title: 1996 m. balandžio 29 d. Tarybos Direktyva 96/26/EB dėl leidimo verstis krovinių ir keleivių vežėjo kelių transportu verslu ir diplomų, pažymėjimų bei kitų oficialių profesinę kvalifikaciją patvirtinančių dokumentų tarpusavio pripažinimo, skirto palengvinti šiems vežėjams naudojimąsi įsisteigimo laisve nacionalinio ir tarptautinio vežimo srityje

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

31996L0026

Oficialusis leidinys L 124 , 23/05/1996 p. 0001 - 0010

		Tarybos Direktyva 96/26/EB1996 m. balandžio 29 d.dėl leidimo verstis krovinių ir keleivių vežėjo kelių transportu verslu ir diplomų, pažymėjimų bei kitų oficialių profesinę kvalifikaciją patvirtinančių dokumentų tarpusavio pripažinimo, skirto palengvinti šiems vežėjams naudojimąsi įsisteigimo laisve nacionalinio ir tarptautinio vežimo srityjeEUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 75 straipsnį,atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą [1],atsižvelgdama į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [2],laikydamasi Sutarties 189c straipsnyje nustatytos tvarkos [3],kadangi 1974 m. lapkričio 12 d. Tarybos direktyva 74/561/EEB dėl leidimo verstis nacionalinio ir tarptautinio krovinių vežėjo kelių transportu verslu [4], 1974 m. lapkričio 12 d. Tarybos direktyva 74/562/EEB dėl leidimo verstis nacionalinio ir tarptautinio keleivių vežėjo kelių transportu verslu [5] ir 1977 m. gruodžio 12 d. Tarybos direktyva 77/796/EEB dėl krovinių ir keleivių vežėjų kelių transportu diplomų, pažymėjimų ir kitų oficialią profesinę kvalifikaciją patvirtinančių dokumentų abipusio pripažinimo, įskaitant priemones, skirtas skatinti šiuos vežėjus veiksmingai pasinaudoti įsisteigimo teise [6], jau keletą kartų buvo iš esmės keistos; kadangi dėl racionalumo ir aiškumo šias direktyvas reikėtų sujungti į vieną;kadangi transporto rinkos organizavimas yra vienas iš esminių veiksnių įgyvendinti sutartyje numatytą bendrą transporto politiką;kadangi priėmimas priemonių, kuriomis siekiama derinti sąlygas, kuriomis suteikiamas leidimas verstis krovinių ar keleivių vežėjo kelių transportu (toliau — vežėjai kelių transportu) verslu, gali būti palankus šiems vežėjams veiksmingai pasinaudoti įsisteigimo teise;kadangi reikia nustatyti bendras taisykles leidimui verstis nacionalinio ir tarptautinio vežėjo kelių transportu verslu, kad būtų galima užtikrinti, jog tokie vežėjai bus labiau kvalifikuoti, ir tokiu būdu prisidėti prie rinkos racionalizavimo, teikiamų paslaugų kokybės, kad tai būtų naudinga naudotojams, vežėjams ir visai ekonomikai, bei prisidėti prie didesnio kelių transporto saugumo;kadangi todėl leidimo verstis vežėjo kelių transportu verslu suteikimo taisyklėse turėtų būti nurodomi tokie reikalavimai kaip gera vežėjų reputacija, finansinė padėtis ir profesinė kvalifikacija;kadangi į šias bendras taisykles nebūtina įtraukti tam tikrų transporto rūšių, kurios yra ribotos ekonominės svarbos;kadangi nuo 1993 m. sausio 1 d. patekimą į tarptautinio krovininių vežimo keliais rinką reglamentuoja pagal kokybinius kriterijus išduodamų Bendrijos licencijų sistema;kadangi dėl geros reputacijos reikalavimo ir siekiant veiksmingai reorganizuoti rinką leidimai norintiems verstis vežėjo kelių transportu verslu turi būti suteikiami tik tiems prašytojams, kurie, pirma, neturi teistumo už sunkius baudžiamąją atsakomybę užtraukiančius nusikaltimus, įskaitant komercinio pobūdžio nusikaltimus, dėl kurių anksčiau nebuvo draudžiama verstis šiuo verslu, ir, antra, jei šie prašytojai laikosi vežėjo kelių transportu verslo nuostatų;kadangi dėl tinkamos finansinės padėties reikalavimo ypač siekiant užtikrinti lygias įmonių galimybes įvairiose valstybėse narėse, būtina nustatyti tam tikrus kriterijus, kuriuos turi atitikti vežėjai kelių transportu;kadangi dėl geros reputacijos ir finansinės padėties būtų tinkama pripažinti atitinkamus dokumentus, išduotus kompetentingos institucijos vežėjo kelių transportu kilmės šalyje arba šalyje, iš kurios jis atvyksta, kaip pakankamą įrodymą leidimui verstis šiuo verslu priimančiojoje valstybėje narėje;kadangi dėl profesinės kvalifikacijos reikalavimo yra patartina reikalauti, kad pareiškimą (prašymą) padavęs vežėjas kelių transportu parodytų tokią kvalifikaciją išlaikydamas egzaminą raštu, bet kad valstybė narė galėtų atleisti pareiškėją nuo tokio egzamino, jei jis pateikia pakankamos praktinės patirties įrodymus;kadangi dėl profesinės kvalifikacijos pripažinimo pažymėjimus, išduotus laikantis Bendrijos nuostatų dėl leidimo verstis vežėjo kelių transportu verslu, priimančioji valstybė narė turi pripažinti kaip pakankamą įrodymą;kadangi reikia nuostatų valstybių narių savitarpio pagalbos sistemai, kuriamai dėl šios direktyvos taikymo;kadangi ši direktyva neturi paveikti valstybių narių įsipareigojimų dėl II priedo B dalyje nurodytų direktyvų įgyvendinimo ar taikymo terminų,PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:I DALISLeidimas verstis vežėjo kelių transportu verslu1 straipsnis1. Leidimą verstis krovinių ar keleivių vežėjo kelių transportu verslu reglamentuoja valstybių narių pagal šioje direktyvoje esančias bendras taisykles priimtos nuostatos.2. Šioje direktyvoje:"krovinių vežėjo kelių transportu verslas"  tai bet kurios įmonės, vežančios krovinius samdos pagrindais ar už atlygį motorine transporto priemone be priekabos arba sukabintomis transporto priemonėmis, veikla,"keleivių vežėjo kelių transportu verslas"  tai veikla bet kurios įmonės, kuri specialiai sukonstruotomis ir įrengtomis transporto priemonėmis, pritaikytomis vežti daugiau kaip devynis asmenis, įskaitant vairuotoją, ir skirtomis tam tikslui, teikia keleivių vežimo paslaugas visuomenei ar konkrečioms naudotojų kategorijoms už vežamo asmens arba transporto organizatoriaus mokamą mokestį,"įmonė"  tai bet kuris fizinis asmenį, bet kuris pelno siekiantis ar nesiekiantis juridinis asmuo, bet kuris pelno siekiantis ar nesiekiantis asmenų susivienijimas ar grupė, neturinti juridinio asmens statuso, arba bet kuri oficiali organizacija, turinti savarankiško juridinio asmens statusą ar priklausanti tokį statusą turinčiai institucijai.2 straipsnis1. Ši direktyva yra netaikoma įmonių, besiverčiančių vežėjo kelių transportu verslu, transporto priemonėms, kurių leistina apkrova neviršija 3,5 tonos arba leistinas bendras pakrautos transporto priemonės svoris neviršija 6 tonų. Tačiau valstybės narės gali sumažinti nurodytas ribas visoms ar kai kurioms transporto operacijų kategorijoms.2. Pasikonsultavusios su Komisija, valstybės narės gali atleisti nuo visų ar nuo kai kurių šios direktyvos nuostatų taikymo krovinių vežimo įmones, kurios atlieka transporto operacijas išskirtinai savo teritorijoje, neturinčiomis didelės įtakos transporto rinkai dėl- vežamų krovinių pobūdžio arba- dėl trumpo atstumo.Atsiradus nenumatytoms aplinkybėms, valstybės narės gali laikinai, iki konsultacijų su Komisija pabaigos, atleisti nuo nuostatų taikymo.3. Pasikonsultavusios su Komisija, valstybės narės gali atleisti nuo visų ar kai kurių šios direktyvos nuostatų taikymo įmones, kurios verčiasi išskirtinai tam tikrų keleivių vežėjo kelių transportu paslaugų teikimu nekomerciniais tikslais arba kurių pagrindinė veikla skiriasi nuo vežėjo keleiviniu kelių transportu verslo, jeigu jų transporto operacijos neturi didelės įtakos transporto rinkai.3 straipsnis1. Įmonės, norinčios verstis vežėjo kelių transportu verslu, privalo:a) būti geros reputacijos;b) būti tinkamos finansinės padėties;c) atitikti profesinei kvalifikacijai keliamas sąlygas.Jei pareiškėjas yra fizinis asmuo ir neatitinka c punkte nurodyto reikalavimo, kompetentinga institucija vis tiek gali leisti jam verstis vežėjo kelių transportu verslu su sąlyga, kad jis nurodo minėtai institucijai kitą asmenį, atitinkantį a ir c punktuose nurodytus reikalavimus, kuris nuolatos ir kvalifikuotai vadovaus įmonės transporto operacijoms.Jei pareiškėjas nėra fizinis asmuo:- a punkte nurodytą reikalavimą turi atitikti asmuo arba asmenys, kurie nuolatos ir faktiškai vadovaus įmonės transporto operacijoms. Valstybės narės gali reikalauti, kad kiti asmenys įmonėje taip pat atitiktų šį reikalavimą,- punkte nurodytą reikalavimą turi atitikti pirmojoje įtraukoje nurodytas asmuo arba asmenys.2. Valstybės narės nustato sąlygas, kurių turi laikytis jų teritorijoje įsteigtos įmonės, kad atitiktų geros reputacijos reikalavimą.Jos numato, kad šis reikalavimas pažeidžiamas, jei fizinis asmuo arba asmenys, kurie yra laikomi atitinkančiais šią sąlygą pagal šio straipsnio 1 dalį:a) buvo pripažinti kaltais padarę sunkių nusikaltimų, užtraukiančių baudžiamąją atsakomybę, įskaitant komercinio pobūdžio nusikaltimus;b) buvo paskelbti netinkamais toliau verstis vežėjo kelių transportu verslu pagal kokias nors galiojančias taisykles;c) buvo pripažinti kaltais padarę sunkių, pakartotinių nusižengimų galiojančioms taisyklėms, susijusiomis su:- užmokesčio ir įdarbinimo sąlygomis šiame versle arba- krovinių ar keleivių vežimu kelių transportu, ypač taisyklėmis, reglamentuojančiomis vairuotojų vairavimo ir poilsio trukmę, krovininių transporto priemonių svorius ir matmenis, kelių eismo ir transporto priemonių saugumą.a, b ir c punktuose nurodytais atvejais geros reputacijos reikalavimas lieka neįvykdytas, kol nėra reabilitacijos arba kitos atitinkamo poveikio priemonės, laikantis atitinkamų galiojančių nacionalinių nuostatų.3. a) Tinkama finansinė padėtis — tai turėjimas pakankamai lėšų įmonės tinkamai veiklos pradžiai ir tinkamam administravimui.b) Norėdama įvertinti finansinę padėtį, kompetentinga institucija atsižvelgia į: įmonės metinę atskaitomybę, jei tokia sudaroma; turimas lėšas, įskaitant grynuosius pinigus banke, banko kredito viršijimą ir paskolas; bet kokį turtą, įskaitant nekilnojamąjį turtą, kurį