title: 2013 m. vasario 26 d. Komisijos direktyva 2013/8/ES, kuria iš dalies keičiama Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2009/144/EB dėl tam tikrų ratinių žemės ir miškų ūkio traktorių sudėtinių dalių ir charakteristikų, siekiant suderinti jos technines nuostatas  Tekstas svarbus EEE

text:
28.2.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 56/8

         KOMISIJOS DIREKTYVA 2013/8/ES
   2013 m. vasario 26 d.
   kuria iš dalies keičiama Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2009/144/EB dėl tam tikrų ratinių žemės ir miškų ūkio traktorių sudėtinių dalių ir charakteristikų, siekiant suderinti jos technines nuostatas
   (Tekstas svarbus EEE)
   EUROPOS KOMISIJA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
   atsižvelgdama į 2003 m. gegužės 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2003/37/EB dėl žemės ar miškų ūkio traktorių, jų priekabų ir keičiamos velkamosios įrangos, jų sistemų, sudėtinių dalių ir atskirų techninių mazgų tipo patvirtinimo ir panaikinančią Direktyvą 74/150/EEB (1), ypač į jos 19 straipsnio 1 dalies b punktą,
   kadangi:

               (1)

               Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2009/144/EB (2) IV priede išdėstytos bendros nuostatos ir reikalavimai mechaniniams traktorių ir jų velkamų transporto priemonių sukabintuvams ir vertikaliai sukabinimo taško apkrovai;

               (2)

               pastaraisiais metais Sąjungoje pradėta naudoti naujų rūšių sukabintuvus, kurie šiuo metu tvirtinami nacionaliniu lygmeniu pagal ISO standartus. Tai yra nesvyruojančios šakutės (angl. no-swivel clevis) sukabintuvai (ISO 6489-5:2011), rutuliniai (angl. ball type) sukabintuvai (ISO 24347:2005) ir pirštiniai (angl. pin type) sukabintuvai (ISO 6489-4:2004);

               (3)

               siekiant atsižvelgti į dabartinę rinkos padėtį ir sumažinti galimą saugos ir ekonominį poveikį bei sudaryti sąlygas patvirtinti šių sukabintuvų EB tipą, būtina nagrinėjamuosius sukabintuvus ir atitinkamus ISO standartus įtraukti į Direktyvą 2009/144/EB;

               (4)

               todėl Direktyva 2009/144/EB turėtų būti atitinkamai iš dalies pakeista;

               (5)

               šioje direktyvoje nustatytos priemonės atitinka Direktyvos 2003/37/EB 20 straipsnio 1 dalimi įsteigto komiteto nuomonę,

         PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:
   1 straipsnis
   Direktyvos 2009/144/EB IV priedas iš dalies keičiamas pagal šios direktyvos priedą.
   2 straipsnis
   1.   Valstybės narės ne vėliau kaip 2014 m. balandžio 1 d. priima ir paskelbia įstatymus ir kitus teisės aktus, būtinus, kad būtų laikomasi šios direktyvos. Jos nedelsdamos pateikia Komisijai tokių nuostatų tekstą.
   Valstybės narės, priimdamos tas nuostatas, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.
   2.   Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų nacionalinės teisės aktų pagrindinių nuostatų tekstus.
   3 straipsnis
   Ši direktyva įsigalioja dvidešimtą dieną po jos paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
   4 straipsnis
   Ši direktyva skirta valstybėms narėms.

      Priimta Briuselyje 2013 m. vasario 26 d.

            Komisijos vardu

            Pirmininkas

         José Manuel BARROSO

      (1)  OL L 171, 2003 7 9, p. 1.

      (2)  OL L 27, 2010 1 30, p. 33.

      PRIEDAS
      Direktyvos 2009/144/EB IV priedas iš dalies keičiamas taip:

                  1)

                  1.1 punktas pakeičiamas taip:
                  1.1.   „Mechaninis traktoriaus ir velkamos transporto priemonės sukabintuvas“ – prie traktoriaus ir prie velkamos transporto priemonės primontuotos sudėtinės dalys šioms transporto priemonėms mechaniškai sukabinti.
                  Šios direktyvos nuostatos taikomos tik traktorių mechaninių sukabintuvų sudėtinėms dalims.
                  Skiriami trys pagrindiniai traktorių sukabintuvų sudėtinių dalių tipų modeliai:

                              —

                              šakutės tipas (žr. 1 priedėlio 1 ir 2 paveikslus);

                              —

                              nesvyruojančios šakutės sukabintuvas (žr. 1 priedėlio 1d paveikslą);

                              —

                              vilkimo kablys (žr. 1 paveikslą „Prikabinimo kablio matmenys“ ISO 6489–1:2001);

                              —

                              prikabinimo sija (žr. 1 priedėlio 3 paveikslą),

                              —

                              rutulinis sukabintuvas (žr. 1 priedėlio 4 paveikslą);

                              —

                              pirštinis sukabintuvas (žr. 1 priedėlio 5 paveikslą).“;

                  2)

                  2.7 punktas pakeičiamas taip:
                  2.7.   Šakutė neturi kliudyti vilkties žiedams išilgine kryptimi svyruoti bent 90° į kairę arba į dešinę apie išilginę sukabintuvo ašį, kai nustatytas stabdymo momentas yra 30–150 Nm.
                  Vilkimo kablys, nesvyruojančios šakutės sukabintuvas, rutulinis sukabintuvas ir pirštinis sukabintuvas neturi kliudyti vilkties žiedui svyruoti bent 20° į kairę arba į dešinę apie išilginę sukabintuvo ašį.“;

                  3)

                  3.1 punktas pakeičiamas taip:
                  „3.1.   Matmenys

                  Traktoriaus mechaninio sukabintuvo sudedamųjų dalių matmenys turi atitikti 1 priedėlio 1–5 paveiksluose ir 1 lentelėje pateiktus matmenis.“;

                  4)

                  3.3.1 punktas pakeičiamas taip:

                              „3.3.1.

                              Didžiausią statinę vertikalią apkrovą nustato gamintojas. Tačiau ji jokiu būdu negali būti didesnė kaip 3 000 kg, nebent naudojamas rutulinis sukabintuvas, tokiu atveju apkrova negali būti didesnė kaip 4 000 kg.“;

                  5)

                  3.4.1 punktas papildomas šiuo sakiniu:
                  „Masės mt, mlt, ma ir mla išreiškiamos kilogramais.“;

                  6)

                  4.2 punktas pakeičiamas taip:
                  4.2.   Kartu su paraiška dėl kiekvieno sukabintuvo sudedamosios dalies tipo turi būti pridėti šie dokumentai ir aprašai:

                              —

                              sukabinimo įtaiso brėžinys su masteliu (trys kopijos); šiuose brėžiniuose būtinai turi būti pateikti visi reikiami matmenys bei matavimo dydžiai šiam įtaisui sumontuoti;

                              —

                              trumpas techninis sukabinimo įtaiso aprašas, kuriame nurodomas konstrukcijos tipas ir panaudotos medžiagos;

                              —

                              pateikiama D vertė, kaip nurodyta 2 priedėlyje dinaminiam bandymui, arba T vertė (velkamoji masė tonomis), atitinkanti 1,5 karto techniškai leistiną didžiausią eksploatacinę priekabos masę, kaip nurodyta 3 priedėlyje statinio bandymo atveju, ir didžiausia vertikali sukabinimo taško apkrova S (išreikšta kilogramais);

                              —

                              vienas arba daugiau sukabinimo įtaisų (kaip reikalauja techninė tarnyba).“;

                  7)

                  5.1.3 ir 5.1.4 punktai pakeičiami taip:

                              „5.1.3.

                              jeigu atsparumas tikrinamas pagal 2 priedėlio nuostatas (dinaminis bandymas):
                              leistina D vertė (kN),
                              statinės vertikalios apkrovos S vertė (kg);

                              5.1.4.

                              jeigu atsparumas tikrinamas pagal 3 priedėlio nuostatas (statinis bandymas):
                              velkamoji masė T (tonomis) ir vertikali sukabinimo įtaiso apkrova S (kg).“;

                  8)

                  6 punktas pakeičiamas taip:
                  „6.   NAUDOJIMO INSTRUKCIJA
                  Su visais mechaniniais sukabintuvais turi būti pateikta gamintojo parengta naudojimo instrukcija. Į šią instrukciją turi būti įrašytas EB sudėtinės dalies tipo patvirtinimo numeris, taip pat D (kN) arba T (tonomis) vertės (atsižvelgiama į tai, koks sukabintuvo bandymas buvo atliktas).“

                  9)

                  1 priedėlis iš dalies keičiamas taip:

                              a)

                              po 1c paveikslo įterpiamas 1d paveikslas ir 1 lentelė:
                              „1d   paveikslas

                                 Nesvyruojančios šakutės sukabintuvas (atitinkantis ISO 6489-5:2011)

                                 1   lentelė

                                 Priekabų arba žemės ūkio padargų sukabintuvų šakučių formos ir matmenys

                                             Vertikali apkrova

                                          S
                                          kg

                                             D vertė

                                          D
                                          kN

                                             Forma

                                             Matmuo

                                          mm

                                          D
                                          ± 0,5

                                          a
                                          min.

                                          b
                                          min.

                                          ≤ 1 000

                                          ≤ 35

                                          w

                                          18

                                          50

                                          40

                                          ≤ 2 000

                                          ≤ 90

                                          x

                                          28

                                          70

                                          55

                                          ≤ 3 000

                                          ≤ 120

                                          y

                                          43

                                          100

                                          80

                                          ≤ 3 000

                                          ≤ 120

                                          z

                                          50

                                          110

                                          95“

                              b)

                              įterpiami šie 4 ir 5 paveikslai:
                              „4   paveikslas

                                 Rutulinis sukabintuvas (atitinkantis ISO 24347:2005)

                                 5   paveikslas

                                 Pirštinis sukabintuvas (atitinkantis ISO 6489–4:2004)

                                             “;

                  10)

                  2 priedėlis iš dalies keičiamas taip:

                              a)

                              2 punkto penkta ir šešta pastraipos keičiamos taip:
                              „Vertikalios jėgos, stačiu kampu nukreiptos į traktoriaus vėžes, dedamosios – tai statinė vertikali apkrova S (kg).
                              Techniškai leidžiamas mases MT ir MR nurodo gamintojas tonomis.“;

                              b)

                              3.2 punktas pakeičiamas taip:
                              „3.2.   Bandymo jėgos
                              Bandymo jėga, kalbant geometrijos terminais, yra sudaryta iš horizontalios ir vertikalios bandymo jėgos dedamųjų:

                              čia:

                                 , kai kalbama apie kintamą jėgą,
                              arba

                                 , kai kalbama apie tolygiai didėjančią jėgą (traukos jėga arba pastūma),

                                  (vertė išreikšta kN)

                                          S

                                          =

                                          Statinė sukabintuvo apkrova (tarpvėžės apkrova, išreikšta kg).“;

                  11)

                  3 priedėlio 1.5 punktas pakeičiamas taip:
                  1.5.   Prieš 1.4.2 punkte nurodytą bandymą turi būti atliktas bandymas, kurio metu yra veikiamas sukabinimo įtaiso atskaitos centras, didžiausią gamintojo rekomenduotą vertikalią apkrovą (matuojamą daN, lygią g · S/10), tris kartus viršijančią pradinę apkrovą, tolygiai didinant, pradedant nuo 500 daN.
                  Atliekant bandymą sukabinimo įtaiso deformacija neturi būti didesnė kaip 10 % skaičiuojant nuo maksimalios tampriosios deformacijos.
                  Patikrinimas atliekamas po to, kai nustojama veikti vertikalia apkrova (matuojama daN, lygia g · S/10) ir pradinė apkrova yra lygi 500 daN.“;

                  12)

                  4 priedėlyje įterpiamas šis pavyzdys:
                  „EB tipo patvirtinimo ženklo pavyzdys

                  Sukabinimo įtaisas su pirmiau pateiktu EB sudėtinės dalies tipo patvirtinimo ženklu – įtaisas, kuriam EB sudėtinės dalies tipo patvirtinimas buvo suteiktas Vokietijoje (e1). Patvirtinimo numeris yra 38–363 ir šiam sukabinimo įtaisui buvo atliktas statinis atsparumo bandymas (S).“;

                  13)

                  5 priedėlis iš dalies keičiamas taip:

                              a)

                              antraštė pakeičiama taip:
                              „PRANEŠIMAS APIE EB SUDĖTINĖS DALIES TIPO PATVIRTINIMO SUTEIKIMĄ, ATSISAKYMĄ SUTEIKTI PATVIRTINIMĄ, PATVIRTINIMO PANAIKINIMĄ ARBA ŠIO PATVIRTINIMO IŠPLĖTIMĄ, ATSIŽVELGIANT Į SUKABINIMO ĮTAISO (ŠAKUTĖS TIPO, NESVYRUOJANČIOS ŠAKUTĖS SUKABINTUVAS, VILKIMO KABLYS, PRIKABINIMO SIJA, RUTULINIS SUKABINTUVAS IR PIRŠTINIS SUKABINTUVAS) STIPRUMĄ, MATMENIS IR VERTIKALIĄ SUKABINIMO TAŠKO APKROVĄ“;

                              b)

                              2 punktas pakeičiamas taip:
                              2.   Sukabinimo įtaiso tipas (šakutės tipo, nesvyruojančios šakutės sukabintuvas, vilkimo kablys, prikabinimo sija, rutulinis sukabintuvas, pirštinis sukabintuvas) (2)“;

