title: 2003 m. sausio 27 d. Tarybos direktyva 2003/9/EB nustatanti minimalias normas dėl prieglobsčio prašytojų priėmimo

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

32003L0009

Oficialusis leidinys L 031 , 06/02/2003 p. 0018 - 0025

		Tarybos direktyva 2003/9/EB2003 m. sausio 27 d.nustatanti minimalias normas dėl prieglobsčio prašytojų priėmimoEUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 63 straipsnio pirmosios pastraipos 1 punkto b papunktį,atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą [1],atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę [2],atsižvelgdama į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [3],atsižvelgdama į Regionų komiteto nuomonę [4],kadangi:(1) Bendra prieglobsčio politika, įskaitant bendrąją Europos prieglobsčio sistemą, yra sudėtinė Europos Sąjungos siekio laipsniškai sukurti laisvės, saugumo ir teisingumo erdvę asmenims, kurie, aplinkybių verčiami, teisėtai ieško apsaugos Bendrijoje, dalis.(2) 1999 m. spalio 15 ir 16 d. Tamperėje įvykusiame specialiame Europos Vadovų Tarybos susitikime buvo susitarta imtis kurti bendrąją Europos prieglobsčio sistemą, paremtą visapusiu ir visiems galiojančiu 1951 m. liepos 28 d. Ženevos konvencijos dėl pabėgėlių statuso, papildytos 1967 m. sausio 31 d. Niujorko protokolu, taikymu, toliau taikant negrąžinimo principą.(3) Tamperės išvadose numatyta, kad bendrojoje Europos prieglobsčio sistemoje artimiausiu metu turi būti nustatytos bendros minimalios prieglobsčio prašytojų priėmimo sąlygos.(4) Būtinų prieglobsčio prašytojų priėmimo minimalių normų nustatymas yra dar vienas žingsnis Europos prieglobsčio politikos link.(5) Ši direktyva gerbia pagrindines teises ir prižiūri nustatytų principų laikymąsi, ypač Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos pripažintų principų. Šia direktyva visų pirma siekiama užtikrinti visišką pagarbą žmogaus orumui bei skatinti minėtos Chartijos 1 ir 18 straipsnių taikymą.(6) Valstybių narių elgesys su asmenimis, kuriems taikoma ši direktyva, yra saistomas įsipareigojimais pagal tarptautinės teisės dokumentus, kurių dalyvės šios valstybės yra, ir kurie draudžia diskriminaciją.(7) Turėtų būti nustatyti būtini prieglobsčio prašytojų priėmimo minimalios normos, kurių paprastai pakaktų, kad būtų garantuotas jų orumo nežeminantis gyvenimo lygis bei visose valstybėse narėse tolygios gyvenimo sąlygos.(8) Prieglobsčio prašytojų priėmimo sąlygų suderinimas turėtų apriboti antrinę prieglobsčio prašytojų migraciją, kuriai daro įtaką priėmimo sąlygų įvairovė.(9) Ypatingų poreikių turinčių grupių priėmimas turėtų būti konkrečiai pritaikytas šių poreikių patenkinimui.(10) Sulaikytų prieglobsčio prašytojų priėmimas turėtų būti konkrečiai pritaikytas patenkinti jų poreikius tokioje situacijoje.(11) Siekiant, kad būtų užtikrintos minimalios procesinės garantijos, numatančios galimybę susisiekti su teisinę pagalbą teikiančiomis organizacijomis arba asmenų grupėmis, turėtų būti teikiama informacija apie tokias organizacijas ir asmenų grupes.(12) Galimybė piktnaudžiauti priėmimo sistema turėtų būti apribota, numatant, kokiais atvejais prieglobsčio prašytojams ribojamas arba panaikinamas priėmimo sąlygų taikymas.(13) Prieglobsčio prašytojų priėmimo srityje turėtų būti garantuotas nacionalinių priėmimo sistemų veiksmingumas bei valstybių narių bendradarbiavimas.(14) Prieglobsčio prašytojų priėmimo srityje tarp kompetentingų institucijų turėtų būti skatinamas deramas koordinavimas, taip pat tarp vietinių bendrijų bei apgyvendinimo centrų palaikomi darnūs santykiai.(15) Pati minimalių normų prigimtis reiškia, kad valstybės narės turi teisę nustatyti arba toliau taikyti palankesnes nuostatas trečiųjų šalių piliečiams arba asmenims be pilietybės, valstybės narės prašantiems tarptautinės apsaugos.(16) Šia prasme valstybės narės taip pat kviečiamos taikyti šios direktyvos nuostatas, kai tenka priimti sprendimus dėl prašymų, susijusių su trečiųjų šalių piliečiams arba asmenims be pilietybės taikomomis kitokiomis apsaugos formomis, nei numatyta pagal Ženevos konvenciją.(17) Turėtų būti periodiškai įvertinama, kaip taikoma ši direktyva.(18) Valstybės narės negali reikiamai įgyvendinti siūlomos veiklos tikslų, tai yra, nustatyti minimalias prieglobsčio prašytojų priėmimo normas valstybėse, tačiau dėl siūlomų veiksmų masto ir poveikio šiuos tikslus geriau gali realizuoti Bendrija, Bendrija gali priimti priemones pagal subsidiarumo principą, kaip numatyta Sutarties 5 straipsnyje. Pagal tame straipsnyje nustatytą proporcingumo principą ši direktyva neperžengia tų ribų, kurios būtinos norint tuos tikslus įvykdyti.(19) Pagal Protokolo dėl Jungtinės Karalystės ir Airijos pozicijos, pridėto prie Europos Sąjungos steigimo sutarties ir prie Europos bendrijos steigimo sutarties, 3 straipsnį Jungtinė Karalystė 2001 m. balandžio 18 d. laišku oficialiai pranešė apie savo norą dalyvauti priimant ir taikant šią direktyvą.(20) Pagal minėto Protokolo 1 straipsnį Airija nedalyvauja priimant šią direktyvą. Taigi nepažeidžiant anksčiau minėto Protokolo 4 straipsnio, šios direktyvos nuostatos netaikomos Airijai.(21) Pagal Protokolo dėl Danijos pozicijos, pridėto prie Europos Sąjungos steigimo sutarties ir prie Europos bendrijos steigimo sutarties, 1 ir 2 straipsnius, Danija nedalyvauja priimant šią direktyvą, todėl nėra jos saistoma ir ši direktyva taip pat nėra jai taikoma,PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:I SKYRIUSTIKSLAS, SĄVOKOS IR TAIKYMO SRITIS1 straipsnisTikslasŠios direktyvos tikslas yra nustatyti minimalias prieglobsčio prašytojų priėmimo normas valstybėse narėse.2 straipsnisSąvokosŠioje direktyvoje:a) "Ženevos konvencija" – 1951 m. liepos 28 d. Konvencija dėl pabėgėlių statuso su pakeitimais, padarytais 1967 m. sausio 31 d. Niujorko protokolu;b) "prašymas dėl prieglobsčio" – trečiosios šalies piliečio arba asmens be pilietybės paduotas prašymas, kurį galima suprasti kaip prašymą, kad valstybė narė suteiktų tarptautinę apsaugą pagal Ženevos konvenciją. Kiekvienas tarptautinės apsaugos prašymas yra laikomas prašymu dėl prieglobsčio, nebent trečiosios šalies pilietis arba asmuo be pilietybės aiškiai prašytų kitokio pobūdžio apsaugos, dėl kurios galima kreiptis atskirai;c) "prašytojas arba prieglobsčio prašytojas" – prašymą dėl prieglobsčio padavęs trečiosios šalies pilietis arba asmuo be pilietybės, dėl kurio dar nepriimtas galutinis sprendimas;d) "šeimos nariai" – tuo atveju, jei šeima jau egzistavo kilmės šalyje, toliau išvardyti prašytojo šeimos nariai, kurie yra toje pačioje su prašymu dėl prieglobsčiu susijusioje valstybėje narėje:i) prieglobsčio prašytojo (-os) sutuoktinis (-ė) arba nesantuokinis (-ė) jo (-s) partneris (-ė), su kuriuo nusistovėjęs pastovus ryšys, jei pagal atitinkamos valstybės narės įstatymus arba praktiką su užsieniečiais susijusioje teisėje poros, nesančios santuokoje, tam tikru mastu yra prilyginamos sutuoktiniams;ii) i punkte nurodytos poros nepilnamečiai vaikai tik tada, jeigu jie nevedę ir yra priklausomi, nepaisant to, ar jie gimę santuokoje ar nesantuokiniai, ar įvaikinti, kaip reikalaujama pagal nacionalinę teisę;e) "pabėgėlis" – Ženevos konvencijos 1 straipsnio A dalies reikalavimus atitinkantis asmuo;f) "pabėgėlio statusas" – statusas, kurį valstybė narė suteikia pabėgėliu esančiam asmeniui, kuris toks būdamas yra įleistas į valstybės narės teritoriją;g) "procedūros" ir "sprendimų apskundimai" – valstybės narės įstatymuose numatytos procedūros ir sprendimų apskundimai;h) "nelydimi nepilnamečiai" – neturintys aštuoniolikos metų amžiaus asmenys, atvykę į valstybę narę nelydimi suaugusiojo, kuris būtų pagal įstatymą ar papročius už juos atsakingas, ir iki to laiko, kol jie neperduodami veiksmingai tokio asmens priežiūrai; taip pat šiai grupei priskiriami nepilnamečiai, kurie liko be palydos po to, kai atvyko į valstybės narės teritoriją;i) "priėmimo sąlygos" – visas komplektas priemonių, kurias valstybė narė pagal šią direktyvą suteikia prieglobsčio prašytojams;j) "materialinės priėmimo sąlygos" – priėmimo sąlygos, į