos yra bendros daugeliui politikos sričių bei informacijos rūšių ir su jomis susiduriama įvairiuose valdžios institucijų lygmenyse. Šioms problemoms spręsti reikia reglamentuoti priemones, pagal kurias įvairių lygmenų valdžios institucijos ir skirtingi sektoriai keistųsi ir dalintųsi suderintais erdviniais duomenimis ir erdvinių duomenų paslaugomis, prieitų prie jų ir jais naudotųsi. Tam reikia sukurti Bendrijos erdvinės informacijos infrastruktūrą.

               (4)

               Europos bendrijos erdvinės informacijos infrastruktūra (INSPIRE) turėtų padėti formuoti politiką, atsižvelgiant į politikos ir veiklos kryptis, kurios gali turėti tiesioginį ar netiesioginį poveikį aplinkai.

               (5)

               INSPIRE turėtų būti grindžiama valstybių narių sukurtomis erdvinės informacijos infrastruktūromis, kurios atitinka bendras įgyvendinimo taisykles ir kurias papildo Bendrijos lygio priemonės. Šios priemonės turėtų užtikrinti valstybių narių sukurtų erdvinės informacijos infrastruktūrų suderinamumą ir galimybę jomis naudotis Bendrijoje ir tarpvalstybiniu mastu.

               (6)

               Valstybių narių erdvinės informacijos infrastruktūros turėtų būti sukurtos užtikrinant, kad erdviniai duomenys būtų saugomi, pateikiami naudoti ir tvarkomi tinkamiausiu lygiu, kad būtų galima nuosekliai sujungti skirtingų Bendrijos šaltinių erdvinius duomenis ir kad jais galima būtų naudotis daugeliui naudotojų ir daugelyje programų, kad viename valdžios institucijų lygmenyje surinkta erdvine informacija galima būtų dalintis su kitomis valdžios institucijomis, kad erdvinių duomenų pateikimo sąlygos nepagrįstai neribotų jų plataus naudojimo, kad būtų galima nesunkiai rasti esamus erdvinius duomenis, įvertinti jų tinkamumą konkrečiam tikslui ir sužinoti jų naudojimo sąlygas.

               (7)

               Erdvinė informacija, kuriai taikoma ši direktyva, ir informacija, kuriai taikoma 2003 m. sausio 28 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2003/4/EB dėl visuomenės galimybės susipažinti su informacija apie aplinką (4), iš dalies sutampa. Ši direktyva turėtų nepažeisti Direktyvos 2003/4/EB.

               (8)

               Ši direktyva turėtų nepažeisti 2003 m. lapkričio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos Direktyvos 2003/98/EB dėl viešojo sektoriaus informacijos pakartotinio naudojimo (5), nes abiejų direktyvų tikslai vieni kitus papildo.

               (9)

               Ši direktyva neturėtų paveikti valdžios institucijų intelektinės nuosavybės teisių buvimo ar jų turėjimo.

               (10)

               INSPIRE sukūrimas turės reikšmingą pridėtinę vertę kitoms Bendrijos iniciatyvoms, pavyzdžiui, 2002 m. gegužės 21 d. Tarybos reglamentui (EB) Nr. 876/2002 dėl bendros įmonės „Galileo“ įsteigimo (6) ir Komisijos komunikatui Europos Parlamentui ir Tarybai dėl „Pasaulinės aplinkos ir saugumo stebėsenos sistemos (GMES): GMES įdiegimas iki 2008 m. (Veiksmų planas (2004–2008))“, kurios ir jam bus naudingos. Valstybės narės turėtų įvertinti galimybę naudotis „Galileo“ ir GMES duomenimis ir paslaugomis, kai jie taps prieinami, ypač „Galileo“ teikiamus laiko ir erdvės duomenis.

               (11)

               Daug iniciatyvų vykdoma nacionaliniu ir Bendrijos lygiu siekiant surinkti, suderinti ar organizuoti erdvinės informacijos platinimą ar naudojimą. Šios iniciatyvos gali būti nustatytos Bendrijos teisės aktais, tokiais kaip 2000 m. liepos 17 d. Komisijos sprendimu 2000/479/EB dėl Europos išmetamųjų teršalų registro (EPER) įgyvendinimo pagal Tarybos direktyvos 96/61/EB dėl taršos integruotos prevencijos ir kontrolės (IPPC) 15 straipsnį (7) ir 2003 m. lapkričio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 2152/2003 dėl miškų ir aplinkos sąveikos monitoringo Bendrijoje (Forest Focus) (8), Bendrijos finansuojamomis programomis (pavyzdžiui, CORINE žemės dangos, Europos transporto politikos informacinės sistemos) arba gali kilti iš iniciatyvų, kurių imamasi nacionaliniu arba regioniniu lygiu. Ši direktyva ne tik prisidės prie minėtų iniciatyvų, suteikdama pagrindą jų interoperabilumui užtikrinti, bet ir naudosis jau sukaupta patirtimi ir iniciatyvomis, nekartojant jau atlikto darbo.

               (12)

               Ši direktyva turėtų būti taikoma erdviniams duomenims, kuriuos turi valdžios institucijos arba kiti subjektai jų vardu, ir valdžios institucijų naudojimuisi šiais duomenimis atliekant jų viešąsias funkcijas. Taip pat vertinant tam tikras sąlygas, ji taip pat turėtų būti taikoma erdviniams duomenims, kuriuos turi fiziniai ar juridiniai asmenys (ne valstybinės valdžios institucijos), jei šie fiziniai ar juridiniai asmenys to pageidauja.

               (13)

               Ši direktyva neturėtų nustatyti reikalavimų rinkti naujus duomenis arba šią informaciją perduoti Komisijai, nes šiuos klausimus reglamentuoja kiti su aplinka susiję teisės aktai.

               (14)

               Nacionalinių infrastruktūrų įgyvendinimas turėtų būti palaipsnis, ir todėl erdvinių duomenų temos, kurioms taikoma ši direktyva, turėtų būti suskirstytos pagal prioritetus. Įgyvendinant turėtų būti atsižvelgiama į platų erdvinių duomenų taikymą įvairiose politikos srityse, į prioritetinius veiksmus atskirose Bendrijos politikos srityse, kuriems reikalingi suderinti erdviniai duomenys, ir į jau padarytą pažangą atliekant derinimą valstybėse narėse.

               (15)

               Laiko ir lėšų sąnaudos ieškant esamų erdvinių duomenų bei nustatymas ar jie gali būti panaudoti konkrečiam tikslui, yra pagrindinė kliūtis, trukdanti visiškai išnaudoti esamus duomenis. Todėl valstybės narės turėtų pateikti turimų erdvinių duomenų rinkinių ir paslaugų aprašymus metaduomenų forma.

               (16)

               Kadangi dėl gausybės egzistuojančių formatų ir struktūrų, kuriais erdviniai duomenys tvarkomi ir naudojami Bendrijoje, yra keblu efektyviai formuluoti, įgyvendinti, stebėti ir vertinti Bendrijos teisės aktus, kurie tiesiogiai arba netiesiogiai veikia aplinką, reikėtų numatyti įgyvendinimo priemones, kurios palengvintų naudoti iš įvairių šaltinių gautus erdvinius duomenis valstybėse narėse. Šios priemonės turėtų sudaryti sąlygas erdvinių duomenų rinkinių suderinamumui ir valstybės narės turėtų užtikrinti, kad visi duomenys ar informacija, kurių reikia suderinamumui užtikrinti, būtų prieinami tokiomis sąlygomis, kurios neriboja jų panaudojimo minėtu tikslu. Kur įmanoma, įgyvendinimo taisyklės turėtų vadovautis tarptautiniais standartais ir neįtakoti nepagrįstai didelių kaštų valstybėms narėms.

               (17)

               Tam, kad Bendrijoje įvairūs valdžios institucijų lygmenys dalintųsi erdviniais duomenimis, reikalingos tinklo paslaugos. Šios tinklo paslaugos sudarytų galimybę surasti, transformuoti, peržiūrėti, parsisiųsdinti erdvinius duomenis ir skatinti naudoti erdvinius duomenis bei elektroninio verslo paslaugų teikimą. Tinklo paslaugos turėtų būti teikiamos pagal bendrai sutartas specifikacijas ir minimalius veiklos reikalavimus, kad būtų užtikrintas valstybėse narėse esančių infrastruktūrų suderinamumas. Tinklo paslaugos taip pat turėtų numatyti techninę galimybę valdžios institucijoms įgalinti teikti savo erdvinių duomenų rinkinius ir paslaugas.

               (18)

               Tam tikrus erdvinių duomenų rinkinius ir paslaugas, susijusias su Bendrijos politikos kryptimis, tiesiogiai ar netiesiogiai veikiančias aplinką, turi ir valdo trečiosios šalys. Todėl valstybės narės turėtų suteikti trečiosioms šalims galimybę prisidėti prie nacionalinės infrastruktūros, jei tai nepakenks tos infrastruktūros erdvinių duomenų suderinamumui ir nesukels sunkumų naudotis per tą infrastruktūrą teikiamais erdviniais duomenimis ir erdvinių duomenų paslaugomis.

               (19)

               Valstybių narių patirtis parodė, kad norint sėkmingai įgyvendinti erdvinės informacijos infrastruktūrą, svarbu minimalų paslaugų kiekį teikti plačiajai visuomenei nemokamai. Todėl valstybės narės bent jau turėtų sudaryti galimybę nemokamai naudotis erdvinių duomenų rinkinių suradimo ir, tam tikromis sąlygomis, jų peržiūrėjimo paslaugomis.

               (20)

               Prisidėdamos prie nacionalinių infrastruktūrų integravimo į INSPIRE, valstybės narės turėtų suteikti prieigą prie infrastruktūrų per Komisijos valdomą Bendrijos geo-portalą, taip pat per prieigos taškus, kuriuos jos pačios nustatys.

               (21)

               Tam, kad suteiktų galimybę naudotis informacija, turima įvairiuose valdžios institucijų lygmenyse, valstybės narės turėtų šiuo aspektu pašalinti praktines kliūtis, su kuriomis susiduria nacionalinės, regionų ir vietos valdžios institucijos atlikdamos viešąsias funkcijas, galinčias turėti tiesioginės ar netiesioginės įtakos aplinkai.

               (22)

               Valdžios institucijoms reikalinga sklandi prieiga naudotis atitinkamais erdvinių duomenų rinkiniais ir paslaugomis vykdant viešojo pobūdžio funkcijas. Tokiai prieigai gali būti trukdoma, jeigu kiekvieną kartą ji priklausys nuo atskirų ad hoc derybų tarp valdžios institucijų. Valstybės narės turėtų imtis būtinų priemonių siekiant užkirsti kelią tokioms duomenų dalijimosi praktinėms kliūtims, pavyzdžiui, naudoti išankstinius valdžios institucijų tarpusavio susitarimus.