                              c)

                              5.1 ir 5.2 punktai pakeičiami taip:
                              „5.1.   Dinaminis bandymas:

                              D vertė:
                              … (kN)
                              vertikali sukabinimo taško apkrova (S):
                              … (kg)
                              5.2.   Stacionarusis bandymas:

                              velkama masė T:
                              … (tonomis)
                              vertikali sukabinimo taško apkrova (S):
                              … (kg)“;

                  14)

                  7 priedėlio 9 punktas pakeičiamas taip:
                  9.   Leidžiama statinė vertikali sukabinimo taško apkrova:
                  … (kg)“.


title: 1997 m. rugsėjo 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 97/54/EB, iš dalies keičianti Tarybos direktyvų 74/150/EEB, 74/151/EEB, 74/152/EEB, 74/346/EEB, 74/347/EEB, 75/321/EEB, 75/322/EEB, 76/432/EEB, 76/763/EEB, 77/311/EEB, 77/537/EEB, 78/764/EEB, 78/933/EEB, 79/532/EEB, 79/533/EEB, 80/720/EEB, 86/297/EEB, 86/415/EEB ir 89/173/EEB nuostatas dėl ratinių žemės ūkio ir miškų ūkio traktorių didžiausio projektinio greičio

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

31997L0054

Oficialusis leidinys L 277 , 10/10/1997 p. 0024 - 0025

		Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 97/54/EB1997 m. rugsėjo 23 d.iš dalies keičianti Tarybos direktyvų 74/150/EEB, 74/151/EEB, 74/152/EEB, 74/346/EEB, 74/347/EEB, 75/321/EEB, 75/322/EEB, 76/432/EEB, 76/763/EEB, 77/311/EEB, 77/537/EEB, 78/764/EEB, 78/933/EEB, 79/532/EEB, 79/533/EEB, 80/720/EEB, 86/297/EEB, 86/415/EEB ir 89/173/EEB nuostatas dėl ratinių žemės ūkio ir miškų ūkio traktorių didžiausio projektinio greičioEUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdami į Europos bendrijos steigimo sutartį ir ypač į jos 100a straipsnį,atsižvelgdami į Komisijos pasiūlymą [1],atsižvelgdami į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [2],laikydamiesi Sutarties 189b straipsnyje nustatytos tvarkos [3],kadangi 1974 m. kovo 4 d. Tarybos direktyva 74/150/EEB dėl valstybių narių įstatymų, reglamentuojančių ratinių žemės ūkio ir miškų ūkio traktorių tipo patvirtinimą, suderinimo [4] šiuo metu taikoma tik traktoriams, kurių didžiausias projektinis greitis yra nuo 6 iki 30 km/h;kadangi daugelio traktorių didžiausias projektinis greitis šiandien viršija 30 km/h; kadangi todėl tapo būtina iš dalies pakeisti Direktyvą 74/150/EEB ir atskiras direktyvas, sudarančias dalį tipo patvirtinimo sistemos, skirtos visoms Europos transporto priemonėms, siekiant išvengti, kad tokia tvarka būtų taikoma vis mažesniam transporto priemonių skaičiui;kadangi atskirose Direktyvose 74/151/EEB [5], 74/152/EEB [6], 74/346/EEB [7], 74/347/EEB [8], 75/321/EEB [9], 75/322/EEB [10], 76/432/EEB [11], 76/763/EEB [12], 77/311/EEB [13], 77/537/EEB [14], 78/764/EEB [15], 78/933/EEB [16], 79/532/EEB [17], 79/533/EEB [18],80/720/EEB [19], 86/297/EEB [20], 86/415/EEB [21] ir 89/173/EEB [22] pateikti šių direktyvų taikymo srities, susijusios su didžiausiu projektiniu greičiu, apibrėžimai; kadangi šias direktyvas taip pat privalu pakeisti laikantis Direktyvos 74/150/EEB 12 straipsnyje nustatytos tvarkos, siekiant išvengti, kad jos būtų taikomos vis mažesniam transporto priemonių skaičiui;kadangi tinkamas projektinio greičio padidėjimas yra nuo 30 iki 40 km/h;kadangi padidinus didžiausiam projektiniam greičiui, naudojamam apibrėžti Direktyvos 74/150/EEB ir tam tikrų atskirų direktyvų taikymo sritį, reikia taip pat pakeisti 1976 m. balandžio 6 d. Tarybos direktyvą 76/432/EEB dėl valstybių narių įstatymų, reglamentuojančių ratinių žemės ūkio ir miškų ūkio traktorių stabdymo įtaisus, suderinimo [23]; kadangi šis pakeitimas, padarytas atskirame akte, privalo įsigalioti ne vėliau kaip ši direktyva;kadangi būtina patobulinti ir suvienodinti visus su sauga susijusius aspektus, pvz., įmontuoti saugos diržus;kadangi traktorių keliamai taršai turėtų būti taikomos būsimų Bendrijos teisės aktų nuostatos,PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:1 straipsnisŽodžiai "30 km/h" pakeičiami "40 km/h":- Direktyvų 74/150/EEB, 74/151/EEB, 74/152/EEB, 74/346/EEB, 74/347/EEB, 75/321/EEB, 75/322/EEB, 76/432/EEB, 76/763/EEB, 77/311/EEB, 77/537/EEB, 78/933/EEB, 79/532/EEB, 79/533/EEB, 80/720/EEB, 86/297/EEB, 86/415/EEB ir 89/173/EEB 1 straipsnio 2 dalyje,- Direktyvos 78/764/EEB 9 straipsnio 2 dalyje ir- Direktyvos 74/152/EEB priedo 1.5 punkte.2 straipsnisValstybės narės priima priemones, kurios, paskelbtos ir įsigaliojusios iki 1998 m. rugsėjo 23 d., įgyvendina šią direktyvą. Valstybės narės apie tai nedelsdamos praneša Komisijai. Jos taiko priemones nuo 1998 m. rugsėjo 23 d.Valstybės narės, tvirtindamos šias priemones, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma šias priemones oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.3 straipsnisŠi direktyva įsigalioja 20 dieną nuo jos paskelbimo Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje.4 straipsnisŠi direktyva skirta valstybėms narėms.Priimta Briuselyje, 1997 m. rugsėjo 23 d.Europos Parlamento varduPirmininkasJ. M.Gil-RoblesTarybos varduPirmininkasF. Boden[1] OL C 186, 1996 6 26, p. 11.[2] OL C 56, 1997 2 24, p. 74.[3] 1996 m. gruodžio 10 d. Europos Parlamento nuomonė (OL C 20, 1997 1 20, p.25), 1997 m. kovo 13 d. Tarybos bendroji pozicija (OL C 157, 1997 5 24, p. 1) ir 1997 m. liepos 16 d. Europos Parlamento sprendimas (OL C 286, 1997 9 22). 1997 m. liepos 29 d. Tarybos sprendimas.[4] OL L 84, 1974 3 28, p. 10. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais 1994 m. Stojimo aktu.[5] OL L 84, 1974 3 28, p. 25.[6] OL L 84, 1974 3 28, p. 33.[7] OL L 191, 1974 7 15, p. 1.[8] OL L 191, 1974 7 15, p. 5.[9] OL L 147, 1975 6 9, p. 24.[10] OL L 147, 1975 6 9, p. 28.[11] OL L 122, 1976 5 8, p. 1.[12] OL L 262, 1976 9 27, p. 135.[13] OL L 105, 1977 4 28, p. 1.[14] OL L 220, 1977 8 29, p. 38.[15] OL L 255, 1978 9 18, p. 1.[16] OL L 325, 1978 11 20, p. 16.[17] OL L 145, 1979 6 13, p. 16.[18] OL L 145, 1979 6 13, p. 20.[19] OL L 194, 1980 7 28, p. 1.[20] OL L 186, 1986 7 8, p. 19.[21] OL L 240, 1986 8 26, p. 1.[22] OL L 67, 1989 3 10, p. 1.[23] OL L 122, 1976 5 8, p. 1. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 96/63/EB (OL L 253, 1996 5 10, p. 13).--------------------------------------------------


title: 2012 m. vasario 9 d. Komisijos direktyva 2012/2/ES, kuria iš dalies keičiama Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 98/8/EB į jos I priedą įtraukiant veikliąsias medžiagas vario (II) oksidą, vario (II) hidroksidą ir bazinį vario karbonatą  Tekstas svarbus EEE

text:
10.2.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 37/60

         KOMISIJOS DIREKTYVA 2012/2/ES
   2012 m. vasario 9 d.
   kuria iš dalies keičiama Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 98/8/EB į jos I priedą įtraukiant veikliąsias medžiagas vario (II) oksidą, vario (II) hidroksidą ir bazinį vario karbonatą
   (Tekstas svarbus EEE)
   EUROPOS KOMISIJA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
   atsižvelgdama į 1998 m. vasario 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 98/8/EB dėl biocidinių produktų pateikimo į rinką (1), ypač į jos 16 straipsnio 2 dalies antrą pastraipą,
   kadangi:

               (1)

               2007 m. gruodžio 4 d. Komisijos reglamente (EB) Nr. 1451/2007 dėl Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 98/8/EB dėl biocidinių produktų pateikimo į rinką 16 straipsnio 2 dalyje nurodytos 10 metų programos antrojo etapo (2) yra nustatytas veikliųjų medžiagų, kurias reikia įvertinti siekiant nuspręsti, ar jas reikia įtraukti į Direktyvos 98/8/EB I, IA arba IB priedą, sąrašas. Tame sąraše yra vario (II) oksidas, vario (II) hidroksidas ir bazinis vario karbonatas, skirti tos direktyvos V priede apibrėžtiems 8-o tipo produktams – medienos antiseptikams – gaminti;

               (2)

               vadovaujantis Reglamentu (EB) Nr. 1451/2007, pagal Direktyvos 98/8/EB 11 straipsnio 2 dalį buvo įvertinta, ar vario (II) oksidą, vario (II) hidroksidą ir bazinį vario karbonatą galima naudoti 8-o tipo produktams gaminti;

               (3)

               Prancūzija buvo paskirta ataskaitą rengiančia valstybe nare ir pagal Reglamento (EB) Nr. 1451/2007 14 straipsnio 4 ir 6 dalis 2007 m. gegužės 10 d. Komisijai pateikė kompetentingos institucijos ataskaitas ir rekomendacijas dėl vario (II) oksido, 2008 m. vasario 19 d. – dėl vario (II) hidroksido, o 2007 m. gegužės 10 d. ir 2008 m. vasario 19 d. – dėl bazinio vario karbonato;

               (4)

               valstybės narės ir Komisija peržiūrėjo kompetentingos institucijos ataskaitas. Vadovaudamasis Reglamento (EB) Nr. 1451/2007 15 straipsnio 4 dalimi, Biocidinių produktų nuolatinis komitetas 2011 m. rugsėjo 22 d. peržiūrų išvadas įtraukė į vertinimo ataskaitą;

               (5)

               remiantis atliktais vertinimais, galima daryti išvadą, kad biocidiniai produktai, kurių sudėtyje yra vario (II) oksido, vario (II) hidroksido arba bazinio vario karbonato ir kurie naudojami kaip medienos antiseptikai, turėtų atitikti Direktyvos 98/8/EB 5 straipsnio reikalavimus. Todėl vario (II) oksidą, vario (II) hidroksidą arba bazinį vario karbonatą reikėtų įtraukti į tos direktyvos I priedą;

               (6)

               Europos Sąjungos lygmeniu buvo įvertinti ne visi galimi naudojimo būdai. Todėl dera reikalauti, kad valstybės narės įvertintų tuos naudojimo būdus arba poveikio scenarijus ir žmonių populiacijoms bei aplinkos komponentams kylančią riziką, į kuriuos reikiamai neatsižvelgta atliekant ES lygmens rizikos analizę, ir išduodamos produkto autorizacijos liudijimus užtikrintų, kad būtų imtasi reikiamų priemonių arba būtų nustatytos specialios sąlygos, siekiant nustatytą riziką sumažinti iki priimtino lygio;

               (7)

               atsižvelgiant į nustatytą riziką žmonių sveikatai, dera reikalauti, kad produktams, kurių sudėtyje yra vario (II) oksido, vario (II) hidroksido arba bazinio vario karbonato ir kuriuos leidžiama naudoti pramonės reikmėms, būtų nustatyti saugaus darbo metodai, ir kad šie produktai būtų naudojami tik su tinkamomis asmens saugos priemonėmis, nebent produkto autorizacijos liudijimo paraiškoje būtų įrodyta, kad riziką naudotojams pramonėje galima sumažinti iki priimtino lygio kitomis priemonėmis;

               (8)

               be to, įvertintas apdorojimas vario (II) hidroksidu ir baziniu vario karbonatu panardinant ir nuspręsta, kad, atsižvelgiant į nustatytą riziką žmonių sveikatai, jų neturėtų būti leidžiama naudoti tokiu būdu, nebent būtų pateikta duomenų, kuriais įrodoma, kad produktas atitiks 5 straipsnio ir VI priedo reikalavimus, prireikus taikant atitinkamas rizikos mažinimo priemones. Apdorojimas vario (II) oksidu panardinant nebuvo įvertintas, todėl, vadovaujantis 6 konstatuojamojoje dalyje nurodytu reikalavimu, produktų negali būti leidžiama naudoti tokiu būdu, nebent autorizuojančioji valstybė narė atliktų jo vertinimą;