kurias įeina būsto, maisto bei aprangos suteikimas natūra arba finansinių išmokų forma arba talonais ir dienpinigiai;k) "sulaikymas" – kai valstybė narė izoliuotai laiko prieglobsčio prašytoją tam tikroje vietoje, kur tokio prieglobsčio prašytojo judėjimo laisvė yra apribota;l) "apgyvendinimo centras" – bet kuri vieta, kurioje kolektyviškai apgyvendinami prieglobsčio prašytojai.3 straipsnisTaikymo sritis1. Ši direktyva taikoma visiems trečiųjų šalių piliečiams ir asmenims be pilietybės, pateikusiems prašymą dėl prieglobsčio prie valstybės narės sienos arba jos teritorijoje, tol, kol jiems leidžiama likti teritorijoje kaip prieglobsčio prašytojams, taip pat jų šeimos nariams, jei pagal nacionalinės teisės aktus jie įtraukiami į tokį prašymą dėl prieglobsčio.2. Ši direktyva netaikoma tais atvejais, kai diplomatinio arba teritorinio prieglobsčio prašymai pateikiami valstybių narių atstovybėms.3. Ši direktyva netaikoma tais atvejais, kai taikoma 2001 m. liepos 20 d. Tarybos direktyva 2001/55/EB dėl minimalių normų suteikiant perkeltiesiems asmenims laikiną apsaugą esant masiniam srautui ir dėl priemonių, skatinančių valstybių narių tarpusavio pastangų priimant tokius asmenis bei atsakant už tokio veiksmo padarinius pusiausvyrą [5].4. Valstybės narės gali nuspręsti taikyti šią direktyvą, priimdamos sprendimus dėl kitokios apsaugos, nei išplaukiančios iš Ženevos konvencijos, trečiųjų šalių piliečiams arba asmenims be pilietybės, kurie nepripažinti pabėgėliais.4 straipsnisPalankesnės sąlygosValstybės narės gali numatyti arba toliau taikyti palankesnes nuostatas, susijusias su priėmimo sąlygomis, prieglobsčio prašytojams ir kitiems prašančiojo artimiems giminaičiams, esantiems toje pačioje valstybėje narėje, kai jie priklausomi nuo pastarojo arba dėl humanitarinio pobūdžio priežasčių, jei tokios nuostatos atitinka šią direktyvą.II SKYRIUSBENDROSIOS NUOSTATOS DĖL PRIĖMIMO SĄLYGŲ5 straipsnisInformavimas1. Per atitinkamą laikotarpį, bet ne ilgiau kaip per penkiolika dienų po to kai kompetentingai institucijai buvo paduotas prašymas dėl prieglobsčio, valstybės narės informuoja prieglobsčio prašytojus bent jau apie nustatytą išmokas ir apie su priėmimo sąlygomis susijusias jų pareigas.Valstybės narės užtikrina, kad prašytojams būtų suteikta informacija apie organizacijas arba asmenų grupes, teikiančias specialią teisinę pagalbą bei apie organizacijas, kurios galėtų suteikti pagalbą arba juos informuoti apie esamas priėmimo sąlygas, įskaitant sveikatos priežiūrą.2. Valstybės narės užtikrina, kad šio straipsnio 1 dalyje minima informacija būtų teikiama raštu ir, jei įmanoma, ta kalba, kurią, kaip pagrįstai spėjama, mokės prieglobsčio prašytojas. Tam tikrais atvejais ši informacija gali taip pat būti teikiama žodžiu.6 straipsnisDokumentai1. Valstybės narės užtikrina, kad per tris dienas nuo prašymo kompetentingai institucijai padavimo dienos prieglobsčio prašytojui būtų įteiktas jo vardu išduotas dokumentas, patvirtinantis jo, kaip prieglobsčio prašytojo, statusą arba liudijantis jo teisę būti valstybės narės teritorijoje, laukiant, kol bus nagrinėjamas, arba kol yra nagrinėjamas jo prašymas.Jei dokumento turėtojas neturi teisės laisvai judėti visoje valstybės narės teritorijoje arba jos dalyje, šis faktas taip pat turi būti nurodytas dokumente.2. Valstybės narės gali netaikyti šio straipsnio tais atvejais, kai prieglobsčio prašytojas yra sulaikytas, ir kol nagrinėjamas prie sienos pateiktas prieglobsčio prašymas, arba pagal procedūrą, taikomą sprendžiant dėl prieglobsčio prašytojo teisės teisėtai atvykti į valstybės narės teritoriją. Konkrečiais atvejais, kol nagrinėjamas prašymas dėl prieglobsčio, valstybės narės gali išduoti prieglobsčio prašytojui kitokį paliudijimą, tapatų šio straipsnio1 dalyje minimam dokumentui.3. Šio straipsnio 1 dalyje minimame dokumente nebūtinai turi būti patvirtinta prieglobsčio prašytojo asmens tapatybė.4. Valstybės narės imasi reikiamų priemonių, kad prieglobsčio prašytojai būtų aprūpinti straipsnio 1 dalyje minimu dokumentu, kuris galiotų tol, kol jiems leidžiama pasilikti atitinkamos valstybės narės teritorijoje ar jos pasienyje.5. Valstybės narės gali prieglobsčio prašytojams parūpinti kelionės dokumentus, jei dėl rimtų humanitarinio pobūdžio priežasčių jiems reikia būti kitoje valstybėje.7 straipsnisApsigyvenimas ir judėjimo laisvė1. Prieglobsčio prašytojai gali laisvai judėti priimančiosios valstybės narės teritorijoje arba tam tikroje valstybės narės jiems paskirtoje zonoje. Paskirta zona negali turėti poveikio nedalomai privataus gyvenimo sferai bei turi garantuoti pakankamai galimybių naudotis visa pagal šią direktyvą teikiama socialine parama.2. Valstybės narės gali nuspręsti dėl prieglobsčio prašytojo apgyvendinimo remdamosi visuomenės interesais, viešosios tvarkos sumetimais arba, jei reikalinga, siekdamos paspartinti su prašymu susijusį procesą ir jo veiksmingą monitoringą.3. Kai yra tikslinga, pavyzdžiui, dėl teisinių priežasčių arba viešosios tvarkos sumetimais, valstybės narės nacionalinėje teisėje nustatyta tvarka gali izoliuoti prieglobsčio prašytoją tam tikroje konkrečioje vietoje.4. Valstybės narės gali nustatyti materialines priėmimo sąlygas, tam tikroje valstybės narės nustatytoje vietoje priderintas konkrečiai prie prieglobsčio prašytojų gyvenamosios vietos. Toks, galintis būti bendrojo pobūdžio, sprendimas kiekvienu atveju priimamas individualiai bei pagal nacionalinius teisės aktus.5. Valstybės narės numato galimybę suteikti prieglobsčio prašytojams laikiną leidimą išvykti iš šio straipsnio 2 ir 4 dalyse minimos gyvenamosios vietos ir (arba) straipsnio 1 dalyje minimos nustatytos vietos. Kiekvienu atveju sprendimai priimami individualiai, objektyviai ir nešališkai, nurodant priežastis, jei sprendimas yra neigiamas.Iš prieglobsčio prašytojo nereikalaujama gauti leidimo vykti į susitikimus su valdžios atstovais ir į teismus, jei jis privalo atvykti į tokius susitikimus.6. Valstybės narės reikalauja, kad prieglobsčio prašytojai praneštų kompetentingoms institucijoms apie jų tuometinį adresą bei tokias institucijas kuo greičiau informuotų apie bet kurį adreso pasikeitimą.8 straipsnisŠeimosValstybės narės imasi reikiamų priemonių, kad, kiek tai įmanoma, būtų išlaikyta jų teritorijoje esančios šeimos vienybė, jei būstą prieglobsčio prašytojams suteikia atitinkama valstybė narė. Tokios priemonės įgyvendinamos prieglobsčio prašytojui sutinkant.9 straipsnisMedicinos apžiūraValstybės narės visuomenės sveikatos sumetimais gali pareikalauti, kad prieglobsčio prašytojai atliktų medicinos apžiūrą.10 straipsnisNepilnamečių mokymas ir švietimas1. Valstybės narės nepilnamečiams prieglobsčio prašytojų vaikams bei nepilnamečiams prieglobsčio prašytojams garantuoja galimybę naudotis švietimo sistema tomis pačiomis sąlygomis kaip ir priimančiosios valstybės narės piliečiams iki tol, kol jiems arba jų tėvams bus realiai pritaikyta išsiuntimo priemonė. Toks mokymas gali būti vykdomas apgyvendinimo centruose.Atitinkama valstybė narė gali nustatyti apribojimą, leidžiantį naudotis tiktai valstybine švietimo sistema.Nepilnamečiais laikomi asmenys dar nesulaukę įstatymu numatyto pilnametystės amžiaus toje valstybėje narėje, kur buvo paduotas arba yra nagrinėjamas prašymas dėl prieglobsčio. Valstybė narė neatima galimybės įgyti vidurinį išsilavinimą tik dėl tos priežasties, kad nepilnametis sulaukė pilnametystės.2. Galimybės naudotis švietimo sistema suteikimas negali būti atidedamas ilgiau kaip tris mėnesius nuo nepilnamečio arba nepilnamečio tėvų prašymo dėl prieglobsčio padavimo dienos. Šis terminas gali būti pratęstas iki vienerių metų tais atvejais, kai suteikiamas specialus mokymas, norint palengvinti naudojimąsi švietimo sistema.3. Jei dėl konkrečių aplinkybių nepilnametis neturi šio straipsnio 1 dalyje numatytos galimybės naudotis švietimo sistema, valstybė narė gali pasiūlyti kitokias švietimo sąlygas.11 straipsnisUžimtumas1. Valstybė narė nustato laikotarpį, skaičiuojamą nuo prašymo dėl prieglobsčio įteikimo dienos, kurio metu prieglobsčio