įmonė gali įkeisti; išlaidas, įskaitant pirkimo išlaidas arba pradinį mokėjimą už transporto priemones, žemę ir ant jos esančius statinius, dirbtuves bei įrengimus ir apyvartinį kapitalą.c) Įmonė turi turėti likvidaus kapitalo ir atsargų bent:- 3000 ekiu vienai naudojamai transporto priemonei arba- 150 ekiu vienai tonai įmonės naudojamų krovininių transporto priemonių maksimalaus leistino svorio arba- 150 ekiu vienai įmonės naudojamų keleivinių transporto priemonių vietai,pasirenkant mažesnį dydį.Valstybės narės gali nebetaikyti nuo pirmosios pastraipos tuo atveju, jeigu transporto įmonė verčiasi savo verslu išskirtinai savo šalies rinkoje.d) Dėl a, b ir c punktų kompetentinga institucija gali priimti kaip finansinės padėties įrodymą banko arba kitos atitinkamos įstaigos išduotą patvirtinimą arba užtikrinimą. Toks patvirtinimas arba užtikrinimas gali būti duodamas banko garantijos arba kitos panašios priemonės forma.e) b, c ir d punktai yra taikomi tik įmonėms, kurioms valstybė narė pagal nacionalines taisykles leido verstis vežėjo kelių transportu verslu nuo 1990 m. sausio 1 d.4. Su profesine kvalifikacija siejama sąlyga yra sugebėjimai, parodomi laikant egzaminą raštu (tai gali būti ir egzaminas, kai kiekvienam klausimui pateikiama keletas atsakymų, vienas iš kurių yra teisingas), kurį organizuoja kiekvienos valstybės narės šiam tikslui skirta institucija iš I priede išvardytų dalykų.Valstybės narės gali atleisti nuo egzamino pareiškimus padavusius vežėjus kelių transportu, kurie pateikia įrodymus, kad bent penkerius metus dirbo transporto įmonės vadybos srityje.Valstybės narės gali atleisti asmenis, turinčius tam tikrus aukštesniojo mokslo diplomus arba techninius diplomus, rodančius gerą I priede išvardytų dalykų mokėjimą, nuo egzamino laikymo iš tų dalykų, kurie yra įrašyti tuose diplomuose.Pirmojoje pastraipoje nurodytas institucijos arba organizacijos išduotas pažymėjimas turi būti pateikiamas kaip profesinės kvalifikacijos įrodymas.4 straipsnisValstybės narės nustato aplinkybes, kuriomis kelių transporto įmonė gali, nepaisydama 3 straipsnio 1 dalies, laikinai verstis savo verslu daugiausia vienerius metus ir pratęsti ją daugiausia šešiems mėnesiams; tai yra pagrįstai pateisinami ypatingi atvejai, kai miršta arba netenka fizinės ar juridinės galios fizinis asmuo, besiverčiantis vežėjo kelių transportu verslu, arba fizinis asmuo, atitinkantis 3 straipsnio 1 dalies a ir c punktų reikalavimus.Valstybių narių kompetentingos institucijos išimties tvarka ir tam tikrais ypatingais atvejais gali konkrečiai leisti asmeniui, neatitinkančiam 3 straipsnio 1 dalies a ir c punktuose nurodyto profesinės kvalifikacijos reikalavimo, valdyti transporto įmonę su sąlyga, kad toks asmuo turi bent trejų metų kasdienio įmonės valdymo praktinę patirtį.5 straipsnis1. Įmonės, pateikiančios įrodymus, kad iki:- 1978 m. sausio 1 d. Belgijoje, Danijoje, Vokietijoje, Prancūzijoje, Airijoje, Italijoje, Liuksemburge, Nyderlanduose ir Jungtinėje Karalystėje,- 1984 m. sausio 1 d. Graikijoje,- 1986 m. sausio 1 d. Ispanijoje ir Portugalijoje,- 1989 m. spalio 3 d. buvusios Vokietijos Demokratinės Respublikos teritorijojejoms buvo leista pagal nacionalines taisykles valstybėje narėje verstis nacionaliniu ir(ar) tarptautiniu krovinių arba keleivių vežėjo kelių transportu verslu, yra atleidžiamos nuo reikalavimo pateikti įrodymus, kad jos atitinka 3 straipsnio nuostatas.2. Tačiau tie fiziniai asmenys, kurie:- nuo 1974 m. gruodžio 31 d. ir iki 1978 m. sausio 1 d. Belgijoje, Danijoje, Vokietijoje, Prancūzijoje, Airijoje, Italijoje, Liuksemburge, Nyderlanduose ir Jungtinėje Karalystėje,- nuo 1980 m. gruodžio 31 d. iki 1984 m. sausio 1 d. Graikijoje,- nuo 1982 m. gruodžio 31 d. iki 1986 m. sausio 1 d. Ispanijoje ir Portugalijoje,- nuo 1989 m. spalio 2 d. iki 1992 m. sausio 1 d. buvusios Vokietijos Demokratinės Respublikos teritorijojebuvo:- gavę leidimą verstis krovinių arba keleivių vežėjo kelių transportu verslu, nepateikdami pagal nacionalinius norminius aktus savo profesinės kvalifikacijos įrodymų, arba- paskirti kvalifikuotai ir nuolatos vadovauti įmonės transporto operacijoms,privalo būti įvykdę 3 straipsnio 4 dalyje nurodytą profesinės kvalifikacijos sąlygą iki:- 1980 m. sausio 1 d. Belgijoje, Danijoje, Vokietijoje, Prancūzijoje, Airijoje, Italijoje, Liuksemburge, Nyderlanduose ir Jungtinėje Karalystėje,- 1986 m. sausio 1 d. Graikijoje,- 1988 m. sausio 1 d. Ispanijoje ir Portugalijoje,- 1992 m. liepos 1 d. buvusios Vokietijos Demokratinės Respublikos teritorijoje.Tas pats reikalavimas yra taikomas 3 straipsnio 1 dalies trečiojoje pastraipoje nurodytu atveju.6 straipsnis1. Nutarimai, kuriuos valstybių narių kompetentingos institucijos priima laikydamosi šios direktyvos pagrindu priimtų priemonių ir dėl kurios atmetamas pareiškimas leisti verstis vežėjo keliųtransportu verslu, nurodo atmetimo pagrindą.2. Valstybės narės pasirūpina, kad kompetentingos institucijos nutrauktų leidimą verstis vežėjo kelių transportu verslu, jei jos nustato, kad 3 straipsnio 1 dalies a, b arba c punktuose nurodytos sąlygos yra nebevykdomos. Tačiau šiuo atveju jos suteikia pakankamai laiko, kad būtų paskirtas pakaitalas.3. 1 ir 2 paragrafuose nurodytų nutarimų atžvilgiu valstybės narės pasirūpina, kad įmonės, kurioms yra taikoma ši direktyva, galėtų atitinkamomis priemonėmis apginti savo interesus.7 straipsnis1. Tais atvejais, kai didelius arba mažesnius pakartotinius krovinių arba keleivių vežėjo kelių transportu taisyklių pažeidimus padaro kelių transporto vežėjai nerezidentai ir dėl tų nusižengimų būtų galima atimti leidimą verstis vežėjo kelių transportu verslu, valstybės narės pateikia valstybei narei, kurioje toks vežėjas kelių transportu yra įsisteigęs, visą turimą informaciją apie tuos nusižengimus ir jų paskirtas nuobaudas.2. Jei valstybė narė atima leidimą verstis tarptautiniu vežėjo kelių transportu verslu, ji informuoja Komisiją, kuri perduoda reikalingą informaciją suinteresuotoms valstybėms narėms.3. Valstybės narės dėl šios direktyvos taikymo teikia viena kitai savitarpio pagalbą.II DALISDiplomų, pažymėjimų ir kitų oficialią profesinę kvalifikaciją patvirtinančių dokumentų abipusis pripažinimas8 straipsnis1. Dėl šioje direktyvoje nurodytos veiklos valstybės narės imasi šioje direktyvoje nustatytų priemonių dėl fizinių asmenų ir įmonių, nurodytų Bendrosios įsisteigimo laisvės apribojimų panaikinimo programos [7] I antraštinėje dalyje, įsisteigimo savo teritorijoje.2. Nepažeisdama 3 ir 4 dalių nuostatų, priimančioji valstybė narė, suteikdama leidimą verstis vežėjo kelių transportu verslu, kaip pakankamą geros reputacijos ar ankstesnio bankroto nebuvimo įrodymą priima išrašą iš teismų dokumentų registro, arba, jeigu jo nėra, kompetentingos teismo ar administracinės institucijos vežėjo kelių transportu kilmės šalyje arba šalyje, iš kurios jis atvyksta, išduotą lygiavertį dokumentą, rodantį šių reikalavimų atitikimą.3. Jei priimančioji valstybė narė savo pačios piliečiams taiko tam tikrus geros reputacijos reikalavimus ir jei tokių reikalavimų atitikimo įrodymų nėra 2 dalyje nurodytame dokumente, ta valstybė kaip pakankamą įrodymą kitų valstybių narių piliečių atžvilgiu priima kompetentingos teismo ar administracinės institucijos kilmės šalyje arba šalyje, iš kurios tas užsienio pilietis atvyksta, išduotą pažymėjimą, rodantį tokių reikalavimų atitikimą. Tokie pažymėjimai nurodo konkrečius faktus, laikomus svarbiais priimančiajai šaliai.4. Jei kilmės šalis arba šalis, iš kurios užsienio pilietis atvyksta, neišduoda pagal 2 ir 3 dalis reikalaujamo dokumento, tokį dokumentą galima pakeisti suinteresuoto asmens pareiškimu prisiekus arba oficialiu pareiškimu kompetentingai teismo ar administracinei institucijai arba, tam tikrais atvejais, notarui to asmens kilmės šalyje arba šalyje, iš kurios jis atvyksta; tokia institucija arba notaras išduoda pažymėjimą, patvirtinantį pareiškimo prisiekus arba oficialaus pareiškimo autentiškumą. Pareiškimas dėl ankstesnių bankrotų nebuvimo taip pat gali būti pateiktas kompetentingai profesinei organizacijai toje pačioje šalyje.5. Dokumentai, išduoti pagal 2 ir 3 dalių nuostatas, yra nepriimami, jeigu pateikiami daugiau kaip po trijų mėnesių nuo jų išdavimo. Ši sąlyga taip pat taikoma pareiškimams, padarytiems pagal 4 dalies nuostatas.9 straipsnis1. Jei priimančioje valstybėje narėje kaip finansinės padėties įrodymas yra reikalaujamas pažymėjimas, ta valstybė atitinkamus pažymėjimus, kuriuos kilmės šalyje arba šalyje, iš kurios užsienio pilietis atvyksta, išdavė bankai arba kitos tos šalies paskirtos finansų įstaigos, prilygina savo pačios teritorijoje išduotiems pažymėjimams.2. Jei valstybė narė savo pačios piliečiams taiko tam tikrus finansinės padėties reikalavimus ir jei tokių reikalavimų atitikimo įrodymų negalima gauti iš 1 dalyje nurodyto dokumento, ta valstybė priima kaip pakankamą įrodymą kitų valstybių narių piliečių atžvilgiu kompetentingos administracinės institucijos kilmės šalyje arba šalyje, iš kurios tas užsienio pilietis atvyksta, išduotą pažymėjimą, rodantį tų reikalavimų atitikimą. Tokie pažymėjimai nurodo konkrečius faktus, laikomus svarbiais priimančiajai šaliai.10 straipsnis1. Pradedant 1990 m. sausio 1 d., valstybės narės pripažįsta kaip pakankamą profesinės kvalifikacijos įrodymą kitos valstybės narės išduotus 3 straipsnio 4 dalies ketvirtojoje pastraipoje nurodytus pažymėjimus.2. Iš įmonių, gavusių pagal nacionalines taisykles leidimus Graikijoje iki 1981 m. sausio 1 d. arba kitose valstybėse narėse iki 1975 m. sausio 1 d. verstis nacionaliniu ir (ar) tarptautiniu krovinių arba keleivių vežėjo kelių transportu verslu, jeigu tos įmonės yra bendrovės ar firmos kaip numatyta Sutarties 58 straipsnyje, valstybės narės kaip pakankamą profesinės kvalifikacijos įrodymą priima pažymėjimus, kuriuose nurodoma, kad tas verslas iš tikrųjų trejus metus buvo verčiamasi valstybėje narėje. Ši veikla neturi būti buvus nutraukta ilgiau kaip penkerius metus iki tokio pažymėjimo įteikimo datos.Juridiniam asmeniui pažymėjimas, nurodantis, kad ta veikla iš tikrųjų buvo vykdoma, yra išduodamas vienam iš fizinių asmenų, faktiškai atsakingų už įmonės transporto veiklą.3. Pažymėjimai, išduoti vežėjams kelių transportu iki 1990 m. sausio 1 d., kaip jų profesinės kvalifikacijos įrodymas, laikantis iki to datos galiojančių nuostatų, yra laikomi prilygstančiais pažymėjimams, išduotiems laikantis šios direktyvos nuostatų.III DALISBaigiamosios nuostatos11 straipsnisValstybės narės paskiria institucijas ir įstaigas, kompetentingas 8 straipsnio 2 dalyje ir 9 straipsnyje nurodytiems dokumentams ir 10 straipsnio 2 dalyje nurodytam pažymėjimui išduoti. Apie tai jos nedelsdamos informuoja kitas valstybes nares ir Komisiją.12 straipsnis8-11 straipsniai taip pat yra taikomi valstybių narių piliečiams, kurie, laikydamiesi 1968 m. spalio 15 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr.1612/6 [8] dėl laisvo darbuotojų judėjimo Bendrijoje8, toliau verčiasi krovinių arba keleivių vežėjo kelių transportu verslu kaip samdomi darbuotojai.13 straipsnis1. Valstybės narės, pasitarusios su Komisija, imasi reikiamų priemonių, kurios, įsigaliojusios ne vėliau kaip nurodyta II priedo B dalyje, įgyvendina šią direktyvą.2. Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimamų nacionalinės teisės nuostatų tekstus.14 straipsnisŠia direktyva yra panaikinamos II priedo A dalyje išvardytos direktyvos, nepažeidžiant valstybių narių įsipareigojimų dėl įgyvendinimo arba taikymo pradžios terminų, nurodytų II priedo B dalyje.Nuorodos į panaikintas direktyvas laikomos nuorodomis į šią direktyvą ir yra suprantamos pagal III priede pateiktą koreliacijos lentelę.15 straipsnisŠi direktyva yra skirta valstybėms narėms.Priimta Liuksemburge, 1996 m. balandžio 29 d.Tarybos varduPirmininkasW. Luchetti[1] OL C 286, 1990 11 14, p. 4 ir pakeitimas, pateiktas 1993 m. gruodžio 16 d.[2] OL C 339, 1991 12 31, p. 5 ir OL C 295, 1994 10 22, p. 30.[3] 1991 m. gruodžio 13 d. Europos Parlamento nuomonė (OL C 13, 1992 1 20, p. 443) ir 1994 m. balandžio 20 d. Europos Parlamento nuomonė (OL C 128, 1994 5 9, p. 136), 1995 m. gruodžio 8 d. Tarybos bendroji pozicija (OL C 356, 1995 12 30) ir 1996 m. kovo 28 d. Europos Parlamento sprendimas (dar nepaskelbtas Oficialiajame leidinyje).[4] OL L 308, 1974 11 19, 18 p. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EEB) Nr. 3572/90 (OL L 353, 1990 12 17, p. 12).[5] OL L 308, 1974 11 19, 23 p. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EEB) Nr. 3572/90 (OL L 353, 1990 12 17, p. 12).[6] OL L 334, 1977 12 24, p. 37. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 89/438/EEB (OL L 212, 1989 7 22, p. 101) ir klaidų ištaisymas (OL L 298, 1989 10 17, p. 31).[7] OL 2, 1962 1 15, p. 36/62.[8] OL L 257, 1968 10 19, p. 2. Reglamentas su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EEB) Nr. 2434/92 (OL L 245, 1992 8 26, p. 1).--------------------------------------------------PRIEDAS3 STRAIPSNIO 4 DALYJE NURODYTŲ DALYKŲ SĄRAŠASŽinios, į kurias reikia atsižvelgti oficialiai pripažįstant profesinę kvalifikaciją, turi apimti bent jau žemiau išvardytus dalykus. Jie turi būti išsamiai aprašyti ir kompetentingos nacionalinės institucijos parengti arba patvirtinti. Jie turi būti sudaryti taip, kad galėtų būti suvokiami asmenų, kurių išsilavinimas atitinka tą lygį, kuris paprastai pasiekiamas baigiant mokyklą.A. DALYKAI, KURIŲ MOKĖJIMAS YRA REIKALINGAS VEŽĖJAMS KELIŲ TRANSPORTU, KETINANTIEMS VYKDYTI TRANSPORTO OPERACIJAS IŠSKIRTINAI SAVO ŠALYJETeisėŽinios iš civilinės, komercinės, socialinės teisės bei mokesčių įstatymų, reikalingos verčiantis šiuo verslu, visų pirma:- bendrosios sutartys,- transporto sutartys, su konkrečia nuoroda į krovinių vežėjo atsakomybę (jos pobūdį ir ribas),- komercinės bendrovės,- buhalterinės knygos,- darbų saugą, socialinę apsaugą reglamentuojančios taisyklės,- mokesčių sistemos.1. Krovinių vežėjui kelių transportua) įmonės verslo ir finansų vadyba:- mokėjimo būdai ir finansavimas,- išlaidų apskaičiavimas,- kainodara ir krovinių vežimo sąlygos,- įmonės buhalterinė apskaita,- draudimas,- sąskaitų-faktūrų išrašymas,- transporto agentai,- vadybos metodai,- marketingas;b) Patekimas į rinką:- nuostatos, susijusios su šio verslo pradėjimu ir plėtojimu,- transporto dokumentai;c) Techniniai standartai ir veiklos aspektai:- transporto priemonių svoris ir matmenys,- transporto priemonių parinkimas,- tipo patvirtinimas ir registravimas,- transporto priemonių eksploatacijos standartai,- pavojingų krovinių vežimas,- maisto produktų vežimas,- atitinkamos aplinkos apsaugos sampratos, susijusios su motorinių transporto priemonių naudojimu ir priežiūra;d) Kelių eismo saugumas:- kelių eismui taikomi įstatymai, norminiai aktai ir administracinės nuostatos,- eismo saugumas,- avarijų prevencija ir procedūra avarijos atveju.2. Keleivių vežėjui kelių transportua) įmonės verslo ir finansų vadyba:- mokėjimo būdai ir finansavimas,- išlaidų apskaičiavimas,- bilietų kainos ir vežimo įkainiai bei vežimo sąlygos,- verslo sąskaitos,- draudimas,- sąskaitos-faktūros,- kelionių agentūros,- vadybos metodai,- marketingas;b) Vežėjo keleiviniu kelių transportu reglamentavimas:- transporto paslaugų ir transporto planų kūrimas,- paslaugų keleiviams teikimo sąlygos,- nuostatos, susijusios su šio verslo pradėjimu ir plėtojimu,- transporto dokumentai;c) Techniniai standartai ir veiklos aspektai:- transporto priemonių parinkimas,- tipo patvirtinimas ir registravimas,- transporto priemonių priežiūros standartai,- atitinkamos aplinkos apsaugos sampratos, susijusios su motorinių transporto priemonių naudojimu ir priežiūra;d) Kelių saugumas:- su kelių eismu susiję įstatymai ir kiti teisės aktai,- eismo saugumas,- geografinis maršrutų pažinimas,- avarijų prevencija ir procedūra avarijos atveju.B. DALYKAI, KURIŲ MOKĖJIMAS YRA REIKALINGAS VEŽĖJAMS KELIŲ TRANSPORTU, KETINANTIEMS VERSTIS TARPTAUTINIU VEŽIMUTeisė- atitinkamai dalykai, išvardyti A dalyje,- nuostatos, taikomos krovinių arba keleivių vežimui kelių transportu tarp valstybių narių ir tarp Bendrijos šalių ir Bendrijai nepriklausančių šalių, atsirandančios remiantis nacionaliniais teisės aktais, Bendrijos sutartimis tarptautinėmis konvencijomis ir susitarimais,- muitinių veikla ir kiti su transporto kontrolės priemonėmis susiję formalumai- pagrindinės eismo taisyklės valstybėse narėse.--------------------------------------------------II PRIEDASA DALISPANAIKINTOS DIREKTYVOS(nurodytos 14 straipsnyje)- Direktyva 74/561/EEB,- Direktyva 74/562/EEB,- Direktyva 77/796/EEBir jų paskesnės pataisos:- Direktyva 80/1178/EEB,- Direktyva 80/1179/EEB,- Direktyva 80/1180/EEB,- Direktyva 85/578/EEB,- Direktyva 85/579/EEB,- Direktyva 89/438/EEB,- Reglamentas (EEB) Nr. 3572/90 (tiktai 1 ir 2 straipsniai).B DALISDirektyva | Įgyvendinimo arba taikymo pradžios terminas |74/561/EEB (OL L 308, 1974 11 19, p.18) | 1977 m. sausio 1 d. 1978 m. sausio 1 d. |80/1178/EEB (OL L 350, 1980 12 23, p. 41) | 1981 m. sausio 1 d. |85/578/EEB (OL L 372, 1985 12 31, p. 34) | 1986 m. sausio 1 d. |89/438/EEB (OL L 212, 1989 7 22, p. 101) | 1990 m. sausio 1 d. |74/562/EEB (OL L 308, 1974 11 19, p. 23 | 1977 m.sausio 1 d. 1978 m. sausio 1 d. |80/1179/EEB (OL L 350, 1980 12 23, p. 42) | 1981 m. sausio 1 d. |85/579/EEB (OL L 372, 1985 12 31, p. 35) | 1986 m. sausio 1 d. |89/438/EEB (OL L 212, 1989 7 22, p. 101) | 1990 m. sausio 1 d. |77/796/EEB (OL L 334, 1977 12 24, p. 37) | 1979 m. sausio 1 d. |80/1180/EEB (OL L 350, 1980 12 23, p. 43) | 1981 m. sausio 1 d. |89/438/EEB (OL L 212, 1989 7 22, p. 101) | 1990 m. sausio 1 d. |--------------------------------------------------III PRIEDASKORELIACIJOS LENTELĖDirektyva 74/561/EEB | Direktyva 74/562/EEB | Direktyva 89/438/EEB | Direktyva 77/796/EEB | Ši direktyva |1 straipsnio 1 dalis | 1 straipsnio 1 dalis | | | 1 straipsnio 1 dalis |1 straipsnio 2 dalies pirmoji įtrauka | — | | | 1 straipsnio 2 dalies pirmoji įtrauka |— | 1 straipsnio 2 dalies antroji įtrauka | | | 1 straipsnio 2 dalies trečioji įtrauka |1 straipsnio 2 dalies antroji įtrauka | 1 straipsnio 2 dalies antroji įtrauka | | | 1 straipsnio 2 dalies trečioji įtrauka |2 straipsnio 1 ir 2 dalys | — | | | 2 straipsnio 1 ir 2 dalys |— | 1 straipsnio 3 dalis | | | 2 straipsnio 3 dalis |3 straipsnis | 2 straipsnis | | | 3 straipsnis |4 straipsnis | 3 straipsnis | | | 4 straipsnis |5 straipsnis | 4 straipsnis | | | 5 straipsnis |6 straipsnis | 5 straipsnis | | | 6 straipsnis |6a straipsnis | 5a straipsnis | | | 7 straipsnis |7 straipsnis | 6 straipsnis | | | — || | | 1 straipsnio 1 dalis | 8 straipsnio 1 dalis || | | 3 straipsnis | 8 straipsnis 2 dalis || | | 4 straipsnis | 9 straipsnis || | | 5 straipsnio 1 dalis | 10 straipsnio 1 dalis || | | 5 straipsnio 2 dalis | 10 straipsnio 2 dalis |— | — | 4 straipsnis | | 10 straipsnio 3 dalis || | | 6 straipsnis | 11 straipsnis || | | 1 straipsnio 2 dailis | 12 straipsnis |— | — | 5 straipsnis | | 13 straipsnis |— | — | | | 14 straipsnis |8 straipsnis | 7 straipsnis | | | 15 straipsnis |Priedo A punkto 1 papunktis | Priedo A punkto 1 papunktis | | | I priedo A punkto 1 papunktis (Teisė) |Priedo A punkto 1, 2, 3, 4 ir 5 papunkčia | — | | | I priedo A punkto 1a, 1b, 1c, ir 1d papunkčiai |— | Priedo A punkto 1, 2, 3, 4 ir 5 papunkčiai | | | I priedo A punkto 2a, 2b, 2c, ir 2d papunkčiai |Priedo B punktas | Priedo B punktas | | | I priedo B punktas |— | — | — | — | II priedo A punktas |— | — | — | — | II priedo B punktas |— | — | — | — | III priedas |--------------------------------------------------