               (9)

               nustatyta, kad aplinkai kyla nepriimtina rizika, kai mediena apdorojama vario (II) oksidu, vario (II) hidroksidu arba baziniu vario karbonatu ir naudojama lauko konstrukcijoms šalia arba virš vandens („tilto“ scenarijus pagal 3 naudojimo klasę, apibrėžtą OECD (3)). Taip pat nustatyta, kad nepriimtina rizika kyla, kai baziniu vario karbonatu arba vario (II) oksidu apdorota mediena liečiasi su gėlu vandeniu (4b naudojimo klasė pagal OECD klasifikaciją). Todėl dera reikalauti, kad produktų nebūtų leidžiama naudoti tokioms reikmėms numatytai medienai apdoroti, nebent būtų pateikta duomenų, kuriais įrodoma, kad produktas atitiks Direktyvos 98/8/EB VI priedo ir 5 straipsnio reikalavimus, prireikus taikant atitinkamas rizikos mažinimo priemones. Vario (II) hidroksidu apdorotos medienos sąlytis su gėlu vandeniu nebuvo įvertintas, todėl, vadovaujantis pirmiau 6 konstatuojamojoje dalyje nurodytu reikalavimu, produktų negalima leisti naudoti tokiu būdu, nebent autorizuojančioji valstybė narė atliktų jo vertinimą;

               (10)

               atsižvelgiant į nustatytą riziką vandens ir dirvožemio aplinkai, dera reikalauti, kad ką tik apdorota mediena būtų laikoma po stogu arba ant nepralaidaus kieto pagrindo, arba ir po stogu, ir ant kieto nepralaidaus pagrindo, o bet koks apdorojant nutekėjęs produktų, kurie naudojami kaip medienos antiseptikai ir kurių sudėtyje yra vario (II) oksido, vario (II) hidroksido arba bazinio vario karbonato, kiekis būtų surenkamas ir pakartotinai panaudojamas arba pašalinamas;

               (11)

               šios direktyvos nuostatos turėtų būtų vienu metu taikomos visose valstybėse narėse, siekiant užtikrinti, kad biocidiniai produktai, kurių sudėtyje yra veikliųjų medžiagų vario (II) oksido, vario (II) hidroksido ir bazinio vario karbonato, būtų vienodai vertinami Europos Sąjungos rinkoje, kartu siekiant, kad visa biocidinių produktų rinka veiktų tinkamai;

               (12)

               veiklioji medžiaga turėtų būti įtraukta į Direktyvos 98/8/EB I priedą praėjus pagrįstam laikotarpiui, per kurį valstybės narės ir suinteresuotosios šalys galėtų pasirengti laikytis dėl šių medžiagų įtraukimo atsiradusių naujų reikalavimų ir kuris leistų dokumentus parengusiems pareiškėjams pasinaudoti visu 10 metų duomenų apsaugos laikotarpiu, pagal Direktyvos 98/8/EB 12 straipsnio 1 dalies c punkto ii papunktį prasidedančiu nuo medžiagos įtraukimo dienos;

               (13)

               įtraukus šias medžiagas, valstybėms narėms turėtų būti nustatytas pagrįstas laikotarpis Direktyvos 98/8/EB 16 straipsnio 3 dalies nuostatoms įgyvendinti;

               (14)

               todėl Direktyva 98/8/EB turėtų būti atitinkamai iš dalies pakeista;

               (15)

               šioje direktyvoje numatytos priemonės atitinka Biocidinių produktų nuolatinio komiteto nuomonę,

         PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:
   1 straipsnis
   Direktyvos 98/8/EB I priedas iš dalies keičiamas pagal šios direktyvos priedą.
   2 straipsnis
   1.   Valstybės narės ne vėliau kaip iki 2013 m. sausio 31 d. priima ir paskelbia įstatymus ir kitus teisės aktus, kuriais užtikrinama atitiktis šiai direktyvai.
   Jos taiko tas nuostatas nuo 2014 m. vasario 1 d.
   Priimdamos šias nuostatas, valstybės narės jose pateikia nuorodą į šią direktyvą arba tokią nuorodą pateikia jas oficialiai skelbdamos. Nuorodos teikimo tvarką nustato valstybės narės.
   2.   Valstybės narės Komisijai pateikia šios direktyvos taikymo srityje priimtų nacionalinių teisės aktų pagrindinių nuostatų tekstus.
   3 straipsnis
   Ši direktyva įsigalioja dvidešimtą dieną po jos paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
   4 straipsnis
   Ši direktyva skirta valstybėms narėms.

      Priimta Briuselyje 2012 m. vasario 9 d.

            Komisijos vardu

            Pirmininkas

         José Manuel BARROSO

      (1)  OL L 123, 1998 4 24, p. 1.

      (2)  OL L 325, 2007 12 11, p. 3.

      (3)  OECD dokumentų serija dėl išmetimo scenarijų, Nr. 2, Medžio antiseptikų išmetimo scenarijų dokumentas, 2 dalis, p. 64 (angl. OECD series on emission scenario documents, Number 2, Emission Scenario Document for Wood Preservatives, part 2, p. 64).

      PRIEDAS
      Direktyvos 98/8/EB I priedas papildomas šiais įrašais:

                     Nr.

                     Bendrinis pavadinimas

                     IUPAC pavadinimas Identifikacijos numeriai

                     Minimali veikliosios medžiagos koncentracija rinkai pateikiamame biocidiniame produkte

                     Įrašymo data

                     Atitikties 16 straipsnio 3 daliai užtikrinimo terminas (išskyrus produktus, kurių sudėtyje yra daugiau kaip viena veiklioji medžiaga; tokių produktų atitikties 16 straipsnio 3 daliai užtikrinimo terminas yra data, nustatyta paskutiniame sprendime dėl jame esančių veikliųjų medžiagų įtraukimo)

                     Įtraukimo galiojimo pabaiga

                     Produkto tipas

                     Specialiosios nuostatos (1)

                     „50

                     vario hidroksidas

                     Vario (II) hidroksidas
                     EB Nr.: 243-815-9
                     CAS Nr.: 20427-59-2

                     965 g/kg

                     2014 m. vasario 1 d.

                     2016 m. sausio 31 d.

                     2024 m. sausio 31 d.

                     8

                     Pagal 5 straipsnį ir VI priedą vertindamos produkto autorizacijos liudijimo paraiškas, valstybės narės įvertina naudojimo būdus arba poveikio scenarijus ir žmonių populiacijoms bei aplinkos komponentams kylančią riziką, kurie nebuvo tinkamai įvertinti atliekant Europos Sąjungos lygmens rizikos vertinimą, jeigu to reikia konkretaus produkto atveju.
                     Valstybės narės užtikrina, kad autorizacijos liudijimai būtų išduodami laikantis šių sąlygų:

                                 1)

                                 produktų neleidžiama naudoti panardinamajam apdorojimui, nebent produkto autorizacijos liudijimo paraiškoje būtų pateikta duomenų, kuriais įrodoma, kad toks naudojimo būdas atitinka 5 straipsnio ir VI priedo reikalavimus, prireikus taikant atitinkamas rizikos mažinimo priemones;

                                 2)

                                 jeigu produktai autorizuojami pramonės reikmėms, nustatomi saugaus darbo metodai, ir produktai naudojami tik su tinkamomis asmens saugos priemonėmis, nebent produkto autorizacijos liudijimo paraiškoje įrodoma, kad riziką naudotojams pramonėje galima sumažinti iki priimtino lygio kitomis priemonėmis;

                                 3)

                                 autorizuojamų produktų etiketėse ir, jeigu yra, saugos duomenų lapuose nurodoma, kad ką tik apdorota mediena po apdorojimo turi būti laikoma po stogu arba ant nepralaidaus kieto pagrindo, arba po stogu ir ant nepralaidaus kieto pagrindo, kad būtų išvengta tiesioginio nutekėjimo į dirvožemį arba vandenį, o nutekėjęs kiekis privalo būti surinktas ir pakartotinai panaudojamas arba pašalinamas;

                                 4)

                                 produktų neleidžiama naudoti medienai, skirtai lauko konstrukcijoms šalia arba virš vandens, apdoroti, nebent pateikiama duomenų, kuriais įrodoma, kad produktas atitiks Direktyvos 98/8/EB 5 straipsnio ir VI priedo reikalavimus, prireikus taikant atitinkamas rizikos mažinimo priemones.

                     51

                     vario (II) oksidas

                     Vario (II) oksidas
                     EB Nr.: 215-269-1
                     CAS Nr.: 1317-38-0

                     976 g/kg

                     2014 m. vasario 1 d.

                     2016 m. sausio 31 d.

                     2024 m. sausio 31 d.

                     8

                     Pagal 5 straipsnį ir VI priedą vertindamos produkto autorizacijos liudijimo paraiškas, valstybės narės įvertina naudojimo būdus arba poveikio scenarijus ir žmonių populiacijoms bei aplinkos komponentams kylančią riziką, kurie nebuvo tinkamai įvertinti atliekant Europos Sąjungos lygmens rizikos vertinimą, jeigu to reikia konkretaus produkto atveju.
                     Valstybės narės užtikrina, kad autorizacijos liudijimai būtų išduodami laikantis šių sąlygų:

                                 1)

                                 jeigu produktai autorizuojami pramonės reikmėms, nustatomi saugaus darbo metodai, ir produktai naudojami tik su tinkamomis asmens saugos priemonėmis, nebent produkto autorizacijos liudijimo paraiškoje įrodoma, kad riziką naudotojams pramonėje galima sumažinti iki priimtino lygio kitomis priemonėmis;

                                 2)

                                 autorizuojamų produktų etiketėse ir, jeigu yra, saugos duomenų lapuose nurodoma, kad ką tik apdorota mediena po apdorojimo turi būti laikoma po stogu arba ant nepralaidaus kieto pagrindo, arba po stogu ir ant nepralaidaus kieto pagrindo, kad būtų išvengta tiesioginio nutekėjimo į dirvožemį arba vandenį, o nutekėjęs kiekis privalo būti surinktas ir pakartotinai panaudojamas arba pašalinamas;

                                 3)

                                 produktų neleidžiama naudoti medienai, skirtai lauko konstrukcijoms šalia arba virš vandens, apdoroti arba medienai, kuri liečiasi su gėlu vandeniu, apdoroti, nebent pateikiama duomenų, kuriais įrodoma, kad produktas atitiks Direktyvos 98/8/EB 5 straipsnio ir VI priedo reikalavimus, prireikus taikant atitinkamas rizikos mažinimo priemones.

                     52

                     bazinis vario karbonatas

                     Vario (II) karbonatas–vario (II) hidroksidas (1:1)
                     EB Nr.: 235-113-6
                     CAS Nr.: 12069-69-1

                     957 g/kg

                     2014 m. vasario 1 d.

                     2016 m. sausio 31 d.

                     2024 m. sausio 31 d.

                     8

                     Pagal 5 straipsnį ir VI priedą vertindamos produkto autorizacijos liudijimo paraiškas, valstybės narės įvertina naudojimo būdus arba poveikio scenarijus ir žmonių populiacijoms bei aplinkos komponentams kylančią riziką, kurie nebuvo tinkamai įvertinti atliekant Europos Sąjungos lygmens rizikos vertinimą, jeigu to reikia konkretaus produkto atveju.
                     Valstybės narės užtikrina, kad autorizacijos liudijimai būtų išduodami laikantis šių sąlygų:

                                 1)

                                 produktų neleidžiama naudoti panardinamajam apdorojimui, nebent produkto autorizacijos liudijimo paraiškoje pateikta duomenų, kuriais įrodoma, kad toks naudojimo būdas atitinka 5 straipsnio ir VI priedo reikalavimus, prireikus taikant atitinkamas rizikos mažinimo priemones;

                                 2)

                                 jeigu produktai autorizuojami pramonės reikmėms, nustatomi saugaus darbo metodai, ir produktai naudojami tik su tinkamomis asmens saugos priemonėmis, nebent produkto autorizacijos liudijimo paraiškoje įrodoma, kad riziką naudotojams pramonėje galima sumažinti iki priimtino lygio kitomis priemonėmis;

                                 3)

                                 autorizuojamų produktų etiketėse ir, jeigu yra, saugos duomenų lapuose nurodoma, kad ką tik apdorota mediena po apdorojimo turi būti laikoma po stogu arba ant nepralaidaus kieto pagrindo, arba po stogu ir ant nepralaidaus kieto pagrindo, kad būtų išvengta tiesioginio nutekėjimo į dirvožemį arba vandenį, o nutekėjęs kiekis privalo būti surinktas ir pakartotinai panaudojamas arba pašalinamas;

                                 4)

                                 produktų neleidžiama naudoti medienai, skirtai lauko konstrukcijoms šalia arba virš vandens, apdoroti arba medienai, kuri tiesiogiai liečiasi su gėlu vandeniu, apdoroti, nebent pateikiama duomenų, kuriais įrodoma, kad produktas atitiks Direktyvos 98/8/EB 5 straipsnio ir VI priedo reikalavimus, prireikus taikant atitinkamas rizikos mažinimo priemones.“

         (1)  Vertinimo ataskaitų turinys ir išvados, reikalingi VI priedo bendriesiems principams įgyvendinti, pateikti Komisijos interneto svetainėje http://ec.europa.eu/comm/environment/biocides/index.htm.


title: 1975 m. birželio 24 d. Tarybos Direktyva iš dalies keičianti Direktyvas 64/432/EEB, 64/433/EEB, 71/118/EEB, 72/461/EEB ir 72/462/EEB dėl Veterinarijos nuolatinio komiteto procedūrų galiojimo