prašytojas neturi galimybės dirbti.2. Jei per vienerius metus nuo prašymo dėl prieglobsčio padavimo pirmojoje instancijoje nebuvo priimtas sprendimas ir prieglobsčio prašytojas nekaltas dėl šio delsimo, valstybės narės numato sąlygas, kuriomis prieglobsčio prašytojui suteikiama galimybė dirbti.3. Galimybė dirbti neatimama sprendimo apskundimo procedūros metu, jei pagal nustatytą procedūrą neigiamo sprendimo apskundimas turi sustabdomąjį poveikį, iki to laiko, kol nebus pranešta apie neigiamą sprendimą.4. Valstybės narės gali darbo rinkos politikos sumetimais teikti pirmenybę ES piliečiams arba Susitarimą dėl Europos ekonominės erdvės pasirašiusių šalių piliečiams, taip pat šalyje teisėtai gyvenantiems trečiųjų šalių piliečiams.12 straipsnisProfesinis mokymasValstybės narės leidžia prieglobsčio ieškotojams gauti profesinį apmokymą, neatsižvelgiant į tai, ar jie turi galimybę dirbti.Galimybė gauti su darbo sutartimi susijusį profesinį apmokymą priklauso nuo to, kokiu mastu prieglobsčio prašytojas turi galimybę dirbti pagal 11 straipsnį.13 straipsnisBendrosios materialinių priėmimo sąlygų ir sveikatos priežiūros taisyklės1. Valstybės narės užtikrina, kad prieglobsčio prašytojai, padavę prašymą dėl prieglobsčio, turėtų galimybę naudotis materialinėmis priėmimo sąlygomis.2. Valstybės narės nustato materialines priėmimo sąlygas, kurios garantuotų prieglobsčio prašytojų sveikatos būklę atitinkantį gyvenimo lygį bei užtikrintų jų pragyvenimą.Valstybės narės garantuoja, kad konkrečiose situacijose asmenims, turintiems ypatingų poreikių, kaip numatyta 17 straipsnyje, taip pat ir sulaikytų asmenų atveju, būtų užtikrintas atitinkamas gyvenimo lygis.3. Valstybės narės gali nustatyti, kad aprūpinimas visomis arba kai kuriomis materialinėmis priėmimo sąlygomis ir sveikatos apsauga yra paremtas prielaida, jog prieglobsčio prašytojai neturi pakankamų lėšų užsitikrinti savo sveikatos būklę atitinkančio gyvenimo lygio bei pragyvenimo.4. Valstybės narės gali pareikalauti, kad prieglobsčio prašytojai pagal šio straipsnio 3 dalies nuostatas apmokėtų visas arba dalį su materialinėmis priėmimo sąlygomis susijusių išlaidų bei šioje direktyvoje numatytos sveikatos priežiūros išlaidas, jei prieglobsčio prašytojai turi pakankamai lėšų, pavyzdžiui, jei jie pakankamai ilgą laiką dirbo.Jei paaiškėja, kad prieglobsčio prašytojas turėjo pakankamai lėšų apmokėti už suteiktas materialines priėmimo sąlygas ir sveikatos priežiūrą tuo metu, kai jo pagrindiniai poreikiai buvo tenkinami nemokamai, valstybės narės gali pareikalauti, kad prieglobsčio prašytojas padengtų turėtas išlaidas.5. Materialinės priėmimo sąlygos gali būti suteikiamos natūra, arba finansinių išmokų ar talonų forma, arba bet kuriuo šių formų deriniu.Kai valstybės narės suteikia materialines priėmimo sąlygas finansinių išmokų arba talonų pavidalu, jų dydis nustatomas pagal šiame straipsnyje išdėstytus principus.14 straipsnisMaterialinėms priėmimo sąlygoms taikytini reikalavimai1. Kai būstas suteikiamas natūra, tai turėtų būti viena iš toliau nurodytų formų ar jų derinys:a) patalpos, skirtos apgyvendinti prieglobsčio prašytojus, kol yra nagrinėjamas prie valstybės sienos paduotas prašymas dėl prieglobsčio;b) apgyvendinimo centrai, užtikrinantys reikiamą gyvenimo lygį;c) privatūs namai, butai, viešbučiai ar kitos prieglobsčio prašytojų apgyvendinimui pritaikytos patalpos.2. Valstybės narės užtikrina, kad prieglobsčio prašytojams, aprūpintiems šio straipsnio 1 dalies a, b ir c punktuose minimu būstu, būtų garantuota:a) jų šeimyninio gyvenimo apsauga;b) galimybė bendrauti su giminaičiais, teisiniais patarėjais, Jungtinių Tautų pabėgėlių reikalų vyriausiojo komisaro (JTPRVK) ir valstybėje narėje pripažintų nevyriausybinių organizacijų (NVO) atstovais.Valstybės narės šio straipsnio 1 dalies a ir b punktuose minimose patalpose ir priėmimo centruose ypač didelį dėmesį skiria smurto prevencijai.3. Valstybės narės prireikus užtikrina, kad nepilnamečiai prieglobsčio prašytojų vaikai arba nepilnamečiai prieglobsčio prašytojai būtų apgyvendinti su savo tėvais ar su suaugusiais šeimos nariais, kurie už juos atsakingi pagal įstatymą arba papročius.4. Valstybės narės užtikrina, kad prieglobsčio prašytojai būtų perkeliami iš vienos apgyvendinimo vietos į kitą būstą tiktai esant būtinam reikalui. Valstybės narės suteikia prieglobsčio prašytojams galimybę informuoti savo teisinius patarėjus apie perkėlimą ir pranešti naująjį adresą.5. Apgyvendinimo centruose dirbantys asmenys yra atitinkamai apmokyti bei nacionalinės teisės aktuose nustatyta tvarka saistomi konfidencialumo principo dėl bet kurios atliekant pareigas gautos informacijos.6. Valstybės narės gali įtraukti prieglobsčio prašytojus dalyvauti materialinių išteklių valdyme bei nematerialiose centro gyvenimo srityse per patarėjų valdybą arba gyventojų atstovų tarybą.7. Prieglobsčio prašytojų teisiniams patarėjams arba konsultantams ir Jungtinių Tautų pabėgėlių reikalų vyriausiojo komisaro ar atitinkamos valstybės narės pripažintiems pastarojo paskirtų nevyriausybinių organizacijų atstovams suteikiama galimybė lankytis apgyvendinimo centruose bei kituose gyvenamuose būstuose, kad galėtų padėti minėtiems prieglobsčio prašytojams. Toks lankymasis gali būti ribojamas tiktai dėl priežasčių, susijusių su centrų ir būstų arba su prieglobsčio prašytojų saugumu.8. Valstybės narės ypatingais atvejais kaip galima trumpesniam laikotarpiui materialinėms priėmimo sąlygoms gali nustatyti kitokius reikalavimus nei numatyta šiame straipsnyje, kai:- reikalinga atlikti pirminį prieglobsčio prašytojų specialių poreikių įvertinimą,- šiame straipsnyje numatytų materialinių priėmimo sąlygų nėra tam tikroje geografinėje vietovėje,- paprastai turimos apgyvendinimo galimybės yra laikinai išnaudotos;- prieglobsčio prašytojas yra sulaikytas arba izoliuotas sienos perėjimo punkte.Šios kitokios sąlygos bet kuriuo atveju turi patenkinti esminius poreikius.15 straipsnisSveikatos priežiūra1. Valstybės narės garantuoja, kad prieglobsčio prašytojams būtų suteikta reikalinga sveikatos priežiūra, į kurią įeina bent jau pirmoji medicinos pagalba ir būtiniausias gydymas ligos atveju.2. Valstybės narės ypatingų poreikių turintiems prieglobsčio prašytojams suteikia būtiną medicinos ar kitokią pagalbą.III SKYRIUSPRIĖMIMO SĄLYGŲ APRIBOJIMAS ARBA PANAIKINIMAS16 straipsnisPriėmimo sąlygų apribojimas arba panaikinimas1. Valstybės narės gali apriboti arba panaikinti priėmimo sąlygas šias atvejais:a) kai prieglobsčio prašytojas:- palieka kompetentingų institucijų jam paskirtą gyvenamąją vietą, jų neinformavęs arba be leidimo, jei tokio reikia, arba- nevykdo reikalavimo prisistatyti arba nepaiso prašymų suteikti informacijos ar atvykti į apklausą, susijusią su prieglobsčio suteikimo procedūra, per racionaliai pagrįstos trukmės laikotarpį, kuris nustatytas nacionalinės teisės aktuose, arba- jau yra pateikęs prašymą dėl prieglobsčio toje pačioje valstybėje narėje.Kai prieglobsčio prašytojas surandamas arba jis pats savanoriškai prisistato kompetentingoms institucijoms, priimamas deramai pagrįstas sprendimas dėl kai kurių arba visų priėmimo sąlygų taikymo atnaujinimo, nelygu pasišalinimo priežastys;b) kai prieglobsčio prašytojas nuslėpė finansinius išteklius, taip nepagrįstai pasinaudodamas materialinėmis priėmimo sąlygomis.Jei paaiškėja, jog prieglobsčio prašytojas turėjo pakankamai lėšų apmokėti už suteiktas materialines priėmimo sąlygas ir sveikatos priežiūrą tuo metu, kai jo esminiai poreikiai buvo tenkinami nemokamai, valstybės narės gali pareikalauti, kad prieglobsčio prašytojas padengtų išlaidas.2. Valstybės narės gali atsisakyti suteikti atitinkamas sąlygas tais atvejais, kai prieglobsčio prašytojas neįstengia įrodyti, kad prieglobsčio prašymas buvo pateiktas nedelsiant, kai tik tai praktiškai buvo įmanoma, atvykus į tą valstybę narę.3. Valstybės narės gali nustatyti taikytinas sankcijas už rimtą apgyvendinimo centrų taisyklių pažeidimą bei už akivaizdžiai agresyvų elgesį.4. Sprendimai dėl priėmimo sąlygų apribojimo, panaikinimo ar atsisakymo