title: 2002 m. gruodžio 9 d. Komisijos direktyva 2002/94/EB, nustatanti išsamias Tarybos direktyvos 76/308/EEB dėl savitarpio paramos patenkinant pretenzijas, susijusias su tam tikromis rinkliavomis, muitais ir mokesčiais bei kitomis priemonėmis, tam tikrų nuostatų taikymo taisykles

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

32002L0094

Oficialusis leidinys L 337 , 13/12/2002 p. 0041 - 0054

		Komisijos direktyva 2002/94/EB,2002 m. gruodžio 9 d.nustatanti išsamias Tarybos direktyvos 76/308/EEB dėl savitarpio paramos patenkinant pretenzijas, susijusias su tam tikromis rinkliavomis, muitais ir mokesčiais bei kitomis priemonėmis, tam tikrų nuostatų taikymo taisyklesEUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,atsižvelgdama į 1976 m. kovo 15 d. Tarybos direktyvą 76/308/EEB dėl savitarpio paramos patenkinant pretenzijas, susijusias su tam tikromis rinkliavomis, muitais, mokesčiais ir kitomis priemonėmis [1], su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 2001/44/EB [2], ypač į jos 22 straipsnį,kadangi:(1) Iš dalies buvo pakeistos Direktyvoje 76/308/EEB nustatytos valstybių narių kompetentingų institucijų savitarpio paramos sistemos nuostatos, susijusios su informacija, kuri turi būti pateikta institucijai pareiškėjai, pranešimu adresatui apie taikomus dokumentus ir sprendimus, atsargumo priemonėmis, kurių imamasi, ir institucijos, į kurią kreipiamasi, lėšų išreikalavimu institucijos pareiškėjos vardu.(2) Todėl, kalbant apie visus šiuos aspektus, atitinkamai turėtų būti iš dalies pakeista 1977 m. lapkričio 4 d. Komisijos direktyva 77/794/EEB, nustatanti išsamias kai kurių Direktyvos 76/308/EEB nuostatų įgyvendinimo taisykles dėl savitarpio pagalbos patenkinant pretenzijas, kylančias dėl operacijų, kurios įeina į Europos žemės ūkio orientavimo ir garantijų fondo finansavimo sistemą, ir dėl žemės ūkio produktų importo išlyginamųjų bei muito mokesčių susigrąžinimo [3], su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 86/489/EEB [4].(3) Be to, turėtų būti nustatytos išsamiosios taisyklės dėl priemonių, kuriomis institucijos viena kitai gali perduoti pranešimus.(4) Siekiant aiškumo, turėtų būti pakeista Direktyva 77/794/EEB.(5) Šioje direktyvoje numatytos priemonės atitinka Pretenzijų patenkinimo komiteto nuomonę,PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:I SKYRIUSBENDROSIOS NUOSTATOS1 straipsnisŠi direktyva nustato išsamias Direktyvos 76/308/EEB 4 straipsnio 2 ir 4 dalies, 5 straipsnio 2 ir 3 dalies, 7, 8, 9 ir 11 straipsnių, 12 straipsnio 1 ir 2 dalies, 14 straipsnio, 18 straipsnio 3 dalies ir 25 straipsnio įgyvendinimo taisykles.Ji taip pat nustato išsamias išreikalautų sumų perskaičiavimo ir pervedimo, minimalios pretenzijų sumos, dėl kurios galima pateikti prašymą dėl paramos, nustatymo taisykles, taip pat taisykles, susijusias su priemonėmis, kuriomis institucijos gali perduoti viena kitai pranešimus.2 straipsnisŠioje direktyvoje:1) perdavimas "elektroninėmis priemonėmis" — tai perdavimas naudojantis elektronine duomenų apdorojimo (įskaitant skaitmeninį glaudinimą) įranga ir laidais, radijo ryšiu, optinėmis technologijomis arba kitomis elektromagnetinėmis priemonėmis;2) "CCN/CSI" tinklas — tai Bendruoju ryšio tinklu (Common Communication Network (CCN)) ir Bendrąja sistemų sąsaja (Common System Interface (CSI)) pagrįsta bendroji platforma, kurią sukūrė Bendrija, kad elektroninėmis priemonėmis užtikrintų ryšį tarp kompetentingų institucijų muitinės ir mokesčių srityse.II SKYRIUSPRAŠYMAI SUTEIKTI INFORMACIJĄ3 straipsnisDirektyvos 76/308/EEB 4 straipsnyje nurodytas prašymas suteikti informaciją pateikiamas raštu pagal šios direktyvos I priede pateiktą pavyzdį. Jei prašymo negalima perduoti elektroninėmis priemonėmis, jame turi būti oficialus institucijos pareiškėjos antspaudas ir tokį prašymą pateikti tinkamai įgalioto pareigūno parašas.Jei panašus prašymas pateikiamas ir kuriai nors kitai institucijai, institucija pareiškėja savo prašyme suteikti informaciją nurodo tos institucijos pavadinimą.4 straipsnisPrašyme gali būti prašoma suteikti informaciją apie:1) skolininką;2) bet kurį asmenį, atsakingą už pretenzijos patenkinimą pagal valstybėje narėje, kurioje yra įsisteigusi institucija pareiškėja, galiojančius įstatymus (toliau — institucijos pareiškėjos valstybė narė);3) bet kurią trečiąją šalį, valdančią turtą, priklausantį vienam arba keliems šio straipsnio 1 arba 2 punkte nurodytiems asmenims.5 straipsnis1. Institucija, į kurią kreipiamasi, kaip įmanoma greičiau, tačiau bet kuriuo atveju ne vėliau kaip per septynias dienas nuo prašymo suteikti informaciją gavimo, raštu patvirtina, kad tokį prašymą gavo.2. Vos tik gavusi prašymą, institucija, į kurią kreipiamasi, paprašo, jei reikia, institucijos pareiškėjos suteikti visą reikiamą papildomą informaciją. Institucija pareiškėja suteikia visą reikiamą papildomą informaciją, kuri jai paprastai yra prieinama.6 straipsnis1. Institucija, į kurią kreipiamasi, perduoda visą prašyme nurodytą informaciją iš karto, kai ją gauna.2. Jei institucija, į kurią kreipiamasi, negali per protingą laiką gauti visos ar dalies prašyme nurodytos informacijos, atsižvelgdama į konkretų atvejį, ji apie tai informuoja instituciją pareiškėją ir nurodo priežastis.Bet kuriuo atveju, praėjus šešiems mėnesiams nuo prašymo gavimo patvirtinimo dienos, institucija, į kurią kreipiamasi, informuoja instituciją pareiškėją apie jos atlikto tyrimo siekiant gauti prašyme nurodytą informaciją rezultatus.Atsižvelgdama į iš institucijos, į kurią kreipiamasi, gautą informaciją, institucija pareiškėja gali kreiptis į minėtą instituciją su prašymu toliau tęsti tyrimą. Toks prašymas pateikiamas raštu per du mėnesius nuo pranešimo apie institucijos, į kurią kreipiamasi, atlikto tyrimo rezultatus, o institucija, į kurią kreipiamasi tą prašymą nagrinėja vadovaudamasi pirmajam prašymui taikytomis nuostatomis.7 straipsnisJei institucija, į kurią kreipiamasi, nusprendžia atmesti prašymą suteikti informaciją, ji raštu informuoja instituciją pareiškėją apie prašymo atmetimo priežastis, nurodydama Direktyvos 76/308/EEB 4 straipsnio nuostatas, kuriomis vadovaudamasi ji atmetė prašymą. Institucija, į kurią kreipiamasi, tokį pranešimą siunčia iš karto, kai priima sprendimą atmesti prašymą, tačiau bet kuriuo atveju ne vėliau kaip per tris mėnesius nuo prašymo gavimo patvirtinimo dienos.8 straipsnisInstitucija pareiškėja gali bet kuriuo metu atsiimti institucijai, į kurią kreipiamasi, nusiųstą prašymą suteikti informaciją. Apie sprendimą atsiimti prašymą institucijai, į kurią kreipiamasi, pranešama raštu.III SKYRIUSPRAŠYMAI PRANEŠTI9 straipsnisDirektyvos 76/308/EEB 5 straipsnyje nurodytas prašymas pranešti pateikiamas raštu dviem egzemplioriais pagal šios direktyvos II priede pateiktą pavyzdį. Ant minėto prašymo turi būti oficialus institucijos pareiškėjos antspaudas ir tokį prašymą pateikti tinkamai įgalioto pareigūno parašas.Prie prašymo pridedamos dvi dokumento arba sprendimo, apie kurį prašoma pranešti, kopijos.10 straipsnisPrašymas pranešti gali būti susijęs su bet kuriuo fiziniu arba juridiniu asmeniu, kuris pagal institucijos pareiškėjos valstybės narės galiojančius įstatymus turi būti informuotas apie bet kokį su tuo asmeniu susijusį dokumentą ar sprendimą.Jei toks asmuo nėra nurodytas tame dokumente arba sprendime, apie kurį prašoma pranešti, prašoma pranešti apie institucijos pareiškėjos valstybėje narėje galiojančias taisykles, reglamentuojančias pretenzijų užginčijimo arba patenkinimo tvarką.11 straipsnis1. Institucija, į kurią kreipiamasi, raštu patvirtina, kad gavo prašymą pranešti, kaip įmanoma greičiau, tačiau bet kuriuo atveju ne vėliau kaip per septynias dienas nuo jo gavimo.Gavusi prašymą pranešti institucija, į kurią kreipiamasi, nedelsdama imasi būtinų priemonių pateikti pranešimą pagal valstybėje narėje, kurioje ji yra įsikūrusi, galiojančius įstatymus.Prireikus, bet laikydamasi prašyme pranešti nurodyto galutinio pranešimo termino, institucija, į kurią kreipiamasi, kreipiasi į instituciją pareiškėją prašydama suteikti papildomos informacijos.Institucija pareiškėja pateikia visą papildomą informaciją, kuri jai paprastai yra prieinama.Institucija, į kurią kreipiamasi, neturi abejoti dokumento arba sprendimo, apie kurį prašoma pranešti, teisėtumu.2. Institucija, į kurią kreipiamasi, parengusi pranešimą nedelsdama informuoja instituciją pareiškėją apie pranešimo datą sugrąžindama jai vieną prašymo kopiją su jos kitoje pusėje tinkamai surašytu patvirtinimu.IV SKYRIUSPRAŠYMAI PATENKINTI PRETENZIJĄ ARBA IMTIS ATSARGUMO PRIEMONIŲ12 straipsnis1. Direktyvos 76/308/EEB atitinkamai 6 ir 13 straipsniuose nurodyti prašymai patenkinti pretenziją arba imtis atsargumo priemonių pateikiami raštu laikantis šios direktyvos III priede pateikto pavyzdžio.Tokie prašymai, kuriuose patvirtinama, kad yra įvykdyti Direktyvoje 76/308/EEB nustatyti savitarpio paramos procedūros inicijavimo reikalavimai, užantspauduojami oficialiu institucijos pareiškėjos antspaudu ir pasirašomi tokį prašymą pateikti tinkamai įgalioto tos institucijos pareigūno.2. Prie prašymo patenkinti pretenziją arba imtis atsargumo priemonių pridedamas vykdymą leidžiantis dokumentas. Kelioms pretenzijoms, jei jos susijusios su tuo pačiu asmeniu, gali būti išduotas vienas dokumentas.Taikant šios direktyvos 13-20 straipsnius laikoma, kad visos į vieną vykdymą leidžiantį dokumentą įtrauktos pretenzijos yra viena pretenzija.13 straipsnisPrašymai patenkinti pretenziją arba imtis atsargumo priemonių gali būti susiję su bet kuriuo 4 straipsnyje nurodytu asmeniu.14 straipsnis1. Jei institucijos, į kurią kreipiamasi, valstybės narės valiuta yra kita negu institucijos pareiškėjos valstybės narės valiuta, institucija pareiškėja nurodo patenkinti prašomos pretenzijos sumą abiem valiutomis.2. Valiutos keitimo kursas, kuris turi būti naudojamas taikant šio straipsnio 1 dalį, — tai naujausias pardavimo kursas, užfiksuotas prašymo patenkinti pretenziją pasirašymo dieną būdingiausioje institucijos pareiškėjos valstybės narės valiutų keitimo rinkoje arba rinkose.15 straipsnis1. Institucija, į kurią kreipiamasi, kaip įmanoma greičiau, tačiau bet kuriuo atveju ne vėliau kaip per septynias dienas nuo prašymo patenkinti pretenziją arba imtis atsargumo priemonių gavimo, raštu:a) patvirtina prašymo gavimą;b) paprašo institucijos pareiškėjos papildyti prašymą, jei jame nepateikta Direktyvos 76/308/EEB 7 straipsnyje paminėta informacija arba kiti duomenys.Institucija pareiškėja pateikia visą jai prieinamą informaciją.2. Jei institucija, į kurią kreipiamasi, per Direktyvos 76/308/EEB 8 straipsnyje nustatytą trijų mėnesių laikotarpį nesiima būtinų veiksmų, ji kaip įmanoma greičiau, tačiau bet kuriuo atveju ne vėliau kaip per septynias dienas nuo šio termino pabaigos, raštu informuoja instituciją pareiškėją dėl kokių priežasčių ji nesilaikė nustatyto termino.16 straipsnisJei, atsižvelgiant į konkretų atvejį, visa pretenzija arba jos dalis negali būti patenkinta arba atsargumo priemonių negalima imtis per pagrįstą terminą, institucija, į kurią kreipiamasi, apie tai, nurodydama priežastis, informuoja instituciją pareiškėją.Ne vėliau kaip pasibaigus kiekvienam šešių mėnesių laikotarpiui nuo prašymo gavimo patvirtinimo dienos institucija, į kurią kreipiamasi, informuoja instituciją pareiškėją apie esamą padėtį arba procedūros pretenzijai patenkinti arba imtis atsargumo priemonių rezultatus.Atsižvelgdama į iš institucijos, į kurią kreipiamasi, gautą informaciją, institucija pareiškėja gali jos paprašyti iš naujo