Svarbus teisinis pranešimas

|

32001L0022

2001 m. kovo 8 d. Komisijos direktyva 2001/22/EB nustatanti ėminių ėmimo ir analizės metodus vykdant oficialią švino, kadmio, gyvsidabrio ir 3-MCPD koncentracijos maisto produktuose kontrolęTekstas svarbus EEE.

Oficialusis leidinys L 077 , 16/03/2001 p. 0014 - 0021 CS.ES skyrius 13 tomas 26 p. 201  - 208 ET.ES skyrius 13 tomas 26 p. 201  - 208 HU.ES skyrius 13 tomas 26 p. 201  - 208 LT.ES skyrius 13 tomas 26 p. 201  - 208 LV.ES skyrius 13 tomas 26 p. 201  - 208 MT.ES skyrius 13 tomas 26 p. 201  - 208 PL.ES skyrius 13 tomas 26 p. 201  - 208 SK.ES skyrius 13 tomas 26 p. 201  - 208 SL.ES skyrius 13 tomas 26 p. 201  - 208

		Komisijos Direktyva 2001/22/EB2001 m. kovo 8 d.nustatanti ėminių ėmimo ir analizės metodus vykdant oficialią švino, kadmio, gyvsidabrio ir 3-MCPD koncentracijos maisto produktuose kontrolę(tekstas svarbus EEE)EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,atsižvelgdama į 1985 m. gruodžio 20 d. Tarybos direktyvą 85/591/EEB dėl Bendrijos bandinių ėmimo ir analizės metodų įvedimo vykdant žmonėms vartoti skirtų maisto produktų monitoringą [1], ypač į jos 1 straipsnį,kadangi:(1) 1993 m. vasario 8 d. Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 315/93, nustatantis Bendrijos procedūras maisto teršalams [2], numato, kad, siekiant apsaugoti visuomenės sveikatą, reikia nustatyti didžiausią leistiną tam tikrų nepageidaujamų priemaišų koncentraciją.(2) 2001 m. kovo 8 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 466/2001, nustatantis didžiausius leistinus tam tikrų teršalų maisto produktuose kiekius [3], be kita ko, nustato didžiausius leidžiamus švino, kadmio, gyvsidabrio ir 3-monochloropropano-1,2-diol (3-MCPD) lygius maisto produktuose ir nurodo priemones, įtvirtinančias taikytinus ėminių ėmimo ir analizės metodus.(3) 1989 m. birželio 14 d. Tarybos direktyva 89/397/EEB dėl oficialios maisto produktų kontrolės [4] nustato bendruosius maisto produktų kontrolės vykdymo principus. 1993 m. spalio 29 d. Tarybos direktyva 93/99/EEB dėl papildomų oficialios maisto produktų kontrolės priemonių [5] įveda kokybės standartų sistemą, skirtą laboratorijoms, kurioms valstybės narės patikėjo vykdyti oficialią maisto produktų kontrolę.(4) Ėminių ėmimas labai svarbus reprezentatyviems rezultatams gauti, siekiant nustatyti nepageidaujamų priemaišų, kurios gali būti netolygiai pasiskirsčiusios maisto produktų partijoje, koncentraciją.(5) Direktyva 85/591/EEB nustatė bendruosius ėminių ėmimo ir analizės metodų kriterijus, tačiau tam tikrais atvejais reikalingi konkretesni kriterijai siekiant užtikrinti, kad už kontrolę atsakingos laboratorijos taikytų panašaus veiksmingumo analizės metodus.(6) Nuostatos dėl ėminių ėmimo ir analizės metodų yra parengtos remiantis dabartinėmis žiniomis ir gali būti tikslinamos, atsižvelgus į mokslo ir technikos žinių raidą.(7) Šioje direktyvoje numatytos priemonės atitinka Maisto produktų nuolatinio komiteto nuomonę,PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:1 straipsnisValstybės narės imasi visų būtinų priemonių, kurios užtikrintų, kad, ėminiai, skirti oficialiai švino, kadmio, gyvsidabrio ir 3-MCPD koncentracijos maisto produktuose kontrolei, būtų imami taikant šios direktyvos I priede aprašytus metodus.2 straipsnisValstybės narės imasi visų būtinų priemonių, kurios užtikrintų, kad ėminių ruošimas ir analizės metodai, taikomi atliekant oficialią švino, kadmio, gyvsidabrio ir 3-MCPD koncentracijos maisto produktuose kontrolę, atitiktų šios direktyvos II priede aprašytus kriterijus.3 straipsnisValstybės ne vėliau kaip iki 2003 m. balandžio 5 d. priima įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie įgyvendina šią direktyvą. Apie tai jos nedelsdamos praneša Komisijai.Valstybės narės, priimdamos šias nuostatas, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.4 straipsnisŠi direktyva įsigalioja dvidešimtą dieną po jos paskelbimo Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje.Ši direktyva skirta valstybėms narėms.Priimta Briuselyje, 2001 m. kovo 8 d.Komisijos varduDavid ByrneKomisijos narys[1] OL L 372, 1985 12 31, p. 50.[2] OL L 37, 1993 2 13, p. 1.[3] OL L 77, 2001 3 16, p. 1.[4] OL L 186, 1989 6 30, p. 23.[5] OL L 290, 1993 11 24, p. 14.--------------------------------------------------I PRIEDASĖMINIŲ ĖMIMO METODAI VYKDANT OFICIALIĄ ŠVINO, KADMIO, GYVSIDABRIO IR 3-MCPD KONCENTRACIJOS KONTROLĘ TAM TIKRUOSE MAISTO PRODUKTUOSE1. TIKSLAS IR TAIKYMO SRITISĖminiai, skirti švino, kadmio, gyvsidabrio ir 3-MCPD koncentracijos maisto produktuose kontrolei, imami pagal toliau aprašytus metodus. Taip gauti jungtiniai ėminiai laikomi reprezentatyviais siuntų arba siuntų dalių, iš kurių jie yra paimti, ėminiais. Pagal gautas laboratorinių ėminių koncentracijos vertes daroma išvada, ar jos atitinka Reglamente (EB) Nr. 466/2001 nustatytas didžiausias leistinas koncentracijos vertes.2. SĄVOKŲ APIBRĖŽIMAISiunta – | tai identifikuojamas kiekis vienu metu pristatytų maisto produktų, turinčių, kaip nustato pareigūnas, bendrų savybių, pvz., vienodą kilmę, rūšį, pakuotės tipą, tą patį pakuotoją, siuntėją arba vienodus žymenis. Jei tai žuvis ar žuvininkystės produktai, žuvis yra panašaus dydžio. |Siuntos dalis – | tai nustatyta siuntos dalis, kuriai turi būti taikomas ėminių ėmimo metodas. Kiekviena siuntos dalis turi būti fiziškai atskira ir identifikuojama. |Pavienis ėminys – | tai medžiagos, paimtos iš siuntos arba siuntos dalies vienos vietos, kiekis. |Jungtinis ėminys – | tai visų siuntos arba siuntos dalies pavienių ėminių suminis kiekis. |Laboratorinis ėminys – | tai laboratorijai skirtas ėminys. |3. BENDROSIOS NUOSTATOS3.1. PersonalasĖminius ima turintis leidimą tai daryti asmuo, kaip nustato valstybės narės.3.2. Medžiaga, iš kurios reikia imti ėminiusIš kiekvienos tirtinos siuntos ėminiai imami atskirai.3.3. Būtinos atsargumo priemonėsImant ir ruošiant laboratorinius ėminius, būtina laikytis atsargumo priemonių, siekiant išvengti bet kokių pokyčių, kurie vėliau galėtų pakeisti švino, kadmio, gyvsidabrio ir 3-MCPD koncentraciją, neigiamai veiktų analizinį nustatymą arba dėl kurių jungtiniai ėminiai taptų nereprezentatyvūs.3.4. Pavieniai ėminiaiPavieniai ėminiai turėtų būti imami, kiek tai įmanoma, iš įvairių siuntos arba siuntos dalies vietų. Nukrypimai nuo šios metodikos turi būti užrašyti ataskaitoje, numatytoje 3.8 punkte.3.5. Jungtinio ėminio ruošimasJungtinis ėminys sudaromas sujungiant visus pavienius ėminius. Jo masė turi būti bent 1 kg, išskyrus kai tai neįmanoma, pvz., kai ėminį sudaro viena pakuotė.3.6. Jungtinių ėminių padalijimas į laboratorinius ėminius vykdymo, gynybos ir arbitražo tikslamsLaboratoriniai ėminiai sprendimų vykdymo priežiūros, prekybos (gynybos) ir arbitražo tikslams imami iš homogenizuoto ėminio, jei tai neprieštarauja valstybių narių ėminių ėmimo taisyklėms. Laboratorinio ėminio, skirto vykdymui, turi pakakti bent dviem lygiagrečioms analizėms.3.7. Jungtinių ir laboratorinių ėminių pakavimas ir vežimasKiekvienas jungtinis ir laboratorinis ėminys dedamas į švarią, iš inertiškos medžiagos pagamintą talpyklą, tinkamai apsaugančią nuo užteršimo, analitės praradimo dėl adsorbcijos ant vidinių sienelių ir pakenkimo vežant. Reikia laikytis visų atsargumo priemonių, kad būtų išvengta bet kokio jungtinio ir laboratorinio ėminio sudėties pokyčio, galinčio pasitaikyti vežant arba laikant.3.8. Jungtinių ir laboratorinių ėminių plombavimas ir ženklinimasKiekvienas oficialiai kontrolei paimtas ėminys plombuojamas jo ėmimo vietoje ir ženklinamas laikantis valstybių narių taisyklių. Kiekvienas ėminių ėmimas turi būti registruojamas, kad būtų galima vienareikšmiškai nustatyti siuntos tapatybę ir žinoti ėminio paėmimo datą bei vietą, ir kitą informaciją, galinčią padėti analizę darančiam asmeniui.4. ĖMINIŲ ĖMIMO SCHEMOSGeriausia būtų, jei ėminiai būtų imami ten, kur prekė patenka į maisto grandinę ir kur atskirą siuntą galima identifikuoti. Taikomas ėminių ėmimo metodas turi užtikrinti, kad jungtinis ėminys atitiktų kontroliuojamą siuntą.4.1. Pavienių ėminių skaičiusJei tai skysti produktai, apie kuriuos galima daryti prielaidą, kad aptariamos priemaišos siuntoje pasiskirsto tolygiai, iš vienos siuntos pakanka paimti vieną pavienį ėminį, kuris sudaro jungtinį ėminį. Turi būti nurodomas siuntos numeris. Skysti produktai, kurių sudėtyje yra hidrolizuoto augalinio baltymo (HAB) arba skystos sojos, prieš paimant ėminį gerai suplakami arba homogenizuojami kitais tinkamais būdais.Kitų produktų vienos siuntos pavienių ėminių mažiausias skaičius pateiktas 1 lentelėje. Pavienių ėminių masė turi būti panaši. Nukrypimai nuo šios metodikos turi būti užrašyti ataskaitoje, numatytoje 3.8 punkte.1 lentelė. Mažiausias iš vienos siuntos imamų pavienių ėminių skaičiusSiuntos masė (kg) | Mažiausias imamų pavienių ėminių skaičius |< 50 | 3 |50–500 | 5 |> 500 | 10 |Jei siuntą sudaro atskiros pakuotės, pakuočių skaičius jungtiniam ėminiui sudaryti pateiktas 2 lentelėje.2 lentelė. Pakuočių (pavienių ėminių), imamų jungtiniam ėminiui sudaryti, skaičius, jei siuntą sudaro atskiros pakuotėsPakuočių arba vienetų skaičius siuntoje | Imamų pakuočių ar vienetų skaičius |1–25 | 1 pakuotė arba vienetas |26–100 | apie 5 %, mažiausiai 2 pakuotės arba vienetai |> 100 | apie 5 %, ne daugiau kaip 10 pakuočių arba vienetų |5. SIUNTOS ARBA SIUNTOS DALIES ATITIKTIS SPECIFIKACIJAILaboratorinį ėminį, skirtą vykdymui, kontrolinė laboratorija analizuoja, atlikdama bent dvi nepriklausomas analizes, ir apskaičiuoja rezultatų vidurkį. Siunta priimama, jei vidurkis atitinka didžiausią leistiną koncentraciją, kaip nustato Reglamentas (EB) Nr. 466/2001. Siunta atmetama, jei vidurkis yra didesnis nei didžiausia leistina koncentracija.