suteikti arba dėl straipsnio 1, 2 ir 3 dalyse nurodytų sankcijų kiekvienu atveju priimami individualiai, objektyviai ir nešališkai bei pateikiant motyvaciją. Priimant sprendimus, dėmesys kreipiamas į konkrečią to asmens situaciją, ypač sprendžiant dėl tų asmenų, kuriems taikomas 17 straipsnis, atsižvelgiant į proporcingumo principą. Valstybės narės visais atvejais garantuoja galimybę gauti neatidėliotiną medicinos pagalbą.5. Valstybės narės užtikrina, kad materialinės priėmimo sąlygos nebūtų panaikintos arba apribotos anksčiau nei priimtas neigiamas sprendimas.IV SKYRIUSNUOSTATOS DĖL ASMENŲ SU YPATINGAIS POREIKIAIS17 straipsnisBendrieji principai1. Valstybės narės atsižvelgia į specifinius ypač pažeidžiamų asmenų, pavyzdžiui, nepilnamečių, nelydimų nepilnamečių, žmonių su negalia, vyresnio amžiaus žmonių, nėščių moterų, mažamečius vaikus turinčių vienišų tėvų, taip pat asmenų, kurie patyrė kankinimus, išprievartavimą, arba kitokias akivaizdaus psichologinio, fizinio arba seksualinio smurto formas, poreikius, įdiegdamos nacionalinės teisės aktuose II skyriaus nuostatas, susijusias su materialinėmis priėmimo sąlygomis bei sveikatos priežiūra.2. Šio straipsnio 1 dalis taikoma tiktai tiems asmenims, kurie buvo pripažinti turį ypatingų poreikių, individualiai įvertinus kiekvieno asmens situaciją.18 straipsnisNepilnamečiai1. Valstybės narės, įgyvendindamos su nepilnamečiais susijusias šios direktyvos nuostatas, pirmiausia atsižvelgia į geriausius vaiko interesus.2. Valstybės narės suteikia galimybę naudotis reabilitacijos paslaugomis tiems nepilnamečiams, kurie yra patyrę bet kokią prievartą, buvo be priežiūros, išnaudojami, kankinami, su kuriais buvo žiauriai, nežmoniškai ir žeminančiai elgiamasi, arba kurie yra nukentėję karinių konfliktų metu, bei pasirūpina, kad būtų garantuota reikiama psichinės sveikatos priežiūra ir prireikus suteikta kvalifikuota psichologinė pagalba.19 straipsnisNelydimi nepilnamečiai1. Valstybės narės imasi neatidėliotinų priemonių, kad nelydimiems nepilnamečiams būtų užtikrinta teisinė globa arba, jei reikia, jiems atstovautų už nepilnamečių priežiūrą ir gerovę atsakinga organizacija arba bet kuri kita atitinkama organizacija. Atitinkamos institucijos reguliariai įvertina padėtį.2. Padavę prašymą dėl prieglobsčio, nelydimi nepilnamečiai nuo tos akimirkos, kai jie buvo įleisti į teritoriją, iki tol, kol yra priversti palikti priimančiąją valstybę narę, kurioje buvo paduotas arba yra nagrinėjamas prašymas dėl prieglobsčio, apgyvendinami:a) su suaugusiais giminaičiais;b) globėjų šeimoje;c) apgyvendinimo centruose, specialiai aprūpintuose priimti nepilnamečius;d) kituose nepilnamečiams tinkančiuose būstuose.Valstybės narės gali nelydimus nepilnamečius, turinčius 16 ar daugiau metų, apgyvendinti suaugusiems prieglobsčio prašytojams skirtuose apgyvendinimo centruose.Kiek tai įmanoma, broliai ir seserys paliekami kartu, pirmiausia atsižvelgiant į geriausius atitinkamų nepilnamečių interesus, ypač į jų amžių bei brandumą. Nelydimų nepilnamečių gyvenimo vieta keičiama kuo rečiau.3. Valstybės narės, pirmiausia gindamos geriausius nelydimo nepilnamečio interesus, stengiasi kuo greičiau surasti jo šeimos narius. Tais atvejais, kai gali kilti grėsmė nepilnamečio arba jo artimų giminaičių, ypač jeigu jie yra likę kilmės šalyje, gyvybei ar laisvei, reikia stengtis, kad informacija apie tuos asmenis būtų renkama, apdorojama ir perduodama laikantis konfidencialumo, kad būtų išvengta pavojaus jų saugumui.4. Su nelydimais nepilnamečiais dirbantys asmenys privalo turėti arba praeiti reikiamą apmokymą, susijusį su jų poreikiais, bei būti saistomi konfidencialumo principo, kaip numatyta nacionalinės teisės aktuose dėl bet kurios atliekant pareigas gautos informacijos.20 straipsnisKankinimų ir smurto aukosValstybės narės užtikrina, kad, jei reikia, kankinimus, išprievartavimą ar kitokius akivaizdžius smurtinius veiksmus patyrę asmenys gautų reikiamą pagalbą dėl šiais veiksmais padarytos žalos.V SKYRIUSSPRENDIMŲ APSKUNDIMAI21 straipsnisSprendimų apskundimai1. Valstybės narės garantuoja, kad neigiamus sprendimus dėl socialinės paramos pagal šią direktyvą suteikimo arba pagal 7 straipsnį individualiai su prieglobsčio prašytojais susijusius priimtus sprendimus būtų galima apskųsti nacionalinės teisės aktuose nustatyta tvarka. Bent jau paskutinėje instancijoje turi būti suteikta galimybė kreiptis į teismo instituciją, apskundžiant sprendimą arba dėl jo peržiūrėjimo.2. Tokiais atvejais kreipimosi dėl teisinės pagalbos tvarka nustatoma nacionalinėje teisėje.VI SKYRIUSPRIEMONĖS, TOBULINANT PRIĖMIMO SISTEMOS VEIKSMINGUMĄ22 straipsnisBendradarbiavimasValstybės narės reguliariai praneša Komisijai duomenis apie priėmimo sąlygomis besinaudojančių asmenų skaičių, suskirstytą pagal lytį ir amžių, bei suteikia visą informaciją apie pagal 6 straipsnį išduotų dokumentų pobūdį, pavadinimą ir formą.23 straipsnisVadovavimo, monitoringo ir kontrolės sistemaValstybės narės, laikydamosi deramos pagarbos savo konstitucinei santvarkai, garantuoja, kad bus taikoma tinkama vadovavimo, monitoringo ir priėmimo sąlygų atitinkamo lygio kontrolės sistema.24 straipsnisPersonalas ir ištekliai1. Valstybės narės imasi visų reikiamų priemonių užtikrinti, kad šią direktyvą įgyvendinančioms institucijoms ir kitoms organizacijoms būtų suteiktas būtinas esminis apmokymas, atsižvelgiant į prieglobsčio prašytojų, tiek į vyrų, tiek į moterų, poreikius.2. Valstybės narės skiria reikiamus išteklius, susijusius su nacionalinės teisės nuostatomis, priimtomis šiai direktyvai įgyvendinti.VII SKYRIUSBAIGIAMOSIOS NUOSTATOS25 straipsnisAtaskaitosIki 2006 m. rugpjūčio 6 d. Komisija Europos Parlamentui ir Tarybai pateikia ataskaitą apie šios direktyvos taikymą bei pasiūlymus dėl bet kurių būtinų pakeitimų.Valstybės narės iki 2006 m. vasario 6 d. atsiunčia Komisijai visą šios ataskaitos parengimui reikalingą informaciją, įskaitant 22 straipsnyje numatytus statistinius duomenis.Pateikusi šią ataskaitą Komisija ne rečiau kaip kas penkeri metai informuoja Europos Parlamentą ir Tarybą apie šios direktyvos taikymą.26 straipsnisPerkėlimas į nacionalinis teisės aktus1. Valstybės narės įstatymais, taisyklėmis ir kitais administraciniais teisės aktais įtvirtina nuostatas, būtinas, kad šios direktyvos būtų pradėta laikytis ne vėliau kaip nuo 2005 m. vasario 6 d. Apie tai jos nedelsdamos praneša Komisijai.Valstybės narės, tvirtindamos šias priemones, daro jose nuorodą į šią direktyvą, arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.2. Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų nacionalinės teisės aktų nuostatų tekstus.27 straipsnisĮsigaliojimasŠi direktyva įsigalioja jos paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje dieną.28 straipsnisAdresataiŠi direktyva skirta valstybėms narėms pagal Europos bendrijos steigimo sutartį.Priimta Briuselyje, 2003 m. sausio 27 d.Tarybos varduPirmininkasG. Papandreou[1] OL C 213 E, 2001 7 31, p. 286.[2] Nuomonė pareikšta 2002 m. balandžio 25 d. (dar neskelbta Oficialiajame leidinyje)[3] OL C 48, 2002 2 21, p.63.[4] OL C 107, 2002 5 3, p. 85.[5] OL L 212, 2001 8 7, p.12.--------------------------------------------------


title: 1991 m. gegužės 21 d. Tarybos Direktyva dėl miesto nuotėkų valymo

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

31991L0271

Oficialusis leidinys L 135 , 30/05/1991 p. 0040 - 0052 specialusis leidimas suomių kalba: skyrius 15 tomas 10 p. 0093  specialusis leidimas švedų kalba: skyrius 15 tomas 10 p. 0093