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

31975L0379

Oficialusis leidinys L 172 , 03/07/1975 p. 0017 - 0017 specialusis leidimas suomių kalba: skyrius 3 tomas 6 p. 0090  specialusis leidimas graikų k.: skyrius 03 tomas 13 p. 0032  specialusis leidimas švedų kalba: skyrius 3 tomas 6 p. 0090

		Tarybos Direktyva1975 m. birželio 24 d.iš dalies keičianti Direktyvas 64/432/EEB, 64/433/EEB, 71/118/EEB, 72/461/EEB ir 72/462/EEB dėl Veterinarijos nuolatinio komiteto procedūrų galiojimo(75/379/EEB)EUROPOS BENDRIJŲ TARYBA,atsižvelgdama į Europos ekonominės bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 43 ir 100 straipsnius,atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą,atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę [1],kadangi Sprendimu 68/361/EEB [2] įkurtas Veterinarijos nuolatinis komitetas savo nuomonę pareiškia laikydamasis procedūrų, kurių galiojimo laikas buvo apribotas trisdešimčia mėnesių nuo tos dienos, kai pirmą kartą minėto komiteto buvo paprašyta pateikti nuomonę;kadangi pirmą kartą klausimas buvo perduotas svarstyti komitetui 1972 m. gruodžio 22 d.; kadangi galutiniam sprendimui pasiekti prabėgusio laiko nepakako, ir todėl anksčiau minėtos procedūros galiojimo laiką reikėtų tik laikinai pratęsti,PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:1 straipsnisToliau nurodytuose straipsniuose "30 mėnesių" laikotarpis pakeičiamas "102 mėnesiais":- 1964 m. birželio 26 d. Tarybos direktyvos 64/432/EEB [3] dėl gyvūnų sveikatos problemų, turinčių įtakos Bendrijos vidaus prekybai galvijais ir kiaulėmis, 14 straipsnyje su paskutiniais pakeitimais, padarytais Tarybos direktyva 74/387/EEB [4];- 1964 m. birželio 26 d. Tarybos direktyvos 64/433/EEB [5] dėl sveikatos problemų, turinčių įtakos Bendrijos vidaus prekybai šviežia mėsa, 9b straipsnyje su paskutiniais pakeitimais, padarytais Tarybos direktyva 74/387/EEB;- 1971 m. vasario 15 d. Tarybos direktyvos 71/118/EEB [6] dėl sveikatos problemų, turinčių įtakos prekybai šviežia paukštiena, 13 straipsnyje su paskutiniais pakeitimais, padarytais Tarybos direktyva 74/387/EEB;- 1972 m. gruodžio 12 d. Tarybos direktyvos 72/461/EEB [7] dėl sveikatos problemų, turinčių įtakos Bendrijos vidaus prekybai šviežia mėsa, 10 straipsnyje su paskutiniais pakeitimais, padarytais Tarybos direktyva 74/387/EEB;- 1972 m. gruodžio 12 d. Tarybos direktyvos 72/462/EEB [8] dėl sveikatos ir veterinarinio tikrinimo iš trečiųjų šalių importuojant galvijus, kiaules ir šviežią mėsą 31 straipsnyje su paskutiniais pakeitimais, padarytais Tarybos direktyva 74/387/EEB.2 straipsnisŠi direktyva skirta valstybėms narėms.Priimta Liuksemburge, 1975 m. birželio 24 d.Tarybos varduPirmininkasM. A. Clinton[1] OL C 111, 1975 5 20, p. 26.[2] OL L 255, 1968 10 18, p. 23.[3] OL 121, 1964 7 29, p. 1977/64.[4] OL L 202, 1974 7 24, p. 36.[5] OL 121, 1964 7 29, p. 2042/64.[6] OL L 55, 1971 3 8, p. 23.[7] OL L 302, 1972 12 31, p. 24.[8] OL L 302, 1972 12 31, p. 28.--------------------------------------------------


title: 2012 m. spalio 8 d. Komisijos direktyva 2012/24/ES, kuria dėl techninių nuostatų koregavimo iš dalies keičiama Tarybos direktyva 86/297/EEB dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su traktorių darbo velenais ir šių velenų apsauga, suderinimo  Tekstas svarbus EEE

text:
9.10.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 274/24

         KOMISIJOS DIREKTYVA 2012/24/ES
   2012 m. spalio 8 d.
   kuria dėl techninių nuostatų koregavimo iš dalies keičiama Tarybos direktyva 86/297/EEB dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su traktorių darbo velenais ir šių velenų apsauga, suderinimo
   (Tekstas svarbus EEE)
   EUROPOS KOMISIJA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
   atsižvelgdama į 2003 m. gegužės 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2003/37/EB dėl žemės ar miškų ūkio traktorių, jų priekabų ir keičiamos velkamosios įrangos, jų sistemų, sudėtinių dalių ir atskirų techninių mazgų tipo patvirtinimo ir panaikinančią Direktyvą 74/150/EEB (1), ypač į jos 19 straipsnio 1 dalies b punktą,
   kadangi:

               (1)

               Tarybos direktyvos 86/297/EEB (2) I priedo 4.2 punkte išdėstytos priekiniams darbo velenams taikomos bendrosios nuostatos. To priedo 2 lentelėje nustatyta, kad traktoriams su priekiniais darbo velenais taikomas standartas ISO 8759-1:1998, standarte taip pat nustatyti priekinių darbo velenų vietos matmenys. Tačiau dėl naujų dizaino reikalavimų šie su vieta susiję reikalavimai negali būti taikomi daugeliui žemės ūkio ir miškų ūkio traktorių;

               (2)

               Direktyvoje 86/297/EEB nustatyti priekiniams darbo velenams taikomi reikalavimai, t. y. darbo velenų vietos, apsauginių gaubtų ir laisvosios erdvės reikalavimai, yra susiję tik su saugos klausimais. Direktyvoje 86/297/EEB nustatyta darbo veleno vieta kelių kategorijų traktoriams, dabar esantiems rinkoje, ir jų pakabinamiesiems padargams netinka. Direktyvos 86/297/EEB I priedo 2 lentelėje jau nustatyta, kad T4.1 ir T4.3 kategorijų traktoriams su vieta susiję reikalavimai netaikomi;

               (3)

               be T4.1 ir T4.3 kategorijų traktorių, kuriems standarto ISO 8759-1:1998 4.2 punkto reikalavimai dabar netaikomi, tokių reikalavimų negali atitikti ir T1, T2, T3, T4.2 ir T5 kategorijų traktoriai;

               (4)

               keliuose traktoriuose gali būti specialūs darbo velenai, kuriems netaikomas standartas ISO 8759-1:1998;

               (5)

               T3 kategorijos traktoriams standartas taikomas, tik jei traktoriuje yra tame standarte nurodytas darbo velenas. Tačiau kitų kategorijų transporto priemonėse, pavyzdžiui, T2 ir tam tikruose mažesniuose T1 traktoriuose, galėtų būti specialūs darbo velenai, kuriems standartas netaikomas. Taigi standarto ISO 8759-1:1998 reikalavimai turėtų būti netaikomi ir T1 bei T2 kategorijų traktoriams;

               (6)

               panašių sunkumų iškyla ir atitinkamų C kategorijų atveju;

               (7)

               kadangi standarto ISO 8759-1:1998 techniniai reikalavimai, išskyrus 4.2 punktą, turi būti taikomi visiems T ir C kategorijų traktoriams, kuriuose yra priekiniai darbo velenai, 2 lentelės nebereikia, todėl ją reikėtų išbraukti;

               (8)

               todėl Direktyva 86/297/EEB turėtų būti atitinkamai iš dalies pakeista;

               (9)

               šioje direktyvoje nustatytos priemonės atitinka Direktyvos 2003/37/EB 20 straipsnio 1 dalimi įsteigto komiteto nuomonę,

         PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:
   1 straipsnis
   Direktyvos 86/297/EEB I priedas iš dalies keičiamas taip:

               1)

               4.2 punktas pakeičiamas taip:
               „4.2.   Priekiniams darbo velenams taikomos nuostatos
               Standarto ISO 8759-1:1998 techniniai reikalavimai, išskyrus 4.2 punktą, taikomi visiems T ir C kategorijų traktoriams su priekiniais darbo velenais, kaip nurodyta šiame standarte.“;

               2)

               2 lentelė išbraukiama.

         2 straipsnis
   1.   Valstybės narės ne vėliau kaip 2013 m. spalio 31 d. priima ir paskelbia įstatymus ir kitus teisės aktus, būtinus, kad būtų laikomasi šios direktyvos. Jos nedelsdamos pateikia Komisijai tų teisės aktų nuostatų tekstą.
   Tas nuostatas jos taiko nuo 2013 m. lapkričio 1 d.
   Valstybės narės, priimdamos tas nuostatas, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.
   2.   Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų nacionalinės teisės aktų pagrindinių nuostatų tekstą.
   3 straipsnis
   Ši direktyva įsigalioja dvidešimtą dieną po jos paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
   4 straipsnis
   Ši direktyva skirta valstybėms narėms.

      Priimta Briuselyje 2012 m. spalio 8 d.

            Komisijos vardu

            Pirmininkas

         José Manuel BARROSO

      (1)  OL L 171, 2003 7 9, p. 1.

      (2)  OL L 186, 1986 7 8, p. 19.


title: 2006 m. lapkričio 27 d. Komisijos direktyva 2006/120/EB, taisanti ir iš dalies keičianti Direktyvą 2005/30/EB, kuri derindama su technikos pažanga, iš dalies keičia Europos Parlamento ir Tarybos direktyvas 97/24/EB ir 2002/24/EB dėl dviračių arba triračių motorinių transporto priemonių tipo patvirtinimo   (Tekstas svarbus EEE)

text:
28.11.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 330/16

      KOMISIJOS DIREKTYVA 2006/120/EB
   2006 m. lapkričio 27 d.
   taisanti ir iš dalies keičianti Direktyvą 2005/30/EB, kuri derindama su technikos pažanga, iš dalies keičia Europos Parlamento ir Tarybos direktyvas 97/24/EB ir 2002/24/EB dėl dviračių arba triračių motorinių transporto priemonių tipo patvirtinimo
   (Tekstas svarbus EEE)
   EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,
   atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,
   atsižvelgdama į 1997 m. birželio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 97/24/EB dėl tam tikrų dviračių ir triračių motorinių transporto priemonių sudėtinių dalių ir charakteristikų (1), ypač į jos 7 straipsnį,
   atsižvelgdama į 2002 m. kovo 18 d. Europos Parlamento ir Tarybos Direktyvą 2002/24/EB dėl dviračių ir triračių motorinių transporto priemonių tipo patvirtinimo, panaikinančią Tarybos direktyvą 92/61/EEB (2), ypač į jos 17 straipsnį,
   kadangi:

               (1)

               Komisijos direktyvoje 2005/30/EB yra keletas taisytinų klaidų.

               (2)

               Reikia atgaline data paaiškinti, kad Direktyvos 2005/30/EB 3 straipsnio 1 dalyje rašoma apie naujus atsarginius katalizinius konverterius, atitinkančius Direktyvos 97/24/EB su daliniais pakeitimais, padarytais Direktyva 2005/30/EB, nuostatas.

               (3)

               Direktyvos 2005/30/EB I priede taip pat reikėtų padaryti redakcinio pobūdžio pataisymų.

               (4)

               Be to, nauja nuostata reikia paaiškinti, kad pasibaigus tam tikram pereinamajam laikotarpiui, draudžiama prekiauti atsarginiais kataliziniais konverteriais arba juos montuoti į transporto priemones tokio tipo, kuris nebuvo patvirtintas pagal Direktyvą 97/24/EB su daliniais pakeitimais, padarytais 2005/30/EB.

               (5)

               Dėl to Direktyva 2005/30/EB turėtų būti pataisyta ir atitinkamai iš dalies pakeista.

               (6)

               Šioje direktyvoje nustatytos priemonės atitinka Derinimo su technikos pažanga komiteto nuomonę,

         PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:
   1 straipsnis
   Direktyva 2005/30/EB taisoma taip:

               1.

               3 straipsnio 1 dalis pakeičiama taip:
               „1.   Nuo 2006 m. gegužės 18 d. valstybės narės naujiems Direktyvos 97/24/EB, iš dalies pakeistos šia direktyva, reikalavimus atitinkantiems atsarginiams kataliziniams konverteriams, skirtiems įmontuoti transporto priemonėse, kurių tipas buvo patvirtintas remiantis Direktyvos 97/24/EB nuostatomis:

                           a)

                           neatsisako suteikti EB tipo patvirtinimo pagal Direktyvos 2002/24/EB 4 straipsnio 1 dalį arba

                           b)

                           netaiko draudimo jais prekiauti arba juos montuoti į transporto priemones.“

               2.

               Visame I priedo tekste „VI priedo 5 skirsnis“ pakeičiamas „VI priedo 4a skirsniu“.