pradėti procedūrą pretenzijai patenkinti arba imtis atsargumo priemonių. Toks prašymas pateikiamas raštu per du mėnesius nuo pranešimo apie tos procedūros rezultatus gavimo, o institucija, į kurią kreipiamasi, nagrinėja tą prašymą vadovaudamasi pradiniam prašymui taikytomis nuostatomis.17 straipsnis1. Apie visus pretenzijos arba jos vykdymą leidžiančio dokumento užginčijimo veiksmus, kurių imamasi institucijos pareiškėjos valstybėje narėje, institucija pareiškėja institucijai, į kurią kreipiamasi, raštu praneša iš karto, kai yra informuojama apie tokius veiksmus.2. Jei institucijos, į kurią kreipiamasi, valstybėje narėje galiojantys įstatymai ir kiti teisės aktai draudžia imtis atsargumo priemonių arba patenkinti pretenzijas, kaip prašoma pagal Direktyvos 76/308/EEB 12 straipsnio 2 dalies antrą pastraipą, institucija, į kurią kreipiamasi, kiek įmanoma greičiau, tačiau bet kuriuo atveju ne vėliau kaip per vieną mėnesį nuo šio straipsnio 1 dalyje nurodyto pranešimo gavimo, apie tai praneša institucijai pareiškėjai.3. Apie visus veiksmus, kurių pagal Direktyvos 76/308/EEB 12 straipsnio 2 dalies antrą pastraipą imamasi institucijos, į kurią kreipiamasi, valstybėje narėje siekiant kad būtų apmokėtos išreikalautos sumos arba gauti kompensacijas, susijusias su užginčytų pretenzijų patenkinimu, institucija, į kurią kreipiamasi, institucijai pareiškėjai raštu praneša iš karto, kai tik yra informuojama apie tokius veiksmus.Institucija, į kurią kreipiamasi, kaip įmanoma labiau įtraukia instituciją pareiškėją į grąžintinos sumos ir mokėtinos kompensacijos sureguliavimo procedūras. Gavusi iš institucijos, į kurią kreipiamasi, pagrįstą prašymą, institucija pareiškėja per du mėnesius nuo to prašymo gavimo perveda apmokėtas sumas ir sumokėtas kompensacijas.18 straipsnis1. Jei prašymas patenkinti pretenziją arba imtis atsargumo priemonių netenka prasmės dėl to, kad pretenzija yra patenkinama, atsiimama arba dėl kokios nors kitos priežasties, institucija pareiškėja nedelsdama raštu apie tai informuoja instituciją, į kurią kreipiamasi, kad ši galėtų nutraukti visus veiksmus, kurių ėmėsi.2. Jei pretenzijos suma, kuri yra prašymo patenkinti pretenziją arba imtis atsargumo priemonių objektas, dėl kokios nors priežasties yra koreguojama, institucija pareiškėja nedelsdama raštu apie tai informuoja instituciją, į kurią kreipiamasi, o prireikus išduoda naują vykdymą leidžiantį dokumentą.3. Jei koreguojant pretenzijos suma sumažinama, institucija, į kurią kreipiamasi, toliau tęsia veiksmus, kurių ji ėmėsi siekdama patenkinti pretenziją arba imtis atsargumo priemonių, tačiau tokių veiksmų ji imasi tik dėl dar neapmokėtos sumos.Jei tuo metu, kai institucija, į kurią kreipiamasi, yra informuojama apie pretenzijos sumos sumažinimą, ji jau yra išreikalavusi sumą, kuri viršija nesumokėtą sumą, tačiau dar nepradėjo 19 straipsnyje nurodytos pervedimo procedūros, institucija, į kurią kreipiamasi, grąžina permokėtą sumą teisę į ją turinčiam asmeniui.4. Jei koreguojant pretenzijos suma padidinama, institucija pareiškėja kaip įmanoma greičiau pateikia institucijai, į kurią kreipiamasi, papildomą prašymą patenkinti pretenziją arba imtis atsargumo priemonių.Institucija, į kurią kreipiamasi, šį papildomą prašymą nagrinėja, jei įmanoma, tuo pat metu kaip ir pirmąjį institucijos pareiškėjos prašymą. Jeigu, atsižvelgiant į vykdomos procedūros eigą, papildomo prašymo nagrinėti kartu su pirmuoju prašymu neįmanoma, institucija, į kurią kreipiamasi, privalo patenkinti papildomą prašymą tik tuomet, jei jame prašoma suma yra ne mažesnės už 25 straipsnio 2 dalyje nurodytą sumą.5. Perskaičiuodama pakoreguotą pretenzijos sumą į institucijos, į kurią kreipiamasi, valstybės narės valiutą, institucija pareiškėja taiko jos pirmajame prašyme naudotą valiutos keitimo kursą.19 straipsnisVisos institucijos, į kurią kreipiamasi, išreikalautos sumos, įskaitant tam tikrais atvejais Direktyvos 76/308/EEB 9 straipsnio 2 dalyje nurodytas palūkanas, pervedamos institucijai pareiškėjai institucijos, į kurią kreipiamasi, valstybės narės valiuta. Pinigai pervedami per vieną mėnesį nuo pretenzijos patenkinimo dienos.Valstybių narių kompetentingos institucijos gali susitarti dėl kitokios sumų, kurios yra mažesnės negu šios direktyvos 25 straipsnio 2 dalyje nurodyta mažiausia suma, pervedimo tvarkos.20 straipsnisNepriklausomai nuo sumų, kurias Direktyvos 76/308/EEB 9 straipsnio 2 dalyje nurodytų palūkų forma surinko institucija, į kurią kreipiamasi, pretenzija laikoma patenkinta ta dalimi, kurią sudaro išreikalauta suma, išreikšta institucijos, į kurią kreipiamasi, valstybės narės nacionaline valiuta pagal šios direktyvos 14 straipsnio 2 dalį nurodytą valiutos keitimo kursą.V SKYRIUSPRANEŠIMŲ PERDAVIMAS21 straipsnis1. Visa vadovaujantis šia direktyva raštu pateikiama informacija, jei įmanoma, perduodama tik elektroninėmis priemonėmis, išskyrus:a) Direktyvos 76/308/EEB 5 straipsnyje nurodytą prašymą pranešti ir dokumentą ar sprendimą, apie kurį prašoma pranešti;b) Direktyvos 76/308/EEB atitinkamai 6 ir 13 straipsniuose nurodytus prašymus patenkinti pretenziją arba imtis atsargumo priemonių ir vykdymą leidžiantį dokumentą.2. Valstybių narių kompetentingos institucijos gali susitarti atsisakyti reikalauti šio straipsnio 1 dalyje išvardytus prašymus ir dokumentus siųsti popieriuje.22 straipsnisKiekviena valstybė narė skiria centrinę tarnybą, kurios pagrindinė pareiga — elektroninėmis priemonėmis keistis informacija su kitoms valstybėms narėms. Ši tarnyba turi būti prijungta prie CCN/CSI tinklo.Jei šiai direktyvai taikyti valstybės narės skiria keletą institucijų, centrinė tarnyba yra atsakinga už visų pranešimų siuntimą elektroninėmis priemonėmis šioms institucijoms ir kitų valstybių narių centrinėms tarnyboms.23 straipsnis1. Jei valstybių narių kompetentingos institucijos saugo informaciją elektroninėse duomenų bazėse ir keičiasi šia informacija elektroninėmis priemonėmis, jos imasi visų būtinų priemonių užtikrinti, kad visa bet kuria forma vadovaujantis šia direktyva siunčiama informacija būtų laikoma konfidencialia informacija.Ši informacija laikoma tarnybine paslaptimi, ir jai taikoma tokia pati apsauga, kokia pagal ją gavusios valstybės narės nacionalinius teisės aktus yra taikoma panašaus pobūdžio informacijai.2. Šio straipsnio 1 dalyje nurodyta informacija gali būti suteikta tik Direktyvos 76/308/EEB 16 straipsnyje nurodytiems asmenims ir institucijoms.Ši informacija gali būti naudojama teismo ar administraciniame procese, inicijuotame siekiant susigrąžinti Direktyvos 76/308/EEB 2 straipsnyje nurodytas rinkliavas, muitus, mokesčius ir kitas priemones.Ši informacija gali būti prieinama Europos Komisijos saugos akreditavimo įstaigos tinkamai akredituotiems asmenims tiek, kiek tai būtina tvarkant, prižiūrint ir plėtojant CCN/CSI tinklą.3. Jei valstybių narių kompetentingos institucijos keičiasi informacija elektroninėmis priemonėmis, jos imasi visų būtinų priemonių užtikrinti, kad visa siunčiama informacija būtų tinkamai sankcionuota.24 straipsnisInstitucijos, į kurią kreipiamasi, institucijai pareiškėjai siunčiama informacija ir kiti duomenys siunčiami institucijos, į kurią kreipiamasi, valstybės narės oficialia arba viena iš jos oficialių kalbų arba kita kalba, dėl kurios susitaria institucija pareiškėja ir institucija, į kurią kreipiamasi.VI SKYRIUSPRAŠYMAMS SUTEIKTI PARAMĄ KELIAMI REIKALAVIMAI IR TOKIŲ PRAŠYMŲ ATMETIMAS25 straipsnis1. Institucija pareiškėja gali pateikti prašymą suteikti paramą dėl vienos pretenzijos arba dėl kelių pretenzijų, jei jose reikalaujamos sumos susigrąžinamos iš to paties asmens.2. Prašymo suteikti paramą pateikti negalima, jei bendra Direktyvos 76/308/EEB 2 straipsnyje nurodytos atitinkamos pretenzijos ar pretenzijų suma yra mažesnė negu 1500 eurų.26 straipsnisJei, vadovaudamasi Direktyvos 76/308/EEB 14 straipsnio pirma pastraipa, institucija, į kurią kreipiamasi, nusprendžia atmesti prašymą suteikti paramą, ji raštu praneša atmetimo priežastis institucijai pareiškėjai. Institucija, į kurią kreipiamasi, tokį pranešimą siunčia iš karto, kai priima sprendimą, tačiau bet kuriuo atveju ne vėliau kaip per tris mėnesius nuo prašymo suteikti paramą gavimo dienos.SKYRIUS VIIIŠLAIDŲ APMOKĖJIMO TVARKA27 straipsnisKiekviena valstybė narė paskiria ne mažiau kaip vieną pareigūną, tinkamai įgaliotą tartis dėl išlaidų apmokėjimo pagal Direktyvos 76/308/EEB 18 straipsnio 3 dalį tvarkos.28 straipsnis1. Jei institucija, į kurią kreipiamasi, nusprendžia prašyti apmokėti išlaidas, ji raštu praneša institucijai pareiškėjai priežastis, dėl kurių ji mano, kad pretenzijos patenkinimas sudaro konkrečią problemą, yra susijęs su didelėmis išlaidomis arba kova su organizuotu nusikalstamumu.Institucija, į kurią kreipiamasi, prideda išsamią išlaidų, kurias ji institucijos pareiškėjos prašo apmokėti, sąmatą.2. Institucija pareiškėja raštu patvirtina prašymo atlyginti išlaidas gavimą kaip įmanoma greičiau, tačiau bet kuriuo atveju ne vėliau kaip per septynias dienas nuo jo gavimo.Institucija pareiškėja per du mėnesius nuo minėto prašymo gavimo patvirtinimo dienos informuoja instituciją, į kurią kreipiamasi, apie tai, ar ji sutinka atlyginti išlaidas taip, kaip siūloma, taip pat kokią sumą ji sutinka atlyginti.3. Institucijai pareiškėjai ir institucijai, į kurią kreipiamasi, nesutarus dėl išlaidų apmokėjimo tvarkos, institucija, į kurią kreipiamasi, toliau įprastai tęsia pretenzijų patenkinimo procedūras.VIII SKYRIUSBAIGIAMOSIOS NUOSTATOS29 straipsnisPasinaudodama šios direktyvos IV priede pateiktu pavyzdžiu, kiekviena valstybė narė kasmet iki kovo 15 d. informuoja Komisiją, jei įmanoma, elektroninėmis priemonėmis apie tai, kaip ji ankstesniais kalendoriniais metais pasinaudojo Direktyvoje 76/308/EEB nustatytomis procedūromis ir kokių rezultatų pasiekė.30 straipsnisValstybės narės priima įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie, įsigalioję ne vėliau kaip iki 2003 m. balandžio 30 d., įgyvendina šią direktyvą. Apie tai jos nedelsdamos praneša Komisijai.Valstybės narės, priimdamos šias nuostatas, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.31 straipsnisKomisija praneša kitoms valstybėms narėms apie priemones, kurių šiai direktyvai įgyvendinti imasi kiekviena valstybė narė.Kiekviena valstybė narė praneša kitoms valstybėms narėms ir Komisijai šiai direktyvai įgyvendinti paskirtų kompetentingų institucijų pavadinimus ir adresus bei pareigūnų, įgaliotų pagal Direktyvos 76/308/EEB 18 straipsnio 3 dalį tartis dėl išlaidų apmokėjimo tvarkos, vardus, pavardes ir adresus.32 straipsnisDirektyva 77/794/EEB panaikinama.Nuorodos į panaikintą direktyvą laikomos nuorodomis į šią direktyvą.33 straipsnisŠi direktyva įsigalioja dvidešimtą dieną po jos paskelbimo Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje.34 straipsnisŠi direktyva skirta valstybėms narėms.Priimta Briuselyje, 2002 m. gruodžio 9 d.Komisijos varduFrederik BolkesteinKomisijos narys[1] OL L 73, 1976 3 19, p. 18.[2] OL L 175, 2001 6 28, p. 17.[3] OL L 333, 1977 12 24, p. 11.[4] OL L 283, 1986 10 4, p. 23.--------------------------------------------------I PRIEDAS+++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++--------------------------------------------------II PRIEDAS+++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++--------------------------------------------------III PRIEDAS+++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++--------------------------------------------------IV PRIEDAS+++++ TIFF +++++--------------------------------------------------