		Tarybos Direktyva1991 m. gegužės 21 d.dėl miesto nuotėkų valymo(91/271/EEB)EUROPOS BENDRIJŲ TARYBA,atsižvelgdama į Europos ekonominės bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 130s straipsnį,atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą [1],atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę [2],atsižvelgdama į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [3],kadangi Taryba savo 1988 m. birželio 28 d. rezoliucijoje dėl Šiaurės jūros ir kitų Bendrijoje esančių vandenų apsaugos [4] paragino Komisiją pateikti pasiūlymus dėl priemonių, kurios Bendrijos lygmeniu yra reikalingos miesto nuotėkų valymui;kadangi dėl nepakankamo nuotėkų valymo vienoje valstybėje narėje dažnai yra užteršiami kitų valstybių narių vandenys; kadangi pagal 130r straipsnį reikalinga imtis veiksmų Bendrijos lygmeniu;kadangi tam, kad išleidžiant nepakankamai išvalytas nuotėkas nebūtų kenkiama aplinkai, paprastai būtina miesto nuotėkoms taikyti antrinį valymą;kadangi jautriose zonose būtina reikalauti daug geresnio valymo; kadangi mažiau jautriose zonose galima pripažinti, kad pakanka ir pirminio valymo;kadangi gamybinėms nuotėkoms, kurios patenka į nuotėkų surinkimo sistemas, ir išleidžiamoms iš miesto nuotėkų valymo įrenginių nuotėkoms bei dumblui turi būti taikomos bendrosios taisyklės ar nuostatos ir (arba) konkretūs leidimai;kadangi išleidžiamoms iš tam tikrų pramonės sektorių biologiškai skaidomoms gamybinėms nuotėkoms, kurios prieš išleidžiamos į priimančiuosius vandenis nepatenka į miesto nuotėkų valymo įrenginius, turėtų būti taikomi atitinkami reikalavimai;kadangi reikėtų skatinti po nuotėkų valymo likusio dumblo antrinį panaudojimą; kadangi reikėtų palaipsniui panaikinti praktiką, kai dumblas yra išleidžiamas į paviršinius vandenis;kadangi, siekiant užtikrinti aplinkos apsaugą nuo išleidžiamų nuotėkų žalingo poveikio, būtina stebėti ir kontroliuoti nuotėkų valymo įrenginius, priimančiuosius vandenis ir dumblo šalinimą;kadangi svarbu užtikrinti, kad visuomenė gautų informaciją apie nuotėkų ir dumblo pašalinimą reguliarių ataskaitų forma;kadangi valstybės narės turėtų priimti ir pateikti Komisijai nacionalines šios direktyvos įgyvendinimo programas;kadangi reikėtų įsteigti komitetą, kuris Komisijai padėtų šios direktyvos įgyvendinimo ir jo derinimo su technikos pažanga klausimais,PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:1 straipsnisŠi direktyva taikoma miesto nuotėkų surinkimui, valymui bei išleidimui ir nuotėkų iš tam tikrų pramonės sektorių valymui bei išleidimui.Šios direktyvos tikslas — apsaugoti aplinką nuo išleidžiamų minėtųjų nuotėkų žalingo poveikio.2 straipsnisŠioje direktyvoje:1) "miesto nuotėkos" — tai buitinės nuotėkos arba buitinės nuotėkos, sumišusios su gamybinėmis nuotėkomis, ir (arba) paviršinės (lietaus) nuotėkos;2) "buitinės nuotėkos" — tai gyvenviečių ir buitinių paslaugų nutekamieji vandenys, kurie daugiausia susidaro dėl žmogaus medžiagų apykaitos ir buitinės namų veiklos;3) "gamybinės nuotėkos" — tai nutekamieji vandenys, kurie yra išleidžiami iš teritorijų, naudojamų bet kokiems amatų ar pramonės tikslams, ir kurie nepriskiriami prie buitinių ar paviršinių (lietaus) nuotėkų;4) "aglomeracija" — tai tam tikras plotas, kuris yra gana tankiai apgyvendintas ir (arba) kuriame gana sutelkta ūkinė veikla, dėl to reikia surinkti miesto nuotėkas ir jas nukreipti į miesto nuotėkų valymo įrenginius arba į galutinę išleidimo vietą;5) "nuotėkų surinkimo sistema" — tai vamzdynų sistema, kurioje surenkamos ir per kurią teka miesto nuotėkos;6) "1 g. e. (gyventojų ekvivalentas)" — tai organinė biologiškai skaidoma apkrova, kuriai oksiduoti deguonies poreikis (BDS5) yra 60 g per dieną;7) "pirminis valymas" — tai miesto nuotėkų valymas fiziniu ir (arba) cheminiu būdu, tokiu kaip suspenduotų kietųjų medžiagų nusėsdinimas, ar kitoks procesas, kai įtekančių į valymą nuotėkų BDS5 sumažinamas bent 20 % prieš jas išleidžiant, o bendras suspenduotųjų kietųjų medžiagų kiekis, buvęs atitekančiame į valymą vandenyje, sumažėja bent 50 %;8) "antrinis valymas" — tai nuotėkų valymas, paprastai taikant biologinį būdą kartu su antriniu nusėsdinimu arba kitokį procesą, kai yra laikomasi I priedo 1 lentelėje nurodytų reikalavimų;9) "tinkamas valymas" — tai miesto nuotėkų valymas bet kokiu būdu ir (arba) išleidimo sistema, iš kurios išleidus nuotėkas į vandens telkinį priimtuvą jame yra tenkinami atitinkami kokybės reikalavimai ir atitinkamos šios direktyvos ir kitų Bendrijos direktyvų nuostatos;10) "dumblas" — tai nukenksmintas ar nenukenksmintas, nuotėkų valymo įrenginiuose nusėdęs dumblas;11) "eutrofikacija" — tai vandens pagerinimas maistingomis medžiagomis, ypač azoto ir (arba) fosforo junginiais, kurie skatina dumblių bei aukštesniųjų augmenijos formų augimą, kuris nepageidautinai sutrikdo organizmų pusiausvyrą vandenyje ir turi įtakos tokio vandens kokybei;12) "estuarija" — tai pereinamoji vieta žiotyse, kurioje susilieja gėlas upės ir jūros pakrančių vanduo. Vykdydamos šią direktyvą, kuri pagal jos 17 straipsnio 1 ir 2 dalis yra įdiegimo programos dalis, valstybės narės nustato išorines (link jūros) estuarijų ribas;13) "jūros pakrančių vandenys" — tai vandenys už atoslūgio ribos arba už estuarijų išorinės ribos.3 straipsnis1. Valstybės narės užtikrina, kad visose aglomeracijose būtų miesto nuotėkų surinkimo sistemos,- aglomeracijose, turinčiose daugiau kaip 15000 gyventojų ekvivalentų (g.e), jos turi būti pastatytos ne vėliau kaip iki 2000 m. gruodžio 31 d. ir- aglomeracijose, turinčiose nuo 2000 iki 15000 g.e., ne vėliau kaip iki 2005 m. gruodžio 31 d.Kai miesto nuotėkos išleidžiamos į paviršinius vandens priimtuvus, kurie pagal 5 straipsnyje duotą apibrėžimą laikomi "jautria zona", valstybės narės užtikrina, kad aglomeracijose, turinčiose daugiau kaip 10000 g.e., nuotėkų surinkimo sistemos būtų įrengtos ne vėliau kaip iki 1998 m gruodžio 31 d.Kai nuotėkų surinkimo sistemų įrengimas nėra pateisinamas dėl to, kad tokia sistema neduotų naudos aplinkai, arba dėl to, kad ji per daug brangiai kainuotų, yra naudojamos atskiros individualios sistemos arba kitokios atitinkamos sistemos, kurios užtikrina tokį pat aplinkos apsaugos lygį.2. Šio straipsnio 1 dalyje aprašytos nuotėkų surinkimo sistemos atitinka I priedo A dalies reikalavimus. Reikalavimai gali būti keičiami ir papildomi 18 straipsnyje nustatyta tvarka.4 straipsnis1. Valstybės narės užtikrina, kad į nuotėkų surinkimo sistemas patenkančioms miesto nuotėkoms, prieš jas išleidžiant į vandens telkinius, būtų taikomas antrinis arba jam prilygstantis valymas tokia tvarka:- iš aglomeracijų, turinčių daugiau kaip 15000 g.e., visiems išleidžiamiesiems vandenims — ne vėliau kaip nuo 2000 m. gruodžio 31 d.,- iš aglomeracijų, turinčių nuo 10000 iki 15000 g.e., visiems išleidžiamiesiems vandenims — ne vėliau kaip nuo 2005 m. gruodžio 31 d.,- iš aglomeracijų, turinčių nuo 2000 iki 10000 g.e., išleidžiamiesiems į gėlo vandens telkinius ir estuarijas — ne vėliau kaip nuo 2005 m. gruodžio 31 d.2. Miesto nuotėkoms, kurios išleidžiamos į paviršinius vandens telkinius, esančius aukštų kalnų rajonuose (daugiau kaip 1500 m virš jūros lygio), kur veiksmingą biologinį valymą sunku taikyti dėl žemų temperatūrų, gali būti taikomi ne tokie griežti valymo reikalavimai, kaip numatyta 1 dalyje, jei detalūs tyrimai patvirtina, kad tokie išleidžiamieji vandenys nepakenks aplinkai.3. Išleidžiamos iš šio straipsnio 1 ir 2 dalyse aprašytų miesto nuotėkų valymo įrenginių nuotėkos atitinka I priedo B dalies reikalavimus. Šie reikalavimai gali būti 18 straipsnyje nustatyta tvarka keičiami ir papildomi.4. Gyventojų ekvivalentais išreikšta apkrova yra apskaičiuojama pagal maksimalią vidutinę savaitės apkrovą, kuri per metus patenka į nuotėkų valymo įrenginius, neatsižvelgiant į neįprastas situacijas, kylančias, pavyzdžiui, dėl smarkių liūčių.5 straipsnis1. Kad būtų įvykdyta šio straipsnio 2 dalis, valstybės narės iki 1993 m. gruodžio 31 d. pagal II priede išdėstytus kriterijus nustato jautrias zonas.2. Valstybės narės užtikrina, kad miesto nuotėkos, patenkančios į nuotėkų surinkimo sistemas iš aglomeracijų, turinčių daugiau kaip 10000 g.e., prieš išleidžiant į jautrias zonas ne vėliau kaip nuo 1998 m. gruodžio 31 d. būtų pradėtos valyti pagal griežtesnius negu aprašyta 4 straipsnyje reikalavimus.3. Šio straipsnio 2 dalyje nurodyti išleidžiami iš miesto nuotėkų valymo įrenginių vandenys atitinka I priedo B dalies reikalavimus. Šie reikalavimai gali būti 18 straipsnyje nustatyta tvarka keičiami ir papildomi.4. Jautriose zonose, kur galima įrodyti, kad į visus toje zonoje