         2 straipsnis
   Prie Direktyvos 2005/30/EB 3 straipsnio pridedama tokia 3 dalis:

      „3.   Nuo 2009 m. sausio 1 d. valstybės narės atsisako prekiauti atsarginiais kataliziniais konverteriais arba juos montuoti į transporto priemones tokio tipo, kuris nebuvo patvirtintas pagal Direktyvą 97/24/EB, su daliniais pakeitimais, padarytais šia direktyva.“

   3 straipsnis
   1.   Valstybės narės priima ir skelbia įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie, įsigalioję ne vėliau kaip iki 2007 m. rugsėjo 30 d., įgyvendina šią direktyvą. Jos nedelsdamos pateikia Komisijai tų nuostatų tekstus bei tų nuostatų ir šios direktyvos koreliacijos lentelę.
   Valstybės narės, priimdamos šias nuostatas, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.
   2.   Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų pagrindinių nacionalinės teisės nuostatų tekstus.
   4 straipsnis
   Ši direktyva įsigalioja jos paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje dieną.
   5 straipsnis
   Ši direktyva skirta valstybėms narėms.

      Priimta Briuselyje, 2006 m. lapkričio 27 d.

            Komisijos vardu

         Günter VERHEUGEN

            Pirmininko pavaduotojas

      (1)  OL L 226, 1997 8 18, p. 1. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Komisijos direktyva 2006/27/EB (OL L 66, 2006 3 8, p. 7).

      (2)  OL L 124, 2002 5 9, p. 1. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Komisijos direktyva 2005/30/EB (OL L 106, 2005 4 27, p. 17).


title: 2003 gruodžio 22 d. Komisijos Direktyva 2003/124/EB įgyvendinanti Europos Parlamento ir Tarybos Direktyvą 2003/6/EB dėl viešai neatskleistos informacijos ir viešo jos atskleidimo bei manipuliavimo rinka apibrėžimotekstas svarbus EEE.

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

32003L0124

Oficialusis leidinys L 339 , 24/12/2003 p. 0070 - 0072

		Komisijos Direktyva 2003/124/EB2003 gruodžio 22 d.įgyvendinanti Europos Parlamento ir Tarybos Direktyvą 2003/6/EB dėl viešai neatskleistos informacijos ir viešo jos atskleidimo bei manipuliavimo rinka apibrėžimo(Tekstas svarbus EEE)EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,atsižvelgdama į 2003 m. sausio 28 d. Europos Parlamento ir Tarybos Direktyvą 2003/6/EB dėl prekybos vertybiniais popieriais, pasinaudojant viešai neatskleista informacija, ir manipuliavimo rinka (piktnaudžiavimo rinka) [1], ir ypač į jos 1 straipsnio antrą dalį bei 6 straipsnio 10 dalies pirmą, antrą ir trečią įtraukas,pasikonsultavusi techniniais klausimais su Europos vertybinių popierių rinkos priežiūros institucijų komitetu (EVPRPIK) [2],kadangi:(1) Protingi investuotojai grindžia savo investicinius sprendimus jau turima informacija, taip sakant ex ante informacija. Todėl klausimą, ar tikėtina, kad priimdamas investicinį sprendimą, protingas investuotojas atsižvelgs į konkrečią informaciją, reikėtų vertinti, remiantis turima ex ante informacija. Toks įvertinimas turi atsižvelgti į numatomą šios informacijos įtaką, turint omeny emitento susijusių veiksmų visumą, informacijos šaltinių patikimumą ir bet kokius kitus rinkos rodiklius, kurie tam tikromis aplinkybėmis gali daryti įtaką susijusiai finansinei priemonei arba su ja susijusiai išvestinei finansinei priemonei.(2) Ex post informacija gali būti naudojama patikrinti prielaidą, kad ex ante informacija buvo jautri kainų pokyčiams; bet neturėtų būti naudojama imtis veiksmų prieš ką nors, kuris padarė pagrįstas išvadas iš jam prieinamos ex ante informacijos.(3) Rinkos dalyvių teisinį užtikrintumą reikėtų stiprinti tiksliau apibūdinant du viešai neatskleistos informacijos apibrėžimui esminius elementus, visų pirma tikslią tos informacijos prigimtį bei galimo jos poveikio finansinių priemonių arba susijusių išvestinių finansinių priemonių kainoms reikšmingumą.(4) Investuotojų apsauga reikalauja, ne tik kad emitentai laiku viešai atskleistų viešai neatskleistą informaciją, ji taip pat reikalauja, kad toks atskleidimas būtų kiek įmanoma greitesnis ir vyktų tuo pačiu metu visoms investuotojų kategorijoms visose valstybėse narėse, kuriose emitentas prašė arba gavo leidimą prekiauti savo finansinėmis priemonėmis reguliuojamoje rinkoje, siekiant užtikrinti Bendrijos lygiu vienodą investuotojų galimybę susipažinti su tokia informacija ir neleisti prekybos vertybiniais popieriais pasinaudojant viešai neatskleista informacija. Tam tikslui valstybės narės gali oficialiai nustatyti tokio atskleidimo vykdymo tvarką.(5) Siekiant apsaugoti teisėtus emitentų interesus, turi būti leidžiama išsamiai apibrėžtomis konkrečiomis aplinkybėmis uždelsti viešai neatskleistos informacijos viešą atskleidimą. Tačiau investuotojų apsauga reikalauja, kad tokiais atvejais, siekiant užkirsti kelią prekybai vertybiniais popieriais pasinaudojant viešai neatskleista informacija, ta informacija būtų laikoma konfidencialia.(6) Kad būtų galima vadovauti tiek rinkos dalyviams, tiek kompetentingoms institucijoms, kai tikrinami galimo manipuliavimo veiksmai, reikia atsižvelgti į signalus.(7) Šioje direktyvoje numatytos priemonės atitinka Europos vertybinių popierių komiteto nuomonę,PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ1 straipsnisViešai neatskleista informacija1. Taikant Direktyvos 2003/6/EB 1 straipsnio 1 punktą, informacija turi būti laikoma tikslia, jeigu ji nurodo aplinkybes, kurios egzistuoja arba pagrįstai gali atsirasti arba įvykį, kuris įvyko arba pagrįstai gali įvykti, ir jeigu ji pakankamai konkreti, kad galima būtų padaryti išvadą dėl galimos tų aplinkybių ar įvykio įtakos finansinių priemonių ar susijusių išvestinių finansinių priemonių kainai.2. Taikant Direktyvos 2003/6/EB 1 straipsnio 1 punktą, "informacija, kurios viešas paskelbimas gali reikšmingai paveikti tų finansinių priemonių arba susijusių išvestinių finansinių priemonių kainą" reiškia informaciją, kuria protingas investuotojas greičiausiai pasinaudotų iš dalies pagrįsdamas savo investicinius sprendimus.2 straipsnisViešai neatskleistos informacijos viešo atskleidimo priemonės ir laikas1. Taikant Direktyvos 2003/6/EB 6 straipsnio 1 dalį, taikomi Europos Parlamento ir Tarybos Direktyvos 2001/34/EB [3] 102 straipsnio 1 dalis ir 103 straipsnis.Be to, valstybės narės užtikrina, kad emitentas viešai paskelbtų viešai neatskleistą informaciją tokiu būdu, kuris leistų visuomenei greitai susipažinti su ta informacija ir išsamiai, teisingai ir laiku ją įvertinti.Be to, valstybės narės užtikrina, kad emitentas nederintų, galimai klaidinančiu būdu, viešai neatskleistos informacijos pateikimo visuomenei su savo veiklos rinkodara.2. Valstybės narės užtikrina, kad būtų laikoma, jog emitentai laikosi Direktyvos 2003/6/EB 6 straipsnio 1 dalies pirmos pastraipos nuostatų, jeigu, susiklosčius tam tikroms aplinkybėms arba atsitikus kokiam įvykiui, nors jie oficialiai dar nėra įforminti, jie apie tai nedelsiant praneša visuomenei.3. Apie bet kokius svarbius jau viešai paskelbtos viešai neatskleistos informacijos pokyčius nedelsiant po to, kai tie pokyčiai įvyksta, reikia viešai paskelbti tuo pačiu kanalu, kuris buvo naudojamas pradinei informacijai viešai paskelbti.4. Valstybės narės reikalauja, kad emitentai deramai pasirūpintų užtikrinti, jog viešai neatskleistos informacijos atskleidimas visuomenei būtų kaip galima labiau sinchronizuotas visoms investuotojų kategorijoms visose valstybėse narėse, kuriose tie emitentai prašė ar patvirtino leidimą prekiauti savo finansinėmis priemonėmis reguliuojamoje rinkoje.3 straipsnisTeisėti interesai uždelsti viešą atskleidimą bei konfidencialumas1. Taikant Direktyvos 2003/6/EB 6 straipsnio 2 dalį, teisėti interesai gali, visų pirma, būti siejami su toliau pateiktomis neišsamiomis aplinkybėmis:a) vykstančios derybos arba susiję veiksniai, jeigu viešas atskleidimas darytų įtaką tų derybų rezultatui ar įprastai tvarkai. Visų pirma, jeigu emitento finansiniam gyvybingumui gresia rimtas ir neišvengiamas pavojus, nors ir nepriskiriamas galiojančio įstatymo dėl nemokumo taikymo sričiai, viešas informacijos atskleidimas gali būti uždelstas ribotą laikotarpį, jeigu toks viešas atskleidimas sukeltų rimtą grėsmę esamų ir potencialių akcininkų interesams, kenkdamas konkrečių derybų, skirtų užtikrinti ilgalaikį emitento finansinį atsigavimą, užbaigimui;b) emitento valdymo organo priimti sprendimai ar sudarytos sutartys, kuriems įsigalioti reikalingas emitento kito organo patvirtinimas, jeigu tokio emitento struktūra reikalauja tų organų atskyrimo, su sąlyga, kad viešas informacijos atskleidimas prieš tokį patvirtinimą, kartu paskelbiant, kad vis dar laukiama tokio patvirtinimo, sukeltų grėsmę, jog visuomenė neteisingai įvertins informaciją.2. Taikant Direktyvos 2003/6/EB 6 straipsnio 2 dalį, valstybės narės reikalauja, kad tam, jog emitentas galėtų užtikrinti viešai neatskleistos informacijos konfidencialumą, jis kontroliuotų galimybę susipažinti su tokia informacija ir, visų pirma, kad:a) emitentas nustatytų veiksmingą tvarką, leidžiančią nesuteikti galimybės susipažinti su tokia informacija asmenims, išskyrus tuos, kuriems jos reikia savo funkcijoms vykdyti emitento struktūroje;b) emitentas imtųsi būtinų priemonių užtikrinti, kad asmuo, turintis galimybę susipažinti su tokia informacija, pripažintų iš to atsirandančias teisines ir reguliavimo prievoles ir žinotų apie sankcijas, kurios skiriamos už tokios informacijos netinkamą panaudojimą ar netinkamą platinimą;c) emitentas įdiegtų priemones, leidžiančias nedelsiant viešai paskelbti viešai neatskleistą informaciją, nepažeidžiant Direktyvos 2003/6/EB 6 straipsnio 3 dalies antros pastraipos, jeigu jis nesugebėjo užtikrinti jos konfidencialumo.4 straipsnisManipuliavimo veiksmai, susiję su klaidingais ar klaidinančiais signalais ir su kainos užtikrinimuTaikant Direktyvos 2003/6/EB 1 straipsnio 2 punkto a papunktį ir nepažeidžiant pavyzdžių, pateiktų 2 punkto 2 pastraipoje, valstybės narės užtikrina, kad rinkos dalyviai ir kompetentingos institucijos, tikrindami sandorius ar pavedimus prekiauti, atsižvelgtų į toliau pateiktus neišsamius signalus, kurie savaime neturėtų būti laikomi manipuliavimu rinka:a) ar pateikti pavedimai prekiauti ar sudaryti sandoriai minėtoje reguliuojamoje rinkoje sudaro reikšmingą tos dienos sandorių su atitinkama finansine priemone kiekio dalį, visų pirma, kai šie veiksmai sąlygoja reikšmingą tos finansinės priemonės kainos pokytį;b) ar asmenų, turinčių reikšmingas finansinės priemonės pirkimo ar pardavimo pozicijas, pateikti pavedimai prekiauti ar sudaryti sandoriai sąlygoja reikšmingus tos finansinės priemonės arba susijusios išvestinės finansinės priemonės ar pagrindinio turto, kuriuo galima prekiauti reguliuojamoje rinkoje, kainos pokyčius;c) ar sudaryti sandoriai nesąlygoja galutinio finansinės priemonės, kuria leista prekiauti reguliuojamoje rinkoje, savininko nuosavybės teisių pasikeitimo;d) ar pateikti pavedimai prekiauti ar sudaryti sandoriai numato pozicijų susigrąžinimą per trumpą laikotarpį ir sudaro reikšmingą tos dienos sandorių su atitinkama finansine priemone kiekio dalį atitinkamoje reguliuojamoje rinkoje bei gali būti siejami su reikšmingais finansinės priemonės, kuria leista prekiauti reguliuojamoje rinkoje, kainos pokyčiais;e) ar pateikti pavedimai prekiauti ar sudaryti sandoriai susikaupia per trumpą laiko tarpą prekybos sesijos metu ir sąlygoja kainos pokytį, kuris vėliau atsistato;f) ar pateikti pavedimai prekiauti pakeičia finansinės priemonės, kuria leista prekiauti reguliuojamoje rinkoje, geriausio pasiūlymo išraišką ar siūlymo kainas, arba, dar bendriau, pavedimų knygos, kuria gali pasinaudoti rinkos dalyviai, išraišką ir yra pašalinami nespėjus jų įvykdyti;g) ar pavedimai prekiauti yra pateikti arba ar sandoriai yra sudaryti konkrečiu laiku arba apytiksliai tuo laiku, kai yra paskaičiuojamos orientacinės kainos, atsiskaitymų kainos ir nustatomos vertės, ir sąlygoja kainos pokyčius, kurie turi įtakos tokioms kainoms ir vertės nustatymams.5 straipsnisManipuliavimo veiksmai, susiję su netikrų priemonių arba bet kurios kitos formos apgaulės ar gudrybės panaudojimuTaikant Direktyvos 2003/6/EB 1 straipsnio 2 punkto b papunktį ir nepažeidžiant pavyzdžių, pateiktų 2 punkto antroje pastraipoje, valstybės narės užtikrina, kad rinkos dalyviai ir kompetentingos institucijos, tikrindami sandorius ar pavedimus prekiauti, atsižvelgtų į toliau pateiktus neišsamius signalus, kurie savaime neturėtų būti laikomi manipuliavimu rinka:a) ar asmenys pateikia pavedimus prekiauti ar sudaro sandorius prieš ar po to, kai jie patys ar su jais susiję asmenys išplatina neteisingą ar klaidinančią informaciją;b) ar asmenys pateikia pavedimus prekiauti ar sudaro sandorius prieš ar po to, kai jie patys arba su jais susiję asmenys paren gia ar išplatina tyrimų duomenis ar investavimo rekomendacijas, kurie yra klaidingi arba šališki arba akivaizdžiai paveikti materialaus intereso.6 straipsnisPerkėlimas1. Valstybės narės priima įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie, įsigalioję iki 2004 m. spalio 12 d., įgyvendina šią direktyvą. Jos nedelsdamos pateikia Komisijai nuostatų tekstus bei tų nuostatų ir šios direktyvos koreliacijos lentelę.Valstybės narės, tvirtindamos šias nuostatas, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.2. Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų pagrindinių nacionalinės teisės nuostatų tekstus.7 straipsnisĮsigaliojimasŠi direktyva įsigalioja jos paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje dieną.8 straipsnisAdresataiŠi direktyva skirta valstybėms narėms.Priimta Briuselyje, 2003 m. gruodžio 22 d.Komisijos varduFrederik BolkesteinKomisijos narys[1] OL L 96, 2003 4 12, p. 16.[2] EVPRPIK buvo įsteigtas Komisijos sprendimu 2001/527/EB (OL L 191, 2001 7 13, p. 43).[3] OL L 184, 2001 7 6, p. 1.--------------------------------------------------