               (23)

               Jei toje pačioje valstybėje narėje viena valdžios institucija teikia kitai valdžios institucijai erdvinių duomenų rinkinius ir paslaugas, kurie reikalingi įvykdyti ataskaitinius reikalavimus pagal Bendrijos teisės aktus, susijusius su aplinka, atitinkama valstybė narė turėtų galėti nuspręsti dėl šių erdvinių duomenų rinkinių ir paslaugų nemokamumo. Vyriausybės bei kitų viešojo administravimo institucijų ir fizinio arba juridinio asmens, atliekančio viešojo administravimo funkcijas pagal nacionalinę teisę, tarpusavio dalijimosi erdvinių duomenų rinkiniais ir paslaugomis mechanizmuose turėtų būti atsižvelgiama į poreikį apsaugoti valdžios institucijų finansinį gyvybingumą, visų pirma toms, kurioms pajamų surinkimas yra pareiga. Bet kokiu atveju taikytini mokesčiai neturėtų viršyti rinkimo, gamybos, atkūrimo ir platinimo kaštų kartu su protingo dydžio investicijų grąža.

               (24)

               Tinklo paslaugos turėtų būti teikiamos visiškai laikantis asmens duomenų apsaugos principų pagal 1995 m. spalio 24 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 95/46/EB dėl asmenų apsaugos tvarkant asmens duomenis ir dėl laisvo tokių duomenų judėjimo (9).

               (25)

               Erdvinių duomenų dalijimosi tarp valdžios institucijų, kurias direktyva įpareigoja dalintis duomenimis, modeliai turėtų būti nešališki ne tik tokių valdžios institucijų valstybėje narėje atžvilgiu, bet ir tokių valdžios institucijų kitose valstybėse narėse ir Bendrijos institucijų atžvilgiu. Kadangi Bendrijos institucijoms ir organams dažnai reikia integruoti ir vertinti visų valstybių narių erdvinę informaciją, jie turėtų gauti prieigą ir naudotis erdviniais duomenimis bei erdvinių duomenų paslaugomis pagal suderintas sąlygas.

               (26)

               Siekiant skatinti pridėtinę vertę sukuriančių valdžios institucijoms ir visuomenei naudingų trečiųjų šalių teikiamų paslaugų kūrimą, būtina sudaryti palankesnes galimybes naudotis administracinėmis ar valstybių sienomis neribojamais erdviniais duomenimis.

               (27)

               Siekiant efektyviai įgyvendinti erdvinės informacijos infrastruktūras, būtina, kad savo veiksmus koordinuotų visi tokių infrastruktūrų sukūrimu suinteresuoti subjektai, nesvarbu, ar jie yra teikėjai, ar naudotojai. Todėl reikėtų įsteigti atitinkamas koordinavimo struktūras, kurios apima įvairius valdžios lygmenis ir atsižvelgia į įgaliojimų ir atsakomybės pasidalijimą valstybėse narėse.

               (28)

               Tam, kad būtų pasinaudota informacijos infrastruktūrų įdirbiu ir faktine patirtimi, reikia, kad šiai direktyvai įgyvendinti būtinos priemonės būtų pagrįstos tarptautiniais standartais ir Europos standartizacijos institucijų pagal 1998 m. birželio 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 98/34/EB, nustatančioje informacijos apie techninius standartus ir reglamentus teikimo tvarką bei taisykles dėl informacinės visuomenės paslaugų (10), nustatytą procedūrą priimtais standartais.

               (29)

               Kadangi Europos aplinkos agentūros, įsteigtos 1990 m. gegužės 7 d. Tarybos reglamentu (EEB) Nr. 1210/90 dėl Europos aplinkos agentūros bei Europos aplinkos informacijos ir stebėjimo tinklo įkūrimo (11), užduotis yra teikti Bendrijai objektyvią, patikimą ir palyginamą informaciją apie aplinką Bendrijos lygiu ir, inter alia, pagerinti su politikos kryptimi susijusios informacijos apie aplinką srautus tarp valstybių narių ir Bendrijos institucijų, ji turėtų aktyviai prisidėti prie šios direktyvos įgyvendinimo.

               (30)

               Pagal Tarpinstitucinio susitarimo dėl geresnės teisės aktų leidybos (12) 34 punktą valstybės narės skatinamos savo ir Bendrijos interesų labui parengti lenteles, kurios kuo geriau iliustruotų šios direktyvos ir perkėlimo į nacionalinę teisę priemonių atitikimą, ir viešai jas paskelbti.

               (31)

               Šiai direktyvai įgyvendinti būtinos priemonės turėtų būti patvirtintos pagal 1999 m. birželio 28 d. Tarybos sprendimą 1999/468/EB, nustatantį Komisijos naudojimosi jai suteiktais įgyvendinimo įgaliojimais tvarką (13).

               (32)

               Visų pirma Komisijai turėtų būti suteikti įgaliojimai pritaikyti I, II ir III prieduose nurodytų esamų duomenų temų aprašymą. Kadangi tokios priemonės yra bendro pobūdžio ir skirtos iš dalies pakeisti neesminius šios direktyvos elementus, jos turėtų būti priimamos laikantis Sprendimo 1999/468/EB 5a straipsnyje numatytos reguliavimo procedūros su tikrinimu.

               (33)

               Komisijai taip pat turėtų būti suteikti įgaliojimai priimti įgyvendinimo taisykles, nustatančias techninius reikalavimus erdvinių duomenų rinkinių ir paslaugų tarpusavio veikimui ir suderinimui, taisykles, nustatančias prieigos prie tokių rinkinių ir paslaugų sąlygas, taip pat taisykles, susijusias su tinklo paslaugų techninėmis specifikacijomis bei pareigomis. Kadangi tokios priemonės yra bendro pobūdžio ir skirtos papildyti šią direktyvą įterpiant naujus neesminius elementus, jos turėtų būti priimamos laikantis Sprendimo 1999/468/EB 5a straipsnyje numatytos reguliavimo procedūros su tikrinimu.

               (34)

               Šios direktyvos įgyvendinimo sprendimams rengti ir INSPIRE ateities plėtrai reikia nuolat stebėti šios direktyvos įgyvendinimo eigą ir rengti reguliarias ataskaitas.

               (35)

               Kadangi šios direktyvos tikslo, t. y. INSPIRE sukūrimo, valstybės narės negali deramai pasiekti dėl tarpvalstybinių aspektų ir dėl bendro poreikio koordinuoti Bendrijoje galiojančias prieigos prie erdvinės informacijos, keitimosi ir dalijimosi erdvine informacija sąlygas ir kadangi jo geriau siekti Bendrijos lygmeniu, laikydamasi Sutarties 5 straipsnyje nustatyto subsidiarumo principo Bendrija gali patvirtinti priemones. Pagal tame straipsnyje nustatytą proporcingumo principą, šia direktyva neviršijama to, kas būtina šiam tikslui pasiekti,

         PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:
   I SKYRIUS
   BENDROSIOS NUOSTATOS
   1 straipsnis
   1.   Šios direktyvos tikslas – nustatyti bendrąsias taisykles, skirtas Europos bendrijos erdvinės informacijos infrastruktūros (toliau – INSPIRE) sukūrimui, Bendrijos aplinkos politikos ir kitos įtakos aplinkai galinčios turėti politikos ar veiklos tikslais.
   2.   INSPIRE grindžiama valstybių narių sukurtomis ir valdomomis erdvinės informacijos infrastruktūromis.
   2 straipsnis
   1.   Ši direktyva nepažeidžia Direktyvų 2003/4/EB ir 2003/98/EB.
   2.   Ši direktyva neįtakoja valdžios institucijų intelektinės nuosavybės teisių buvimo ar jų turėjimo.
   3 straipsnis
   Šioje direktyvoje vartojami tokie sąvokų apibrėžimai:

               1)

               erdvinės informacijos infrastruktūra – tai metaduomenys, erdvinių duomenų rinkiniai ir erdvinių duomenų paslaugos; tinklo paslaugos ir technologijos; susitarimai dėl keitimosi, prieigos ir naudojimosi; bei koordinavimo ir stebėsenos mechanizmai, procesai ir procedūros, kurie yra sukurti, valdomi ar pateikti naudoti vadovaujantis šia direktyva;

               2)

               erdviniai duomenys – tai duomenys, kurie tiesiogiai arba netiesiogiai apibūdina konkrečią vietą arba geografinę vietovę;

               3)

               erdvinių duomenų rinkinys – tai pripažįstama erdvinių duomenų sankaupa;

               4)

               erdvinių duomenų paslaugos – tai operacijos, kurias galima atlikti su erdvinių duomenų rinkiniuose esančiais erdviniais duomenimis arba su susijusiais metaduomenimis, naudojant kompiuterinę programą;

               5)

               erdvinis objektas – tai realaus pasaulio fenomeno, susijusio su konkrečia vieta ar geografine vietove, abstraktus atvaizdas;

               6)

               metaduomenys – tai erdvinių duomenų rinkinius ir erdvinių duomenų paslaugas apibūdinanti informacija, skirta jas surasti, įvertinti ir naudoti;

               7)

               tarpusavio sąveika – tai galimybė be daugkartinio žmogaus įsikišimo sujungti erdvinių duomenų rinkinius ir tarpusavyje suderinti paslaugas taip, kad būtų gautas darnus rezultatas ir padidėtų duomenų rinkinių ir paslaugų pridėtinė vertė;

               8)

               INSPIRE geoportalas – tai interneto svetainė arba jos atitikmuo, suteikianti galimybę naudotis 11 straipsnio 1 dalyje nurodytomis paslaugomis;

               9)

               valdžios institucija – tai:

                           a)

                           bet kokia vyriausybės arba kita viešoji administracija, įskaitant nacionalinio, regioninio ar vietos lygių viešąsias patariamąsias įstaigas;

                           b)

                           fizinis ar juridinis asmuo, pagal nacionalinę teisę vykdantis viešojo administravimo funkcijas, įskaitant konkrečias su aplinka susijusias pareigas, veiksmus ar paslaugas; ir

                           c)

                           a arba b punktuose nurodytai įstaigai ar asmeniui pavaldus fizinis arba juridinis asmuo, turintis viešųjų pareigų arba funkcijų, arba teikiantis viešąsias paslaugas, susijusias su aplinka.

                     Valstybės narės gali numatyti, kad įstaigoms ar institucijoms atliekant teismines ar įstatymų leidybos funkcijas, šios direktyvos tikslais jos nelaikomos valdžios institucijomis;

               10)

               trečioji šalis – tai fizinis ar juridinis asmuo, kuris nėra valdžios institucija.