--------------------------------------------------II PRIEDASĖMINIŲ RUOŠIMAS IR ANALIZĖS, DAROMOS ATLIEKANT OFICIALIĄ ŠVINO, KADMIO, GYVSIDABRIO IR 3-MCPD KONCENTRACIJOS TAM TIKRUOSE MAISTO PRODUKTUOSE, METODŲ KRITERIJAI1. ĮVADASPagrindinis reikalavimas – gauti reprezentatyvų ir homogenišką laboratorinį ėminį, nesukeliant antrinės taršos.2. KONKREČIOS ĖMINIŲ PARUOŠIMO PROCEDŪROS, TAIKOMOS ŠVINUI, KADMIUI IR GYVSIDABRIUITinkamų konkrečių ėminių paruošimo procedūrų, kurios gali būti naudojamos aptariamiems produktams, yra daug. Nustatyta, kad procedūros, apibūdintos CEN standarto "Maisto produktai. Mikroelementų nustatymas. Įvertinimo kriterijai ir bendras aptarimas" projekte, yra tinkamos (a), tačiau gali būti priimtinos ir kitos procedūros.Kokia tvarka bebūtų taikoma, reikia atkreipti dėmesį į šiuos punktus:- dvigeldžiai moliuskai, vėžiagyviai ir mažos žuvys: jeigu jie paprastai valgomi visi, jų vidaus organus reikia įtraukti į tiriamąją medžiagą,- daržovės: tikrinama tik valgomoji jų dalis, atsižvelgiant į Reglamento (EB) Nr. 466/2001 reikalavimus.3. ANALIZĖS METODAI, KURIUOS TURI TAIKYTI LABORATORIJA, IR LABORATORIJOS KONTROLĖS REIKALAVIMAI3.1. Sąvokų apibrėžimaiToliau pateikiama keletas dažniausiai vartojamų sąvokų apibrėžimų, kuriuos turės naudoti laboratorija:r = | pakartojamumo vertė — tai vertė, už kurią absoliutusis dviejų atskirų bandymo rezultatų, gautų pakartojamumo sąlygomis (t. y. tas pats ėminys, tas pats operatorius, ta pati aparatūra, ta pati laboratorija ir trumpas laiko tarpas), skirtumas būtų mažesnis, kaip galima būtų tikėtis su tam tikra tikimybe (paprastai 95 %); taigi r = 2,8 × sr. |sr = | standartinis nuokrypis, apskaičiuojamas pagal rezultatus, gautus pakartojamumo sąlygomis. |RSDr = | santykinis standartinis nuokrypis, apskaičiuotas pagal rezultatus, gautus pakartojamumo sąlygomis sr/x–×100, čia x–visų laboratorijų ir ėminių rezultatų vidurkis. |R = | atkuriamumo vertė — tai vertė, už kurią absoliutusis atskirų bandymo rezultatų, gautų atkuriamumo sąlygomis (t. y. gautas tai pačiai medžiagai skirtingų laboratorijų operatoriais, taikančiais standartizuotą bandymų metodą), skirtumas būtų mažesnis, kaip galima būtų tikėtis su tam tikra tikimybe (paprastai 95 %); R = 2,8 × sR. |sR = | standartinis nuokrypis, apskaičiuojamas pagal rezultatus, gautus atkuriamumo sąlygomis. |RSDR = | santykinis standartinis nuokrypis, apskaičiuotas pagal rezultatus, gautus atkuriamumo sąlygomis sR/×–×100 |HORRATr = | nustatyta RSDr, padalyta iš RSDr vertės, apskaičiuotos pagal Horwitz lygtį, remiantis prielaida, kad r = 0,66R. |HORRATR = | nustatyta RSDR, padalyta iš RSDR vertės, apskaičiuotos pagal Horwitz lygtį (b). |3.2. Bendrieji reikalavimaiAnalizės metodai, taikomi vykdant maisto produktų kontrolę, turi, kai tai įmanoma, atitikti Direktyvos 85/591/EEB priedo 1 ir 2 dalių nuostatas.Atliekant švino vyne analizę, naudojamas Komisijos reglamento (EEB) Nr. 2676/90 [1], nustatančio vynų analizės metodus Bendrijoje, priedo 35 skyriuje pateiktas metodas.3.3. Konkretūs reikalavimai3.3.1. Švino, kadmio ir gyvsidabrio analizėKonkrečių metodų švino, kadmio ir gyvsidabrio koncentracijos vertėms nustatyti nėra numatyta. Laboratorijos taiko įteisintą metodą, kuris atitinka 3 lentelėje nurodytus įvertinimo kriterijus. Tam tikrais atvejais tinkamumo patvirtinimui be tarplaboratoriniuose tyrimuose naudojamų medžiagų naudojama ir sertifikuotoji pamatinė medžiaga.3 lentelė. Švino, kadmio ir gyvsidabrio analizės metodų įvertinimo kriterijaiParametras | Vertė/pastaba |Taikymo sąlygos | Reglamente (EB) Nr. 466/2001 nurodytas maistas |Aptikimo riba | Ne daugiau kaip viena dešimtoji Reglamente (EB) Nr. 466/2001 nurodytos specifikacijos vertės, išskyrus atvejus, kai švino vertė yra mažesnė už 0,1 mg/kg. Pastarojo atveju – ne daugiau kaip viena penktoji specifikacijos vertės |Kiekybinio įvertinimo riba | Ne daugiau kaip viena penktoji Reglamente (EB) Nr. 466/2001 nurodytos specifikacijos vertės, išskyrus atvejus, kai švino vertė yra mažesnė už 0,1 mg/kg. Pastarojo atveju – ne daugiau kaip dvi penktosios specifikacijos vertės |Preciziškumas | Mažiau nei 1,5 HORRATr ar HORRATR vertės tinkamumo patvirtinimo tarplaboratoriniame tyrime |Regeneravimas | 80-120 % (kaip nurodyta tarplaboratoriniame tyrime) |Specifiškumas | Be rišamųjų medžiagų ar spektrinių trukdžių |3.3.2. 3-MCPD analizėKonkrečių metodų 3-MCPD koncentracijos vertėms nustatyti nėra numatyta. Laboratorijos taiko įteisintą metodą, kuris atitinka 4 lentelėje nurodytus įvertinimo kriterijus. Tam tikrais atvejais tinkamumo patvirtinimui be tarplaboratoriniuose tyrimuose naudojamų medžiagų naudojama ir sertifikuotoji pamatinė medžiaga. Konkretus metodas buvo įteisintas tarplaboratoriniais tyrimais ir buvo nustatyta, kad jis atitinka 4 lentelėje nurodytus reikalavimus (c).4 lentelė. 3-MCPD analizės metodų įvertinimo kriterijaiKriterijus | Rekomenduojama vertė | Koncentracija |Kontroliniai ėminiai | Mažiau nei aptikimo riba | – |Regeneravimas | 75–110 % | Visos |Kiekybinio įvertinimo riba | 10 (ar mažiau) μg/kg sausosios medžiagos masės | – |Standartinis kontrolinio ėminio nuokrypis | Mažiau nei 4 μg/kg | – |Vidinis tikslumo apskaičiavimas — standartinis kartotinių matavimų esant skirtingoms koncentracijoms nuokrypis | < 4 μg/kg | 20 μg/kg |< 6 μg/kg | 30 μg/kg |< 7 μg/kg | 40 μg/kg |< 8 μg/kg | 50 μg/kg |< 15 μg/kg | 100 μg/kg |3.4. Analizės tikslumo nustatymas ir regeneravimo apskaičiavimasJei įmanoma, analizės tikslumas nustatomas analizės procese naudojant tinkamą sertifikuotą pamatinę medžiagą.Atsižvelgiama į "Suderintas rekomendacijas dėl informacijos apie regeneravimą naudojimo atliekant laboratorinį matavimą" (d), parengtas pagal IUPAC/ISO/AOAC.Analizės rezultatas registruojamas su regeneravimo pataisa arba be jos. Ataskaitoje turi būti nurodytas registravimo būdas ir regeneravimo faktorius.3.5. Laboratorijos kokybės standartaiLaboratorijos turi laikytis Direktyvos 93/99/EEB.3.6. Rezultatų apskaičiavimasRezultatai apskaičiuojami tais pačiais vienetais, kaip ir Reglamente (EB) Nr. 466/2001 nustatytos didžiausios koncentracijos vertės.NUORODOS:(a) Standarto prEN 13804 "Maisto produktai. Mikroelementų nustatymas. Veiksmingumo kriterijai ir bendras aptarimas" projektas, CEN, Rue de Stassart 36, B-1050 Brussels.(b) W. Horwitz, "Evaluation of Analytical Methods for Regulation of Foods and Drugs", Anal. Chem., 1982, Nr. 54, 67A–76A.(c) Analizės metodas 3-monochloropropano-1,2-diolui maiste ir maisto sudedamosiose dalyse nustatyti, naudojantis masės spektrometriniu aptikimu, pateiktas CEN TC 275 ir AOAC International (taip pat turimas kaip "Mokslinio bendradarbiavimo 3.2.6 užduoties "Įteisintų metodų pateikimas, siekiant patvirtinti Maisto produktų mokslinio komiteto rekomendacijas dėl 3-MCPD hidroliziuotame proteine ir kituose maisto produktuose" ataskaita").(d) ISO, AOAC, IUPAC Suderintos rekomendacijos dėl informacijos apie regeneravimą naudojimo atliekant laboratorinį matavimą. Red. Michael Thompson, Steven L. R. Ellison, Ales Fajgelj, Paul Willetts ir Rodger Wood. Teorinė taikomoji chemija, 1999 m., Nr. 71, 337-348.[1] OL L 272, 1990 10 3, p. 1.--------------------------------------------------


title: 1985 m. gruodžio 20 d. Tarybos direktyva iš dalies keičianti Direktyvą 78/1035/EEB dėl nekomercinio pobūdžio nedidelių prekių siuntų įvežimo iš trečiųjų šalių atleidimo nuo mokesčių