title: 2014 m. gegužės 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2014/60/ES dėl neteisėtai iš valstybės narės teritorijos išvežtų kultūros objektų grąžinimo, kuria iš dalies keičiamas Reglamentas (ES) Nr. 1024/2012 (Nauja redakcija)

text:
28.5.2014

                  LT

                  Europos Sąjungos oficialusis leidinys

                  L 159/1

            EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS DIREKTYVA 2014/60/ES
      2014 m. gegužės 15 d.
      dėl neteisėtai iš valstybės narės teritorijos išvežtų kultūros objektų grąžinimo, kuria iš dalies keičiamas Reglamentas (ES) Nr. 1024/2012 (Nauja redakcija)
      EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
      atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 114 straipsnį,
      atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą,
      teisėkūros procedūra priimamo akto projektą perdavus nacionaliniams parlamentams,
      laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros (1),
      kadangi:

                  (1)

                  Tarybos direktyva 93/7/EEB (2) buvo keletą kartų iš esmės keičiama Europos Parlamento ir Tarybos direktyvomis 96/100/EB (3) ir 2001/38/EB (4). Kadangi šią direktyvą reikia keisti dar kartą, dėl aiškumo ji turėtų būti išdėstyta nauja redakcija;

                  (2)

                  vidaus rinką sudaro vidaus sienų nedaloma erdvė, kurioje pagal Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo (toliau – SESV) užtikrintas laisvas prekių, asmenų, paslaugų ir kapitalo judėjimas. Pagal SESV 36 straipsnį atitinkamos nuostatos dėl laisvo prekių judėjimo nekliudo taikyti prekių importo, eksporto ar tranzito draudimų arba apribojimų, kurie yra pateisinami nacionalinių meno, istorijos ar archeologijos vertybių apsaugos sumetimais;

                  (3)

                  pagal SESV 36 straipsnyje nustatytas sąlygas ir apribojimus valstybės narės išlaiko teisę apibrėžti, kas yra jų nacionalinės vertybės, ir imtis būtinų priemonių joms apsaugoti. Nepaisant to, Sąjungai tenka svarbus vaidmuo skatinant valstybių narių bendradarbiavimą, kad būtų apsaugotas Europos reikšmės kultūros paveldas, kurį sudaro šios nacionalinės vertybės;

                  (4)

                  Direktyvoje 93/7/EEB buvo nustatytos priemonės, kuriomis valstybėms narėms sudaroma galimybė užtikrinti, kad į jų teritoriją būtų grąžinti kultūros objektai, pagal SESV 36 straipsnį priskirtini nacionalinėms vertybėms, kurie patenka į tos direktyvos priede nurodytas bendras kultūros objektų kategorijas ir kurie buvo išvežti iš jų teritorijos pažeidžiant nacionalines priemones arba Tarybos reglamentą (EB) Nr. 116/2009 (5). Ta direktyva taip pat buvo taikoma kultūros objektams, priskirtiems nacionalinėms vertybėms ir esantiems neatsiejama visuomeninių kolekcijų arba bažnytinių įstaigų inventoriaus dalimi, kurie nebuvo priskirti šioms bendroms kategorijoms;

                  (5)

                  Direktyva 93/7/EEB nustatytas valstybių narių administracinis bendradarbiavimas jų nacionalinių vertybių klausimais, glaudžiai siejamas su jų bendradarbiavimu su Interpolu ir kitomis kompetentingomis institucijomis vogtų meno kūrinių srityje ir apimantis visų pirma prarastų, pavogtų ar neteisėtai išvežtų kultūros objektų, kurie yra jų nacionalinės vertybės ir visuomeninių kolekcijų dalis, registravimą;

                  (6)

                  Direktyvoje 93/7/EEB numatyta procedūra buvo pirmas žingsnis vidaus rinkoje nustatant valstybių narių bendradarbiavimą šioje srityje, siekiant tolesnio atitinkamų nacionalinės teisės aktų tarpusavio pripažinimo;

                  (7)

                  Reglamente (EB) Nr. 116/2009 ir Direktyvoje 93/7/EEB nustatyta Sąjungos sistema valstybių narių kultūros objektams apsaugoti;

                  (8)

                  Direktyva 93/7/EEB siekta užtikrinti fizinį kultūros objektų grąžinimą valstybei narei, iš kurios teritorijos tie objektai buvo neteisėtai išvežti, neatsižvelgiant į tokiems objektams taikomas nuosavybės teises. Tačiau taikant tą direktyvą paaiškėjo, kad tokių kultūros objektų grąžinimo užtikrinimo priemonės yra ribotos. Iš tos direktyvos taikymo ataskaitų matyti, kad ji taikoma retai, visų pirma dėl to, kad jos taikymo sritis yra ribota, – taip yra dėl tos direktyvos priede nustatytų sąlygų, – dėl to, kad joje nustatytas trumpas terminas, per kurį galima pradėti teismo procesą dėl grąžinimo, ir dėl išlaidų, susijusių su teismo procesu dėl grąžinimo;

                  (9)

                  šios direktyvos taikymo sritis turėtų būti išplėsta, kad apimtų visus kultūros objektus, kuriuos valstybė narė pagal nacionalinės teisės aktus arba administracines procedūras priskiria nacionalinėms meno, istorijos ar archeologijos vertybėms, kaip apibrėžta SESV 36 straipsnyje, arba apibrėžia kaip vieną iš tokių vertybių. Todėl ši direktyva turėtų būtų taikoma istorinės, paleontologinės, etnografinės, numizmatinės reikšmės arba mokslinės vertės objektams, neatsižvelgiant į tai, ar jie yra viešųjų ar kitų kolekcijų dalis, ar yra pavieniai objektai, ir neatsižvelgiant į tai, ar jie rasti vykdant įprastus ar neteisėtus kasinėjimus, jeigu jie yra priskirti nacionalinėms vertybėms arba apibrėžiami kaip tokios vertybės. Be to, kultūros objektai, kurie yra priskirti nacionalinėms vertybėms arba apibrėžiami kaip tokios vertybės, neturėtų būti priskiriami tam tikroms kategorijoms arba atitikti su jų amžiumi ir (arba) finansine verte susijusių ribų, kad juos būtų galima grąžinti pagal šią direktyvą;

                  (10)

                  nacionalinių vertybių apsaugos nacionalinių priemonių įvairovė pripažįstama SESV 36 straipsnyje. Siekiant skatinti valstybių narių tarpusavio pasitikėjimą, norą bendradarbiauti ir tarpusavio supratimą, remiantis SESV 36 straipsniu turėtų būti nustatyta termino „nacionalinė vertybė“ aprėptis. Valstybės narės taip pat turėtų sudaryti palankesnes sąlygas grąžinti kultūros objektus valstybėms narėms, iš kurių teritorijos tie objektai buvo neteisėtai išvežti, neatsižvelgiant į tos valstybės narės įstojimo į Sąjungą dieną, ir turėtų užtikrinti, kad dėl tokių objektų grąžinimo nebūtų patiriama nepagrįstų išlaidų. Valstybės narės turėtų turėti galimybę sugrąžinti kitus kultūros objektus, kurie nėra objektai, priskirti nacionalinėms vertybėms arba apibrėžiami kaip nacionalinės vertybės, jei jos laikosi atitinkamų SESV nuostatų, taip pat kultūros objektus, kurie buvo neteisėtai išvežti iki 1993 m. sausio 1 d.;

                  (11)

                  reikia sustiprinti valstybių narių administracinį bendradarbiavimą, kad šią direktyvą būtų galima taikyti veiksmingiau ir vienodžiau. Todėl reikėtų nustatyti reikalavimą, kad centrinės valdžios institucijos veiksmingai bendradarbiautų tarpusavyje ir keistųsi informacija apie neteisėtai išvežtus kultūros objektus naudodamosi Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (ES) Nr. 1024/2012 (6) numatyta Vidaus rinkos informacine sistema (toliau – IMI). Siekiant pagerinti šios direktyvos įgyvendinimą, turėtų būti įdiegtas specialiai kultūros vertybėms pritaikytas IMI sistemos modulis. Taip pat pageidautina, kad kitos kompetentingos valstybių narių valdžios institucijos atitinkamais atvejais naudotųsi ta pačia sistema;

                  (12)

                  siekiant užtikrinti asmens duomenų apsaugą, kompetentingų valdžios institucijų administracinis bendradarbiavimas ir keitimasis informacija turėtų atitikti taisykles, nustatytas Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 95/46/EB (7) ir, jei naudojamasi IMI, Reglamente (ES) Nr. 1024/2012. Direktyvoje 95/46/EB ir Reglamente (EB) Nr. 45/2001 (8) vartojamų terminų apibrėžtys turėtų būti taikomos ir šioje direktyvoje;

                  (13)

                  nustatyta, kad terminas patikrinti, ar kitoje valstybėje narėje rastas kultūros objektas yra kultūros objektas, kaip apibrėžta Direktyvoje 93/7/EEB, praktikoje yra per trumpas. Todėl jis turėtų būti pailgintas iki šešių mėnesių. Ilgesnės trukmės terminu turėtų būti sudaryta galimybė valstybėms narėms imtis būtinų priemonių kultūros objektui išsaugoti ir, atitinkamais atvejais, užkirsti kelią bet kokiems veiksmams, kuriais siekiama išvengti grąžinimo procedūros;

                  (14)

                  termino pradėti teismo procesą dėl grąžinimo trukmė taip pat turėtų būti pailginta iki trejų metų nuo tos dienos, kai valstybė narė, iš kurios teritorijos buvo neteisėtai išvežtas kultūros objektas, sužinojo apie kultūros objekto buvimo vietą ir jo valdytojo ar turėtojo tapatybę. Šio termino trukmės pailginimas turėtų sudaryti palankesnes sąlygas grąžinimui ir atgrasyti nuo neteisėto nacionalinių vertybių išvežimo. Aiškumo sumetimais reikėtų nustatyti, kad terminas pradėti teismo procesą būtų pradedamas skaičiuoti nuo tos dienos, kurią valstybės narės, iš kurios teritorijos buvo neteisėtai išvežtas kultūros objektas, centrinė valdžios institucija sužinojo šią informaciją;

                  (15)

                  Direktyvoje 93/7/EEB numatyta, kad teismo procesas dėl grąžinimo negali būti pradedamas praėjus daugiau kaip 30 metų nuo objekto neteisėto išvežimo iš valstybės narės teritorijos. Tačiau tais atvejais, kai objektai priklauso visuomeninėms kolekcijoms arba yra bažnytinių įstaigų inventorių dalis valstybėse narėse, kuriose pagal nacionalinę teisę jiems taikomos specialios apsaugos priemonės, teismo procesui dėl grąžinimo tam tikromis aplinkybėmis taikomas ilgesnis terminas. Kadangi valstybėse narėse pagal nacionalinę teisę specialios apsaugos priemonės gali būti taikomos religinių apeigų įstaigoms, kurios nėra bažnytinės įstaigos, ši direktyva taip pat turėtų būti taikoma ir toms kitoms religinių apeigų įstaigoms;