title: 1970 m. liepos 20 d. Tarybos direktyva dėl Bendrijos mėginių paėmimo ir analizės metodų, taikomų valstybinei pašarų kontrolei, įvedimo

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

31970L0373

Oficialusis leidinys L 170 , 03/08/1970 p. 0002 - 0003 specialusis leidimas suomių kalba: skyrius 3 tomas 3 p. 0061  specialusis leidimas danų kalba: serija I skyrius 1970(II) p. 0471  specialusis leidimas švedų kalba: skyrius 3 tomas 3 p. 0061  specialusis leidimas anglų kalba: serija I skyrius 1970(II) p. 0535  specialusis leidimas graikų k.: skyrius 03 tomas 5 p. 0156  specialusis leidimas ispanų kalba: skyrius 03 tomas 4 p. 0016  specialusis leidimas portugalų kalba skyrius 03 tomas 4 p. 0016

		Tarybos direktyva1970 m. liepos 20 d.dėl Bendrijos mėginių paėmimo ir analizės metodų, taikomų valstybinei pašarų kontrolei, įvedimo(70/373/EEB)EUROPOS BENDRIJŲ TARYBA,atsižvelgdama į Europos ekonominės bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 43 ir 100 straipsnius,atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą,atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę,atsižvelgdama į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę,kadangi pašarų gamyba, prekyba ir naudojimas vaidina svarbų vaidmenį Europos ekonominėje bendrijoje;kadangi gyvulininkystė žemės ūkyje didele dalimi priklauso nuo geros kokybės tinkamų pašarų naudojimo;kadangi žemės ūkio produktyvumui kelti yra būtina turėti pašarų taisykles;kadangi, įvedus Bendrijos priemones dėl Europos ekonominėje bendrijoje naudojamų pašarų kokybės ir sudėties, yra būtina sukurti vieningus mėginių paėmimo ir analizės metodus, kuriais valstybių narių valdžios institucijos naudosis atlikdamos oficialią kontrolę;kadangi, be to, visoje Bendrijoje turi būti taikomi vieningi mėginių paėmimo ir analizės metodai, naudojami galiojančių nacionalinių standartų atitikimui patikrinti;kadangi dabartiniu metu kai kuriose valstybėse narėse yra taikomi oficialūs mėginių paėmimo ir analizės metodai, kurių pagrindiniai principai yra dalinai skirtingi; kadangi šie metodai daro tiesioginę įtaką bendrosios rinkos kūrimui bei veikimui, ir todėl turi būti tarpusavyje suderinti;kadangi vieningų metodų sukūrimas yra tik techninio ir mokslinio pobūdžio įgyvendinamoji priemonė; kadangi būtina sukurti tokią tvarką, kuri leistų greitai sukurti, patobulinti ir padaryti šiuos metodus veiksmingesniais; kadangi, siekiant palengvinti šių metodų priėmimą, būtina numatyti glaudaus bendradarbiavimo mechanizmą tarp valstybių narių ir Komisijos Nuolatiniame pašarų komitete,PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:1 straipsnisValstybės narės imasi visų būtinų priemonių užtikrinti, kad oficiali pašarų kontrolė, skirta patikrinti, ar pašarų kokybė ir sudėtis atitinka įstatymuose ir kituose teisės aktuose išdėstytus reikalavimus, būtų atliekama naudojantis Bendrijos mėginių paėmimo ir analizės metodais, kurie bus patvirtinti 2 straipsnyje nurodytose direktyvose.2 straipsnis1 straipsnyje minimi metodai nustatomi direktyva ir pagal 3 straipsnyje nurodytą tvarką, atsižvelgiant į šiuolaikines mokslo ir technikos žinias, bei pasitvirtinusius metodus.Šiose direktyvose nurodomas atitinkamas laikas, per kurį šie metodai turi būti įtraukti į nacionalines nuostatas.3 straipsnis1. Tais atvejais, kai turi būti vadovaujamasi šiame straipsnyje nurodyta tvarka, pirmininkas savo iniciatyva arba valstybės narės atstovo prašymu, perduoda klausimą Nuolatiniam pašarų komitetui (toliau – Komitetas), kurį Taryba įkūrė 1970 m. liepos 20 d. sprendimu [1].2. Komisijos atstovas pateikia Komitetui priemonių, kurios turi būti patvirtintos, projektą. Komitetas savo nuomonę dėl projekto pareiškia per tokį laiką, kurį nustato pirmininkas atsižvelgdamas į klausimo skubumą. Nuomonės patvirtinamos dvylikos balsų dauguma. Valstybių narių balsai skaičiuojami vadovaujantis Sutarties 148 straipsnio 2 dalimi. Pirmininkas nebalsuoja.3. a) Komisija patvirtina numatytas priemones, jeigu jos atitinka Komiteto nuomonę.b) Jeigu numatytos priemonės neatitinka Komiteto nuomonės arba nuomonė nepareiškiama, Komisija nedelsdama siūlo Tarybai priimti priemones, kurių turi būti imtasi. Taryba sprendžia kvalifikuota balsų dauguma.c) Jeigu Taryba per tris mėnesius nuo tos dienos, kai klausimas jai buvo perduotas,nepriima jokio sprendimo, pasiūlytas priemones patvirtina Komisija.4 straipsnis3 straipsnio nuostatos taikomos aštuoniolika mėnesių nuo tos dienos, kai, vadovaujantis 3 straipsnio 1 dalimi arba bet kuria kita atitinkama nuostata, reikalas pirmą kartą buvo perduotas svarstyti Komitetui.5 straipsnisPer vienerius metus po pranešimo valstybės narės turi priimti šios direktyvos įgyvendinimui būtinus bei kitus teisės aktus. Jos nedelsdamos informuoja apie tai Komisiją.6 straipsnisŠi direktyva skirta valstybėms narėms.Priimta Briuselyje, 1970 m. liepos 20 d.Tarybos varduPirmininkasW. Scheel[1] OL L 170, 1970 8 3, p. 1.--------------------------------------------------


title: 2001 m. spalio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2001/81/EB dėl tam tikrų atmosferos teršalų išmetimo nacionalinių ribų