         4 straipsnis
   1.   Ši direktyva taikoma erdvinių duomenų rinkiniams, kurie atitinka šias sąlygas:

               a)

               jie susiję su teritorija, kuri priklauso valstybės narės jurisdikcijai ir (arba) kurioje ji vykdo jurisdikciją;

               b)

               jie saugomi elektronine forma;

               c)

               juos turi vienas iš šių subjektų arba jie turimi jo vardu:

                           i)

                           valdžios institucija – valdžios institucijos sukurti ar gauti arba jos tvarkomi ar atnaujinami bei priklausantys jos viešojo pobūdžio užduočių sričiai;

                           ii)

                           trečioji šalis, kuriai pagal 12 straipsnį suteikta teisė naudotis tinklu;

               d)

               jie susiję su viena ar keliomis I, II ar III priede išvardytomis temomis.

         2.   Tais atvejais, kai tų pačių erdvinių duomenų rinkinių kopijos yra disponuojamos įvairių valdžios institucijų arba jų vardu, ši direktyva taikoma pagrindinei versijai, iš kurios yra padarytos kopijos.
   3.   Ši direktyva taip pat taikoma erdvinių duomenų paslaugoms, susijusioms su 1 dalyje nurodytų erdvinių duomenų rinkiniuose esančiais duomenimis.
   4.   Šioje direktyvoje nereikalaujama kaupti naujų erdvinių duomenų.
   5.   Jei erdvinių duomenų rinkiniai atitinka 1 dalies c punkto sąlygas, bet intelektinės nuosavybės teisės į jas priklauso trečiajai šaliai, valdžios institucija gali imtis šioje direktyvoje numatytų veiksmų tik gavusi tos trečiosios šalies sutikimą.
   6.   Nukrypstant nuo 1 dalies, ši direktyva aprėpia erdvinių duomenų rinkinius, disponuojamus žemiausio valstybės narės valdžios lygmens valdžios institucijų arba jų vardu, tik jeigu valstybė narė yra priėmusi įstatymus ar kitus teisės aktus, kuriais reikalaujama juos rinkti ar platinti.
   7.   Siekiant atsižvelgti į vis didėjantį erdvinių duomenų poreikį remiant Bendrijos politikos kryptis, turinčias įtakos aplinkai, I, II ir III prieduose nurodytų esamų erdvinių duomenų temų aprašymas gali būti patvirtintas pagal 22 straipsnio 3 dalyje numatytą reguliavimo procedūrą su tikrinimu.
   II SKYRIUS
   METADUOMENYS
   5 straipsnis
   1.   Valstybės narės užtikrina, kad būtų sukurti I, II ir III prieduose išvardytas temas atitinkančių erdvinių duomenų rinkinių ir paslaugų metaduomenys ir kad jie būtų nuolat atnaujinami.
   2.   Metaduomenys apima šią informaciją:

               a)

               erdvinių duomenų rinkinių atitiktį 7 straipsnio 1 dalyje nurodytoms įgyvendinimo taisyklėms;

               b)

               sąlygas dėl prieigos ir naudojimosi erdvinių duomenų rinkiniais bei paslaugomis ir, kur taikoma, atitinkami mokesčiai;

               c)

               erdvinių duomenų rinkinių kokybę ir patvirtinimu;

               d)

               valdžios institucijas, atsakingas už erdvinių duomenų rinkinių ir paslaugų sukūrimą, valdymą, priežiūrą ir platinimą;

               e)

               visuomenės teisės naudotis duomenimis apribojimus ir tokių apribojimų priežastis pagal 13 straipsnį.

         3.   Valstybės narės imasi būtinų priemonių užtikrinti, kad metaduomenys būtų išsamūs ir pakankamai kokybiški 3 straipsnio 6 punkte išdėstytos paskirties atitikimui.
   4.   Šio straipsnio įgyvendinimo taisyklės priimamos laikantis 22 straipsnio 2 dalyje numatytos reguliavimo procedūros iki 2008 m. gegužės 15 d. Šiose taisyklėse atsižvelgiama į atitinkamus egzistuojančius tarptautinius standartus ir naudotojų reikalavimus, pirmiausiai susijusius su metaduomenų patvirtinimu.
   6 straipsnis
   Valstybės narės sukuria 5 straipsnyje nurodytus metaduomenis, laikydamosi tokių terminų:

               a)

               ne vėliau kaip per 2 metus nuo įgyvendinimo taisyklių priėmimo pagal 5 straipsnio 4 dalį dienos I ir II prieduose išvardytas temas atitinkantiems erdvinių duomenų rinkiniams;

               b)

               ne vėliau kaip per 5 metus nuo įgyvendinimo taisyklių priėmimo pagal 5 straipsnio 4 dalį dienos III priede išvardytas temas atitinkantiems erdvinių duomenų rinkiniams.

         III SKYRIUS
   ERDVINIŲ DUOMENŲ RINKINIŲ IR PASLAUGŲ TARPUSAVIO SĄVEIKA
   7 straipsnis
   1.   Įgyvendinimo taisyklės, nustatančios erdvinių duomenų rinkinių ir paslaugų interoperabilumo technines priemones ir, kur tikslinga, erdvinių duomenų rinkinių suderinamumą, skirtos iš dalies pakeisti neesminius šios direktyvos elementus ją papildant, priimamos laikantis 22 straipsnio 3 dalyje numatytos reguliavimo procedūros su tikrinimu. Rengiant įgyvendinimo taisykles atsižvelgiama į atitinkamus naudotojų reikalavimus, esamas iniciatyvas ir tarptautinius standartus, skirtus erdvinių duomenų rinkinių suderinamumui užtikrinti, taip pat turi būti atsižvelgta į pagrįstumo ir kaštų bei naudos veiksnius. Kai pagal tarptautinės teisės normas įsteigtos organizacijos yra priėmusios atitinkamus standartus, užtikrinančius erdvinių duomenų rinkinių ir paslaugų tarpusavio sąveiką ir suderinimą, šie standartai prireikus integruojami į šioje dalyje minėtas įgyvendinimo taisykles ir jose nurodomos esamos techninės priemonės.
   2.   Rengdama 1 dalyje nurodytas įgyvendinimo taisykles, Komisija atlieka analizę, siekdama užtikrinti, kad taisyklės būtų pagrįstos ir proporcingos atsižvelgiant į numatomus kaštus ir naudą, ir supažindinti su tokios analizės rezultatais 22 straipsnio 1 dalyje nurodytą komitetą. Valstybės narės, jų paprašius, pateikia Komisijai šiai analizei atlikti reikalingą informaciją.
   3.   Valstybės narės užtikrina, kad visi naujai sukaupti ir iš esmės restruktūrizuoti erdvinių duomenų rinkiniai ir atitinkamos erdvinių duomenų paslaugos turi būti prieinami, laikantis 1 dalyje nurodytų įgyvendinimo taisyklių, per dvejus metus nuo jų priėmimo, o kiti vis dar naudojami erdvinių duomenų rinkiniai ir paslaugos būtų prieinami, laikantis įgyvendinimo taisyklių, per septynerius metus nuo jų priėmimo. Erdvinių duomenų rinkiniai padaromi prieinamais pritaikant esamus erdvinių duomenų rinkinius arba atliekant 11 straipsnio 1 dalies d punkte numatytas transformavimo paslaugas.
   4.   1 dalyje nurodytos įgyvendinimo taisyklės apima erdvinių objektų, susijusių su atitinkamais erdvinių duomenų rinkiniais, pagal I, II arba III priede išvardytas temas, apibrėžimą bei klasifikavimą ir būdą, kuriuo šie erdviniai duomenys georeferenciškai susieti.
   5.   Nacionalinio, regioninio ir vietos lygmens valstybių narių atstovams bei kitiems fiziniams ar juridiniams asmenims, kuriems dėl jų vaidmens erdvinės informacijos infrastruktūroje yra svarbūs atitinkami erdviniai duomenys, įskaitant naudotojus, rengėjus, pridėtinę vertę turinčių paslaugų teikėjus arba koordinavimo organus, suteikiama galimybė dalyvauti parengiamosiose diskusijose dėl 1 dalyje nurodytų įgyvendinimo taisyklių turinio prieš jas svarstant 22 straipsnio 1 dalyje nurodytam komitetui.
   8 straipsnis
   1.   Erdvinių duomenų rinkinių, atitinkančių vieną ar daugiau iš I ar II priede išvardytų temų, atveju 7 straipsnio 1 dalyje numatytos įgyvendinimo taisyklės turi atitikti šio straipsnio 2, 3 ir 4 dalyse nustatytas sąlygas.
   2.   Įgyvendinimo taisyklės apima šiuos erdvinių duomenų aspektus:

               a)

               bendrą erdvinių objektų unikalaus identifikavimo sistemą, pagal kurią būtų galima susieti nacionalinių sistemų identifikatorius, tuo užtikrinant jų tarpusavio interoperabilumą;

               b)

               erdvinių objektų tarpusavio ryšį;

               c)

               pagrindinius atributinius duomenis ir atitinkamus daugiakalbius sinonimus, kurių paprastai reikia politikos kryptims, galinčioms turėti įtakos aplinkai;

               d)

               informaciją apie duomenų laikinumo dimensiją;

               e)

               duomenų atnaujinimus.

         3.   Įgyvendinimo taisyklės parengiamos taip, kad užtikrintų informacijos apie tą pačią vietą arba informacijos apie tą patį skirtingu masteliu vaizduojamą objektą įrašų nuoseklumą.
   4.   Įgyvendinimo taisyklės parengiamos taip, kad užtikrintų, jog informaciją iš įvairių erdvinių duomenų rinkinių galima būtų tarpusavyje palyginti 7 straipsnio 4 dalyje ir šio straipsnio 2 dalyje nurodytais aspektais.
   9 straipsnis
   7 straipsnio 1 dalyje numatytos įgyvendinimo taisyklės priimamos laikantis šio tvarkaraščio:

               a)

               kai erdvinių duomenų rinkiniai atitinka I priede išvardytas temas – ne vėliau kaip 2009 m. gegužės 15 d.;

               b)

               kai erdvinių duomenų rinkiniai atitinka II arba III priede išvardytas temas – ne vėliau kaip 2012 m. gegužės 15 d.