esančius miesto nuotėkų valymo įrenginius patenkančiose nuotėkose bendras fosforo kiekis sumažinamas bent 75 % bei bendras azoto kiekis sumažinamas bent 75 %, individualiems nuotėkų valymo įrenginiams nebūtina taikyti reikalavimų, išdėstytų šio straipsnio 2 ir 3 dalyse.5. Išleidimams iš miesto nuotėkų valymo įrenginių, kurie yra atitinkamuose jautrių zonų nuotėkų surinkimo rajonuose ir kurie taip pat teršia šias zonas, privalo būti taikomi šio straipsnio 2, 3, ir 4 dalių nuostatai.Tais atvejais, kai visas minėtasis nuotėkų surinkimo rajonas ar kuri nors jo dalis yra kitoje valstybėje narėje, taikomas 9 straipsnis.6. Valstybės narės užtikrina, kad jautrių zonų nustatymas būtų peržiūrimas ne rečiau kaip kas ketveri metai.7. Valstybės narės užtikrina, kad zonos, kurios po peržiūrėjimo pagal 6 dalį yra laikomos jautriomis, per septynerius metus pradėtų atitikti ankščiau nurodytus reikalavimus.8. Valstybei narei nereikia nustatyti jautrių zonų įgyvendinant šią direktyvą, jei ji visoje savo teritorijoje vykdo 2, 3 ir 4 dalyse nustatytą nuotėkų valymą.6 straipsnis1. Įgyvendinant šio straipsnio 2 dalį, valstybės narės iki 1993 m. gruodžio 31 d. gali pagal II priede nurodytus kriterijus nustatyti mažiau jautrias zonas.2. Miesto nuotėkoms iš aglomeracijų, turinčių nuo 10000 iki 150000 g.e., išleidžiamoms į jūros pakrančių vandenis ir miesto nuotėkoms iš aglomeracijų, turinčių nuo 2000 iki 10000 g.e., išleidžiamoms į estuarijas, kurios yra 1 dalyje nurodytose zonose, gali būti taikomi mažiau griežti valymo reikalavimai negu aprašytieji 4 straipsnyje, jeigu:- laikantis I priedo D dalyje nustatytos kontroliavimo tvarkos, tokioms nuotėkoms yra taikomas bent jau pirminis 2 straipsnio 7 dalyje nurodytas valymas,- išsamūs tyrimai rodo, jog tokie išleidžiamieji vandenys nepakenks aplinkai.Valstybės narės Komisijai teikia visą atitinkamą informaciją, susijusią su minėtais tyrimais.3. Jei Komisija mano, kad nesilaikoma 2 dalyje nustatytų sąlygų, ji pateikia Tarybai atitinkamą pasiūlymą.4. Valstybės narės užtikrina, kad nustatytos mažiau jautrios zonos būtų peržiūrimos ne rečiau kaip kas ketveri metai.5. Valstybės narės užtikrina, kad zonos, kurios nebelaikomos mažiau jautriomis, po septynerių metų atitiktų 4 ir 5 straipsnių atitinkamus reikalavimus.7 straipsnisValstybės narės užtikrina, kad iki 2005 m. gruodžio 31 d. miesto nuotėkoms, patenkančioms į nuotėkų surinkimo sistemas, prieš jas išleidžiant būtų taikomas atitinkamas valymas, kaip nurodyta 2 straipsnio 9 dalyje, tokiais atvejais:- kai nuotėkos išleidžiamos į gėlo vandens telkinius ir estuarijas iš aglomeracijų, turinčių mažiau negu 2000 g.e.,- kai nuotėkos išleidžiamos į jūros pakrančių vandenis iš aglomeracijų, turinčių mažiau negu 10000 g.e.8 straipsnis1. Išimtiniais atvejais, atsirandančiais dėl techninių problemų ir geografiniu atžvilgiu apibrėžtoms gyventojų grupėms, valstybės narės gali pateikti Komisijai specialų prašymą dėl laiko, per kurį jos galėtų įvykdyti 4 straipsnio reikalavimus, pratęsimo.2. Tokiame prašyme, kuriame privalo būti išdėstytas prašymo pagrindas, nurodomi iškilę techniniai sunkumai ir kartu su atitinkamu vykdymo grafiku privaloma pasiūlyti veiksmų programą, kurią reikia vykdyti, norint įdiegti šios direktyvos tikslus. Šis grafikas įtraukiamas į įgyvendinimo programą, minimą 17 straipsnyje.3. Priimtinos gali būti tik techninės priežastys, o 1 dalyje minimas ilgesnis laikotarpis negali užsitęsti ilgiau kaip iki 2005 m. gruodžio 31 d.4. Komisija išnagrinėja prašymą ir 18 straipsnyje nustatyta tvarka imasi atitinkamų priemonių.5. Išimtiniais atvejais, kai gali būti įrodoma, kad valymas taikant pažangesnius būdus nedarys jokio teigiamo poveikio aplinkai, nuotėkoms iš aglomeracijų, turinčių daugiau negu 150000 g.e., išleidžiamoms į mažiau jautrias zonas, gali būti privalomai taikomas valymas, numatytas 6 straipsnyje nuotėkoms iš aglomeracijų, turinčių nuo 10000 iki 150000 g.e.Tokiais atvejais valstybės narės iš anksto pateikia Komisijai atitinkamus dokumentus. Komisija išanalizuos atvejį ir 18 straipsnyje nustatyta tvarka imsis atitinkamų priemonių.9 straipsnisKai vandens telkiniams, kurie yra kurios nors valstybės narės jurisdikcijoje esančioje teritorijoje, kenkia miesto nuotėkos, išleidžiamos iš kitos valstybės, valstybė narė, kurios vandenims toks poveikis daromas, gali apie tai pranešti tai kitai valstybei narei ir Komisijai.Abi valstybės narės prireikus kartu su Komisija suderina būtinus veiksmus dėl tokių nuotėkų identifikavimo ir dėl priemonių, kurių turi būti imtasi vandenims apsaugoti ten, kur teršiama, kad būtų užtikrinta, jog bus laikomasi šios direktyvos nuostatų.10 straipsnisValstybės narės užtikrina, kad miesto nuotėkų valymo įrenginiai, pastatyti taip, kad atitiktų 4, 5, 6 ir 7 straipsnių reikalavimus, būtų suprojektuoti, pastatyti, eksploatuojami ir prižiūrimi taip, kad jų veiklos rezultatai būtų pakankamai geri esant įprastinėms vietos klimato sąlygoms. Projektuojant nuotėkų valymo įrenginius, atsižvelgiama į sezoninius apkrovos kitimus.11 straipsnis1. Valstybės narės užtikrina, kad iki 1993 m. gruodžio 31 d. gamybinėms nuotėkoms, išleidžiamoms į nuotėkų surinkimo sistemas ir miesto nuotėkų valymo įrenginius, būtų pradėtos taikyti kompetentingos institucijos arba atitinkamos įstaigos iš anksto nustatytos taisyklės ir (arba) konkretūs leidimai.2. Taisyklės ir (arba) konkretūs leidimai atitinka I priedo C dalies reikalavimus. Reikalavimai gali būti 18 straipsnyje nurodyta tvarka keičiami ir papildomi.3. Taisyklės ir konkretūs leidimai yra reguliariai peržiūrimi ir, jei reikia, pritaikomi esamoms sąlygoms.12 straipsnis1. Išvalytos nuotėkos yra, jei tik galima, naudojamos pakartotinai. Išleidimo būdas privalo iki minimumo sumažinti žalingą poveikį aplinkai.2. Kompetentingos institucijos ar atitinkamos įstaigos užtikrina, kad nuotėkų išleidimui iš miesto nuotėkų valymo įrenginių būtų taikomos iš anksto nustatytos taisyklės ir (arba) konkretūs leidimai.3. Iš anksto nustatytose taisyklėse ir (arba) konkrečiuose leidimuose dėl nuotėkų, išleidžiamų iš miesto nuotėkų valymo įrenginių, kurie yra išduodami pagal šio straipsnio 2 dalį nuo 2000 iki 10000 g.e. turinčioms aglomeracijoms tuo atveju, kai nuotėkos yra išleidžiamos į gėlo vandens telkinius ir estuarijas, ir aglomeracijoms, turinčioms 10000 g.e. arba daugiau visais išleidžiamųjų vandenų atvejais, yra nurodomos sąlygos, kurių laikantis būtų laikomasi ir I priedo B dalies atitinkamų reikalavimų. Tie reikalavimai gali būti 18 straipsnyje nustatyta tvarka keičiami ir papildomi.4. Taisyklės ir (arba) leidimai yra reguliariai peržiūrimi ir, jei reikia, pritaikomi esamoms sąlygoms.13 straipsnis1. Valstybės narės užtikrina, kad iki 2000 m. gruodžio 31 d. biologiškai skaidomos gamybinės nuotėkos, išleidžiamos iš III priede išvardytiems pramonės sektoriams priklausančių įmonių, kurios prieš jas išleidžiant į priimančiuosius vandenis nepatenka į miesto nuotėkų valymo įrenginius, atitinka sąlygas, kurias išankstinėse taisyklėse ir (arba) konkrečiuose leidimuose nustatė kompetentinga institucija ar atitinkama įstaiga dėl visų nuotėkų, išleidžiamų iš daugiau kaip 4000 g.e. apkrovą, turinčių įmonių.2. Iki 1993 m. gruodžio 31 d. kiekvienos valstybės narės kompetentinga institucija arba atitinkama įstaiga nustato tokioms išleidžiamoms nuotėkoms reikalavimus, kurie atitiktų konkrečios pramonės šakos pobūdį.3. Komisija palygina reikalavimus, kuriuos valstybės narės taikė iki 1994 m. gruodžio 31 d. Šio tyrimo rezultatus ji paskelbia ataskaitoje ir, jei reikia, pateikia atitinkamą pasiūlymą.14 straipsnis1. Dumblas, susidaręs valant nutekamuosius vandenis, jei tik į manoma, turi būti panaudojamas. Jo šalinimo būdai privalo iki minimumo sumažinti aplinkai daromą neigiamą poveikį.2. Kompetentingos institucijos arba atitinkamos įstaigos užtikrina, kad iki 1998 m. gruodžio 31 d. dumblo iš miesto nuotėkų valymo įrenginių šalinimui būtų taikomos bendrosios taisyklės arba privaloma registracija ar leidimai.3. Valstybės narės užtikrina, kad iki 1998 m. gruodžio 31 