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

32001L0081

Oficialusis leidinys L 309 , 27/11/2001 p. 0022 - 0030

		Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2001/81/EB2001 m. spalio 23 d.dėl tam tikrų atmosferos teršalų išmetimo nacionalinių ribųEUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdami į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 175 straipsnio 1 dalį,atsižvelgdami į Komisijos pasiūlymą [1],atsižvelgdami į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [2],atsižvelgdami į Regionų komiteto nuomonę [3],laikydamiesi Sutarties 251 straipsnyje nustatytos tvarkos [4] ir remdamiesi 2001 m. rugpjūčio 2 d. Taikinimo komiteto patvirtintu bendru tekstu,kadangi:(1) Penktosios aplinkosaugos veiksmų programos bendras požiūris ir strategija buvo patvirtinti 1993 m. vasario 1 d. Tarybos rezoliucijoje ir valstybių narių Vyriausybių atstovų susitikime Taryboje dėl Bendrijos programos politikos ir veiksmų aplinkosaugos ir darnaus vystymo klausimais [5], ji nustato tokius tikslus, kad Bendrijoje nebūtų viršijami rūgštėjimo kritinės apkrovos ir lygiai. Programoje reikalaujama, kad visi žmonės būtų veiksmingai apsaugoti nuo oro taršos keliamo pavojaus jų sveikatai ir kad nustatant leidžiamus taršos lygius būtų atsižvelgiama į aplinkos apsaugą. Programoje taip pat reikalaujama, kad Pasaulinės sveikatos apsaugos organizacijos (PSO) pateiktos rekomenduojamos vertės taptų privalomos Bendrijos lygiu.(2) Valstybės narės pasirašė Jungtinių Tautų Europos ekonominės komisijos (UNECE) konvencijos 1999 m. gruodžio 1 d. Gotenburgo protokolą dėl tolimos tarpvalstybinės atmosferos teršalų pernašos, kad būtų sumažintas rūgštėjimas, eutrofikacija ir pažemio ozono koncentracija.(3) 1998 m. spalio 24 d. Europos Parlamento ir Tarybos sprendime Nr. 2179/98/EB dėl Europos bendrijos politikos ir veiksmų programos dėl aplinkos ir tvarios plėtros "Tvarumo link" peržiūrėjimo [6], apibrėžta, kad ypatingas dėmesys turėtų būti skirtas sukurti ir įgyvendinti strategiją, kurios tikslas užtikrinti, kad nebūtų viršijami kritinės apkrovos, susiję su rūgštėjimu, eutrofikacija ir fotocheminiu teršalų poveikiu.(4) 1992 m. rugsėjo 21 d. Tarybos direktyva 92/72/EEB dėl oro taršos ozonu [7] reikalauja, kad Komisija įteiktų Tarybai ataskaitą apie fotocheminės taršos Bendrijoje įvertinimą, kartu pridedant Komisijos pasiūlymus, kuriuos ji laiko tinkamais kontroliuoti atmosferos taršą pažemio ozonu, ir prireikus dėl išmetamų ozono pirmtakų kiekio sumažinimo.(5) Didelėse Bendrijos zonose iškrinta rūgštėjimą ir eutrofikaciją sukeliantys teršalai tokiomis koncentracijomis, kurios turi nepageidaujamą poveikį aplinkai. Visose valstybėse narėse yra gerokai viršijamos šių teršalų PSO rekomenduojamos žmonių sveikatos ir augmenijos apsaugos nuo fotocheminės taršos vertės.(6) Todėl turėtų būti palaipsniui neleidžiama viršyti kritinių apkrovų ir paisoma rekomenduojamų lygių.(7) Šiuo metu techniškai yra neįmanoma siekti ilgalaikių tikslų pašalinant nepageidaujamus rūgštėjimo poveikius ir sumažinant pažemio ozono poveikį žmogui ir aplinkai iki PSO nustatytų rekomenduojamų verčių. Todėl turi būti numatyti tarpiniai aplinkosaugos tikslai dėl rūgštėjimo ir dėl taršos pažemio ozonu, kuriais būtų pagrįstos priemonės, būtinos tokiai taršai sumažinti.(8) Tarpiniuose aplinkosaugos tikslų bei juos įgyvendinant turėtų būti atsižvelgta į technines galimybes bei susijusias išlaidas ir naudą. Šios priemonės turėtų užtikrinti, kad Bendrijoje bet kokie veiksmai, kurių imamasi, būtų ekonomiškai efektyvūs, ir turėtų būti atsižvelgta į poreikį vengti pernelyg didelių išlaidų kiekvienoje valstybėje narėje atskirai.(9) Tolimosios tarpvalstybinės oro teršalų pernašos prisideda prie rūgštėjimo, dirvožemio eutrofikacijos ir pažemio ozono susidarymo procesų, o jų sumažinimas reikalauja suvienytų Bendrijos veiksmų.(10) Sumažinant išmetamų teršalų, sukeliančių rūgštėjimą ir poveikį pažemio ozonui, kiekį, taip pat bus sumažinta dirvožemio eutrofikacija.(11) Kiekvienai valstybei narei nustatomos sieros dioksido, azoto dioksidų, lakiųjų organinių junginių ir amoniako ribos yra ekonomiškai efektyvus būdas siekiant, kad būtų įgyvendinti tarpiniai aplinkosaugos tikslai. Tokios ribos leis Bendrijai ir valstybėms narėms veikti lanksčiai juos taikant.(12) Valstybės narės turėtų būti atsakingos už priemonių, reikalingų, kad būtų laikomasi siektinų į atmosferą išmetamų teršalų nacionalinių ribų, įgyvendinimą. Bus reikalinga įvertinti pažangą, padarytą laikantis siektinų išmetamų į atmosferą teršalų ribų. Todėl turėtų būti sukurtos nacionalinės į atmosferą išmetamų teršalų kiekio sumažinimo programos ir apie jas pranešama Komisijai, bei į jas turėtų būti įtraukta informacija apie priimtas arba numatytas priemones, būtinas, kad būtų laikomasi siektinų į atmosferą išmetamų teršalų ribų.(13) Pagal Sutarties 5 straipsnyje nurodytą subsidiarumo principą ir ypač atsižvelgiant į atsargumo principą, valstybės narės šios direktyvos tikslo, t. y. rūgštėjimą ir eutrofikaciją sukeliančių teršalų bei išmetamų ozono pirmtakų kiekių ribojimo, negali tinkamai įgyvendinti dėl tolimų tarpvalstybinių oro teršalų pernašų pobūdžio, ir todėl jį geriau įgyvendintų Bendrija; pagal proporcingumo principą ši direktyva apima tik tai, kas reikalinga šiam tikslui pasiekti.(14) Valstybės narės turėtų parengti savalaikę pažangos, padarytos išmetamų į atmosferą teršalų ribų atžvilgiu, apžvalgą, taip pat apžvalgą, kurioje patikslinama, kiek šių ribų įgyvendinimas galėtų atitikti tarpinius aplinkosaugos tikslus visoje Bendrijoje. Tokioje apžvalgoje taip pat turėtų būti atsižvelgta į mokslo ir technikos pažangą, Bendrijos leidžiamų teisės aktų plėtrą bei išmetamų teršalų kiekio sumažinimą už Bendrijos ribų, inter alia, ypatingą dėmesį skiriant šalių kandidačių padarytai pažangai. Šioje apžvalgoje Komisija turėtų toliau išnagrinėti su išmetamų į atmosferą teršalų ribomis susijusias išlaidas ir naudą, įskaitant jų ekonominį efektyvumą, didžiausias išlaidas ir naudą, jų socialinį ekonominį poveikį, bei poveikį konkurencingumui. Šioje apžvalgoje taip pat turėtų būti atsižvelgta į šios direktyvos taikymo srities apribojimus.(15) Šiuo tikslu Komisija parengia Europos Parlamentui ir Tarybai ataskaitą, ir, jeigu ji laiko tai reikalinga, siūlo padaryti tam tikrus šios direktyvos pakeitimus, kuriuose, inter alia, būtų atsižvelgta į atitinkamų Bendrijos teisės aktų poveikį, nustatant siektinas išmetamų į atmosferą teršalų ribas ir konkrečių taršos šaltinių gaminių standartus, bei kitus tarptautinius teisės aktus dėl teršalų išmetimų iš laivų ir lėktuvų.(16) Jūrų transportas yra didelis išmetamų sieros dioksido ir azoto dioksidų šaltinis, taip pat jis didina oro teršalų koncentracijas bei jų nusėdimą Bendrijoje. Todėl šis išmetamų teršalų kiekis turėtų būti sumažintas. 1999 m. balandžio 26 d. Tarybos direktyvos 1999/32/EB dėl sieros kiekio sumažinimo tam tikrose skystojo kuro rūšyse ir iš dalies pakeičiančios Direktyvą 93/12/EEB [8], 7 straipsnio 3 dalis reikalauja, kad Komisija išnagrinėtų, kurių priemonių galima būtų imtis, kad būtų sumažintas kitų jūrinio kuro rūšių, kurios neapibrėžtos minėtos direktyvos 2 straipsnio 3 dalyje, degimo produktų sukeliamas rūgštėjimas.(17) Valstybės narės turėtų stengtis kaip galima greičiau ratifikuoti Tarptautinės konvencijos dėl taršos iš laivų prevencijos (MARPOL) VI priedą.(18) Kadangi rūgštėjimo ir taršos ozonu problema pasireiškia ir už valstybių narių ribų, Komisija turėtų toliau nagrinėti poreikį kurti suderintas Bendrijos priemones, nepažeisdama 1996 m. rugsėjo 24 d. Tarybos direktyvos 96/61/EB dėl taršos integruotos prevencijos ir kontrolės [9] 18 straipsnio, siekiant išvengti konkurencijos sąlygų iškraipymų, ir atsižvelgiant į pusiausvyrą tarp gaunamos naudos ir išlaidų.(19) Šios direktyvos nuostatos turėtų būti taikomos nepažeidžiant Bendrijos teisės aktų, reglamentuojančių šių teršalų išmetimą iš konkrečių šaltinių, ir į Tarybos direktyvos 96/61/EB nuostatas dėl išmetamųjų teršalų ribinių verčių bei geriausių prieinamų gamybos būdų naudojimo.(20) Išmetamų į atmosferą teršalų ataskaitos yra reikalingos kontroliuoti pažangą, padarytą siekiant laikytis į atmosferą išmetamų teršalų ribų, ir kurios turi būti sudaromos pagal tarptautinę suderintą metodiką, bei jas reguliariai pateikiant Komisijai ir Europos aplinkos agentūrai (EAA).(21) Valstybės narės turėtų nustatyti taisykles dėl nuobaudų, taikytinų už šios direktyvos nuostatų pažeidimus, ir užtikrinti, kad tos taisyklės bus vykdomos. Baudos turėtų būti veiksmingos, proporcingos ir atgrasančios.(22) Priemonės, įgyvendinančios šią direktyvą, turėtų būti priimtos pagal 1999 m. birželio 28 d. Tarybos sprendimą 1999/468/EB, nustatantį Komisijos naudojimosi jai suteiktais įgyvendinimo įgaliojimais tvarką [10].