         10 straipsnis
   1.   Valstybės narės užtikrina, kad 7 straipsnio 1 dalyje numatytų įgyvendinimo taisyklių laikymuisi reikalinga informacija, įskaitant duomenis, kodus ir technines klasifikacijas, galėtų naudotis valdžios institucijos ar trečiosios šalys tokiomis sąlygomis, kurios neribotų jos naudojimo tuo tikslu.
   2.   Siekdamos užtikrinti, kad su geografinėmis savybėmis susiję erdviniai duomenys, kurie yra nustatomi abipus dviejų ar daugiau valstybių narių sienų, būtų darnūs, valstybės narės prireikus bendru sutarimu sprendžia dėl tokių bendrų elementų vaizdavimo ir pozicijos.
   IV SKYRIUS
   TINKLO PASLAUGOS
   11 straipsnis
   1.   Valstybės narės sukuria ir valdo erdvinių duomenų rinkinių ir paslaugų, kuriems pagal šią direktyvą buvo sukurti metaduomenys, tinklą:

               a)

               paieškos paslaugų, kad būtų galima ieškoti erdvinių duomenų rinkinių ir paslaugų pagal atitinkamų metaduomenų turinį ir parodyti tokių metaduomenų turinį;

               b)

               peržiūros paslaugų, kad būtų galima bent jau parodyti, naršyti, priartinti/nutolinti, rodyti panoraminį vaizdą ar vieną ant kito uždėti peržiūrimus erdvinių duomenų rinkinius ir parodyti sutartinius ženklus bei atitinkamą metaduomenų turinį;

               c)

               parsisiųsdinimo paslaugų, kad būtų galima parsisiųsdinti erdvinių duomenų rinkinių kopijas arba jų dalis ir, kai praktiška, turėti teisę tiesiogiai jomis naudotis;

               d)

               transformavimo paslaugų, suteikiančių galimybę transformuoti erdvinių duomenų rinkinius siekiant užtikrinti interoperabilumą;

               e)

               paslaugų, suteikiančių galimybę suaktyvinti erdvinių duomenų paslaugas.

         Teikiant šias paslaugas atsižvelgiama į atitinkamus naudotojų reikalavimus, jomis nesudėtinga naudotis, jomis gali naudotis visuomenė bei jomis galima naudotis internetu arba kita tinkama telekomunikacijos priemone.
   2.   Teikiant 1 dalies a punkte nurodytas paslaugas taikomi bent jau tokie paieškos kriterijai:

               a)

               raktiniai žodžiai;

               b)

               erdvinių duomenų ir paslaugų klasifikacija;

               c)

               erdvinių duomenų rinkinių kokybė ir patvirtinimas;

               d)

               atitikimo 7 straipsnio 1 dalyje nurodytoms įgyvendinimo taisyklėms laipsnis;

               e)

               geografinė vietovė;

               f)

               prieigos bei naudojimo erdvinių duomenų rinkiniais bei paslaugomis sąlygos;

               g)

               valdžios institucijos, atsakingos už erdvinių duomenų rinkinių ir paslaugų sukūrimą, valdymą, priežiūrą ir platinimą.

         3.   1 dalies d punkte nurodytos transformavimo paslaugos derinamos su kitomis toje dalyje nurodytomis paslaugomis taip, kad visos šios paslaugos galėtų būti teikiamos pagal 7 straipsnio 1 dalyje nurodytas įgyvendinimo taisykles.
   12 straipsnis
   Valstybės narės užtikrina, kad valdžios institucijoms būtų sudarytos techninės galimybės prijungti jų erdvinių duomenų rinkinius ir paslaugas prie 11 straipsnio 1 dalyje nurodyto tinklo. Atsižvelgiant į prašymą, ši paslauga taip pat gali būti suteikta trečiosioms šalims, kurių erdvinių duomenų rinkiniai ir paslaugos atitinka įgyvendinimo taisykles, akcentuojant visų pirma su metaduomenimis, tinklo paslaugomis ir interoperabilumu susijusius įsipareigojimus.
   13 straipsnis
   1.   Nukrypstant nuo 11 straipsnio 1 dalies, valstybės narės gali riboti viešą prieigą prie erdvinių duomenų rinkinių ir paslaugų naudojantis 11 straipsnio 1 dalies a punkte nurodytomis paslaugomis, jei tokia prieiga neigiamai paveiktų tarptautinius santykius, visuomenės saugumą ar nacionalinę gynybą.
   Nukrypstant nuo 11 straipsnio 1 dalies, valstybės narės gali riboti viešą prieigą prie erdvinių duomenų rinkinių ir paslaugų naudojantis 11 straipsnio 1 dalies b–e punktuose nurodytomis paslaugomis arba 14 straipsnio 3 dalyje nurodytomis elektroninės prekybos paslaugomis, jei tokia prieiga neigiamai paveiktų bet kurį iš šių aspektų:

               a)

               valdžios institucijų procedūrų konfidencialumą, kai tokį konfidencialumą numato įstatymai;

               b)

               tarptautinius santykius, visuomenės saugumą ar nacionalinę gynybą;

               c)

               teisingumo vykdymą, asmens galimybę būti teisiamam teisingame teismo procese arba valdžios institucijos galimybę vykdyti baudžiamojo arba drausminio pobūdžio tyrimą;

               d)

               komercinės ar pramoninės informacijos konfidencialumą, kai tokį konfidencialumą numato nacionalinės arba Bendrijos teisės aktai siekiant apsaugoti teisėtus ekonominius interesus, įskaitant visuomenės interesus išlaikyti statistikos konfidencialumą ir mokesčių paslaptį;

               e)

               intelektinės nuosavybės teises;

               f)

               asmens duomenų ir (arba) su fiziniu asmeniu susijusių bylų konfidencialumą, jei tas asmuo nesutiko, kad tokia informacija būtų paviešinta, ir jei tokį konfidencialumą numato nacionaliniai arba Bendrijos teisės aktai;

               g)

               asmens, prašomą informaciją pateikusio savo noru, kuris neturi teisinio įpareigojimo arba negali būti teisiškai įpareigotas tai padaryti, interesus arba apsaugą, išskyrus atvejus, kai šis asmuo sutiko, kad atitinkama informacija būtų atskleista;

               h)

               aplinkos, su kuria susijusi tokia informacija, pavyzdžiui, retų rūšių buvimo vietos, apsaugą.

         2.   1 dalyje numatytos teisės naudotis erdvinių duomenų rinkiniais ir paslaugomis ribojimo priežastys aiškinamos apsiribojant tuo, kad konkrečiu atveju atsižvelgiama į visuomenės interesus, kurie būtų patenkinami suteikiant tokią teisę. Kiekvienu konkrečiu atveju reikia palyginti, kaip patenkinami visuomenės interesai atskleidus informaciją ir kaip jie patenkinami apribojant ją arba suteikiant teisę ja naudotis tam tikromis sąlygomis. Remdamosi 1 dalies a, d, f, g ir h punktais, valstybės narės negali apriboti teisės naudotis informacija apie į aplinką išmetamus teršalus.
   3.   Atsižvelgdamos į tai ir taikydamos 1 dalies f punktą, valstybės narės užtikrina, kad būtų laikomasi Direktyvos 95/46/EB.
   14 straipsnis
   1.   Valstybės narės užtikrina, kad 11 straipsnio 1 dalies a ir b punktuose nurodytos paslaugos būtų teikiamos visuomenei nemokamai.
   2.   Nukrypstant nuo 1 dalies, valstybės narės gali leisti 11 straipsnio 1 dalies b punkte nurodytą paslaugą teikiančiai valdžios institucijai taikyti mokesčius, jei tokie mokesčiai užtikrina erdvinių duomenų rinkinių ir atitinkamų duomenų paslaugų išlaikymą, ypač tais atvejais, kai susiduriama su labai dideliais atnaujintų duomenų kiekiai.
   3.   Duomenys, pateikiami naudojantis 11 straipsnio 1 dalies b punkte nurodytomis peržiūros paslaugomis, gali būti tokios formos, kuri užkirstų kelią jų pakartotinam komerciniam panaudojimui.
   4.   Valdžios institucijoms nustačius mokesčius už 11 straipsnio 1 dalies b, c ar e punktuose nurodytas paslaugas, valstybės narės užtikrina elektroninės prekybos paslaugų teikimą. Tokioms paslaugoms gali būti taikoma pastaba dėl atsakomybės atsisakymo, elektroninės licencijos arba, jei būtina, licencijos.
   15 straipsnis
   1.   Komisija Bendrijos lygiu sukuria ir valdo INSPIRE geoportalą.
   2.   Valstybės narės suteikia prieigą prie 11 straipsnio 1 dalyje nurodytų paslaugų per 1 dalyje nurodytą INSPIRE geoportalą. Valstybės narės gali suteikti prieigą prie tų paslaugų ir naudodamos savo prieigos taškus.
   16 straipsnis
   Įgyvendinimo taisyklės, skirtos iš dalies pakeisti neesminius šio skyriaus elementus, priimamos laikantis 22 straipsnio 3 dalyje numatytos reguliavimo procedūros su tikrinimu, o jose visų pirma nustatoma:

               a)

               11 ir 12 straipsniuose nurodytų paslaugų techninės specifikacijos ir būtiniausi šių paslaugų funkcionalumo kriterijai, atsižvelgiant į esamus Bendrijos aplinkosaugos teisės aktais priimtus atsiskaitymo reikalavimus ir rekomendacijas, egzistuojančias elektroninės prekybos paslaugas ir technologijų pažangą;

               b)

               12 straipsnyje nurodyti įsipareigojimai.