d. dumblo išleidimas į paviršinius vandenis išmetant jį iš laivų, išleidžiant per vamzdynus ar šalinant kitais būdais būtų nutrauktas.4. Kol bus nutraukti 3 dalyje minimi dumblo šalinimo būdai, valstybės narės užtikrina, kad bendras toksiškų, patvarių ar biologiškai besikaupiančių medžiagų kiekis dumble, išleistame į paviršinius vandenis, būtų licencijuojamas dumblo šalinimo tikslams ir vis labiau mažinamas.15 straipsnis1. Kompetentingos institucijos ar atitinkamos įstaigos stebi ir kontroliuoja:- nuotėkas iš miesto nuotėkų valymo įrenginių, kad I priedo D dalyje nustatyta kontrolės tvarka, galėtų tikrinti, kaip laikomasi I priedo B dalies reikalavimų,- dumblo, išleidžiamo į paviršinius vandenis, kiekius ir sudėtį.2. Kompetentingos institucijos arba atitinkamos įstaigos vykdo nuotėkų, išleidžiamų iš miesto nuotėkų valymo įrenginių bei tiesiogiai išleidžiamų nuotėkų, kaip aprašyta 13 straipsnyje monitoringą, tais atvejais, kai tikėtina, kad nuotėkas priimančiai aplinkai dėl to bus padarytas didelis poveikis.3. Valstybės narės privalo stebėti ir kontroliuoti išleidžiamų nuotėkų, kurioms taikomos 6 straipsnio nuostatos, ir išleidžiamą į paviršinius vandenis dumblą, bei vykdyti kitus atitinkamus tyrimus, kad įsitikintų, ar nuotėkos ir dumblas nekenkia aplinkai.4. Kompetentingų institucijų arba atitinkamų įstaigų surinkta informacija pagal 1, 2 ir 3 dalis privalo būti laikoma valstybėje narėje ir, Komisijai paprašius, jai pateikiama per šešis mėnesius po tokio prašymo gavimo.5. Šio straipsnio 1, 2 ir 3 dalyse minimo monitoringo taisyklės gali būti formuluojamos 18 straipsnyje nustatyta tvarka.16 straipsnisNepažeisdamos 1990 m. birželio 7 d. Tarybos direktyvos 90/313/EEB dėl laisvo prieinamumo prie informacijos apie aplinką [5] nuostatų įgyvendinimo, valstybės narės užtikrina, kad kas dveji metai atitinkamos institucijos ar įstaigos skelbtų ataskaitas apie savo teritorijose esamą situaciją nuotėkų išleidimo ir dumblo šalinimo srityje.17 straipsnis1. Iki 1993 m. gruodžio 31 d. valstybės narės sukuria šios direktyvos įgyvendinimo programą.2. Iki 1994 m. birželio 30 d. valstybės narės pateikia Komisijai informaciją apie tą programą.3. Jei reikia, kas dveji metai iki birželio 30 d. valstybės narės pateikia Komisijai naujus informacijos, nurodytos 2 dalyje, duomenis.4. Ataskaitų apie nacionalines programas metodai ir forma nustatomi 18 straipsnyje nustatyta tvarka. Bet kokie tų metodų ir formos pakeitimai ir papildymai priimami ta pačia tvarka.5. Kas dveji metai Komisija peržiūri ir įvertina informaciją, gautą pagal ankščiau nurodytas šio straipsnio 2 ir 3 dalis, ir paskelbia atitinkamą savo pranešimą.18 straipsnis1. Komisijai padeda komitetas, kurį sudaro valstybių narių atstovai ir kuriam pirmininkauja Komisijos atstovas.2. Komisijos atstovas pateikia Komitetui priemonių, kurių turi būti imtasi, projektą. Komitetas pareiškia apie tą projektą savo nuomonę per laiką, kurį nustato pirmininkas priklausomai nuo klausimo skubumo. Nuomonė pareiškiama balsų dauguma, kaip nustatyta Sutarties 148 straipsnio 2 dalyje dėl sprendimų, kuriuos Taryba turi priimti pagal Komisijos pasiūlymą. Valstybių narių atstovų balsai komitete paskirstomi taip, kaip nurodyta tame straipsnyje. Pirmininkas nebalsuoja.3. a) Komisija priima numatytas priemones, jei jos atitinka komiteto nuomonę.b) Jei numatytos priemonės komiteto nuomonės neatitinka arba nuomonė nepateikiama, Komisija nedelsdama pateikia Tarybai pasiūlymą dėl priemonių, kurių turi būti imtasi. Taryba veikia kvalifikuotajai daugumai pritariant.Jei, gavusi pasiūlymą, Taryba per tris mėnesius nesiima jokių veiksmų, siūlomas priemones patvirtina Komisija, išskyrus atvejus, kai Taryba paprastąja balsų dauguma yra nubalsavusi prieš minėtąsias priemones.19 straipsnis1. Valstybės narės priima įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie, įsigalioję ne vėliau kaip 1993 m. birželio 30 d., įgyvendina šią direktyvą. Apie tai jos nedelsdamos praneša Komisijai.2. Valstybės narės, priimdamos 1 dalyje nurodytas priemones, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.3. Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų nacionalinės teisės aktų pagrindinių nuostatų tekstus.20 straipsnisŠi direktyva taikoma valstybėms narėms.Priimta Briuselyje, 1991 m. gegužės 21 d.Tarybos varduPirmininkasR. Steichen[1] OL C 1, 1991 1 4, p. 20 irOL C 287, 1990 11 15, p. 11.[2] OL C 260, 1990 10 15, p. 185.[3] OL C 168, 1990 7 10, p. 36.[4] OL C 209, 1988 8 9, p. 3.[5] OL L 158, 1990 6 23, p. 56.--------------------------------------------------I PRIEDASMIESTO NUOTĖKOMS KELIAMI REIKALAVIMAIA. Nuotėkų surinkimo sistemos [1]Nuotėkų surinkimo sistemose atsižvelgiama į nuotėkoms keliamus valymo reikalavimus.Nuotėkų surinkimo sistemų projektavimas, statyba ir priežiūra yra vykdoma vadovaujantis geriausiais technikos pasiekimais, jei tai nėra pernelyg brangu, ypač atsižvelgiant į tai,- koks yra miesto nuotėkų tūris ir pobūdis,- kad būtų apsisaugota nuo nuotėkų prasisunkimo,- kad būtų galima riboti priimančiųjų vandenų užteršimą, esant smarkioms liūtims.B. Vandens išleidimas iš miesto nuotėkų valymo įrenginių į priimančiuosius vandenis [2]1. Miesto nuotėkų valymo įrenginiai yra projektuojami arba modifikuojami taip, kad būtų galima imti kontrolinius atitekančių bei išvalytų nuotėkų tipinius mėginius prieš jas išleidžiant į paviršinius vandens telkinius priimtuvus.2. Iš miesto nuotėkų valymo įrenginių išleidžiamos nuotėkos, kurios turi būti valomos laikantis 4 ir 5 straipsnių, atitinka 1 lentelėje pateiktus reikalavimus.3. Be to, nuotėkos iš miesto nuotėkų valymo įrenginių išleidžiamos į eutrofikacijos paveiktas jautrias zonas, nurodytas II priedo A dalies a punkte, privalo atitikti ir šio priedo 2 lentelėje pateiktus reikalavimus.4. Griežtesni nei 1 lentelėje ir (arba) 2 lentelėje pateiktieji reikalavimai taikomi tais atvejais, kai reikalinga užtikrinti, kad priimantieji vandenys atitiktų kurią kitą atitinkamą direktyvą.5. Nuotėkų išleidimo iš miesto nuotėkų valymo įrenginių vietos, jei tik įmanoma, parenkamos taip, kad jų poveikis priimantiesiems vandenims būtų kuo mažesnis.C. Gamybinės nuotėkosPrieš patekdamos į nuotėkų surinkimo sistemas ir miesto nuotėkų valymo įrenginius gamybinės nuotėkos privalo būti nustatytu būdu apdorojamos taip, kad būtų galima:- apsaugoti nuotėkų surinkimo sistemų ir nuotėkų valymo įrenginių darbuotojų sveikatą,- užtikrinti, kad nebus gadinamos nuotėkų surinkimo sistemos, nuotėkų valymo įrenginiai ir su nuotėkomis susijusi įranga,- užtikrinti, kad nebūtų trikdomas nuotėkų valymo įrenginių darbas ir dumblo apdorojimas,- užtikrinti, kad iš nuotėkų valymo įrenginių išleidžiamos nuotėkos nekenktų aplinkai arba kad netrukdytų tenkinti kitose Bendrijos direktyvose numatytų reikalavimų priimantiesiems vandenims,- užtikrinti, kad dumblas būtų šalinamas saugiai, aplinkos apsaugos požiūriu priimtinu būdu.D. Kontrolei ir rezultatų vertinimui taikomi pamatiniai metodai1. Valstybės narės užtikrina, kad būtų taikomas toks kontrolės metodas, kuris atitinka bent tą reikalavimų lygį, kuris yra aprašytas toliau.Galima naudoti ne tik 2, 3 ir 4 dalyse minimus metodus, bet ir kitus alternatyvius metodus, jei galima įrodyti, kad gaunami rezultatai yra lygiaverčiai.Valstybės narės teikia Komisijai visą informaciją apie taikomus metodus. Jei Komisija mano, kad nėra laikomasi 2, 3, ir 4 dalyse išdėstytų sąlygų, ji pateikia Tarybai atitinkamą pasiūlymą.2. Tam, kad galima būtų tikrinti, kaip laikomasi šioje direktyvoje išleidžiamoms nuotėkoms nustatytų reikalavimų, vidutiniai arba vidutiniai srautui proporcingi paros mėginiai imami toje pačioje tiksliai nustatytoje vandenų išleidimo iš nuotėkų valymo įrenginių, o jei būtina — ir jų įtekėjimo į valymo įrenginius vietoje.Laboratorijos darbas atitinka tarptautines gerą praktiką turinčios laboratorijos normas ir juo siekiama, kad mėginiai nuo jų paėmimo iki analizės nuvertėtų kuo mažiau.3. Minimalus metinis mėginių skaičius yra nustatomas pagal nuotėkų valymo įrenginių dydį, ir per metus jie yra reguliariai imami:— nuo 