(23) Komisija ir valstybės narės turėtų bendradarbiauti tarptautiniu mastu, siekdamos šios direktyvos tikslų,PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:1 straipsnisTikslasŠios direktyvos tikslas yra apriboti į atmosferą išmetamų rūgštėjimą ir eutrofikaciją sukeliančių teršalų ir ozono pirmtakų medžiagų kiekius, kad būtų pagerinta Bendrijos aplinkos ir žmonių sveikatos apsauga nuo pavojų, kuriuos sukelia nepageidaujami rūgštėjimo, dirvožemio eutrofikacijos ir pažemio ozono poveikiai, bei siekti ilgalaikių tikslų: neviršyti kritinių lygių ir apkrovų bei veiksmingai apsaugoti visus žmones nuo pripažintų pavojaus rūšių, kuriuos sukelia atmosferos tarša, nustatant į atmosferą išmetamų teršalų ribas, kaip gairę imant 2010 ir 2020 metus, taip pat naudojant tolimesnes apžvalgas, kaip numatyta 4 ir 10 straipsniuose.2 straipsnisTaikymo sritisŠi direktyva taikoma valstybių narių teritorijoje bei jų išimtinėse ekonominėse zonose į atmosferą iš visų taršos šaltinių išmetamiems 4 straipsnyje nurodytiems teršalams, kurie susidaro dėl žmonių veiklos.Ji netaikoma:a) iš tarptautinio jūrų laivyno transporto išmetamiems teršalams;b) iš aviacijos, išskyrus pakilimo ir nusileidimo ciklus, išmetamiems teršalams;c) Ispanijai – Kanarų salose išmetamiems teršalams;d) Prancūzijai – užjūrio departamentuose išmetamiems teršalams;e) Portugalijai – Maderoje ir Azorų salose išmetamiems teršalams.3 straipsnisApibrėžimaiŠioje direktyvoje:a) "AOT 40" – tai didesnių nei 80 μg/m3 (= 40 ppb) ir 80 μg/m3 pažemio ozono 1 valandos koncentracijų, matuotų kasmet nuo gegužės iki liepos mėn. kasdien šviesiu paros metu, skirtumų suma;b) "AOT 60" – tai didesnių nei 120 μg/m3 (= 60 ppb) ir 120 μg/m3 pažemio ozono 1 valandos koncentracijų, matuotų metus, skirtumų suma;c) "kritinė apkrova" – tai vieno arba kelių teršalų poveikio kiekybinė išraiška, žemiau kurios, kaip rodo dabartiniai mokslo duomenys, jautrūs aplinkos elementai nepatiria jokio žymesnio neigiamo poveikio;d) "kritinis lygis" – tai atmosferoje esančių teršalų koncentracija, kurią viršijus, kaip rodo dabartiniai mokslo duomenys, receptoriai, tokie kaip žmonės, augalai, ekosistemos ar medžiagos, gali patirti tiesioginį neigiamą poveikį;e) "teršalų išmetimas" – tai medžiagos išleidimas į atmosferą iš taškinio arba difuzinio (išsisklaidžiusio) šaltinio;f) "tinklo gardelė" – 150 km x 150 km kvadratas, naudojamas kritinėms apkrovoms Europos mastu žymėti žemėlapyje bei išmetamų į atmosferą teršalų kiekių bei nuosėdų monitoringui, vykdomam pagal tolimųjų oro teršalų pernašų konvencijos protokolą dėl bendradarbiavimo programos tolimųjų atmosferos teršalų pernašų Europoje monitoringo ir vertinimo srityje (EMEP);g) "pakilimo ir nusileidimo ciklas" – tai ciklas, kurį sudaro toliau nurodytas kiekvieno darbo režimo laikas: nusileidimas – 4,0 minutės, riedėjimas žeme arba riedėjimas tuščiąja eiga – 26,0 minutės, pakilimas – 0,7 minutės, aukštėjimas – 2,2 minutės;h) "į atmosferą išmetamų teršalų nacionalinės ribos" – tai didžiausias teršalo kiekis, išreikštas kilotonomis, kuris gali būti išmestas valstybėje narėje kalendoriniais metais;i) "azoto oksidai" ir "NOx"– tai azoto oksidas ir azoto dioksidas, išreikšti azoto dioksidu;j) "pažemio ozonas" – tai pačioje žemiausioje troposferos dalyje esantis ozonas;k) "lakieji organiniai junginiai" ir "LOJ" – tai visi organiniai junginiai, susidarantys dėl žmogaus veiklos, išskyrus metaną, kurie saulės šviesoje reaguodami su azoto oksidais gali sudaryti fotocheminius oksidatorius.4 straipsnisIšmetamų teršalų nacionalinės ribos1. Ne vėliau kaip iki 2010 m. valstybės narės apriboja metinius išmetamų sieros dioksido (SO2), azoto oksidų (NOx), lakiųjų organinių junginių (LOJ) ir amoniako (NH3) kiekius, kad jie neviršytų I priede nustatytų išmetamų teršalų ribų, atsižvelgiant į visus Bendrijoje taikomų priemonių pakeitimus, priimtus pagal 9 straipsnyje nurodytas ataskaitas.2. Valstybės narės užtikrina, kad nuo 2010 m. nė vienais metais nebus viršijamos I priede nustatytos ribos.5 straipsnisTarpiniai aplinkosaugos tikslaiI priede nustatytų ribų taikymo tikslas yra iki 2010 m. visoje Bendrijoje patenkinti šiuos tarpinius aplinkosaugos tikslus:a) RūgštėjimasRajonuose, kuriuose yra viršijamos kritinės apkrovos, palyginus su 1990 m. padėtimi, jos sumažinamos ne mažiau kaip 50 % (kiekvienoje tinklo gardelėje).b) Pažemio ozono poveikis sveikataiPažemio ozono apkrova, žemesnė negu žmonių sveikatai nustatytas kritinis lygis (AOT60 = 0), visose tinklo gardelėse, palyginus su 1990 m. padėtimi, sumažinama dviem trečdaliais. Be to, pažemio ozono apkrova bet kurioje tinklo gardelėje turi neviršyti absoliučios 2,9 ppm.h ribos.c) Pažemio ozono poveikis augmenijaiPažemio ozono apkrova, žemesnė negu pasėliams ir pusiau natūraliai augančiai augmenijai nustatytas kritinis lygis (AOT40 = 3 ppm.h), palyginus su 1990 m. padėtimi, sumažinama dviem trečdaliais. Be to, pažemio ozono apkrova turi neviršyti absoliučios 10 ppm.h ribos, išreikštos kaip 3 ppm.h dydžio kritinio lygio viršijimas bet kurioje tinklo gardelėje.6 straipsnisNacionalinės programos1. Valstybės narės ne vėliau kaip iki 2002 m. spalio 1 d. parengia 4 straipsnyje nurodytų nacionalinio išmetamų teršalų kiekio laipsniško sumažinimo programas, siekiant, kad vėliausiai iki 2010 m. būtų pasiektos I priede nustatytos išmetamų teršalų nacionalinės ribos.2. Nacionalinėse programose pateikiama informacija apie pasirinktą ir numatytą politiką bei priemones, taip pat šios politikos ir priemonių poveikio 2010 m. vertinimai. Turi būti pateikiami numatomi svarbūs nacionalinių išmetamų teršalų kiekių geografinio pasiskirstymo pokyčiai.3. Valstybės narės prireikus nacionalines programas patikrina ir atnaujina iki 2006 m. spalio 1 d.4. Valstybės narės leidžia visuomenei ir tokioms organizacijoms kaip aplinkosaugos organizacijos naudotis programomis, parengtomis pagal šio straipsnio 1, 2 ir 3 dalis. Informacija, kuri pagal šią dalį pateikiama visuomenei ir organizacijoms, turi būti aiški, išsami ir lengvai prieinama.7 straipsnisIšmetamų teršalų apskaita ir prognozės1. Valstybės narės parengia ir kasmet atnaujina 4 straipsnyje nurodytų išmetamų teršalų apskaitą bei jų prognozes 2010 m.2. Valstybės narės, taikydamos III priede nurodytą metodiką, sudaro išmetamų teršalų apskaitą ir prognozes.3. Komisija, padedant Europos aplinkos agentūrai ir bendradarbiaudama su valstybėmis narėmis, remdamasi jų teikiama informacija, sudaro 4 straipsnyje nurodytų teršalų apskaitą ir prognozes. Šios apskaitos ir prognozės turi būti prieinamos visuomenei.4. Bet koks III priede nurodytos metodikos atnaujinimas atliekamas 13 straipsnio 2 dalyje nustatyta tvarka.8 straipsnisValstybių narių ataskaitos1. Valstybės narės kasmet ne vėliau kaip iki gruodžio 31 d. Komisijai ir Europos aplinkos agentūrai pateikia savo nacionalines išmetamų teršalų apskaitas ir išmetamų teršalų prognozės 2010 m. pagal 7 straipsnį. Galutiniai išmetamų teršalų apskaitos (aprašo) duomenys pateikiami už priešpaskutinius metus, o laikinieji išmetamų teršalų apskaitos duomenys – už praėjusius metus. Išmetamų teršalų prognozėse turėtų būti pateikta informacija, padedanti kiekybiškai įvertinti juos rengiant naudotas socialines ekonomines prielaidas.2. Valstybės narės ne vėliau kaip iki 2002 m. gruodžio 31 d. praneša Komisijai apie programas, parengtas pagal 6 straipsnio 1 ir 2 dalis.Valstybės narės ne vėliau kaip iki 2006 m. gruodžio 31 d. praneša Komisijai apie atnaujintas programas, parengtas pagal 6 straipsnio 3 dalį.3. Komisija gautas nacionalines programas išsiunčia kitoms valstybėms narėms per vieną mėnesį nuo jų gavimo.4. Komisija, laikydamasi 13 straipsnio 2 dalyje nustatytos tvarkos, nustato nuostatas, kurios užtikrina, kad ataskaitos apie nacionalines programas būtų nuoseklios ir viešos.9 straipsnisKomisijos ataskaitos1. 2004 ir 2008 metais Komisija Europos Parlamentui ir Tarybai pateikia ataskaitą apie pažangą, padarytą įgyvendinant I priede nustatytas išmetamų į atmosferą teršalų nacionalines ribas, taip pat apie tai, kaip iki 2010 m. bus įgyvendinti 5 straipsnyje numatyti tarpiniai aplinkosaugos tikslai ir kaip iki 2020 m. bus įgyvendinti 1 straipsnyje numatyti ilgalaikiai tikslai. Ataskaitoje yra pateikiamas ekonominis įvertinimas, įskaitant ekonominį efektyvumą, naudą, didžiausių išlaidų ir naudos įvertinimą, taip pat išmetamų į atmosferą teršalų nacionalinių ribų įgyvendinimo socialinis ekonominis poveikis konkrečiose valstybėse narėse ir sektoriuose. Joje taip pat pateikiama šios direktyvos taikymo srityje numatytų apribojimų santrauka, kaip apibrėžta 2 straipsnyje, ir įvertinimas, kiek reiktų toliau mažinti išmetamų teršalų kiekį, kad jie atitiktų 5 straipsnyje tarpinius numatytus aplinkosaugos tikslus. Atsižvelgiama į pagal 8 straipsnio 1 ir 2 dalį parengtas valstybių narių ataskaitas, inter alia, taip pat į:a) visus naujus Bendrijos teisės aktus, kurie gali būti priimti tam tikriems taršos šaltiniams nustatant išmetamųjų teršalų ribines vertes ir produktų standartus;b) geriausių prieinamų gamybos būdų vystymą, naudojantis Direktyvos 96/61/EB 16 straipsnyje numatytu informacijos apsikeitimu;c) iš esamų didelių kurą deginančių įrenginių išmetamo sieros dioksido ir azoto oksidų kiekio sumažinimo tikslus 2008 m., apie kuriuos valstybės narės praneša pagal 2001 m. spalio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2001/80/EB dėl tam tikrų teršalų, išmetamų į orą iš didelių kurą deginančių įrenginių, kiekio apribojimo [11];d) išmetamų teršalų kiekio sumažinimą ir trečiųjų šalių įsipareigojimus, ypatingą dėmesį atkreipiant į priemones, kurių turi būti imtasi šalyse kandidatėse, bei į galimybę toliau mažinti išmetamųjų teršalų kiekį Bendrijos kaimynystėje esančiuose regionuose;e) visus naujus Bendrijos teisės aktus bei visus kitus tarptautinius teisės aktus dėl iš laivų ir lėktuvų išmetamų teršalų;f) transporto vystymą ir visus paskesnius veiksmus kontroliuojant iš transporto priemonių išmetamus teršalus;g) vystymąsi žemės ūkio, naujų galvijų rūšių kūrimo srityse, bei patobulintus išmetamų teršalų kiekio sumažinimo metodus žemės ūkio sektoriuje;h) visus didesnius pokyčius energijos tiekimo rinkoje bet kurioje valstybėje narėje ir naujas prognozes, atspindinčias veiksmus, kurių imasi valstybės narės, kad būtų laikomasi su klimato kaita susijusių tarptautinių įsipareigojimų;i) dabartinių ir planuojamų kritinių apkrovų viršijimų ir PSO rekomenduojamų pažemio ozono verčių įvertinimą;j) galimybę nustatyti siūlomus tarpinius tikslus dirvožemio eutrofikacijai mažinti;k) naujus duomenis mokslo ir technikos srityje, įskaitant įvertinimą toliau nurodytų neapibrėžtų dalykų:i) nacionalinės išmetamų į atmosferą teršalų apskaitos;ii) įvesties informacinių duomenų;iii) žinių apie tolimas tarpvalstybines oro teršalų pernašas ir jų nusėdimą;iv) kritinių apkrovų ir lygių;v) taikyto modelioir neapibrėžtumo dėl išmetamų teršalų nacionalinių ribų, kurių turi būti laikomasi siekiant 5 straipsnyje nurodytų tarpinių aplinkosaugos tikslų, įvertinimą;l) į tai, ar būtina bet kuriai atskirai valstybei narei vengti pernelyg didelių išlaidų;m) modelinio apskaičiavimo palyginimą su rūgštėjimo, eutrofikacijos ir pažemio ozono stebėjimais, atsižvelgiant į pagerinimo modelius;n) atitinkamais atvejais į galimą tam tikrų ekonominių svertų naudojimą;2. 