         V SKYRIUS
   DALIJIMASIS DUOMENIMIS
   17 straipsnis
   1.   Kiekviena valstybė narė patvirtina savo valdžios institucijų, nurodytų 3 straipsnio 9 punkto a ir b papunkčiuose, tarpusavio dalijimosi erdvinių duomenų rinkiniais ir paslaugomis priemones. Šios priemonės suteikia atitinkamoms valdžios institucijoms teisę gauti prieigą prie erdvinės informacijos duomenų rinkinių ir paslaugų, keistis ir naudotis šiais rinkiniais ir paslaugomis atliekant viešojo pobūdžio užduotis, galinčias turėti tiesioginės ar netiesioginės įtakos aplinkai.
   2.   1 dalyje nustatytos priemonės užkerta kelią apribojimams, dėl kurių, naudojimosi prasme, galėtų kilti praktinių kliūčių dalytis erdvinių duomenų rinkiniais ir paslaugomis.
   3.   Valstybės narės gali leisti erdvinių duomenų rinkinius ir paslaugas teikiančioms valdžios institucijoms licencijuoti ir (arba) reikalauti mokesčio iš šiais erdvinių duomenų rinkiniais ir paslaugomis besinaudojančių valdžios institucijų ir Bendrijos įstaigų. Bet kokie tokio pobūdžio mokesčiai ir licencijos privalo visiškai derėti su bendruoju tikslu – palengvinti keitimąsi erdvinių duomenų rinkiniais ir paslaugomis tarp valdžios institucijų. Kai nustatomi mokesčiai, jie turi būti ne didesni nei būtina užtikrinant reikiamą erdvinių duomenų rinkinių ir paslaugų kokybę ir platinimą kartu su protingo dydžio investicijų grąža, tuo pat metu, kur taikytina, nepažeidžiant erdvinių duomenų rinkinius bei paslaugas teikiančių valdžios institucijų savifinansavimo reikalavimų. Valstybių narių teikiami erdvinių duomenų rinkiniai ir paslaugos Bendrijos institucijoms, kurie reikalingi įvykdyti jų ataskaitų teikimo reikalavimus pagal Bendrijos teisės aktus, susijusius su aplinka, teikiami nemokamai.
   4.   1, 2 ir 3 dalyse numatytomis dalijimosi erdvinių duomenų rinkiniais ir paslaugomis priemonėmis gali naudotis kitų valstybių narių valdžios institucijos, nurodytos 3 straipsnio 9 punkto a ir b papunkčiuose, bei Bendrijos institucijos ir organai, atlikdami viešojo pobūdžio užduotis, galinčias turėti įtakos aplinkai.
   5.   1, 2 ir 3 dalyse numatytomis dalijimosi erdvinių duomenų rinkiniais ir paslaugomis priemonėmis, remiantis abipusiškumu ir lygiateisiškumu, gali naudotis tarptautiniais susitarimais, kurių šalys yra Bendrija ir valstybės narės, įsteigtos organizacijos, atlikdamos užduotis, galinčias turėti įtakos aplinkai.
   6.   Jeigu 1, 2 ir 3 dalyse numatytomis dalijimosi erdvinių duomenų rinkiniais ir paslaugomis priemonėmis galima naudotis pagal 4 ir 5 dalis, šios priemonės gali būti papildytos nacionalinės teisės reikalavimais dėl naudojimosi sąlygų.
   7.   Nukrypstant nuo šio straipsnio, valstybės narės gali apriboti dalijimąsi erdvinių duomenų rinkiniais ir paslaugomis, kai tai turėtų neigiamos įtakos teisingumo vykdymui, visuomenės saugumui, krašto apsaugai ar tarptautiniams santykiams.
   8.   Valstybės narės Bendrijos institucijoms ir įstaigoms suteikia prieigą prie erdvinių duomenų rinkinių ir paslaugų laikantis suderintų sąlygų. Tas sąlygas reglamentuojančios įgyvendinimo taisyklės, skirtos iš dalies pakeisti neesminius šios direktyvos elementus ją papildant, priimamos laikantis 22 straipsnio 3 dalyje numatytos reguliavimo procedūros su tikrinimu. Šios įgyvendinimo taisyklės turi nepažeisti 1–3 dalyse nurodytų principų.
   VI SKYRIUS
   KOORDINAVIMAS IR PAPILDOMOS PRIEMONĖS
   18 straipsnis
   Valstybės narės užtikrina, kad būtų nustatytos atitinkamos struktūros ir mechanizmai visų erdvinės informacijos infrastruktūromis suinteresuotų subjektų indėliui įvairiuose valdžios lygmenyse koordinuoti.
   Šios struktūros koordinuoja, inter alia, naudotojų, rengėjų, pridėtinę vertę turinčių paslaugų teikėjų ir koordinavimo įstaigų įnašus, susijusius su atitinkamų duomenų rinkinių identifikavimu, naudotojų poreikiais, informacijos apie esamą praktiką teikimu ir informacijos apie šios direktyvos įgyvendinimą teikimu.
   19 straipsnis
   1.   Komisija atsako už INSPIRE, kaip nurodyta šioje direktyvoje, koordinavimą Bendrijos lygiu ir šioje srityje jai padeda atitinkamos organizacijos, ypač Europos aplinkos agentūra.
   2.   Kiekviena valstybė narė nustato ryšių palaikymo punktą, paprastai valdžios instituciją, atsakingą už ryšius su Komisija šioje direktyvoje reglamentuojamais klausimais. Atsižvelgiant į įgaliojimų ir atsakomybės pasidalijimą valstybėje narėje, šiam ryšių palaikymo punktui padės koordinavimo struktūra.
   20 straipsnis
   Šioje direktyvoje nurodytose įgyvendinimo taisyklėse deramai atsižvelgiama į Europos standartizacijos įstaigų standartus, patvirtintus laikantis Direktyvoje 98/34/EB nustatytos tvarkos, taip pat į tarptautinius standartus.
   VII SKYRIUS
   BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS
   21 straipsnis
   1.   Valstybės narės stebi erdvinių duomenų infrastruktūros įgyvendinimą ir jos naudojimą. Jos parengia stebėsenos rezultatus nuolat prieinamus Komisijai ir visuomenei.
   2.   Ne vėliau kaip 2010 m. gegužės 15 d. valstybės narės nusiunčia Komisijai ataskaitą, kurioje trumpai apibendrinama:

               a)

               kaip vyksta erdvinių duomenų rinkinių ir paslaugų viešojo sektoriaus teikėjų ir naudotojų bei tarpininkavimo įstaigų koordinavimas, santykiai su trečiosiomis šalimis ir organizuojamas kokybės užtikrinimas;

               b)

               valdžios institucijų ar trečiųjų šalių indėlis į erdvinės informacijos infrastruktūros funkcionalumą ir koordinavimą;

               c)

               informacija apie erdvinės informacijos infrastruktūros naudojimą;

               d)

               valdžios institucijų susitarimai dėl tarpusavio dalijimosi duomenimis;

               e)

               šios direktyvos įgyvendinimo išlaidos ir nauda.

         3.   Kas treji metai, pradedant ne vėliau kaip 2013 m. gegužės 15 d., valstybės narės siunčia Komisijai ataskaitą, kurioje pateikiama atnaujinta informacija 2 dalyje nurodytais klausimais.
   4.   Išsamios šio straipsnio įgyvendinimo taisyklės priimamos laikantis 22 straipsnio 2 dalyje nustatytos reguliavimo procedūros.
   22 straipsnis
   1.   Komisijai padeda komitetas.
   2.   Kai daroma nuoroda į šią dalį, taikomi Sprendimo 1999/468/EB 5 ir 7 straipsniai, atsižvelgiant į to sprendimo 8 straipsnio nuostatas.
   Sprendimo 1999/468/EB 5 straipsnio 6 dalyje nustatytas laikotarpis yra trys mėnesiai.
   3.   Kai daroma nuoroda į šią dalį, taikomi Sprendimo 1999/468/EB 5a straipsnio 1–4 dalys ir 7 straipsnis, atsižvelgiant į jo 8 straipsnį.
   23 straipsnis
   Iki 2014 m. gegužės 15 d. ir vėliau kas šešeri metai Komisija pateikia Europos Parlamentui ir Tarybai pranešimą apie šios direktyvos įgyvendinimą, pagrįstą, inter alia, valstybių narių pagal 21 straipsnio 2 ir 3 dalis pateiktomis ataskaitomis.
   Kur būtina, kartu su pranešimu pateikiami pasiūlymai dėl Bendrijos veiksmų.
   24 straipsnis
   1.   Valstybės narės priima įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie, įsigalioję iki 2009 m. gegužės 15 d., įgyvendina šią direktyvą.
   Patvirtindamos tokias priemones, valstybės narės daro juose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma juos oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.
   2.   Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų nacionalinės teisės aktų pagrindinių nuostatų tekstus.
   25 straipsnis
   Ši direktyva įsigalioja dvidešimtą dieną nuo jos paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.

   26 straipsnis
   Ši direktyva skirta valstybėms narėms.

      Priimta Strasbūre, 2007 m. kovo 14 d.

            Europos parlamento vardu

            Primininkas

         H.-G. PÖTTERING

            Tarybos vardu

            Primininkas

         G. GLOSER

      (1)  OL C 221, 2005 9 8, p. 33.

      (2)  2005 m. birželio 7 d. Europos Parlamento nuomonė (OL C 124 E, 2006 5 25, p. 116), 2006 m. sausio 23 d. Tarybos bendroji pozicija (OL C 126 E, 2006 5 30, p. 16) ir 2006 m. birželio 13 d. Europos Parlamento pozicija (dar neskelbta Oficialiajame leidinyje). 2007 m. sausio 29 d. Tarybos sprendimas ir 2007 m. vasario 13 Europos Parlamento teisėkūros rezoliucija (dar neskelbta Oficialiajame leidinyje).

      (3)  OL L 242, 2002 9 10, p. 1.

      (4)  OL L 41, 2003 2 14, p. 26.

      (5)  OL L 345, 2003 12 31, p. 90.

      (6)  OL L 138, 2002 5 28, p. 1.

      (7)  OL L 192, 2000 7 28, p. 36.

      (8)  OL L 324, 2003 12 11, p. 1. Reglamentas su pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 788/2004 (O L 138, 2004 4 30, p. 17).

      (9)  OL L 281, 1995 11 23, p. 31. Direktyva su pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 1882/2003 (OL  284, 2003 10 31, p. 1).

      (10)  OL L 204, 1998 7 21, p. 37. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais 2003 m. stojimo aktu.

      (11)  OL L 120, 1990 5 11, p. 1. Reglamentas su paskutiniais pakeitimais, padarytais Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 1641/2003 (OL L 245, 2003 9 29, p. 1).

      (12)  OL C 321, 2003 12 31, p. 1.

      (13)  OL L 184, 1999 7 17, p. 23. Sprendimas su pakeitimais, padarytais Sprendimu 2006/512/EB (OL L 200, 2006 7 22, p. 11).
   I PRIEDAS
   6 STRAIPSNIO A PUNKTE, 8 STRAIPSNIO 1 DALYJE IR 9 STRAIPSNIO A PUNKTE NURODYTOS ERDVINIŲ DUOMENŲ TEMOS

               1.

               Koordinačių atskaitos sistemos
               Vienareikšmio erdvinės informacijos nurodymo erdvėje naudojant koordinačių (x, y, z) derinį ir (arba) platumą, ilgumą bei aukštį sistemos, pagrįstos geodezinės horizontaliosios ir vertikaliosios atskaitos duomenimis.

               2.

               Geografinio tinklelio sistemos
               Suderintas kintamos skiriamosios gebos tinklelis su bendru atskaitos tašku ir standartizuota tinklelio langelių lokacija bei dydžiu.

               3.

               Geografiniai pavadinimai
               Sričių, regionų, vietovių, miestų, priemiesčių, miestelių, gyvenviečių ar kitų viešąją ar istorinę reikšmę turinčių geografinių ar topografinių elementų pavadinimai.

               4.

               Administraciniai vienetai
               Administracinėmis ribomis atskirti vietos, regionų ir nacionalinės valdžios administraciniai vienetai, į kuriuos padalijamos teritorijos, kurios priklauso valstybės narės jurisdikcijai ir (arba) kuriose ji vykdo jurisdikciją.

               5.

               Adresai
               Nuosavybės vieta pagal adreso duomenis, paprastai gatvės pavadinimą, namo numerį, pašto kodą.