2000 iki 9999 g.e.: | 12 mėginių per pirmuosius metus; 4 mėginius vėlesniais metais, jei galima įrodyti, kad nuotėkos pirmaisiais metais atitiko šios direktyvos nuostatas; jei vienas iš keturių mėginių neatitinka normų, kitais metais reikia imti12 mėginių, |— nuo 10000 iki 49999 g.e.: | 12 mėginių. |— 50000 g.e. ir daugiau: | 24 mėginiai. |4. Išvalytos nuotėkos laikomos atitinkančiomis tam tikrus atitinkamus parametrus, jei analizuojant mėginius pagal kiekvieną parametrą atskirai nustatoma, kad nuotėkų mėginiai taip atitinka parametrų vertes:a) 1 lentelėje ir 2 straipsnio 7 dalyje nurodytiems parametrams maksimalus mėginių skaičius, kuris gali neatitikti reikalavimų, išreikštų 1 lentelėje ir 2 straipsnio 7 dalyje koncentracijos rodikliais ir (arba) minimaliu išvalymu (%), yra nurodytas 3 lentelėje;b) 1 lentelės parametrams, išreikštiems koncentracijos rodikliais, normaliomis darbo sąlygomis imti parametrų neatitinkantys mėginiai neturi nukrypti nuo parametrų dydžių daugiau negu 100 %. Parametro dydžiai, nurodantys suspenduotų medžiagų koncentraciją, gali turėti nukrypimus iki 150 %;c) parametrams, nurodytiems 2 lentelėje, metinis mėginių vidurkis kiekvienam parametrui privalo atitikti atitinkamas parametrų vertes.5. Į kraštutines vandens kokybės reikšmes galima neatsižvelgti, kai jas lėmė neįprastos aplinkybės, pavyzdžiui, liūtys.1 lentelė. Reikalavimai vandenims, išleidžiamiems iš nuotėkų valymo įrenginių, kuriems taikomi šios direktyvos 4 ir 5 straipsniai. Taikomos koncentracijos vertės arba minimalus išvalymas (%).Parametrai | Koncentracija | Minimalus išvalymas (%) | Pamatinis matavimo metodas |Biocheminis deguonies suvartojimas (BSD5 prie 20 °C) be nitrifikacijos | 25 mg/l O2 | 70-90 40 pagal 4 straipsnio 2 dalį | Homogenizuotas, nefiltruotas, nedekantuotas mėginys. Ištirpęs deguonis nustatomas prieš ir po penkių dienų inkubacijos 20 °C ± 1 °C temperatūroje, visiškoje tamsoje. Pridedamas nitrifikacijos inhibitorius |Cheminis deguonies suvartojimas (ChDS) | 125 mg/l O2 | 75 | Homogenizuotas, nefiltruotas, nedekantuotas mėginys kalio dichromatas |Bendras suspenduotų medžiagų kiekis | 35 mg/l 35 pagal 4 straipsnio 2 dalį (daugiau kaip 10000 g.e.) 60 pagal 4 straipsnio 2 dalį (2000–10000 g.e.) | 90 90 pagal 4 straipsnio 2 dalį (daugiau kaip 10000 g.e.) 70 pagal 4 straipsnio 2 dalį ( 2000–10000 g.e.) | Tipinio mėginio filtravimas per 0,45 μm filtravimo membraną. Džiovinimas prie 105 °C ir svėrimasTipinio mėginio centrifugavimas (bent 5 min. 2800-3200 g vidutiniu greičiu), džiovinimas prie 105 °C ir svėrimas |Analizuojant iš biologinių tvenkinių leidžiamus vandenis, mėginiai yra filtruojami, tačiau bendras suspenduotų medžiagų kiekis nefiltruotuose vandens mėginiuose neturi viršyti 150 mg/l.2 lentelė. Reikalavimai vandenims, išleidžiamiems iš miesto nuotėkų valymo įrenginių į jautrias zonas, kuriose pastebima eutrofikacija, nurodyta II priedo A dalies a punkte. Galima taikyti vieną ar abu parametrus, priklausomai nuo vietinės situacijos. Taikomi koncentracijos dydžiai arba minimalus išvalymas (%).Parametrai | Koncentracija | Minimalus išvalymas (%) | Pamatinis matavimo metodas |Bendras fosforas | 2 mg/l P (10000–100000 g.e.) 1 mg/l P (daugiau kaip 100000 g.e.) | 80 | Molekulinės absorbcijos spektrofotometrija |Bendras azotas | 15 mg/l N (10000–100000 g.e.) 10 mg/l N (daugiau kaip 100000 g.e.) | 70-80 | Molekulinės absorbcijos spektrofotometrija |Mėginių skaičius per metus | Leidžiamas maksimalus parametrų neatitinkančių mėginių skaičius |4-7 | 1 |8-16 | 2 |17-28 | 3 |29-40 | 4 |41-53 | 5 |54-67 | 6 |68-81 | 7 |82-95 | 8 |96-110 | 9 |111-125 | 10 |126-140 | 11 |141-155 | 12 |156-171 | 13 |172-187 | 14 |188-203 | 15 |204-219 | 16 |220-235 | 17 |236-251 | 18 |252-268 | 19 |269-284 | 20 |285-300 | 21 |301-317 | 22 |318-334 | 23 |335-350 | 24 |351-365 | 25 |[1] Jei praktiškai neįmanoma pastatyti tokių miesto nuotekų surinkimo sistemų ir nuotekų valymo įrenginių, kuriuose visos nuotekos būtų išvalomos esant ir tokioms situacijoms kaip ypač smarkios liūtys, valstybės narės nutaria, kokių priemonių reikia imtis, kad sumažėtų tarša, sukelta didelių liūčių tvano. Tokios priemonės galėtų būti paremtos praskiedimo normomis arba pajėgumais, palyginti su apkrova sausu metu, arba jose galėtų būti nurodytas tam tikras priimtinas tokių potvynių skaičius per metus.[2] Jei praktiškai neįmanoma pastatyti tokių miesto nuotekų surinkimo sistemų ir nuotekų valymo įrenginių, kuriuose visos nuotekos būtų išvalomos esant ir tokioms situacijoms kaip ypač smarkios liūtys, valstybės narės nutaria, kokių priemonių reikia imtis, kad sumažėtų tarša, sukelta didelių liūčių tvano. Tokios priemonės galėtų būti paremtos praskiedimo normomis arba pajėgumais, palyginti su apkrova sausu metu, arba jose galėtų būti nurodytas tam tikras priimtinas tokių potvynių skaičius per metus.--------------------------------------------------II PRIEDASJAUTRIŲ IR MAŽIAU JAUTRIŲ ZONŲ NUSTATYMO KRITERIJAIA. Jautrios zonosVandens telkinys turi būti laikomas jautria zona, jei jis patenka į vieną iš šių grupių:a) natūralūs gėlo vandens ežerai, kiti gėlo vandens telkiniai, estuarijos ir jūros pakrančių vandenys, kurie yra eurotropiniai arba gali greitai tapti eutropiniais, jei nebus imtasi apsaugos priemonių.Svarstant, kurios maistingosios medžiagos kiekį reikėtų mažinti toliau valant, galėtų būti atsižvelgiama į tokius elementus:i) ežerai ir upės, įtekančios į ežerus (rezervuarus), uždaras įlankas, kuriose menkai keičiasi vanduo ir dėl to gali vykti susikaupimas. Tokiose zonose reikėtų šalinti fosforą, nebent galima įrodyti, kad fosforo šalinimas neturės jokio poveikio eutrofikacijos lygiui. Kai čia patenka nuotėkos, išleidžiamos iš didelių aglomeracijų, galima pagalvoti ir apie azoto šalinimą;ii) estuarijos, įlankos ir kiti jūros pakrančių vandenys, kuriuose menkai keičiasi vanduo arba į kuriuos patenka daug maistinių medžiagų. Tokiose zonose iš mažų aglomeracijų išleidžiamos nuotėkos paprastai neturi didelės reikšmės, bet kai jos išleidžiamos iš didelių aglomeracijų, fosforas ir (arba) azotas turėtų būti šalinamas, nebent galima įrodyti, kad toks šalinimas neturės poveikio eutrofikacijos lygiui;b) paviršinio gėlo vandens telkiniai, iš kurių imamas geriamasis vanduo, kuriuose, jei nebus imamasi veiksmų, gali susidaryti didesnė nitratų koncentracija negu nustatytoji atitinkamose 1975 m. birželio 16 d. Tarybos direktyvos 75/440/EEB dėl gėlo vandens geriamajam vandeniui gauti kokybės valstybėse narėse [1] nuostatose;c) zonos, kuriose tam, kad būtų laikomasi Tarybos direktyvų būtina atlikti papildomą valymą, ne tik nustatytąjį šios direktyvos 4 straipsnyje.B. Mažiau jautrios zonosJūros vandens telkinį arba zoną galima laikyti mažiau jautria zona, jei į ją patenkančios nuotėkos nekenkia aplinkai dėl toje zonoje esančių morfologinių, hidrologinių ar specifinių hidraulinių sąlygų.Nustatydamos mažiau jautrias zonas, valstybės narės atsižvelgia į tai, kad į jas patenkančių nuotėkų apkrova gali būti perkelta į kaimynines zonas, kur gali sukelti žalingas pasekmes aplinkai. Valstybės narės pripažįsta už savo nacionalinės jurisdikcijos ribų esančias jautrias zonas.Nustatant mažiau jautrias zonas, atsižvelgiama į tokius dalykus:atviros įlankos, estuarijos ir kiti jūros pakrančių vandenys, kuriuose gerai keičiasi vanduo ir nevyksta eutrofikacija ar deguonies mažėjimas, arba manoma, kad juose neprasidės eutrofikacija ir nepradės mažėti deguonies kiekis dėl į juos patenkančių miesto nuotėkų.[1] OL L 194, 1975 7 25, p.26, iš dalies pakeista Direktyva 79/869/EEB (OL L 271, 1979 10 29, p. 44).--------------------------------------------------III PRIEDASPRAMONĖS SEKTORIAI1. Pieno perdirbimas2. Vaisių ir daržovių produktų gamyba3. Nealkoholinių gėrimų gamyba ir pilstymas į butelius4. Bulvių perdirbimas5. Mėsos pramonė6. Alaus daryklos7. Alkoholio ir alkoholinių gėrimų gamyba8. Augalinių pašarų gamyba9. Želatinos ir klijų gamyba iš odų ir kaulų10. Salyklo gamyklos11. Žuvies perdirbimo pramonė--------------------------------------------------