2012 m. Komisija Europos Parlamentui ir Tarybai praneša apie I priede nurodytų ribų atitikimą ir apie pažangą, padarytą įgyvendinant 5 straipsnyje nurodytus tarpinius aplinkosaugos tikslus, bei 1 straipsnyje nurodytus ilgalaikius tikslus. Rengiant ataskaitą atsižvelgiama į valstybių narių pagal 8 straipsnio 1 ir 2 dalį parengtas ataskaitas, taip pat į šio straipsnio 1 dalies a–n punktus.10 straipsnisPeržiūra1. 9 straipsnyje nurodytose ataskaitose yra atsižvelgiama į 9 straipsnio 1 dalyje išvardintus veiksnius. Komisija, rengdama kiekvieną ataskaitą, remdamasi šiais veiksniais, pažanga, padaryta iki 2010 m. įgyvendinant į atmosferą išmetamų teršalų ribas, mokslo ir technikos pasiekimais, bei padėtimi, susidariusia siekiant pažangos įgyvendinant šios direktyvos tarpinius tikslus bei ilgalaikius tikslus siekiant neviršyti kritinių apkrovų ir lygių bei PSO rekomenduojamos oro kokybės ozono atžvilgiu, iš naujo apsvarsto šią direktyvą.2. Peržiūroje, kuri turi būti baigta 2004 m., bus atliekamas II priede nurodytų orientacinių į atmosferą išmetamų teršalų ribų įvertinimas visoje Bendrijoje. Šių orientacinių ribų įvertinimas yra ta aplinkybė, į kurią atsižvelgiama atliekant tolimesnių ekonomiškai efektyvių veiksmų, kurių būtų galima imtis siekiant sumažinti visų atitinkamų teršalų kiekius visoje Bendrijoje iki 2010 m., įgyvendinant 5 straipsnyje išvardytus tarpinius aplinkosaugos tikslus, analizę.3. Visose peržiūrose pateikiamas tolesnis įvertintų išlaidų ir naudos, susijusios su išmetamų teršalų nacionalinėmis ribomis, tyrimas, atliktas taikant naujausius modelius ir naudojantis visais prieinamais duomenimis, kad būtų kiek įmanoma mažiau neaiškumų, taip pat atsižvelgiant į Europos Sąjungos plėtrą bei į alternatyvių metodų privalumus, remiantis 9 straipsnyje išvardytomis aplinkybėmis.4. Nepažeisdama Direktyvos 96/61/EB 18 straipsnio, siekdama išvengti konkurencijos sąlygų iškraipymų, bei atsižvelgdama į pusiausvyrą tarp iš tų veiksmų gaunamos naudos ir išlaidų, Komisija toliau nagrinėja poreikį plėtoti suderintas priemones, Bendrijoje skirtas patiems svarbiausiems ekonomikos sektoriams ir produktams, prisidedantiems prie rūgštėjimo, eutrofikacijos ir pažemio ozono susidarymo.5. Prie 9 straipsnyje nurodytų ataskaitų, prireikus, pridedami pasiūlymai dėl:a) I priede nurodytų į atmosferą išmetamų teršalų nacionalinių ribų, siekiant, kad būtų įgyvendinti 5 straipsnyje nurodyti tarpiniai aplinkosaugos tikslai, ir (arba) dėl šių tarpinių aplinkosaugos tikslų pakeitimų;b) galimybės toliau mažinti išmetamų teršalų kiekius, siekiant, geriausiai iki 2020 m., įgyvendinti šios direktyvos ilgalaikius tikslus;c) priemonių, užtikrinančių šių ribų laikymąsi.11 straipsnisBendradarbiavimas su trečiosiomis šalimisKad būtų skatinama siekti 1 straipsnyje nurodytų tikslų, Komisija ir valstybės narės atitinkamais atvejais, nepažeisdamos Sutarties 300 straipsnio, toliau tęsia dvišalį ir daugiašalį bendradarbiavimą su trečiosiomis šalimis ir konkrečiomis tarptautinėmis organizacijomis, kaip antai Jungtinių Tautų Europos ekonomine komisija (UNECE), Tarptautine jūrų organizacija (IMO) ir Tarptautine civilinės aviacijos organizacija (ICAO), įskaitant apsikeitimą informacija apie mokslo ir technikos tyrimus bei plėtrą, siekiant pagerinti bazę, padedančią lengviau sumažinti išmetamų teršalų kiekius.12 straipsnisAtaskaitos apie iš laivų ir aviacijos išmetamus teršalus1. Iki 2002 m. pabaigos Komisija pateikia Europos Parlamentui ir Tarybai ataskaitą apie tai, kiek iš tarptautinio jūrų transporto išmetami teršalai prisideda prie rūgštėjimo, eutrofikacijos ir pažemio ozono susidarymo Bendrijoje.2. Iki 2004 m. pabaigos Komisija pateikia Europos Parlamentui ir Tarybai ataskaitą apie tai, kiek iš aviacijos išmetami teršalai, išskyrus pakilimo ir nusileidimo ciklus, prisideda prie rūgštėjimo, eutrofikacijos ir pažemio ozono susidarymo Bendrijoje.3. Kiekvienoje ataskaitoje apibrėžiama veiksmų programa, kurios tam tikrais atvejais būtų galima imtis tarptautiniu ir Bendrijos lygiu, kad būtų sumažintas išmetamų teršalų kiekis konkrečiame sektoriuje, kuri toliau būtų nagrinėjama Europos Parlamente ir Taryboje.13 straipsnisKomitetas1. Komisijai padeda Direktyvos 96/62/EB 12 straipsniu įsteigtas komitetas, toliau – komitetas.2. Pateikiant nuorodą į šią dalį, taikomi Sprendimo 1999/468/EB 4 ir 7 straipsniai, atsižvelgiant į jo 8 straipsnio nuostatas.Sprendimo 1999/468/EB 4 straipsnio 3 dalyje nurodytas laikotarpis yra trys mėnesiai.3. Komitetas patvirtina savo darbo tvarkos taisykles.14 straipsnisNuobaudosValstybės narės nustato nuobaudas už pagal šią direktyvą priimtų nacionalinių nuostatų pažeidimus. Šios nuobaudos turi būti veiksmingos, proporcingos ir atgrasančios.15 straipsnisPerkėlimas į nacionalinę teisę1. Valstybės narės priima įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie, įsigalioję iki 2002 m. lapkričio 27 d., įgyvendina šią direktyvą. Apie tai jos nedelsdamos praneša Komisijai.Valstybės narės, priimdamos šias nuostatas, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.2. Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų pagrindinių nacionalinės teisės nuostatų tekstus.16 straipsnisĮsigaliojimasŠi direktyva įsigalioja jos paskelbimo Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje dieną.17 straipsnisAdresataiŠi direktyva skirta valstybėms narėms.Priimta Liuksemburge, 2001 m. spalio 23 d.Europos Parlamento varduPirmininkėN. FontaineTarybos varduPirmininkasA. Neyts-Uyttebroeck[1] OL C 56 E, 2000 2 29, p. 34.[2] OL C 51, 2000 2 23, p. 11.[3] OL C 317, 2000 11 6, p. 35.[4] 2000 m. kovo 15 d. Europos Parlamento nuomonė (OL C 377 2000 12 29, p. 159), 2000 m. lapkričio 7 d. Tarybos bendroji pozicija (OL C 375, 2000 12 28, p. 1) ir 2001 m. kovo 14 d. Europos Parlamento sprendimas (dar nepaskelbta Oficialiajame leidinyje). 2001 m. rugsėjo 20 d. Europos Parlamento sprendimas ir 2001 m. rugsėjo 27 d. Tarybos sprendimas.[5] OL C 138, 1993 5 17, p. 1.[6] OL L 275, 1998 10 10, p. 1.[7] OL L 297, 1992 10 13, p. 1.[8] OL L 121, 1999 5 11, p. 13.[9] OL L 257, 1996 10 10, p. 26.[10] OL L 184, 1999 7 17, p. 23.[11] OL L 309, 2001 11 27, p. 1.--------------------------------------------------I PRIEDASĮ atmosferą išmetamų SO2, NOx, LOJ ir NH3 nacionalinės ribos, kurios turi būti pasiektos iki 2010 m. [1]Šalis | SO2 kilotonomis | NOx kilotonomis | LOJ kilotonomis | NH3 kilotonomis |Austrija | 39 | 103 | 159 | 66 |Belgija | 99 | 176 | 139 | 74 |Danija | 55 | 127 | 85 | 69 |Suomija | 110 | 170 | 130 | 31 |Prancūzija | 375 | 810 | 1050 | 780 |Vokietija | 520 | 1051 | 995 | 550 |Graikija | 523 | 344 | 261 | 73 |Airija | 42 | 65 | 55 | 116 |Italija | 475 | 990 | 1159 | 419 |Liuksemburgas | 4 | 11 | 9 | 7 |Nyderlandai | 50 | 260 | 185 | 128 |Portugalija | 160 | 250 | 180 | 90 |Ispanija | 746 | 847 | 662 | 353 |Švedija | 67 | 148 | 241 | 57 |Jungtinė Karalystė | 585 | 1167 | 1200 | 297 |EB 15 | 3850 | 6519 | 6510 | 3110 |[1] Šių nacionalinių ribų tikslas yra įgyvendinti 5 straipsnyje numatytus tarpinius aplinkosaugos tikslus. Laikantis šių tikslų yra tikimasi, kad dirvožemio eutrofikacija bus sumažinta tiek, kad tas Bendrijos plotas, kuriame mitybinio azoto nusėdimas viršija kritines apkrovas, bus sumažintas beveik 30 %, palyginus su 1990 m. padėtimi.--------------------------------------------------II PRIEDASĮ atmosferą išmetamų SO2, NOx ir LOJ ribos| SO2 kilotonomis | NOx kilotonomis | LOJ kilotonomis |EB 15 | 3634 | 5923 | 5581 |Šių ribų tikslas yra visoje Bendrijoje iki 2010 m. pasiekti 5 straipsnyje nustatytus tarpinius aplinkosaugos tikslus.--------------------------------------------------III PRIEDASIšmetamųjų teršalų apskaitos (aprašų) vykdymo ir prognozių nustatymo metodikosValstybės narės išmetamųjų teršalų apskaitą vykdo ir prognozes nustato taikydamos metodikas, dėl kurių buvo susitarta pagal Tolimų tarpvalstybinių oro teršalų pernašų konvenciją, ir tuo tikslu naudoja bendrą EMEP/CORINAIR [1] metodiką.[1] Europos aplinkos agentūros į atmosferą išmetamų teršalų apskaitos metodika.--------------------------------------------------