               6.

               Kadastro sklypai
               Kadastrų registruose ar panašiai apibrėžti plotai.

               7.

               Transporto tinklai
               Keliai, geležinkeliai, oro ir vandens transporto tinklai bei su jais susijusi infrastruktūra. Įtraukiamos sąsajos tarp skirtingų tinklų. Taip pat apima 1996 m. liepos 23 d. Europos Parlamente ir Tarybos sprendime Nr. 1692/96/EB, pateikiančiame Bendrijos gaires dėl transeuropinio transporto tinklo plėtros (1), ir jo vėlesniuose pakeitimuose apibrėžtą transeuropinį transporto tinklą.

               8.

               Hidrografija
               Hidrografiniai elementai, įskaitant jūros zonas ir visus kitus vandens telkinius bei su jais susijusius elementus, įskaitant upių baseinus ir pabaseinius. Kur tikslinga, pagal 2000 m. spalio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2000/60/EB, nustatančią Bendrijos veiksmų vandens politikos srityje pagrindus (2), ir tinklų pavidalu.

               9.

               Saugomos teritorijos
               Teritorija, nustatyta ar tvarkoma pagal tarptautinius, Bendrijos ir valstybių narių teisės aktus, siekiant konkrečių apsaugos tikslų.

      (1)  OL L 228, 1996 9 9, p. 1. Sprendimas su paskutiniais pakeitimais, padarytais Tarybos reglamentu (EB) Nr. 1791/2006 (OL L 363, 2006 12 20, p. 1).

      (2)  OL L 327, 2000 12 22, p. 1. Direktyva su pakeitimais, padarytais Sprendimu Nr. 2455/2001/EB (OL L 331, 2001 12 15, p. 1).
   II PRIEDAS
   6 STRAIPSNIO A PUNKTE, 8 STRAIPSNIO 1 DALYJE IR 9 STRAIPSNIO B PUNKTE NURODYTOS ERDVINIŲ DUOMENŲ TEMOS

               1.

               Aukštis
               Sausumos, ledo ir vandenyno paviršių skaitmeniniai aukščio modeliai. Tai apima sausumos aukštį, batimetriją ir pakrantės liniją.

               2.

               Žemės danga
               Fizinė ir biologinė žemės paviršiaus danga, įskaitant dirbtinius paviršius, žemės ūkio plotus, miškus, (pusiau) natūralius plotus, šlapžemes, vandens telkinius.

               3.

               Ortofotografinis vaizdavimas
               Georeferencinis žemės paviršiaus atvaizdas, gaunamas iš palydove arba orlaivyje esančių jutiklių.

               4.

               Geologija
               Geologija apibūdinama pagal sudėtį ir struktūrą. Tai apima pamatinę uolieną, vandeninguosius sluoksnius ir geomorfologiją.

         III PRIEDAS
   6 STRAIPSNIO B PUNKTE IR 9 STRAIPSNIO B PUNKTE NURODYTOS ERDVINIŲ DUOMENŲ TEMOS

               1.

               Statistiniai vienetai
               Vienetai, skirti statistinės informacijos platinimui ar panaudojimui.

               2.

               Pastatai
               Geografinė pastatų buvimo vieta.

               3.

               Dirvožemis
               Dirvožemio ir podirvio charakteristikos: gylis, granuliometrinė sudėtis, dalelių ir organinių medžiagų struktūra ir sudėtis, akmeningumas, erozija ir tam tikrais atvejais vidutinis nuolydis bei numatomas vandens sulaikymo pajėgumas.

               4.

               Žemės naudojimas
               Teritorija apibūdinama pagal jos esamą ir būsimą planuojamą funkcinę arba socialinę ir ekonominę paskirtį (pvz., gyvenamoji, pramoninė, komercinė, žemės ūkio, miškų, rekreacinė).

               5.

               Žmonių sveikata ir sauga
               Patologijų dominavimo geografinis pasiskirstymas (alergijos, vėžys, kvėpavimo takų ligos ir t. t.), informacija apie poveikį žmonių sveikatai (biomarkeriai, vaisingumo sumažėjimas, epidemijos) ar gerovei (nuovargis, stresas ir t. t.), tiesiogiai (oro tarša, cheminės medžiagos, ozono sluoksnio retėjimas, triukšmas ir t. t.) arba netiesiogiai (maistas, genetiškai modifikuoti organizmai ir t. t.) susijusi su aplinkos kokybe.

               6.

               Komunalinės įmonės ir valstybės tarnybos
               Tai apima komunalinių įmonių infrastruktūrą, pavyzdžiui, kanalizaciją, atliekų tvarkymą, elektros energijos tiekimą ir vandens tiekimą, administracines ir socialines valstybės tarnybas, pavyzdžiui, viešojo administravimo įstaigas, civilinės saugos tarnybas, mokyklas ir ligonines.

               7.

               Aplinkos stebėsenos priemonės
               Aplinkos stebėsenos priemonių vieta ir veikla, įskaitant valdžios institucijų arba jų vardu atliekamą išmetamų teršalų, aplinkos terpių būklės ir kitų ekosistemos parametrų (biologinės įvairovės, ekologinių augalijos sąlygų ir t. t.) stebėjimą ir matavimą.

               8.

               Gamybos ir pramonės įrenginiai
               Pramoninės gamybos įmonės, įskaitant įrenginius, kuriems taikoma 1996 m. rugsėjo 24 d. Tarybos direktyva 96/61/EB dėl taršos integruotos prevencijos ir kontrolės (1), ir vandens ėmimo įmones, kasybos, sandėliavimo vietas.

               9.

               Žemės ūkio ir akvakultūros infrastruktūra
               Žemės ūkio įrenginiai ir gamybos infrastruktūra (įskaitant drėkinimo sistemas, šiltnamius ir tvartus).

               10.

               Gyventojų pasiskirstymas – demografija
               Geografinis žmonių pasiskirstymas, įskaitant gyventojų savybes ir aktyvumo lygius, pagal tinklelį, regioną, administracinį ar kitą analitinį vienetą.

               11.

               Tvarkomos teritorijos, ribojamos ir reglamentuojamos zonos bei vienetai, už kuriuos atsiskaitoma
               Tvarkomos/ribojamos/reglamentuojamos zonos ir vienetai, už kuriuos atsiskaitoma tarptautiniu, Europos, nacionaliniu, regioniniu arba vietos lygmeniu tvarkomos ir reglamentuojamos zonos arba zonos, apie kurias rengiamos ataskaitos. Tai apima sąvartynus, ribotos veiklos zonas aplink geriamo vandens šaltinius, nitratų pažeidžiamas zonas, reglamentuojamus jūros arba didelių vidaus vandenų farvaterius, atliekų aikšteles, zonas, kuriose ribojamas triukšmas, vietas, kuriose reikalingas leidimas žvalgybai ar kasinėjimui, upių baseinų sritis, atitinkamas vietoves, apie kurias rengiamos ataskaitos, ir pakrančių zonos tvarkymo vietoves.

               12.

               Gamtinių pavojų zonos
               Pažeidžiamos vietovės, suskirstytos pagal gamtinio pavojaus pobūdį (visi atmosferiniai, hidrologiniai, seisminiai, vulkaniniai ir savaiminių gaisrų reiškiniai, kurie dėl savo vietos, stiprumo ir dažnumo kelia didelę grėsmę visuomenei), pvz., potvyniai, nuošliaužos ir žemės nusėdimas, griūtys, miškų gaisrai, žemės drebėjimai, ugnikalnių išsiveržimai.

               13.

               Atmosferos sąlygos
               Fizinės atmosferos sąlygos. Tai apima matavimais, modeliais arba abiem būdais pagrįstus erdvinius duomenis, nurodant matavimo vietas.

               14.

               Meteorologinės geografinės sąlygos
               Oro sąlygos ir jų matavimai; krituliai, temperatūra, evapotranspiracija, vėjo greitis ir kryptis.

               15.

               Okeanografinės geografinės sąlygos
               Fizinės vandenynų charakteristikos (srovės, druskingumas, bangų aukštis ir t. t.).

               16.

               Jūrų regionai
               Jūrų ir sūrių vandens telkinių, pagal bendras charakteristikas suskirstytų į regionus ir paregionius, fizinės charakteristikos.

               17.

               Biogeografiniai regionai
               Teritorijos, kurioms būdingos palyginti homogeniškos ekologinės sąlygos ir panašios charakteristikos.

               18.

               Buveinės ir biotopai
               Geografinės teritorijos, kurioms būdingos specifinės ekologinės sąlygos, procesai, struktūra ir (gyvybės palaikymo) funkcijos, sudarančios gyvenimui tinkamas fizines sąlygas ten gyvenantiems organizmams. Tai apima visiškai natūralias ir pusiau natūralias sausumos ir vandens teritorijas, kurios turi skirtingas geografines, abiotines ir biotines sąlygas.

               19.

               Rūšių pasiskirstymas
               Geografinis gyvūnų ir augalų rūšių pasiskirstymas pagal tinklelį, regioną, administracinį ar kitą analitinį vienetą.

               20.

               Energijos ištekliai
               Energijos ištekliai, įskaitant angliavandenilius, hidroenergiją, bioenergiją, saulės ir vėjo energiją ir t. t., tam tikrais atvejais įskaitant informaciją apie išteklių apimties gylį/aukštį.

               21.

               Naudingosios iškasenos
               Naudingosios iškasenos, įskaitant metalų rūdas, pramonei naudojamas naudingąsias iškasenas ir t. t., tam tikrais atvejais įskaitant informaciją apie išteklių apimties gylį/aukštį.