                  (16)

                  savo 2011 m. gruodžio 13–14 d. priimtose išvadose dėl nusikaltimų kultūros vertybėms prevencijos ir kovos su jais Taryba pripažino, jog būtina imtis priemonių, kad būtų padidintas nusikaltimų kultūros objektams prevencijos ir kovos su jais veiksmingumas. Ji rekomendavo Komisijai remti valstybes nares veiksmingos kultūros objektų apsaugos veikloje siekiant atitinkamais atvejais užkirsti kelią neteisėtai prekybai, su ja kovoti ir skatinti taikyti papildomas priemones. Be to, Taryba rekomendavo toms valstybėms narėms apsvarstyti galimybę ratifikuoti 1970 m. lapkričio 17 d. Paryžiuje pasirašytą UNESCO nelegalaus kultūros vertybių įvežimo, išvežimo ir nuosavybės teisės perdavimo uždraudimo priemonių konvenciją ir 1995 m. birželio 24 d. Romoje pasirašytą UNIDROIT konvenciją dėl pavogtų ar neteisėtai išvežtų kultūros objektų;

                  (17)

                  pageidautina užtikrinti, kad visi rinkos dalyviai būtų pakankamai rūpestingi ir apdairūs su kultūros objektais susijusiuose sandoriuose. Neteisėtos kilmės kultūros objekto įsigijimo pasekmės bus iš tiesų atgrasomos tik tuo atveju, jei kompensacijos išmokėjimas bus susietas su valdytojo pareiga įrodyti pakankamą rūpestingumą ir apdairumą. Todėl tam, kad būtų pasiekti Sąjungos tikslai neteisėtos prekybos kultūros objektais prevencijos ir kovos su šia prekyba srityje, šioje direktyvoje turėtų būti nustatyta, kad valdytojas, norėdamas gauti kompensaciją, turi įrodyti, jog įsigydamas objektą jis buvo pakankamai rūpestingas ir apdairus;

                  (18)

                  taip pat būtų naudinga, kad visi asmenys, visų pirma rinkos dalyviai, galėtų lengvai susipažinti su vieša informacija apie kultūros objektus, kuriuos valstybės narės priskyrė nacionalinėms vertybėms arba apibrėžė kaip nacionalines vertybes. Valstybės narės turėtų stengtis sudaryti palankesnes sąlygas susipažinti su šia vieša informacija;

                  (19)

                  siekiant sudaryti palankesnes sąlygas vienodai aiškinti sąvoką „pakankamas rūpestingumas ir apdairumas“, šioje direktyvoje turėtų būti pateiktas nebaigtinis kriterijų, į kuriuos turi būti atsižvelgiama nustatant, ar įsigydamas kultūros objektą valdytojas buvo pakankamai rūpestingas ir apdairus, sąrašas;

                  (20)

                  kadangi šios direktyvos tikslo, t. y. sudaryti galimybę grąžinti kultūros objektus, priskirtus nacionalinėms vertybėms arba apibrėžtus kaip nacionalinės vertybės, kurie buvo neteisėtai išvežti iš valstybių narių teritorijos, valstybės narės negali deramai pasiekti, o dėl jų masto ir poveikio tų tikslų būtų geriau siekti Sąjungos lygiu, laikydamasi Europos Sąjungos sutarties 5 straipsnyje nustatyto subsidiarumo principo Sąjunga gali patvirtinti priemones. Pagal tame straipsnyje nustatytą proporcingumo principą šia direktyva neviršijama to, kas būtina nurodytiems tikslams pasiekti;

                  (21)

                  kadangi, panaikinus Direktyvos 93/7/EEB priedą, pagal Reglamentą (EB) Nr. 116/2009 įsteigto komiteto funkcijos neteko aktualumo, atitinkamai tikslinga išbraukti nuorodas į tą komitetą. Tačiau siekiant išlaikyti platformą, kurioje valstybės narės keistųsi šios direktyvos įgyvendinimo patirtimi ir geriausios praktikos pavyzdžiais, Komisija turėtų sudaryti ekspertų grupę, kurią sudarytų valstybių narių centrinių valdžios institucijų, atsakingų už šios direktyvos įgyvendinimą, ekspertai, ir kuri turėtų dalyvauti, inter alia, IMI sistemos modulį pritaikant kultūros objektams;

                  (22)

                  kadangi Reglamento (ES) Nr. 1024/2012 priede pateiktas Sąjungos aktų nuostatų dėl administracinio bendradarbiavimo, įgyvendinamų naudojantis IMI, sąrašas, tas priedas turėtų būti iš dalies pakeistas, kad į jį būtų įtraukta ši direktyva;

                  (23)

                  pareiga perkelti šią direktyvą į nacionalinę teisę turėtų apsiriboti tomis nuostatomis, kurios iš esmės skiriasi nuo ankstesnių direktyvų nuostatų. Pareiga perkelti nepakeistas nuostatas atsiranda pagal anksčiau priimtas direktyvas;

                  (24)

                  ši direktyva neturėtų daryti poveikio valstybių narių pareigoms, susijusioms su direktyvų, nurodytų I priedo B dalyje, perkėlimo į nacionalinę teisę terminais,

            PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:
      1 straipsnis
      Ši direktyva taikoma 2 straipsnio 1 punkte nurodytų kultūros objektų, valstybės narės priskirtų nacionalinėms vertybėms arba apibrėžtų kaip nacionalinės vertybės, kurie buvo neteisėtai išvežti iš tos valstybės narės teritorijos, grąžinimui.
      2 straipsnis
      Šioje direktyvoje vartojamų terminų apibrėžtys:

            1.

            kultūros objektas –
          objektas, kurį valstybė narė iki neteisėto jo išvežimo iš tos valstybės narės teritorijos arba po jo pagal nacionalinės teisės aktus arba administracines procedūras priskiria nacionalinėms meno, istorijos ar archeologijos vertybėms, kaip apibrėžta SESV 36 straipsnyje, arba apibrėžia kaip vieną iš tokių vertybių;

            2.
            neteisėtai išvežta (-as) iš valstybės narės teritorijos:

                  a)

                  išvežta (-as) iš valstybės narės teritorijos pažeidžiant jos nacionalinių vertybių apsaugos taisykles arba Reglamentą (EB) Nr. 116/2009 arba

                  b)

                  negrąžinta (-as) pasibaigus teisėto laikino išvežimo laikotarpiui arba pažeidus kitą tokį laikiną išvežimą reglamentuojančią sąlygą;

            3.

            prašančioji valstybė narė –
          valstybė narė, iš kurios teritorijos kultūros objektas buvo neteisėtai išvežtas;

            4.

            valstybė narė, į kurią kreipiamasi –
          valstybė narė, kurios teritorijoje yra neteisėtai iš kitos valstybės narės teritorijos išvežtas kultūros objektas;

            5.

            grąžinimas –
          fizinis kultūros objekto grąžinimas į prašančiosios valstybės narės teritoriją;

            6.

            valdytojas –
          asmuo, fiziškai turintis kultūros objektą kaip savą;

            7.

            turėtojas –
          asmuo, fiziškai turintis tretiesiems asmenims priklausantį kultūros objektą;

            8.

            visuomeninės kolekcijos –
          kolekcijos, pagal tos valstybės narės teisės aktus apibrėžiamos kaip visuomeninės, kurios nuosavybės teise priklauso tai valstybei narei, tos valstybės narės vietos ar regioninei valdžios institucijai arba tos valstybės narės teritorijoje esančiai institucijai, jeigu tokia institucija nuosavybės teise priklauso tos valstybės narės arba vietos ar regioninės valdžios institucijai arba yra didžiąja dalimi jų finansuojama.
      3 straipsnis
      Kultūros objektai, kurie buvo neteisėtai išvežti iš valstybės narės teritorijos, yra grąžinami šioje direktyvoje numatyta tvarka ir aplinkybėmis.
      4 straipsnis
      Kiekviena valstybė narė paskiria vieną ar kelias centrines valdžios institucijas, kad jos atliktų šioje direktyvoje numatytas funkcijas.
      Valstybės narės informuoja Komisiją apie visas jų pagal šį straipsnį paskirtas centrines valdžios institucijas.
      Komisija tų centrinių valdžios institucijų sąrašą ir visus su jomis susijusius pakeitimus skelbia Europos Sąjungos oficialiojo leidinio C serijoje.
      5 straipsnis
      Valstybių narių centrinės valdžios institucijos bendradarbiauja ir skatina konsultacijas tarp valstybių narių kompetentingų nacionalinių valdžios institucijų. Pastarosios institucijos visų pirma:

                  1.

                  prašančiosios valstybės narės prašymu ieško neteisėtai iš jos teritorijos išvežto nurodyto kultūros objekto, identifikuodamos jo valdytoją ir (arba) turėtoją. Prašyme turi būti pateikta visa informacija, reikalinga siekiant sudaryti palankesnes sąlygas vykdyti paiešką, visų pirma faktinė arba numanoma objekto buvimo vieta;

                  2.

                  tais atvejais, kai jų teritorijoje rastas kultūros objektas ir jei yra pagrįstų priežasčių manyti, kad jis buvo neteisėtai išvežtas iš kitos valstybės narės teritorijos, apie tai praneša suinteresuotoms valstybėms narėms;

                  3.

                  sudaro galimybę prašančiosios valstybės narės kompetentingoms valdžios institucijoms patikrinti, ar atitinkamas objektas yra kultūros objektas, su sąlyga, kad šis patikrinimas atliekamas per šešis mėnesius nuo 2 punkte nurodyto pranešimo dienos. Per nurodytą laiką neatlikus šio patikrinimo, 4 ir 5 punktai nebetaikomi;

                  4.

                  bendradarbiaudamos su suinteresuota valstybe nare, imasi visų būtinių priemonių fiziniam kultūros objekto išsaugojimui užtikrinti;

                  5.

                  imasi būtinų laikinųjų priemonių, kad užkirstų kelią bet kokiam veiksmui, kuriuo siekiama išvengti grąžinimo procedūros;

                  6.

                  veikia kaip valdytojo ir (arba) turėtojo bei prašančiosios valstybės narės tarpininkės grąžinimo klausimais. Tuo tikslu, nedarant poveikio 6 straipsniui, valstybės narės, į kurią kreipiamasi, kompetentingos valdžios institucijos visų pirma gali sudaryti palankesnes sąlygas įgyvendinti arbitražo procedūrą pagal valstybės narės, į kurią kreipiamasi, nacionalinės teisės aktus, jeigu prašančioji valstybė narė ir valdytojas arba turėtojas duoda savo oficialų sutikimą.

            Siekdamos bendradarbiauti ir konsultuotis tarpusavyje, valstybių narių centrinės valdžios institucijos naudojasi Reglamentu (ES) Nr. 1024/2012 nustatytu specialiai kultūros vertybėms pritaikytu Vidaus rinkos informacinės sistemos (toliau – IMI) moduliu. Jos taip pat gali naudotis IMI su konkrečiais atvejais susijusiai informacijai apie galimai pavogtus arba neteisėtai iš jų teritorijos išvežtus kultūros objektus skelbti. Valstybės narės nusprendžia dėl kitų kompetentingų valdžios institucijų naudojimosi IMI šios direktyvos tikslais.
      6 straipsnis
      Prašančioji valstybė narė valstybės narės, į kurią kreipiamasi, kompetentingame teisme gali pradėti teismo procesą prieš valdytoją arba jei jo nėra – turėtoją, kad būtų užtikrintas iš jos teritorijos neteisėtai išvežto kultūros objekto grąžinimas.
      Teismo procesas gali būti pradėtas tik tais atvejais, kai prie dokumento, kuriuo pradedamas teismo procesas, yra pridėti:

                  a)

                  dokumentas, kuriame aprašomas objektas, dėl kurio pateiktas prašymas, ir kuriame konstatuojama, kad tai yra kultūros objektas;

                  b)

                  prašančiosios valstybės narės kompetentingos valdžios institucijos pareiškimas, kad šis kultūros objektas buvo neteisėtai išvežtas iš jos teritorijos.