title: 2004 m. balandžio 26 d. Tarybos direktyva 2004/67/EB dėl priemonių, skirtų gamtinių dujų tiekimo patikimumui užtikrintitekstas svarbus EEE.

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

32004L0067

Oficialusis leidinys L 127 , 29/04/2004 p. 0092 - 0096

		Tarybos direktyva 2004/67/EB2004 m. balandžio 26 d.dėl priemonių, skirtų gamtinių dujų tiekimo patikimumui užtikrinti(tekstas svarbus EEE)EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 100 straipsnį,atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą [1],atsižvelgdama į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [2],pasikonsultavusi su Regionų komitetu,atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę [3],kadangi:(1) Gamtinės dujos (dujos) tampa vis svarbesniu Bendrijos energijos tiekimo komponentu ir, kaip nurodyta Žaliojoje knygoje "Europos energijos tiekimo saugumo strategija", Europos Sąjunga ilgainiui turėtų tapti vis labiau priklausoma nuo dujų, importuojamų iš ES nepriklausančių tiekimo šaltinių.(2) Priėmus 1998 m. birželio 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 98/30/EB dėl gamtinių dujų vidaus rinkos bendrų taisyklių [4] ir 2003 m. birželio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2003/55/EB dėl gamtinių dujų vidaus rinkos bendrų taisyklių, panaikinančią Direktyvą 98/30/EB [5], Bendrijos dujų rinka liberalizuojama. Todėl, atsižvelgiant į tiekimo patikimumą, bet koks sunkumas, galintis sumažinti dujų tiekimą, gali sukelti didelių Bendrijos ekonominės veiklos sutrikdymų; dėl šios priežasties stiprėja būtinybė užtikrinti dujų tiekimo patikimumą.(3) Dujų vidaus rinkai sukurti būtinas minimalus supratimas apie tiekimo patikimumą, pirmiausia formuojant skaidrias ir nediskriminuojančias tiekimo politikos kryptis, neprieštaraujančias tokios rinkos reikalavimams, kad būtų išvengta rinkos iškraipymų. Dėl to, užtikrinant dujų tiekimo patikimumą ir sklandų vidaus rinkos veikimą, būtina apibrėžti rinkos dalyvių aiškius vaidmenis ir pareigas.(4) Bendrovėms nustatytų tiekimo įsipareigojimų patikimumas neturėtų trukdyti sklandžiam vidaus rinkos veikimui ir neturėtų tapti pernelyg didele ir neproporcinga našta dujų rinkos dalyviams, įskaitant naujus ir smulkius rinkos dalyvius.(5) Atsižvelgiant į augančią Bendrijos dujų rinką, svarbu išlaikyti dujų tiekimo patikimumą, pirmiausia namų ūkių vartotojams.(6) Šioje pramonės šakoje ir prireikus valstybėse narės siūlomas didelis tiekimo įsipareigojimų patikimumo užtikrinimui skirtų priemonių pasirinkimas. Dvišaliai valstybių narių susitarimai galėtų būti viena iš priemonių, skirtų prisidėti prie minimalaus tiekimo standartų patikimumo užtikrinimo, tinkamai atsižvelgiant į Sutartį ir antrinę teisę, ypač Direktyvos 2003/55/EB 3 straipsnio 2 dalį.(7) Orientaciniai minimalūs dujų saugojimo planiniai rodikliai galėtų būti nustatomi nacionaliniu lygiu arba juos galėtų nustatyti ši pramonės šaka. Susitariama, kad tai neturėtų sukurti jokių papildomų investicinių įsipareigojimų.(8) Atsižvelgdama į dujų tiekimo patikimumo reikšmę, grindžiamą ilgalaikėmis sutartimis, Komisija turėtų vykdyti dujų rinkos pokyčių monitoringą remdamasi valstybių narių ataskaitomis.(9) Norint patenkinti augantį dujų poreikį ir plėsti aprūpinimą dujomis, vykdant vieną iš konkurencingos dujų vidaus rinkos sąlygų, per ateinančius dešimtmečius Bendrijai reikės mobilizuoti ypač didelį papildomą dujų kiekį, kurio didelė dalis turės būti gaunama iš tolimų šaltinių ir transportuojama dideliais atstumais.(10) Bendrija turi stiprių bendrų interesų su dujas tiekiančiomis ir tranzito šalimis užtikrinant nuolatines investicijas į dujų tiekimo infrastruktūrą.(11) Ilgalaikės sutartys turi ir toliau turės ypač svarbią reikšmę užtikrinant Europos aprūpinimą dujomis. Dabartinis ilgalaikių sutarčių mastas Bendrijos lygiu yra pakankamas ir tikima, kad šios sutartys ir toliau reikšmingai prisidės prie bendro aprūpinimo dujomis, kadangi bendrovės ir toliau tokias sutartis įtrauks į savo bendrą tiekimo dalį.(12) Padaryta didelė pažanga kuriant likvidžią prekybos rinką ir vykdant dujų perdavimo programas nacionaliniu lygiu. Tikimasi, jog bus toliau dirbama šia kryptimi.(13) Tikro valstybių narių solidarumo susidarius didelėms tiekimo avarinėms situacijoms puoselėjimas dar labiau būtinas, kadangi užtikrinant tiekimą valstybės narės darosi vis labiau viena nuo kitos priklausomos.(14) Ši direktyva neturi įtakos suverenioms valstybių narių teisėms į savo gamtinius išteklius.(15) Reikėtų sudaryti Dujų koordinavimo grupę, kuri turėtų palengvinti tiekimo patikimumo priemonių koordinavimą Bendrijos lygiu kilus dideliam tiekimo sutrikimui ir galėtų padėti valstybėms narėms koordinuoti nacionaliniu lygiu taikomas priemones. Be to, ji turėtų reguliariai keistis informacija apie dujų tiekimo patikimumą ir turėtų svarstyti su dideliu tiekimo sutrikimu susijusius aspektus.(16) Valstybės narės turėtų priimti ir paskelbti pasirengimo ekstremaliai energetikos padėčiai nuostatas.(17) Šioje direktyvoje reikėtų numatyti taisykles, taikomas įvykus dideliam tiekimo sutrikimui; numatoma tokio tiekimo sutrikimo trukmė turėtų apimti reikšmingą ne trumpesnį nei aštuonių savaičių laikotarpį.(18) Siekiant suvaldyti didelį tiekimo sutrikimą, šioje direktyvoje reikėtų numatyti trijų žingsnių požiūriu pagrįstą mechanizmą. Pirmasis žingsnis turėtų apimti šios pramonės šakos reakciją į tiekimo sutrikimą; jei to nepakaktų, valstybės narės turėtų imtis priemonių tiekimo sutrikimui išspręsti. Tik tuo atveju, jei pirmu ir antru etapu taikytų priemonių neužtektų, reikėtų imtis reikiamų priemonių Bendrijos lygiu.(19) Kadangi šios direktyvos tikslo – užtikrinti tinkamą dujų tiekimo patikimumo lygį, ypač įvykus dideliam tiekimo sutrikimui kartu prisidedant prie tinkamo dujų vidaus rinkos veikimo – visomis aplinkybėmis valstybės narės negali deramai pasiekti, pirmiausia atsižvelgiant į didėjantį valstybių narių priklausymą viena nuo kitos užtikrinant dujų tiekimo patikimumą, ir kadangi, dėl veiksmų masto ir poveikio, to tikslo būtų geriau siekti Bendrijos lygmeniu, laikydamasi Sutarties 5 straipsnyje nustatyto subsidiarumo principo Bendrija gali patvirtinti priemones. Pagal tame straipsnyje nustatytą proporcingumo principą šia direktyva neviršijama to, kas būtina nurodytam tikslui pasiekti,PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:1 straipsnisTikslasŠi direktyva nustato priemones, skirtas tinkamam dujų tiekimo patikimumo lygiui užtikrinti. Šios priemonės taip pat prisideda prie tinkamo dujų vidaus rinkos veikimo. Ji nustato bendrą sistemą, padedančią valstybėms narėms apibrėžti bendras, skaidrias ir nediskriminuojančias tiekimo patikimumo politikos kryptis, neprieštaraujančias konkurencingos dujų vidaus rinkos reikalavimams; išaiškina bendrus įvairių rinkos dalyvių vaidmenis ir pareigas bei įgyvendina konkrečią nediskriminuojančią dujų tiekimo patikimumo užtikrinimo tvarką.2 straipsnisSąvokų apibrėžimaiŠioje direktyvoje:1) "ilgalaikė dujų tiekimo sutartis" – tai dujų tiekimo sutartis, sudaroma ilgesniam nei 10 metų laikotarpiui;2) "didelis tiekimo sutrikimas" – tai padėtis, kai Bendrija rizikuoja netekti daugiau nei 20 % trečiųjų šalių tiekiamų dujų atsargų, ir nepanašu, kad padėtis Bendrijos lygiu gali būti tinkamai tvarkoma nacionalinėmis priemonėmis.3 straipsnisDujų tiekimo patikimumo užtikrinimo politikos kryptys1. Formuodamos tinkamo dujų tiekimo patikimumo lygio užtikrinimo bendras politikos kryptis, valstybės narės apibrėžia įvairių dujų rinkos dalyvių vaidmenis ir pareigas įgyvendinant šias politikos kryptis ir nustato reikiamus minimalius tiekimo patikimumo standartus, kurie privalo būti suderinti su konkrečios valstybės narės dujų rinkos dalyviais. Standartai įgyvendinami nediskriminuojančiu ir skaidriu būdu, jie paskelbiami.2. Valstybės narės imasi reikiamų priemonių, skirtų užtikrinti, kad šioje direktyvoje minimos priemonės netaptų pernelyg didele ir neproporcinga našta dujų rinkos dalyviams ir neprieštarautų konkurencingos dujų vidaus rinkos reikalavimams.3. Priede pateikiamas neišsamus dujų tiekimo patikimumo stiprinimo priemonių sąrašas.4 straipsnisTiekimo konkretiems vartotojams patikimumas1. Valstybės narės užtikrina, kad jų teritorijoje būtų tam tikru mastu garantuojamas namų ūkių vartotojų aprūpinimas bent jau šiais atvejais:a) įvykus daliniam nacionalinio dujų tiekimo sutrikimui laikotarpiu, kurį turės nustatyti valstybės narės atsižvelgdamos į nacionalines aplinkybes;b) esant ypač žemai temperatūrai nacionaliniu mastu nustatomu piko laikotarpiu;c) laikotarpiais, kai ypač išauga dujų poreikis šalčiausiais laikotarpiais, statistiškai užregistruojamais kas 20 metų.Šioje direktyvoje šie kriterijai vadinami "tiekimo standartų patikimumu".2. Valstybės narės gali išplėsti 1 dalies taikymo sritį, kad ji pirmiausia būtų taikoma mažosiomis ir vidutinėms įmonėms bei kitiems vartotojams, kurie dujų vartojimo negali pakeisti kitais energijos šaltiniais, įskaitant priemones, skirtas nacionalinės energijos sistemos patikimumui užtikrinti, jei ji priklauso nuo aprūpinimo dujomis.3. Priedo neišsamiame sąraše pateikiami priemonių pavyzdžiai, kurie gali būti naudojami siekiant tiekimo standartų patikimumo.4. Valstybės narės, tinkamai atsižvelgusios į geologines savo teritorijos sąlygas ir ekonomines bei technines galimybes, taip pat gali imtis reikiamų priemonių, skirtų užtikrinti, kad jų teritorijoje esančios dujų saugyklos būtų pakankamo lygio siekiant tiekimo standartų patikimumo.5. Jei yra tinkamai sujungti tinklai, valstybės narės, bendradarbiaudamos su kitomis valstybėmis narėmis, gali imtis reikiamų priemonių, įskaitant dvišalius susitarimus, tiekimo standartų patikimumui naudojant tose kitose valstybėse narėse esančias dujų saugyklas pasiekti. Šios priemonės, ypač dvišaliai susitarimai, turi netrukdyti tinkamam dujų vidaus rinkos veikimui.6. Valstybės narės gali nustatyti arba reikalauti, kad ši pramonės šaka nustatytų orientacinius minimalius dujų saugojimo saugyklose pačios valstybės narės teritorijoje ar už jos ribų planinius rodiklius, skirtus tiekimo patikimumui užtikrinti. Šie planiniai rodikliai paskelbiami.5 straipsnisAtaskaitų pateikimas1. Į pagal Direktyvos 2003/55/EB 5 straipsnį valstybių narių skelbiamą ataskaitą valstybės narės taip pat įtraukia:a) pagal 3 ir 4 straipsnius taikytų priemonių poveikį visų dujų rinkos dalyvių konkurencingumui;b) saugojimo pajėgumą;c) ilgalaikių dujų tiekimo sutarčių, sudarytų su jų teritorijoje įsisteigusioms ir registruotomis bendrovėmis, mastą, ypač likusio jų galiojimo trukmę, remiantis atitinkamų bendrovių pateikta informacija, išskyrus konfidencialią komercinę informaciją, bei dujų rinkos likvidumo laipsnį;d) reguliavimo sistemas, numatančias reikiamas paskatas naujoms investicijoms į žvalgymą ir gavybą, saugojimą, suskystintas gamtines dujas bei dujų transportavimą, atsižvelgiant į Direktyvos 2003/55/EB 22 straipsnį, kiek tai įgyvendino valstybė narė.2. Šią informaciją Komisija išnagrinėja pranešimuose, kuriuos ji rengia pagal Direktyvos 2003/55/EB 31 straipsnį atsižvelgdama į tos direktyvos padarinius visai Bendrijai bei į bendrą veiksmingą ir saugų dujų vidaus rinkos veikimą.6 straipsnisMonitoringas1. Komisija, remdamasi 5 straipsnio 1 dalyje minimomis ataskaitomis, kontroliuoja:a) naujų ilgalaikių iš trečiųjų šalių importuojamų dujų tiekimo sutarčių mastą;b) reikiamą dujų atsargų likvidumą;c) bendrą dujų saugyklos pajėgumą ir dujų saugyklų naudingąją talpą;d) valstybių narių nacionalinių dujų sistemų tinklų sujungimo lygį;e) konkrečiose geografinėse Bendrijos vietovėse numatomą dujų tiekimo padėtį atsižvelgiant į paklausą, tiekimo savarankiškumą ir turimus tiekimo šaltinius Bendrijos lygiu.2. Jei Komisija nusprendžia, kad aprūpinimas dujomis Bendrijoje bus nepakankamas numatomai ilgalaikei dujų paklausai patenkinti, ji gali teikti pasiūlymus pagal Sutartį.3. Iki 2008 m. gegužės 19 d. Komisija Europos Parlamentui ir Tarybai pateikia pranešimą, kuriame apžvelgia patirtį, įgytą taikant šį straipsnį.7 straipsnisDujų koordinavimo grupė1. Siekiant palengvinti tiekimo patikimumo priemonių koordinavimą įsteigiama Dujų koordinavimo grupė (toliau – Grupė).2. Grupę sudaro valstybių narių ir šiai pramonės šakai atstovaujančių organizacijų bei atitinkamų vartotojų atstovai, jai pirmininkauja Komisija.3. Grupė patvirtina savo darbo tvarkos taisykles.8 straipsnisEkstremalios energetikos padėties nacionalinės priemonės1. Valstybės narės iš anksto parengia ir prireikus atnaujina ekstremalios energetikos padėties nacionalines priemones ir apie jas praneša Komisijai. Valstybės narės paskelbia ekstremalios energetikos padėties nacionalines priemones.2. Valstybių narių ekstremalios energetikos padėties priemonės turi užtikrinti, kai reikia, kad rinkoms dalyviams būtų suteikta pakankamai galimybių pirmiausia reaguoti į ekstremalią padėtį.3. Atsižvelgiant į 4 straipsnio 1 dalį, valstybės narės gali informuoti Grupės pirmininką apie įvykius, kurie, jų manymu, dėl jų reikšmingumo ir išskirtinio pobūdžio negali būti tinkamai valdomi nacionalinėmis priemonėmis.9 straipsnisBendrijos mechanizmas1. Jei įvyksta įvykis, kuris gali peraugti į ilgai trunkantį didelį tiekimo sutrikimą, arba apie kurį pagal 8 straipsnio 3 dalį informuoja valstybė narė, Komisija valstybės narės prašymu arba savo iniciatyva nedelsdama sušaukia Grupę.2. Grupė išnagrinėja ir atitinkamais atvejais padeda valstybėms narėms koordinuoti nacionaliniu lygiu taikomas priemones, skirtas dideliam tiekimo sutrikimui spręsti.3. Dirbdama savo darbą Grupė visapusiškai atsižvelgia į:a) priemones, kurių imasi dujų pramonė, pirmiausia reaguojant į didelį tiekimo sutrikimą;b) valstybių narių, pavyzdžiui pagal 4 straipsnį, taikytas priemones, įskaitant atitinkamus dvišalius susitarimus.4. Jei 3 dalyje minimų nacionaliniu lygiu taikytų priemonių nepakanka 1 dalyje paminėto įvykio padariniams išspręsti, Komisija, pasikonsultavusi su Grupe, gali teikti rekomendacijas valstybėms narėms dėl papildomų priemonių, skirtų padėti labiausiai nuo didelio tiekimo sutrikimo nukentėjusioms valstybėms narėms.5. Jei pagal 4 dalį nacionaliniu lygiu taikytų priemonių nepakanka 1 dalyje paminėto įvykio padariniams išspręsti, Komisija gali teikti pasiūlymą Tarybai dėl būtinų papildomų priemonių.6. Visose šiame straipsnyje minimose Bendrijos lygiu taikomose priemonėse yra nuostatų, garantuojančių sąžiningą ir lygiateisį kompensavimą įmonėms, susijusioms su priemonėmis, kurių bus imtasi.10 straipsnisĮgyvendinimo monitoringas1. Iki 2008 m. gegužės 19 d. Komisija, atsižvelgdama į būdą, kuriuo valstybės narės įgyvendina šią direktyvą, pateikia pranešimą apie priemonių, taikomų pagal 3 ir 4 straipsnius, veiksmingumą bei jų poveikį dujų vidaus rinkai ir dujų vidaus rinkos konkurencijos raidai.2. Atsižvelgdama į šio monitoringo rezultatus, prireikus Komisija gali teikti rekomendacijas ar pasiūlymus dėl papildomų priemonių tiekimo patikimumui sustiprinti.11 straipsnisPerkėlimas į nacionalinę teisęValstybės narės priima įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie, įsigalioję iki 2006 m. gegužės 19 d., įgyvendina šią direktyvą. Jos nedelsdamos pateikia Komisijai tų nuostatų tekstą ir tų nuostatų bei šios direktyvos koreliacinę lentelę.Valstybės narės, tvirtindamos šias priemones, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Tokios nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.12 straipsnisĮsigaliojimasŠi direktyva įsigalioja dvidešimtą dieną po jos paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.13 straipsnisŠi direktyva skirta valstybėms narėms.Priimta Liuksemburge, 2004 m. balandžio 26 d.Tarybos varduPirmininkasJ. Walsh[1] OL C 331 E, 2002 12 31, p. 262.[2] OL C 133, 2003 6 6, p. 16.[3] Nuomonė dar nepaskelbta Oficialiajame leidinyje.[4] OL L 204, 1998 7 21, p. 1.[5] OL L 176, 2003 7 15, p. 57.--------------------------------------------------PRIEDAS3 straipsnio 3 dalyje ir 4 straipsnio 3 dalyje minimas neišsamus priemonių, skirtų dujų tiekimo patikimumui sustiprinti, sąrašas- bendras naudojamų dujų saugyklos pajėgumas- dujų saugyklos naudingoji talpa,- vamzdynų pajėgumų plėtros numatymas, nukreipiant dujų atsargas į poveikio zonas,- likvidi, konkurencinga dujų rinka,- sistemos lankstumas,- tiekimo nenutrūkstamumas,- energijos išteklių rezervinės atsargos energetikos įmonėse,- kaimyninių valstybių pajėgumai,- kaimyninių valstybių perdavimo sistemų operatorių bendradarbiavimas siunčiant koordinuotus pranešimus,- koordinuotas skirstymo ir perdavimo sistemų operatorių pranešimų siuntimas,- vietinė dujų gamyba,- gamybos pajėgumo poreikis,- importo lankstumas,- diversifikuoti dujų tiekimo šaltiniai,- ilgalaikės sutartys,- investicijos į infrastruktūrą dujų importui per dujų terminalus ir vamzdynus.--------------------------------------------------