      (1)  OL L 257, 1996 10 10, p. 26. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr.  166/2006 (OL L 33, 2006 2 4, p.1).


title: 1984 m. gruodžio 10 d. Tarybos Direktyva iš dalies keičianti, pirmiausia dėl pagalbos turistams, Pirmąją direktyvą (73/239/EEB) dėl įstatymų ir kitų teisės aktų, susijusių su tiesioginio draudimo, išskyrus gyvybės draudimą, veiklos pradėjimu ir vykdymu, derinimo

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

31984L0641

Oficialusis leidinys L 339 , 27/12/1984 p. 0021 - 0025 specialusis leidimas suomių kalba: skyrius 6 tomas 2 p. 0093  specialusis leidimas ispanų kalba: skyrius 06 tomas 2 p. 0150  specialusis leidimas švedų kalba: skyrius 6 tomas 2 p. 0093  specialusis leidimas portugalų kalba skyrius 06 tomas 2 p. 0150

		Tarybos Direktyva1984 m. gruodžio 10 d.iš dalies keičianti, pirmiausia dėl pagalbos turistams, Pirmąją direktyvą (73/239/EEB) dėl įstatymų ir kitų teisės aktų, susijusių su tiesioginio draudimo, išskyrus gyvybės draudimą, veiklos pradėjimu ir vykdymu, derinimo(84/641/EEB)EUROPOS BENDRIJŲ TARYBA,atsižvelgdama į Europos ekonominės bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 57 straipsnio 2 dalį,atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą [1],atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę [2],atsižvelgdama į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [3],kadangi 1973 m. liepos 4 d. Pirmoji Tarybos direktyva (73/239/EEB) dėl įstatymų ir kitų teisės aktų, susijusių su tiesioginio draudimo, išskyrus gyvybės draudimą, veiklos pradėjimu ir vykdymu, derinimo [4] (toliau — Pirmoji direktyva), su pakeitimais, padarytais Direktyva 76/580/EEB [5], panaikino kai kuriuos skirtumus tarp valstybių narių įstatymų, kad būtų lengviau tokią veiklą pradėti ir vykdyti;kadangi šioje verslo srityje, apimančioje išmokų natūra mokėjimą, pasiekta didelė pažanga; kadangi šias išmokas įvairiose valstybėse narėse reglamentuoja skirtingos nuostatos; kadangi tie skirtumai kliudo naudotis įsisteigimo teise;kadangi, siekiant panaikinti šią įsisteigimo teisės kliūtį, reikėtų konkrečiai nurodyti, kad atitinkamai veiklai Pirmoji direktyva negali būti netaikoma tik dėl tos priežasties, kad šią veiklą sudaro išmokų natūra mokėjimas arba ją teikiantis asmuo tam naudoja tiktai savo darbuotojus arba įrenginius; kadangi todėl tokia pagalba, kuria pasižadama padėti netikėtai atsitikus nenumatytam atvejui, turėtų, atsižvelgiant į ypatingą tokios pagalbos pobūdį, įeiti į šios direktyvos reglamentavimo sritį;kadangi priežiūros sumetimais pagalbos operacijų įtraukimas į Pirmosios direktyvos, kurioje nepateikiamas tokių operacijų apibrėžimas, taikymo sferą, negali daryti poveikio joms taikomoms fiskalinėms taisyklėms;kadangi vien tiktai tas faktas, kad draudiminę apsaugą suteikusios įmonės valstybės narės teritorijoje įvykus su kelių transporto priemone susijusiai avarijai arba gedimui, yra suteikiama tam tikro pobūdžio pagalba, dar nėra priežastis, kad kuriam nors asmeniui arba įmonei, kuri nėra draudimo įmonė, būtų taikomi Pirmosios direktyvos reikalavimai;kadangi turėtų būti ne taip griežtai laikomasi sąlygos, kad avarija arba gedimas turi būti įvykę draudiminę apsaugą suteikusios įmonės valstybės narės teritorijoje, kad būtų galima atsižvelgti į esamus savitarpio susitarimus arba į tam tikras su geografine padėtimi arba atitinkamų organizacijų struktūra susijusias aplinkybes, arba į labai nežymią minimų operacijų ekonominę reikšmę;kadangi į Pirmosios direktyvos taikymo sritį neturėtų būti įtrauktos valstybių narių organizacijos, kurių paskirtis yra teikti paslaugas valstybinių institucijų vardu;kadangi pagalbos sutartis siūlanti įmonė privalo turėti reikiamas priemones, būtinas išmokoms natūra, kurias ji pasiūlo per tam tikrą laikotarpį mokėti; kadangi turėtų būti nustatytos specialios nuostatos, leidžiančios apskaičiuoti mokumo atsargą bei minimalų garantinį fondą, kurį tokia įmonė privalo turėti;kadangi yra būtinos tam tikros pereinamosios nuostatos, kurios leistų tik pagalbą teikiančioms įmonėms prisitaikyti prie Pirmosios direktyvos reikalavimų;kadangi, atsižvelgiant į ypatingus struktūrinius ir geografinius sunkumus, yra būtina suteikti valstybės narės automobilių klubui pereinamąjį laikotarpį, per kurį jis pasirengtų vykdyti minimos direktyvos reikalavimus, susijusius su transporto priemonės, greičiausiai kartu su vairuotoju ir keleiviais, grąžinimu į savo šalį;kadangi būtina nuolat atnaujinti Pirmosios direktyvos nuostatas, numatančias teisines formas, kurios gali būti taikomos draudimo įmonėms; kadangi turėtų būti pakeistos tam tikros minėtosios direktyvos nuostatos dėl Bendrijos teritorijoje įsisteigusioms atstovybėms ar filialams, priklausantiems įmonėms, kurių pagrindinės buveinės yra už Bendrijos ribų, taikomų taisyklių, kad jos atitiktų Direktyvos 79/267/EEB [6] nuostatas,PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:1 straipsnis"1 straipsnis1. Ši direktyva reglamentuoja draudimo įmonių, įsteigtų valstybėje narėje arba siekiančių joje įsisteigti, tiesioginio draudimo, įskaitant šio straipsnio 2 dalyje minimos pagalbos teikimą, savarankiškos veiklos pradėjimą ir vykdymą.2. Pagalbos veikla reiškia pagalbą asmenims, patyrusiems sunkumų kelionės metu, išvykus toli nuo namų ar nuolatinės gyvenamosios vietos. Tai reiškia, kad įmonė, kuriai yra sumokėta draudimo įmoka, privalo nedelsdama suteikti draudimo sutartyje numatytą pagalbą naudos gavėjui, atsidūrusiam sunkioje padėtyje dėl netikėtai įvykusio atsitikimo, sutartyje numatytais atvejais ir sąlygomis.Pagalba gali būti išmokos pinigais arba išmokos natūra. Išmokos natūra taip pat gali būti mokamos pasitelkiant į pagalbą teikiančiojo asmens darbuotojus ir įrenginius.Į pagalbos veiklą neįtrauktas aptarnavimas, priežiūra arba garantinis aptarnavimas įsigijus prekę, arba kai pagalbos nurodytojas arba jos suteikėjas veikia tiktai kaip tarpininkas.3. Šiame straipsnyje minimos veiklos klasifikavimas į grupes yra pateikiamas priede."2 straipsnis"3. Pagalbos veiklai, kai atsitikus su autotransporto priemone susijusiai avarijai arba gedimui, įvykusiam draudiminę apsaugą suteikusios įmonės valstybės narės teritorijoje, atsakomybė apsiriboja šiomis operacijomis:- avarijos vietoje suteikiama pagalba, kurios metu draudiminę apsaugą suteikianti įmonė dažniausiai pasitelkia savo darbuotojus ir įrengimus,- transporto priemonės nugabenimas į artimiausią arba tinkamiausią vietą, kur gali būti atlikti remonto darbai, ir vairuotojo bei keleivių pristatymas, paprastai tomis pačiomis pagalbos priemonėmis į artimiausią vietovę, iš kur jie galės tęsti savo kelionę kitomis priemonėmis,- jeigu tai numatyta draudiminę apsaugą suteikusios įmonės valstybėje narėje, transporto priemonės, greičiausiai kartu su vairuotoju bei keleiviais, nugabenimas į namus, jų išvykimo arba pradinio tikslo vietą toje pačioje valstybėje,išskyrus atvejus, kai tokias operacijas vykdo įmonė, kuriai yra taikoma ši direktyva.Pirmosiose dviejose įtraukose minimais atvejais, sąlyga, kad avarija arba gedimas turi būti įvykęs draudiminę apsaugą suteikusios įmonės valstybės narės teritorijoje:a) negalioja, jei ši įmonė yra tokia organizacija, kurios narys yra naudos gavėjas, ir panaši organizacija atitinkamoje šalyje be papildomos įmokos (premijos), savitarpio susitarimo pagrindu, suteikia avarinės tarnybos bei transporto priemonės nutempimo paslaugas tiesiog pateikus nario kortelę;b) negali sukliudyti, kad tokią pagalbą ir Airijoje, ir Jungtinėje Karalystėje suteiktų viena organizacija, veikianti abiejose valstybėse.Trečioje įtraukoje minimomis aplinkybėmis, jeigu avarija arba gedimas įvyko Airijos teritorijoje arba Jungtinės Karalystės atveju Šiaurės Airijos teritorijoje, transporto priemonė, greičiausiai kartu ir vairuotojas bei keleiviai gali būti nugabenti į namus, išvykimo arba jų pirminio tikslo vietą bet kurioje iš šių teritorijų.Be to, ši direktyva netaikoma pagalbos operacijoms, kai, įvykus su transporto priemone susijusiai avarijai arba josgedimui už Liuksemburgo Didžiosios Kunigaikštystės teritorijos ribų, tokias pagalbos operacijas, kurias sudaro avariją patyrusios arba sugedusios transporto priemonės, greičiausiai kartu su vairuotoju bei keleiviais nugabenimas namo, atlieka Liuksemburgo Didžiosios Hercogystės Automobilių klubas.