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

31985L0576

Oficialusis leidinys L 372 , 31/12/1985 p. 0030 - 0030 specialusis leidimas ispanų kalba: skyrius 09 tomas 2 p. 0018  specialusis leidimas portugalų kalba skyrius 09 tomas 2 p. 0018

		Tarybos direktyva1985 m. gruodžio 20 d.iš dalies keičianti Direktyvą 78/1035/EEB dėl nekomercinio pobūdžio nedidelių prekių siuntų įvežimo iš trečiųjų šalių atleidimo nuo mokesčių(85/576/EEB)EUROPOS BENDRIJŲ TARYBA,atsižvelgdama į Europos ekonominės bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 99 straipsnį,atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą [1],atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę [2],atsižvelgdama į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [3],kadangi mokesčių lengvatos, numatytos Direktyvoje 78/1035/EEB [4] su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 81/933/EEB [5], taikomos nekomercinio pobūdžio nedidelių prekių siuntų įvežimui iš trečiųjų šalių nebuvo koreguojamos nuo to laiko, kai buvo priimta Direktyva 81/933/EEB, ir dėl to, išaugus vartojimo prekių kainoms, reali lengvatų vertė sumažėjo; kadangi tokia padėtis turėtų būti ištaisyta;kadangi tafija, sakė ir kiti panašūs gėrimai gali būti laikomi gėrimais, kurių alkoholio koncentracija, išreikšta tūrio procentais, neviršija 22 %, kuriems šiuo metu yra nustatytas atleidimo nuo mokesčio apribojimas; kadangi dėl to gėrimų, kuriems taikomas šis apribojimas, sąrašas turėtų būti praplėstas;kadangi turėtų būti atskirai paminėta, kad alkoholinių gėrimų kiekio, kuriam taikomas atleidimas nuo mokesčių, apribojimas a fortiori taikomas ir grynam alkoholiui,PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:1 straipsnisDirektyvos 78/1035/EEB 1 straipsnio 2 dalies a punkto trečioje įtraukoje suma "35 ekiu" pakeičiama suma "45 ekiu".2 straipsnis"b) alkoholiui ir alkoholiniams gėrimams:- vienas standartinis butelis (iki 1 litro) distiliuotų gėrimų ir spiritų, kurių alkoholio koncentracija, išreikšta tūrio procentais, didesnė kaip 22 %; nedenatūruoto etilo alkoholio, kurio alkoholio koncentracija, išreikšta tūrio procentais, yra ne mažesnė kaip 80 %, arba- vienas standartinis butelis (iki 1 litro) distiliuotų gėrimų ir spiritų bei vyno arba alkoholio pagrindu pagamintų aperityvų, tafijos, sakė arba panašių gėrimų, kurių alkoholio koncentracija, išreikšta tūrio procentais, yra ne didesnė kaip 22 %, putojančių vynų, pastiprintų vynų."3 straipsnis1. Valstybės narės patvirtina priemones, kurios, įsigaliojusios nuo 1986 m. liepos 1 d., įgyvendina šią direktyvą.2. Valstybės narės informuoja Komisiją apie nuostatas, kurias jos priėmė, kad įgyvendintų šią direktyvą.4 straipsnisŠi direktyva skirta valstybėms narėms.Priimta Briuselyje, 1985 m. gruodžio 20 d.Tarybos varduPirmininkasR. Krieps[1] OL C 167, 1985 7 6, p. 5.[2] OL C 345, 1985 12 31.[3] OL C 303, 1985 11 25, p. 5.[4] OL L 366, 1978 12 28, p. 34.[5] OL L 338, 1981 11 21, p. 24.--------------------------------------------------


title: 1985 m. liepos 8 d. Tarybos direktyva iš dalies keičianti Direktyvą 69/169/EEB dėl įstatymais ir kitais teisės aktais nustatytų nuostatų, susijusių su tarptautiniais maršrutais keliaujančių asmenų importuojamų prekių atleidimu nuo apyvartos ir akcizo mokesčių, suderinimo

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

31985L0348

Oficialusis leidinys L 183 , 16/07/1985 p. 0024 - 0026 specialusis leidimas suomių kalba: skyrius 9 tomas 1 p. 0126  specialusis leidimas ispanų kalba: skyrius 09 tomas 2 p. 0004  specialusis leidimas švedų kalba: skyrius 9 tomas 1 p. 0126  specialusis leidimas portugalų kalba skyrius 09 tomas 2 p. 0004

		Tarybos direktyva1985 m. liepos 8 d.iš dalies keičianti Direktyvą 69/169/EEB dėl įstatymais ir kitais teisės aktais nustatytų nuostatų, susijusių su tarptautiniais maršrutais keliaujančių asmenų importuojamų prekių atleidimu nuo apyvartos ir akcizo mokesčių, suderinimo(85/348/EEB)EUROPOS BENDRIJŲ TARYBA,atsižvelgdama į Europos ekonominės bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 99 ir 100 straipsnius,atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą [1],atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę [2],atsižvelgdama į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [3],kadangi svarbu palengvinti keliones ir turizmą Bendrijoje ir šiuo tikslu sušvelninti asmenų kontrolę kertant sienas, kad piliečiai galėtų geriau įvertinti teigiamus Bendrijos egzistavimo aspektus;kadangi, atsižvelgiant į tai, turėtų būti padidinti Direktyva 69/169/EEB [4] su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 84/231/EEB [5], nustatyti kiekiai, kuriems taikomas atleidimas nuo apyvartos ir akcizo mokesčių; kadangi atleidžiamas nuo mokesčių kiekis, taikomas asmenims, jaunesniems nei 15 metų, taip pat turėtų būti padidintas;kadangi dėl Direktyvos 69/169/EEB 4 straipsnio 1 dalies d ir e punktuose nustatytų kavos ir arbatos kiekybinių apribojimų kertant sienas gali reikėti atlikti papildomus formalumus; kadangi dėl bet kurių taikomų mokesčių gaunamos mokesčių pajamos negali būti didelės; kadangi dėl to reikėtų imtis priemonių padidinti šias kiekių ribas kelionėse tarp valstybių narių;kadangi reikėtų skatinti Bendrijoje pagamintų vynų pardavimą; kadangi galimybė įvežti didesnius vyno kiekius nemokant mokesčių gali padėti pasiekti šio tikslo;kadangi tafija, sakė ir kiti panašūs gėrimai gali būti laikomi gėrimais, kurių alkoholio koncentracija, išreikšta tūrio procentais, neviršija 22 %, kuriems šiuo metu nustatyta neapmokestinama riba; kadangi dėl to gėrimų, kuriems taikomas šis apribojimas, sąrašas turėtų būti praplėstas;kadangi turėtų būti atskirai paminėta, kad alkoholinių gėrimų kiekis, kuriam taikomas atleidimas nuo mokesčių, a fortiori apima ir gryną alkoholį;kadangi kas dvejus metus nuo mokesčių atleidžiamos sumos ir leidžiančios nukrypti nuostatos turėtų būti koreguojamos, kad būtų išlaikytos jų tikrosios vertės;kadangi tais atvejais, kai pakoregavus Bendrijos numatytas atleidžiamas nuo mokesčių sumas, sumažėja nuo mokesčių atleidžiamos sumos valstybės narės nacionaline valiuta, tokioms valstybėms narėms turėtų būti leidžiama ir toliau taikyti iki tokio koregavimo taikytas sumas;kadangi, atsižvelgiant į galimas ekonomines pasekmes, šiuo metu Danijoje, Graikijoje ir Airijoje galiojančios mokesčių sistemos dar neleidžia visu mastu taikyti atleidimo nuo mokesčių iš kitų valstybių narių atvykstantiems asmenims;kadangi dėl to šioms valstybėms narėms turėtų būti leista nukrypti nuo Direktyvos 69/169/EEB dėl neapmokestinamų importuojamų prekių vieneto vertės; kadangi, be to, Danijos Karalystei turėtų būti leidžiama taikyti sumažintas kiekių ribas neputojantiems vynams;kadangi Direktyva 84/231/EEB Danijos Karalystei buvo leista nukrypti nuo Direktyvos 69/169/EEB dėl kai kurių gaminių, kuriuos importuoja nuolat Danijoje gyvenantys keliautojai, viešėję kitoje šalyje trumpiau nei 48 valandas;kadangi šiuo metu Danijoje esanti apmokestinimo sistema nenumato jokių galimybių apriboti šios taisyklės taikymą iki 1985 m. gruodžio 31 d. nerizikuojant sukelti ekonominių pasekmių; kadangi dėl to šios taisyklės taikymas turėtų būti pratęstas iki 1987 m. gruodžio 31 d.,PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:1 straipsnisDirektyva 69/169/EEB iš dalies keičiama taip:1) 2 straipsnyje:a) 1 dalyje "nuo 1984 m. liepos 1 d., 280 ekiu", pakeičiama "350 ekiu";b) 2 dalyje "iki 60 ekiu" pakeičiama "iki 90 ekiu";c) pridedama tokia dalis:"6. Kas dvejus metus, o pirmą kartą ne vėliau kaip 1987 m. spalio 31 d., Taryba, laikydamasi Sutartyje šiuo klausimu numatytos tvarkos, koreguoja 1 ir 2 dalyje nurodytas nuo mokesčių atleidžiamas sumas, kad būtų išlaikyta jų tikroji vertė.";2) 4 straipsnio 1 dalyje lentelė pakeičiama tokia lentele:| I Keliaujant tarp trečiųjų šalių ir Bendrijos | II Keliaujant tarp valstybių narių |a)Tabako gaminiai:cigaretės arba | 200 | 300 |cigarilės (cigarai, kurių kiekvieno didžiausias svoris 3 g) | 100 | 150 |arba | | |cigarai arba | 50 | 75 |rūkomasis tabakas | 250 g | 400 g |b)Alkoholis ir alkoholiniai gėrimai:—distiliuoti gėrimai ir spiritai, kurių alkoholio koncentracija, išreikšta tūrio procentais, didesnė kaip 22 %; nedenatūruotas etilo alkoholis, kurio alkoholio koncentracija, išreikšta tūrio procentais, yra ne mažesnė kaip 80 % | iš viso 1 l | iš viso 1,5 l |arba distiliuoti gėrimai ir spiritai, vyno ar alkoholio pagrindu pagaminti aperityvai, tafija, sakė arba panašūs alkoholiniai gėrimai, kurių alkoholio koncentracija, išreikšta tūrio procentais, ne didesnė kaip 22 %; putojantys vynai, pastiprinti vynai ir | iš viso 2 l | iš viso 3 l |—neputojantys vynai | iš viso 2 l | iš viso 5 l |c)Kvepalai | 50 g | 75 g |ir | | |tualetiniai vandenys | 1/4 l | 3/8 l |d)Kava | 500 g | 1000 g |arba | | |kavos ekstraktai ir esencijos | 200 g | 400 g |e)Arbata | 100 g | 200 g |arba | | |arbatos ekstraktai ir esencijos | 40 g | 80 g |3) 6 straipsnio 4 dalies b punktas papildomas taip:"patvirtinantis, kad apyvartos mokestis buvo arba bus pritaikytas";4) 7 straipsnio 4 dalis papildoma taip:"arba atleidžiamų nuo mokesčių sumų mažinimui";5) 7a straipsnis papildomas tokia pastraipa:"Valstybės narės gali nuspręsti netaikyti apyvartos mokesčio arba akcizo keliaujančio asmens importuojamoms prekėms, jeigu taikytino mokesčio dydis yra lygus arba mažesnis kaip 5 ekiu";6) pridedami tokie straipsniai:"7b straipsnis1. Nukrypstant nuo 2 straipsnio 1 dalies:a) Danijos Karalystei ir Graikijos Respublikai leidžiama neatleisti nuo mokesčių prekių, kurių vieneto vertė viršija 280 ekiu;b) Airijai leidžiama neatleisti nuo mokesčių prekių, kurių vieneto vertė viršija 77 ekiu.2. Nukrypstant nuo 2 straipsnio 2 dalies, Airijai leidžiama neatleisti nuo mokesčių prekių, kurių vieneto vertė viršija 77 ekiu.3. Per laikotarpį, kuriuo taikoma 1 dalyje nurodyta nukrypti leidžianti nuostata, kitos valstybės narės imasi priemonių taikyti, laikantis 6 straipsnyje nurodytos tvarkos, mokesčių lengvatas prekėms, kurioms Danijoje, Graikijoje ir Airijoje netaikomas atleidimas nuo mokesčių, kai jos importuojamos į šias šalis.4. Kas dvejus metus, o pirmą kartą ne vėliau kaip 1987 m. spalio 31 d., Taryba, laikydamasi Sutartyje šiuo klausimu numatytos tvarkos, koreguoja 1 ir 2 dalyje nurodytas nuo mokesčių atleidžiamas sumas, kad būtų išlaikyta jų tikroji vertė.7c straipsnis1. Nukrypstant nuo 4 straipsnio 1 dalies, Danijos Karalystei leidžiama:a) prekyboje tarp valstybių narių neputojančiam vynui taikyti keturių litrų apribojimą;b) atleidžiant nuo mokesčių toliau išvardytas prekes taikyti nurodytus kiekybinius apribojimus, kai tokias prekes importuoja kitoje šalyje viešėję nuolat Danijoje gyvenantys asmenys:- iki 1987 m. gruodžio 31 d. — mažiau kaip 48 valandas,- nuo 1988 m. sausio 1 d. iki 1989 m. gruodžio 31 d. — mažiau kaip 24 valandas:| nuo 1985 m. sausio 1 d. iki 1986 m. gruodžio 31 d. | nuo 1987 m. sausio 1 d. iki 1987 m. gruodžio 31 d. | nuo 1988 m. sausio 1 d. iki 1988 m. gruodžio 31 d. | nuo 1989 m. sausio 1 d. iki 1989 m. gruodžio 31 d. |Cigaretės | 60 | 140 | 200 | 240 |arba | | | | |rūkomasis tabakas, kurių dalelių plotis yra ne didesnis, kaip 1,5 mm (smulkus pjovimas). | 100 g | 200 g | 250 g | 300 g |Distiliuoti gėrimai ir spiritai, kurių alkoholio koncentracija, išreikšta tūrio procentais, yra didesnė kaip 22 %. | 0 | 0,35 | 0,35 | 0,7 |2. Direktyva 84/231/EEB panaikinama nuo 1985 m. rugsėjo 30 d."2 straipsnis1. Valstybės narės patvirtina priemones, kurios, įsigaliojusios 1985 m. spalio 1 d., įgyvendina šią direktyvą.2. Valstybės narės informuoja Komisiją apie nuostatas, kurias jos priėmė, kad įgyvendintų šią direktyvą.3 straipsnisŠi direktyva skirta valstybėms narėms.Priimta Briuselyje, 1985 m. liepos 8 d.Tarybos varduPirmininkasJ. Santer[1] OL C 114, 1983 4 28, p. 4 ir OL C 81, 1984 3 22, p. 6.[2] OL C 10, 1984 1 16, p. 44.[3] OL C 57, 1984 2 29, p. 12.[4] OL L 133, 1969 6 4, p. 6.[5] OL L 117, 1984 5 3, p. 42.--------------------------------------------------