            7 straipsnis
      Prašančiosios valstybės narės kompetentinga centrinė valdžios institucija nedelsdama informuoja valstybės narės, į kurią kreipiamasi, kompetentingą centrinę valdžios instituciją apie tai, kad buvo padėtas teismo procesas siekiant užtikrinti atitinkamo objekto grąžinimą.
      Valstybės narės, į kurią kreipiamasi, kompetentinga centrinė valdžios institucija nedelsdama apie tai informuoja kitų valstybių narių centrines valdžios institucijas.
      Informacija keičiamasi naudojantis IMI, laikantis taikytinų teisės nuostatų dėl asmens duomenų ir privatumo apsaugos, nedarant poveikio kompetentingų centrinių valdžios institucijų galimybei naudotis ne tik IMI, bet ir kitomis susižinojimo priemonėmis.
      8 straipsnis
      1.   Valstybės narės savo teisės aktuose numato, kad teismo procesas dėl grąžinimo pagal šią direktyvą negali būti pradėtas praėjus daugiau kaip trejiems metams nuo tos dienos, kai prašančiosios valstybės narės kompetentinga centrinė valdžios institucija sužinojo kultūros objekto buvimo vietą ir jo valdytojo arba turėtojo tapatybę.
      Bet kokiu atveju toks teismo procesas negali būti pradėtas praėjus daugiau kaip 30 metų nuo objekto neteisėto išvežimo iš prašančiosios valstybės narės teritorijos.
      Tačiau objektų, kurie yra 2 straipsnio 8 punkte apibrėžtų visuomeninių kolekcijų dalis, ir objektų, kurie priklauso bažnytinių ar kitų religinių apeigų įstaigų inventoriams, atveju valstybėse narėse, kuriose jiems pagal nacionalinę teisę taikomos specialios apsaugos priemonės, teismo procesui dėl grąžinimo pradėti taikomas 75 metų terminas, išskyrus valstybes nares, kuriose tokiam teismo procesui netaikomas joks terminas, arba atvejus, kai valstybių narių dvišaliuose susitarimuose numatytas terminas yra ilgesnis kaip 75 metai.
      2.   Teismo procesas dėl grąžinimo negali būti pradėtas, jei tuo momentu, kai jis turi būti pradėtas, kultūros objekto išvežimas iš prašančiosios valstybės narės teritorijos nebėra neteisėtas.
      9 straipsnis
      Išskyrus atvejus, kai 8 ir 14 straipsniuose numatyta kitaip, kompetentingas teismas nurodo grąžinti atitinkamą kultūros objektą, jeigu nustatoma, kad tai yra kultūros objektas, kaip apibrėžta 2 straipsnio 1 punkte, ir kad jis buvo neteisėtai išvežtas iš valstybės narės teritorijos.
      10 straipsnis
      Tais atvejais, kai valstybės narės, į kurią kreipiamasi, kompetentingas teismas nurodo grąžinti objektą, jis valdytojui priteisia tokią kompensaciją, kuri, atsižvelgiant į bylos aplinkybes, yra teisinga, jeigu šis valdytojas įrodo, kad įsigydamas objektą jis buvo pakankamai rūpestingas ir apdairus.
      Nustatant, ar valdytojas buvo pakankamai rūpestingas ir apdairus, atsižvelgiama į visas objekto įsigijimo aplinkybes, visų pirma į objekto kilmės dokumentus, leidimus išvežti, kurių reikia pagal prašančiosios valstybės narės teisės aktus, susijusių asmenų reputaciją, sumokėtą kainą, tai, ar valdytojas ieškojo informacijos kuriame nors prieinamame pavogtų kultūros objektų registre, ir visą kitą svarbią informaciją, kurią jis būtų galėjęs pagrįstai gauti, arba į tai, ar jis ėmėsi bet kokių kitų veiksmų, kurių tokiomis aplinkybėmis būtų ėmęsis protingas asmuo.
      Dovanojimo arba paveldėjimo atveju valdytojo padėtis nėra palankesnė nei asmens, iš kurio jis tą objektą tuo būdu įsigijo.
      Prašančioji valstybė narė sumoka tą kompensaciją grąžinus objektą.
      11 straipsnis
      Sprendimo, kuriuo nurodoma grąžinti kultūros objektą, vykdymo išlaidas padengia prašančioji valstybė narė. Ta pati tvarka taikoma išlaidoms, patirtoms taikant 5 straipsnio 4 punkte nurodytas priemones.
      12 straipsnis
      Atitinkamai 10 ir 11 straipsniuose nurodyta teisinga kompensacija sumokama ir išlaidos padengiamos nedarant poveikio prašančiosios valstybės narės teisei imtis veiksmų, kad šios sumos būtų susigrąžintos iš asmenų, atsakingų už neteisėtą kultūros objekto išvežimą iš jos teritorijos.
      13 straipsnis
      Grąžinus kultūros objektą, nuosavybės teisę į jį reglamentuoja prašančiosios valstybės narės teisė.
      14 straipsnis
      Ši direktyva taikoma tik tiems kultūros objektams, kurie buvo neteisėtai išvežti iš valstybės narės teritorijos 1993 m. sausio 1 d. arba po šios dienos.
      15 straipsnis
      1.   Kiekviena valstybė narė gali taikyti šioje direktyvoje numatytas priemones objektams, kurie nėra 2 straipsnio 1 punkte apibrėžti objektai, grąžinti.
      2.   Kiekviena valstybė narė gali šioje direktyvoje numatytas priemones taikyti ir prašymams grąžinti kultūros objektus, kurie iš kitų valstybių narių teritorijos buvo neteisėtai išvežti iki 1993 m. sausio 1 d.
      16 straipsnis
      Ši direktyva nedaro poveikio teismo procesui civilinėje arba baudžiamojoje byloje, kurį pagal valstybių narių nacionalinės teisės aktus gali pradėti prašančioji valstybė narė ir (arba) pavogto kultūros objekto savininkas.
      17 straipsnis
      1.   Ne vėliau kaip 2015 m. gruodžio 18 d., o po to kas penkerius metus valstybės narės pateikia Komisijai ataskaitą dėl šios direktyvos taikymo.
      2.   Kas penkerius metus Komisija pateikia Europos Parlamentui, Tarybai ir Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetui ataskaitą, kurioje apžvelgiamas šios direktyvos taikymas ir veiksmingumas. Kartu su šia ataskaita prireikus pateikiami atitinkami pasiūlymai.
      18 straipsnis
      Reglamento (ES) Nr. 1024/2012 priedas papildomas šiuo punktu:

                     „8.

                     2014 m. gegužės 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2014/60/ES dėl neteisėtai iš valstybės narės teritorijos išvežtų kultūros objektų grąžinimo, kuria iš dalies keičiamas Reglamentas (ES) Nr. 1024/2012 (9), 5 ir 7 straipsniai.

      19 straipsnis
      1.   Ne vėliau kaip 2015 m. gruodžio 18 d. valstybės narės užtikrina, kad įsigaliotų įstatymai ir kiti teisės aktai, būtini, kad būtų laikomasi šios direktyvos 2 straipsnio 1 punkto, 5 straipsnio pirmos pastraipos 3 punkto, 5 straipsnio antros pastraipos, 7 straipsnio trečios pastraipos, 8 straipsnio 1 dalies, 10 straipsnio ir 17 straipsnio 1 dalies.
      Jos pateikia Komisijai tų nuostatų tekstą.
      Valstybės narės, priimdamos tas nuostatas, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Jos taip pat turi įtraukti pareiškimą, kad galiojančiuose įstatymuose ir kituose teisės aktuose pateiktos nuorodos į direktyvas, kurios panaikinamos šia direktyva, laikomos nuorodomis į šią direktyvą. Tokios nuorodos darymo tvarką ir to pareiškimo redakciją nustato valstybės narės.
      2.   Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų nacionalinės teisės aktų pagrindinių nuostatų tekstus.
      20 straipsnis
      Direktyva 93/7/EEB su pakeitimais, padarytais direktyvomis, nurodytomis I priedo A dalyje, panaikinama nuo 2015 m. gruodžio 19 d., nedarant poveikio valstybių narių pareigoms, susijusioms su I priedo B dalyje nurodytais direktyvų perkėlimo į nacionalinę teisę terminais.
      Nuorodos į panaikintą direktyvą laikomos nuorodomis į šią direktyvą ir skaitomos pagal II priede pateiktą atitikties lentelę.
      21 straipsnis
      Ši direktyva įsigalioja dvidešimtą dieną po jos paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
      2 straipsnio 2–8 punktai, 3 ir 4 straipsniai, 5 straipsnio pirmos pastraipos 1, 2 ir 4–6 punktai, 6 straipsnis, 7 straipsnio pirma ir antra pastraipos, 8 straipsnio 2 dalis, 9 straipsnis, 10 straipsnio trečia ir ketvirta pastraipos bei 11–16 straipsniai taikomi nuo 2015 m. gruodžio 19 d.
      22 straipsnis
      Direktyva skirta valstybėms narėms.

         Priimta Briuselyje 2014 m. gegužės 15 d.

               Europos Parlamento vardu

               Pirmininkas

            M. SCHULZ

               Tarybos vardu

               Pirmininkas

            D. KOURKOULAS

         (1)  2014 m. balandžio 16 d. Europos Parlamento pozicija (dar nepaskelbta Oficialiajame leidinyje) ir 2014 m. gegužės 8 d. Tarybos sprendimas.

         (2)  1993 m. kovo 15 d. Tarybos direktyva 93/7/EEB dėl neteisėtai iš valstybės narės teritorijos išvežtų kultūros objektų grąžinimo (OL L 74, 1993 3 27, p. 74).

         (3)  1997 m. vasario 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 96/100/EB, iš dalies keičianti Direktyvos 93/7/EEB dėl neteisėtai iš valstybės narės teritorijos išvežtų kultūros objektų grąžinimo priedą (OL L 60, 1997 3 1, p. 59).

         (4)  2001 m. birželio 5 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2001/38/EB, iš dalies keičianti Tarybos direktyvą 93/7/EEB dėl neteisėtai iš valstybės narės teritorijos išvežtų kultūros objektų grąžinimo (OL L 187, 2001 7 10, p. 43).

         (5)  2008 m. gruodžio 18 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 116/2009 dėl kultūros vertybių eksporto (OL L 39, 2009 2 10, p. 1).

         (6)  2012 m. spalio 25 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1024/2012 dėl administracinio bendradarbiavimo per Vidaus rinkos informacinę sistemą, kuriuo panaikinamas Komisijos sprendimas 2008/49/EB (VRI reglamentas) (OL L 316, 2012 11 14, p. 1).

         (7)  1995 m. spalio 24 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 95/46/EB dėl asmenų apsaugos tvarkant asmens duomenis ir dėl laisvo tokių duomenų judėjimo (OL L 281, 1995 11 23, p. 74).

         (8)  2000 m. gruodžio 18 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 45/2001 dėl asmenų apsaugos Bendrijos institucijoms ir įstaigoms tvarkant asmens duomenis ir laisvo tokių duomenų judėjimo (OL L 8, 2001 1 12, p. 1).

         I PRIEDAS
         A DALIS

            Panaikinama direktyva ir jos vėlesnių dalinių pakeitimų sąrašas

         (nurodyti 20 straipsnyje)

                     Tarybos direktyva 93/7/EEB

                     (OL L 74, 1993 3 27, p. 74.

                     Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 96/100/EB

                     (OL L 60, 1997 3 1, p. 59.

                     Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2001/38/EB

                     (OL L 187, 2001 7 10, p. 43.

               B DALIS

            Perkėlimo į nacionalinę teisę terminų sąrašas

         (nurodytas 20 straipsnyje)

                     Direktyva

                     Perkėlimo terminas

                     93/7/EEB

                     1993 12 15 (1994 3 15 Belgijai, Vokietijai ir Nyderlandams)

                     96/100/EB

                     1997 9 1

                     2001/38/EB

                     2001 12 31

         II PRIEDAS
         Atitikties lentelė

                     Direktyva 93/7/EEB

                     Ši direktyva

                     —

                     1 straipsnis

                     1 straipsnio 1 punkto pirma įtrauka

                     2 straipsnio 1 punktas

                     1 straipsnio 1 punkto antra įtrauka, įžanginė dalis

                     —

                     1 straipsnio 1 punkto antros įtraukos pirmos dalies pirmas sakinys

                     —

                     1 straipsnio 1 punkto antros įtraukos pirmos dalies antras sakinys

                     2 straipsnio 8 punktas

                     1 straipsnio 1 punkto antros įtraukos antra dalis

                     —

                     1 straipsnio 2 punkto pirma įtrauka

                     2 straipsnio 2 dalies a punktas

                     1 straipsnio 2 punkto antra įtrauka

                     2 straipsnio 2 dalies b punktas

                     1 straipsnio 3–7 punktai

                     2 straipsnio 3–7 dalys

                     2 straipsnis

                     3 straipsnis

                     3 straipsnis

                     4 straipsnis

                     4 straipsnio įžanginė dalis

                     5 straipsnio pirmos pastraipos įžanginė dalis

                     4 straipsnio 1 ir 2 punktai

                     5 straipsnio pirmos pastraipos 1 ir 2 punktai

                     4 straipsnio 3 punktas

                     5 straipsnio pirmos pastraipos 3 punktas

                     4 straipsnio 4–6 punktai

                     5 straipsnio pirmos pastraipos 4–6 punktai

                     —

                     5 straipsnio antra pastraipa

                     5 straipsnio pirma pastraipa

                     6 straipsnio pirma pastraipa

                     5 straipsnio antros pastraipos pirma įtrauka

                     6 straipsnio antros pastraipos a punktas

                     5 straipsnio antros pastraipos antra įtrauka

                     6 straipsnio antros pastraipos b punktas

                     6 straipsnio pirma pastraipa

                     7 straipsnio pirma pastraipa

                     6 straipsnio antra pastraipa

                     7 straipsnio antra pastraipa

                     —

                     7 straipsnio trečia pastraipa

                     7 straipsnio 1 ir 2 dalys

                     8 straipsnio 1 ir 2 dalys

                     8 straipsnis

                     9 straipsnis

                     9 straipsnio pirma pastraipa

                     10 straipsnio pirma pastraipa

                     9 straipsnio antra pastraipa

                     —

                     —

                     10 straipsnio antra pastraipa

                     9 straipsnio trečia ir ketvirta pastraipos

                     10 straipsnio trečia ir ketvirta pastraipos

                     10–15 straipsniai

                     11–16 straipsniai

                     16 straipsnio 1 ir 2 dalys

                     17 straipsnio 1 ir 2 dalys

                     16 straipsnio 3 pastraipa

                     —

                     16 straipsnio 4 pastraipa

                     —

                     17 straipsnis

                     —

                     —

                     18 straipsnis

                     18 straipsnis

                     19 straipsnis

                     —

                     20 straipsnis

                     —

                     21 straipsnis

                     19 straipsnis

                     22 straipsnis

                     Priedas

                     —

                     —

                     I priedas

                     —

                     II priedas