Įmonės, kurioms yra taikoma ši direktyva, gali užsiimti šiame punkte minima veikla tiktai turėdamos leidimą priedo A dalyje nurodytai 18 draudimo grupei, nepažeidžiant šio priedo C dalies. Tuo atveju ši direktyva yra taikoma atitinkamoms operacijoms."3 straipsnis"Ši direktyva netaikoma draudimo įmonėms, kurios atitinka šias sąlygas:- draudimo įmonė neatlieka jokios kitos į šios direktyvos apimtį įeinančios veiklos, negu nurodyta priedo A punkte 18 draudimo grupėje,- ši veikla yra išimtinai vietinio pobūdžio ir ją sudaro tiktai išmokų natūra mokėjimas ir- bendros metinės pajamos, gautos iš pagalbos teikimo sunkumus patyrusiems asmenims, neviršija 200000 ekiu."4 straipsnis"f) DanijojeFalcks Redningskorps A/S, København."5 straipsnisPirmosios direktyvos 8 straipsnio 1 dalies a punkto priešpaskutinėje įtraukoje išbraukiami žodžiai "coöperatieve vereniging".6 straipsnis"Jos taip pat nekliudo valstybėms narėms tikrinti įmonių, prašančių arba gavusių leidimą priedo A dalies 18 draudimo grupei, tiesioginius arba netiesioginius personalo ir įrangos išteklius, taip pat ir jų turimo medicinos personalo kvalifikaciją ir įrangos kokybę, kad galėtų vykdyti su šios grupės draudimu susijusius įsipareigojimus."7 straipsnis"e) išlaidų, susijusių su pradinėmis administracinėmis paslaugomis ir verslą užtikrinančiomis organizacinėmis priemonėmis, sąmatą; finansinius išteklius, numatytus šių išlaidų padengimui, ir, jeigu draudžiamos rizikos yra išvardytos priedo A dalies 18 pozicijoje, įmonės turimus išteklius, reikalingus pagalbos teikimo įsipareigojimams vykdyti".8 straipsnis"13 straipsnisValstybės narės glaudžiai bendradarbiauja, vykdydamos leidimą gavusių draudimo įmonių finansinės padėties priežiūrą. Jeigu minimoms įmonėms yra duotas leidimas atlikti priedo A dalies 18 pozicijoje išvardytų rizikų draudimą, valstybės narės taip pat bendradarbiauja, vykdydamos šių įmonių turimų išteklių, kurie joms yra reikalingi įsipareigotų pagalbos teikimo operacijų vykdymui, priežiūrą, jeigu valstybių įstatymuose yra numatyta tokių išteklių priežiūra."9 straipsnis"Priedo A dalies 18 punkte išvardytų rizikų atveju antrojo rezultato (pagrįsto išmokomis) skaičiavimui panaudota išmokų suma yra išlaidos, kurias patiria draudimo įmonė dėl suteiktos pagalbos. Tokios išlaidos yra apskaičiuojamos pagal valstybės narės, kurios teritorijoje yra įmonės pagrindinė buveinė, nacionalines nuostatas."10 straipsnis"– 300000 ekiu, jeigu draudžiamos visos arba kai kurios rizikos, įtrauktos į šios direktyvos priedo A dalies 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 16 ir 18 punktus."11 straipsnis"19 straipsnis1. Kiekviena valstybė narė reikalauja, kad draudimo įmonė, kurios pagrindinė buveinė yra jos teritorijoje, pateiktų metinę ataskaitą apie visų rūšių operacijas, savo finansinę padėtį, mokumą ir priedo A dalies 18 punkte išvardytų rizikų draudiminės apsaugos atveju turimus kitus jų įsipareigojimų vykdymui reikalingus išteklius, jeigu tos valstybės įstatymuose yra numatyta tokių išteklių priežiūra.2. Valstybė narė reikalauja, kad draudimo įmonės, vykdančios savo veiklą jos teritorijoje, reguliariai pateiktų ataskaitas kartu su statistiniais dokumentais, reikalingais priežiūros vykdymui ir priedo A dalies 18 punkte išvardytų rizikų draudiminės apsaugos atveju nurodytų jų įsipareigojimų vykdymui turimus išteklius, jeigu tos valstybės įstatymuose yra numatyta tokių išteklių priežiūra. Kompetentingos priežiūros institucijos pateikia viena kitai dokumentus ir informaciją, kurių reikia priežiūrai vykdyti."12 straipsnis"26 straipsnis1. Bet kuri draudimo įmonė, prašanti arba gavusi leidimą vykdyti draudimo veiklą daugiau nei vienoje valstybėje narėje, gali kreiptis, kad jai būtų taikomos šios lengvatos, kurios gali būti suteiktos tik bendrai:a) 25 straipsnyje nurodyta mokumo atsarga yra apskaičiuojama, atsižvelgiant į visą Bendrijos teritorijoje jos vykdomą veiklą; tuo atveju, vykdant tokį apskaičiavimą, atsižvelgiama tik į Bendrijos teritorijoje įsteigtų visų atstovybių arba filialų vykdomas operacijas;b) pagal 23 straipsnio 2 dalies e punktą reikalaujamas pradinis įnašas yra įmokamas bet kurioje iš šių valstybių narių;c) garantinį fondą sudarantis turtas yra lokalizuotas bet kurioje iš valstybių narių, kuriose ji vykdo draudimo veiklą.2. Prašymas leisti naudotis 1 straipsnio dalyje nurodytomis lengvatomis yra pateikiamas atitinkamų valstybių narių kompetentingoms institucijoms. Prašyme turi būti nurodyta valstybės narės institucija, kuri ateityje prižiūrės visų Bendrijoje įsteigtų atstovybių arba filialų mokumą. Įmonė privalo nurodyti tos institucijos pasirinkimo priežastis. Įnašas yra įmokamas toje valstybėje narėje.3. Šio straipsnio 1 dalyje numatytos lengvatos gali būti suteikiamos tiktai tada, jeigu sutinka visų valstybių, kuriose yra paduotas prašymas, kompetentingos institucijos. Lengvatos pradeda galioti nuo tada, kai pasirinkta priežiūros institucija informuoja kitas priežiūros institucijas, kad ji vykdys visų Bendrijos teritorijoje įsteigtų atstovybių ar filialų mokumo priežiūrą.Pasirinkta priežiūros institucija gauna iš kitų valstybių narių būtiną informaciją, kuri reikalinga vykdant bendrą jų teritorijose įsteigtų draudimo atstovybių arba filialų mokumo priežiūrą.4. Paprašius vienai ar kelioms suinteresuotoms valstybėms narėms, pagal šį straipsnį suteiktos lengvatos yra panaikinamos vienu metu visose atitinkamose valstybėse narėse."13 straipsnis"Dėl 20 straipsnio taikymo, jeigu draudimo įmonė gali naudotis 26 straipsnio 1 dalyje nurodytomis lengvatomis, institucija, kurios pareiga yra tikrinti visų Bendrijos teritorijoje įsteigtų atstovybių arba filialų mokumą, yra prilyginama tos valstybės, kurios teritorijoje yra Bendrijoje veikiančios draudimo įmonės pagrindinė buveinė, kompetentingai institucijai."14 straipsnis"18. PagalbaPagalba asmenims, patyrusiems sunkumų kelionės metu, išvykus iš namų ar iš nuolatinės gyvenamosios vietos."15 straipsnisValstybė narė savo teritorijoje gali pagalbos teikimui asmenims, patyrusiems sunkumų kitomis aplinkybėmis negu nurodyta 1 straipsnyje, taikyti Pirmojoje direktyvoje numatytas priemones. Jeigu valstybė narė pasinaudoja šia galimybe, ji, taikydama tas priemones, laiko tokią veiklą įeinančia į Pirmosios direktyvos priedo A dalies 18 draudimo grupę, nepažeidžiant tos direktyvos priedo C dalies.Pirmesnė pastraipa jokiu būdu nekliudo, kad būtų kitaip klasifikuojamos pagal Pirmosios direktyvos priedą tokios veiklos, kurios akivaizdžiai priklauso kitoms draudimo grupėms.Tai, kad šiame straipsnyje aptariama veikla yra klasifikuojama kitaip toje valstybėje narėje, kurios teritorijoje yra draudimo įmonės pagrindinė buveinė, negali būti pakankamas pagrindas neduoti leidimo atstovybei arba filialui.Pereinamojo laikotarpio nuostatos16 straipsnis1. Valstybės narės gali draudimo įmonėms, kurios pranešimo apie šią direktyvą metu vykdė tiktai pagalbą savo teritorijose, skirti nuo tos datos penkerių metų laikotarpį, per kurį šios draudimo įmonės galėtų patenkinti Pirmosios direktyvos 16 ir 17 straipsniuose numatytus reikalavimus.2. Valstybės narės gali šio straipsnio 1 dalyje minimoms draudimo įmonėms, kurios, pasibaigus nurodytam penkerių metų laikotarpiui, nesudarė visos mokumo atsargos, leisti joms tai padaryti per papildomą, ne ilgesnį kaip dvejų metų laikotarpį, tačiau tik su sąlyga, kad šios draudimo įmonės pagal Pirmosios direktyvos 20 straipsnį pateikia priežiūros institucijai patvirtinti priemonių, kurių ketinama imtis šiam tikslui pasiekti, planą.3. Bet kuri šio straipsnio 1 dalyje minima draudimo įmonė, kuri nori taip išplėsti savo veiklą, kaip ji yra apibrėžta Pirmosios direktyvos 8 straipsnio 2 dalyje arba 10 straipsnyje, gali tai padaryti tik tuo atveju, jeigu ji nedelsdama pradeda laikytis tos direktyvos reikalavimų.4. Bet kuri šio straipsnio 1 dalyje minima draudimo įmonė, kuri yra kitokios nei Pirmosios direktyvos 8 straipsnyje nurodytos formos, gali trejus metus nuo pranešimo apie šią direktyvą dienos tęsti veiklą, būdama tokios formos, kokia ji buvo tą dieną.5. Šis straipsnis yra mutatis mutandis taikomas įmonėms, kurios įsteigiamos po pranešimo apie šią direktyvą dienos ir kurios perima tą dieną jau vykdytą verslą iš teisiškai atskiro subjekto.17 straipsnisValstybės narės gali Pirmosios direktyvos III antraštinėje dalyje minimoms atstovybėms ir filialams, kurios tų valstybių narių teritorijoje teikia tiktai pagalbą, suteikti maksimalų penkerių metų laikotarpį nuo pranešimo apie šią direktyvą dienos Pirmosios direktyvos 25 straipsnio reikalavimams patenkinti su sąlyga, kad tokios atstovybės ir filialai neplės savo veiklos, kaip ji yra apibrėžta Pirmosios direktyvos 10 straipsnio 2 dalyje.18 straipsnisAštuonerius metus nuo pranešimo apie šią direktyvą dienos sąlyga, kad avarija arba gedimas turi būti įvykę draudiminę apsaugą suteikusios įmonės valstybės narės teritorijoje, yra netaikoma Pirmosios direktyvos 2 straipsnio 3 dalies pirmosios pastraipos trečiojoje įtraukoje nurodytoms operacijoms, kai jas atlieka ELPA (Graikijos automobilių ir turizmo klubas).Baigiamosios nuostatos19 straipsnis1. Valstybės narės ne vėliau kaip iki 1987 m. birželio 30 d. pakeičia savo nacionalines nuostatas, kad įgyvendintų šią direktyvą. Apie tai jos nedelsdamos praneša Komisijai. Taip pakeistos nuostatos, atsižvelgiant į šios direktyvos 16, 17 ir 18 straipsnius, pradedamos taikyti ne vėliau kaip nuo 1988 m. sausio 1 d.2. Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų įstatymų ir kitų teisės aktų pagrindinių nuostatų tekstus.20 straipsnisPer šešerius metus nuo pranešimo apie šią direktyvą dienos Komisija informuoja Tarybą apie sunkumus, susijusius su šios direktyvos ir ypač jos 15 straipsnio taikymu. Jei reikia, ji pateikia siūlymus dėl tokių sunkumų pašalinimo.21 straipsnisŠi direktyva skirta valstybėms narėms.Priimta Briuselyje, 1984 m. gruodžio 10 d.Tarybos varduPirmininkasA. Dukes[1] OL C 51, 1981 3 10, p. 5; OL C 30, 1983 2 4, p. 6.[2] OL C 149, 1982 6 14, p. 129.[3] OL C 343, 1981 12 31, p. 9.[4] OL L 228, 1973 8 16, p. 3.[5] OL L 189, 1976 7 13, p. 13.[6] OL L 63, 1979 3 13, p. 1.--------------------------------------------------