title: 1972 m. birželio 12 d. Antroji Tarybos direktyva 72/230/EEB dėl įstatymais, taisyklėmis ar administraciniais veiksmais nustatytų nuostatų, susijusių su taisyklėmis, taikomomis apyvartos mokesčiui ir akcizui tarptautinių kelionių metu, derinimo

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

31972L0230

Oficialusis leidinys L 139 , 17/06/1972 p. 0028 - 0031 specialusis leidimas suomių kalba: skyrius 9 tomas 1 p. 0017  specialusis leidimas danų kalba: serija I skyrius 1972(II) p. 0544  specialusis leidimas švedų kalba: skyrius 9 tomas 1 p. 0017  specialusis leidimas anglų kalba: serija I skyrius 1972(II) p. 0565  specialusis leidimas graikų k.: skyrius 09 tomas 1 p. 0030  specialusis leidimas ispanų kalba: skyrius 09 tomas 1 p. 0033  specialusis leidimas portugalų kalba skyrius 09 tomas 1 p. 0033

		Antroji Tarybos direktyva1972 m. birželio 12 d.dėl įstatymais, taisyklėmis ar administraciniais veiksmais nustatytų nuostatų, susijusių su taisyklėmis, taikomomis apyvartos mokesčiui ir akcizui tarptautinių kelionių metu, derinimo(72/230/EEB)EUROPOS BENDRIJŲ TARYBA,atsižvelgdama į Europos ekonominės bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 99 straipsnį,atsižvelgdama į 1969 m. gegužės 28 d. Tarybos direktyvą dėl įstatymų ir kitų teisės aktų, susijusių su atleidimu nuo apyvartos mokesčio ir akcizo už kelionių tarptautiniais maršutais metu įvežamas prekes, nuostatų derinimo [1],atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą,atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę,atsižvelgdama į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę,kadangi 1971 m. kovo 22 d. Tarybos ir valstybių narių Vyriausybių atstovų rezoliucija dėl laipsniško ekonominės ir pinigų sąjungos Bendrijoje įgyvendinimo [2] visų pirma numato palaipsniui plėsti asmenų, kertančių Bendrijos vidaus sienas atleidimą nuo mokesčių;kadangi reikia palengvinti keleivių judėjimą tarp valstybių narių plačiau taikant atleidimą nuo apyvartos mokesčio ir akcizo, numatytą 1969 m. gegužės 28 d. Tarybos direktyvoje; kadangi šiuo tikslu ir tam, kad būtų sumažinta kontrolė, deklaracijos, kurias turi užpildyti Bendrijos vidaus sienas kertantys keleiviai, nuo šiol turėtų būti supaprastintos, jei jų turimų prekių vertė arba kiekis neviršija jiems numatytų neapmokestinamų dydžių;kadangi asmenims, gyvenantiems netoli Bendrijos vidaus sienų, ir tarptautinėse kelionėse naudojamų transporto priemonių įguloms turėtų būti nustatytos tam tikros išlygos;kadangi, atsižvelgiant į technines problemas, kurios iškilo taikant pirmiau minėtos direktyvos 6 straipsnį, reikėtų spręsti tam tikras problemas, susijusias su atleidimu nuo mokesčių mažmeninės prekybos etape;kadangi, atsižvelgiant į tai, kad yra laipsniškai kuriama Bendriją apimanti ekonominė erdvė, savo požymiais panaši į valstybės narės vidaus rinką, valstybės narės turės panaikinti Bendrijos vidaus prekybai šiuo metu galiojančias sistemas, kurios remiasi eksporto atleidimu nuo mokesčių ir mokesčių taikymu importui bei su tuo susijusiu atleidimu nuo apyvartos mokesčio bei akcizo mažmeninės prekybos etape;kadangi vis dėlto visiškai panaikinti tokio atleidimo nuo mokesčių sistemą įmanoma tik palaipsniui; kadangi, kaip pirmas žingsnis šia linkme, Bendrijoje gyvenantiems asmenims turėtų būti nustatytos tam tikros bendros taisyklės, taikytinos tipiniams atleidimo nuo mokesčių mažmeninės prekybos etape atvejams,PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:1 straipsnis1969 m. gegužės 28 d. Tarybos direktyvos 2 straipsnis iš dalies keičiamas taip:a) 1 dalyje žodžiai"šimtas dvidešimt penki apskaitos vienetai"keičia žodžius"septyniasdešimt penki apskaitos vienetai";b) 2 dalyje žodžiai"trisdešimt apskaitos vienetų"keičia žodžius"dvidešimt apskaitos vienetų";c) 3 dalyje žodžiai"šimtas dvidešimt penki apskaitos vienetai"keičia žodžius"septyniasdešimt penki apskaitos vienetai".2 straipsnis"1. Nepažeidžiant nacionalinės teisės nuostatų, taikytinų ne Europoje gyvenantiems keleiviams, kiekviena valstybė narė nustato šias kiekio ribas, taikomas žemiau nurodytoms prekėms atleidžiant nuo apyvartos mokesčio ir akcizo:| I Kelionės tarp trečiųjų šalių ir Bendrijos | II Kelionės tarp valstybių narių |a)tabako gaminiaicigaretės | 200 | 300 |arba | | |cigarilės (cigarai, kurių kiekvienas sveria ne daugiau kaip 3 gramus) | 100 | 150 |arba | | |cigarai | 50 | 75 |arba | | |rūkomasis tabakas | 250 g | 400 g |b)alkoholiniai gėrimai—distiliuoti ir spirituoti gėrimai, stipresni kaip 22o | 1 standartinis butelis (nuo 0,7 iki 1 litro) | iki bendro 1,5 litro kiekio |arba | | |—distiliuoti ir spirituoti gėrimai bei vyno arba alkoholio aperityvai, ne stipresni kaip 22o; putojantys vynai, spirituoti vynai | iki bendro 2 litrų kiekio | iki bendro 3 litrų kiekio |ir | | |—neputojantys vynai | iki bendro 2 litrų kiekio | iki bendro 3 litrų kiekio |c)kvepalai | 50 g | 75 g |ir | | |tualetinis vanduo | 1/4 litro | 3/8 litro |d)kava | 500 g | 750 g |arba | | |kavos ekstraktai ir esencijos | 200 g | 300 g |e)arbata | 100 g | 150 g |arba | | |arbatos ekstraktai ir esencijos | 40 g | 60 g" |3 straipsnis"1. Valstybės narės gali sumažinti prekių, kurias gali būti leidžiama įvežti be mokesčių, vertę ir (arba) kiekį iki vienos dešimtosios jų vertės ir (arba) kiekio, numatyto 2 straipsnyje ir 4 straipsnio 1 dalies II skiltyje, jei tokias prekes iš kitos valstybės narės įveža asmenys, gyvenantys importuojančios valstybės narės ar kaimyninės valstybės narės pasienio zonoje, pasienio zonos darbuotojai ar kelionėms tarptautiniais maršrutais naudojamų transporto priemonių įgulos.Tačiau toliau išvardytų prekių neapmuitinamas kiekis gali būti toks:a) tabako gaminiaicigaretės | 40 |arba | |cigarilės (cigarai, kurių kiekvienas sveria ne daugiau kaip 3 gramus) | 20 |arba | |cigarai | 10 |arba | |rūkomasis tabakas | 50 g |b) alkoholiniai gėrimai—distiliuoti ir spirituoti gėrimai, stipresni kaip 22o, | 0,25 litro |Arba | |—distiliuoti ir spirituoti gėrimai bei vyno arba alkoholio aperityvai, ne stipresni kaip 22o; putojantys vynai, spirituoti vynai | 0,5 litro |ir | |—neputojantys vynai | 0,5 litro |2. Valstybės narės gali nustatyti mažesnes neapmokestinamų prekių vertės ir (arba) kiekio ribas, jei jas iš trečiosios šalies įveža pasienio zonoje gyvenantys asmenys, pasienio zonos darbuotojai ar kelionėms tarp trečiųjų šalių ir Bendrijos naudojamų transporto priemonių įgulos.3. Valstybės narės gali nustatyti mažesnes neapmokestinamų prekių vertės ir (arba) kiekio ribas, jei jas iš kitos valstybės narės įveža kitoje valstybėje narėje dislokuotų valstybės narės karinių pajėgų nariai, įskaitant civilius darbuotojus, sutuoktinius ir išlaikomus vaikus.4. Šio straipsnio 1 ir 2 dalyse numatyti apribojimai netaikomi tais atvejais, kai jose minėti asmenys pateikia įrodymus, kad jie vyksta už pasienio zonos arba kad jie negrįžta iš kaimyninės valstybės narės ar trečiosios šalies pasienio zonos.Tačiau šie apribojimai taikomi pasienio zonos darbuotojams ir kelionėms tarptautiniais maršrutais naudojamos transporto priemonės įgulai, jei jie įveža prekes keliaudami darbo reikalais.5. Šio straipsnio 1, 2 ir 4 dalyse:- "pasienio zona" - tai zona, kuri tiesia kryptimi driekiasi ne toliau kaip 15 km nuo valstybės narės sienos. Tačiau kiekviena valstybė narė privalo į savo pasienio zoną įtraukti tuos vietinio administravimo rajonus, kurių dalis teritorijos yra toje zonoje,- "pasienio zonos darbuotojas" - tai kiekvienas asmuo, kuris dėl įprastinės veiklos privalo darbo dienomis vykti anapus sienos."4 straipsnis1969 m. gegužės 28 d. Tarybos direktyvos 6 straipsnis iš dalies keičiamas taip:a) to straipsnio tekstas tampa jo 1 dalimi;b) pridedamos šios dalys:"2. Nepažeidžiant pardavimo oro uostuose muitinės priežiūroje ir lėktuvuose taisyklių, valstybės narės gali šio straipsnio 3 ir 4 dalyse numatytais atvejais ir sąlygomis leisti parduodant mažmeninės prekybos etape netaikyti apyvartos mokesčio prekėms, kurias keleiviai išvykdami iš valstybės narės vežasi asmeniniu bagažu. Nuo akcizo negali būti atleidžiama.3. Keleiviams, kurių nuolatinė ar pagrindinė gyvenamoji vieta yra ne Bendrijoje, kiekviena valstybė narė gali nustatyti atleidimo nuo mokesčių ribas ir sąlygas.Keleiviai, kurių nuolatinė gyvenamoji vieta, pagrindinė gyvenamoji ar darbo vieta yra valstybėje narėje, gali būti atleisti nuo mokesčių tik už tuos daiktus, kurių kiekvieno vertė, įskaitant mokestį, viršija 2 straipsnio 1 dalyje nurodytą dydį.Valstybės narės gali padidinti šį dydį. Jos taip pat netaikyti šio atleidimo nuo mokesčių savo nuolatiniams gyventojams naudotis.4. Atleidimas nuo mokesčių taikomas:a) šio straipsnio 3 dalies pirmojoje pastraipoje minėtais atvejais pateikiant sąskaitos arba kito vietoje jos naudojamo apskaitos dokumento kopiją, ant kurios yra valstybės narės muitinės žyma, patvirtinanti patvirtinto prekių išvežimo faktą;b) šio straipsnio 3 dalies antrojoje pastraipoje minėtais atvejais pateikiant sąskaitos ar kito vietoje jos naudojamo apskaitos dokumento kopiją, patvirtintą valstybės narės, į kurią jos importuojamos, muitinės arba kitos šios valstybės narės institucijos, kompetentingos apyvartos mokesčio reikalais.5. Šiame straipsnyje:- "nuolatinė ar pagrindinė gyvenamoji vieta". - tai vieta, įrašyta pase, asmens kortelėje arba, jų nepateikus, kituose asmens tapatybę liudijančiuose dokumentuose, kuriuos eksportuojanti valstybė narė pripažįsta galiojančiais,- "daiktas". - tai daiktas arba daiktai, paprastai sudarantys visumą".5 straipsnis"7a straipsnisValstybės narės dėl kelionių Bendrijos viduje imasi reikalingų priemonių, kurios leidžia keleiviams be žodžių ar paprastu žodiniu pareiškimu patvirtinti, kad jie laikosi leistinų neapmokestinamų prekių ribų ir sąlygų."6 straipsnis1. Valstybės narės pradeda įgyvendinti priemones, reikalingas, kad būtų laikomasi:- šios direktyvos 1, 2, 3 ir 5 straipsnių - ne vėliau kaip nuo 1972 m. liepos 1 d.,- šios direktyvos 4 straipsnio - ne vėliau kaip nuo 1973 m. sausio 1 d.2. Kiekviena valstybė narė praneša Komisijai apie priemones, kurių ji imasi šiai direktyvai įgyvendinti.Komisija tokią informaciją praneša kitoms valstybėms narėms.7 straipsnisŠi direktyva yra skirta valstybėms narėms.Priimta Liuksemburge, 1972 m. liepos 12 d.Tarybos varduPirmininkasJ. Dupong[1] OL L 133, 1969 6 4, p. 6.[2] OL C 28, 1971 3 27, p. 1.--------------------------------------------------


title: 2006 m. vasario 6 d.  Komisijos direktyva 2006/14/EB, iš dalies keičianti Tarybos direktyvos 2000/29/EB dėl apsaugos priemonių nuo augalams ir augaliniams produktams kenksmingų organizmų įvežimo į Bendriją ir išplitimo joje IV priedą

text:
7.2.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 34/24

         KOMISIJOS DIREKTYVA 2006/14/EB
   2006 m. vasario 6 d.
   iš dalies keičianti Tarybos direktyvos 2000/29/EB dėl apsaugos priemonių nuo augalams ir augaliniams produktams kenksmingų organizmų įvežimo į Bendriją ir išplitimo joje IV priedą
   EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,
   atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,
   atsižvelgdama į 2000 m. gegužės 8 d. Tarybos direktyvą 2000/29/EB dėl apsaugos priemonių nuo augalams ir augaliniams produktams kenksmingų organizmų įvežimo į Bendriją ir išplitimo joje (1), ypač į jos 14 straipsnio antros pastraipos d punktą,
   kadangi:

               (1)

               2002 m. kovo mėn. Ketvirtoji laikinoji fitosanitarijos priemonių komisija (ICPM) priėmė Jungtinių Tautų maisto ir žemės ūkio organizacijos (FAO) Tarptautinį fitosanitarijos priemonių standartą (ISPM) Nr. 15, pavadintą „Medinės pakavimo medžiagos reguliavimo tarptautinėje prekyboje gairės“. Atitinkamos Direktyvos 2000/29/EB nuostatos buvo priderintos prie tų gairių 2004 m. spalio 5 d. Komisijos direktyva 2004/102/EB, iš dalies pakeičiančia Tarybos direktyvos 2000/29/EB dėl apsaugos priemonių nuo augalams ir augaliniams produktams kenksmingų organizmų įvežimo į Bendriją ir išplitimo joje II, III, IV ir V priedus (2).

               (2)

               Be pagal ISPM Nr. 15 patvirtintų priemonių, Direktyvoje 2004/102/EB yra nustatytas reikalavimas, kad visa importuojama medinė pakavimo medžiaga turi būti paruošta iš nužievintos apvalios medienos. Pagal standartą ISPM Nr. 15 šis reikalavimas taikomas, jeigu jis pagrindžiamas techniškai. 2005 m. vasario 28 d. Tarybos direktyva 2005/15/EB, iš dalies keičiančia Direktyvos 2000/29/EB dėl apsaugos priemonių nuo augalams ir augaliniams produktams kenksmingų organizmų įvežimo į Bendriją ir išplitimo joje IV priedą (3), šio reikalavimo taikymas buvo atidėtas iki 2006 m. kovo 1 d.

               (3)

               Bendrija paprašė ISPM Nr. 15 persvarstyti tarptautiniu lygiu, siekdama į jį įtraukti reikalavimą, kuris išsklaidytų Bendrijos susirūpinimą, kad tarptautinėje prekyboje naudojama medinė pakavimo medžiaga būna su žieve.

               (4)

               Atsižvelgiant į tai, kad šiuo metu atliekamas ISPM Nr. 15 persvarstymas ir laukiant to persvarstymo rezultatų, reikėtų laikinai atidėti Bendrijos reikalavimo, kad iš trečiųjų šalių importuojama medinė pakavimo medžiaga būtų paruošta iš nužievintos apvalios medienos, taikymą.

               (5)

               Direktyva 2000/29/EB turėtų būti atitinkamai iš dalies pakeista.

               (6)

               Šioje direktyvoje numatytos priemonės atitinka Augalų sveikatos nuolatinio komiteto nuomonę,

         PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:
   1 straipsnis
   Direktyva 2000/29/EB iš dalies keičiama taip:

               1)

               IV priedo A dalies I skirsnio 2 punkto paskutinė pastraipa dešiniojo stulpelio pabaigoje pakeičiama taip:
               „Pirmoji įtrauka, pagal kurią medinė pakavimo medžiaga turi būti pagaminta iš nužievintos apvalios medienos, yra taikoma tik nuo 2009 m. sausio 1 d. Ši pastraipa persvarstoma iki 2007 m. rugsėjo 1 d.“;

               2)

               IV priedo A dalies I skirsnio 8 punkto paskutinė pastraipa dešiniojo stulpelio pabaigoje pakeičiama taip:
               „Pirmoji a punkto eilutė, pagal kurią medinė pakavimo medžiaga turi būti pagaminta iš nužievintos apvalios medienos, yra taikoma tik nuo 2009 m. sausio 1 d. Ši pastraipa persvarstoma iki 2007 m. rugsėjo 1 d.“.

         2 straipsnis
   1.   Valstybėse narėse įstatymai ir kiti teisės aktai, kurie įgyvendina šią direktyvą, turi įsigalioti ne vėliau kaip iki 2006 m. vasario 28 d.
   Valstybės narės, priimdamos šias nuostatas, daro jose nuorodą į šią direktyvą, arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.
   2.   Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų pagrindinių nacionalinės teisės aktų nuostatų tekstus.
   3 straipsnis
   Ši direktyva įsigalioja trečią dieną po jos paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
   4 straipsnis
   Ši Direktyva skirta valstybėms narėms.

      Priimta Briuselyje, 2006 m. vasario 6 d.

            Komisijos vardu

         Markos KYPRIANOU

            Komisijos narys

      (1)  OL L 169, 2000 7 10, p. 1. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Komisijos direktyva 2005/77/EB (OL L 296, 2005 11 12, p. 17).

      (2)  OL L 309, 2004 10 6, p. 9.

      (3)  OL L 56, 2005 3 2, p. 12.