title: 1988 m. birželio 13 d. Tarybos Direktyva iš dalies pakeičianti tam tikras direktyvas dėl prekybos sėkla ir dauginamąja medžiaga, siekiant numatyti nuostatų, susijusių su ne tokius griežtus reikalavimus atitinkančia sėkla ir dauginamąja medžiaga, taikymo taisykles

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

31988L0332

Oficialusis leidinys L 151 , 17/06/1988 p. 0082 - 0083 specialusis leidimas suomių kalba: skyrius 3 tomas 26 p. 0212  specialusis leidimas švedų kalba: skyrius 3 tomas 26 p. 0212

		Tarybos Direktyva1988 m. birželio 13 d.iš dalies pakeičianti tam tikras direktyvas dėl prekybos sėkla ir dauginamąja medžiaga, siekiant numatyti nuostatų, susijusių su ne tokius griežtus reikalavimus atitinkančia sėkla ir dauginamąja medžiaga, taikymo taisykles(88/332/EEB)EUROPOS BENDRIJŲ TARYBA,atsižvelgdama į Europos ekonominės bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 43 straipsnį,atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą [1],atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę [2],kadangi toliau išvardytose direktyvose, nustatančiose reikalavimus prekybai sėkla ir dauginamąja medžiaga, yra nuostatų, kuriomis valstybėms narėms gali būti suteikta teisė leisti tam tikrą laikotarpį prekiauti sėkla ar dauginamąja medžiaga, priskiriamomis kategorijai, kuriai taikomi ne tokie griežti reikalavimai, arba tų veislių sėkla ar dauginamąja medžiaga, kurios nėra įtrauktos į bendruosius žemės ūkio augalų ir daržovių veislių katalogus arba į nacionalinius veislių katalogus:- 1966 m. birželio 14 d. Tarybos direktyva 66/400/EEB dėl prekybos runkelių sėkla [3] su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 88/95/EEB [4],- 1966 m. birželio 14 d. Tarybos direktyva 66/401/EEB dėl prekybos pašarinių augalų sėkla [5] su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 87/480/EEB [6],- 1966 m. birželio 14 d. Tarybos direktyva 66/402/EEB dėl prekybos javų sėkla [7] su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 87/120/EEB [8],- 1966 m. birželio 14 d. Tarybos direktyva 66/403/EEB dėl prekybos sėklinėmis bulvėmis [9] su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 87/374/EEB [10],- 1966 m. birželio 14 d. Tarybos direktyva 66/404/EEB dėl prekybos miško dauginamąja medžiaga [11] su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EEB) Nr. 3768/85 [12],- 1968 m. balandžio 9 d. Tarybos direktyva 68/193/EEB dėl prekybos vynmedžių vegetatyvine dauginamąja medžiaga [13] su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 86/155/EEB [14],- 1969 m. birželio 30 d. Tarybos direktyva 69/208/EEB dėl prekybos aliejinių ir pluoštinių augalų sėkla [15] su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 87/480/EEB,- 1970 m. rugsėjo 29 d. Tarybos direktyva 70/458/EEB dėl prekybos daržovių sėkla [16] su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 87/481/EEB [17];kadangi priėmus minėtų nuostatų taikymo taisykles, jos būtų veiksmingesnės;kadangi tokias taisykles reikėtų priimti laikantis Žemės ūkio, sodininkystės, daržininkystės ir miškininkystės sėklos bei dauginamosios medžiagos nuolatinio komiteto nustatytos tvarkos,PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:1 straipsnisDirektyvos 66/400/EEB 17 straipsnis papildomas šia dalimi:"3.1 dalies taikymo taisyklės gali būti priimamos 21 straipsnyje nustatyta tvarka."2 straipsnisDirektyvos 66/401/EEB 17 straipsnis papildomas šia dalimi:"3.1 dalies taikymo taisyklės gali būti priimamos 21 straipsnyje nustatyta tvarka."3 straipsnisDirektyvos 66/402/EEB 17 straipsnis papildomas šia dalimi:"3.1 dalies taikymo taisyklės gali būti priimamos 21 straipsnyje nustatyta tvarka."4 straipsnisDirektyvos 66/403/EEB 16 straipsnis papildomas šia dalimi:"3.1 dalies taikymo taisyklės gali būti priimamos 19 straipsnyje nustatyta tvarka."5 straipsnisDirektyvos 66/404/EEB 15 straipsnis papildomas šia dalimi:"3.1 dalies taikymo taisyklės gali būti priimamos 17 straipsnyje nustatyta tvarka."6 straipsnisDirektyvos 68/193/EEB 14 straipsnis papildomas šia dalimi:"3.1 dalies taikymo taisyklės gali būti priimamos 17 straipsnyje nustatyta tvarka."7 straipsnisDirektyvos 69/208/EEB 16 straipsnis papildomas šia dalimi:"3.1 dalies taikymo taisyklės gali būti priimamos 20 straipsnyje nustatyta tvarka."8 straipsnisDirektyvos 70/458/EEB 33 straipsnis papildomas šia dalimi:"3.1 dalies taikymo taisyklės gali būti priimamos 40 straipsnyje nustatyta tvarka."9 straipsnisŠi direktyva skirta valstybėms narėms.Priimta Liuksemburge, 1988 m. birželio 13 d.Tarybos varduPirmininkasI. Kiechle[1] OL C 287, 1986 11 14, p. 4.[2] OL C 7, 1987 1 12, p. 298.[3] OL L 125, 1966 7 11, p. 2290/66.[4] OL 56, 1988 3 2, p. 42.[5] OL 125, 1966 7 11, p. 2298/66.[6] OL L 273, 1987 9 26, p. 43.[7] OL 125, 1966 7 11, p. 2309/66.[8] OL 49, 1987 2 18, p. 39.[9] OL 125, 1966 7 11, p. 2320/66.[10] OL 197, 1987 7 18, p. 36.[11] OL 125, 1966 7 11, p. 2326/66.[12] OL 362, 1985 12 31, p. 8.[13] OL L 93, 1968 4 17, p. 15.[14] OL L 118, 1986 5 7, p. 23.[15] OL L 169, 1969 7 10, p. 3.[16] OL L 225, 1970 10 12, p. 7.[17] OL L 273, 1987 9 26, p. 45.--------------------------------------------------


title: 2008 m. rugsėjo 23 d. Komisijos direktyva 2008/88/EB, iš dalies keičianti Tarybos direktyvos 76/768/EEB nuostatas, susijusias su kosmetikos gaminiais, siekiant suderinti jos II ir III priedus su technikos pažanga (Tekstas svarbus EEE)

text:
24.9.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 256/12

      KOMISIJOS DIREKTYVA 2008/88/EB
   2008 m. rugsėjo 23 d.
   iš dalies keičianti Tarybos direktyvos 76/768/EEB nuostatas, susijusias su kosmetikos gaminiais, siekiant suderinti jos II ir III priedus su technikos pažanga
   (Tekstas svarbus EEE)
   EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,
   atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,
   atsižvelgdama į 1976 m. liepos 27 d. Tarybos direktyvą 76/768/EEB dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su kosmetikos gaminiais (1), suderinimo, ypač į jos 8 straipsnio 2 dalį,
   pasikonsultavusi su Vartotojų produktų moksliniu komitetu,
   kadangi:

               (1)

               2001 m. paskelbus mokslinį tyrimą „Ilgalaikių plaukų dažų naudojimas ir šlapimo pūslės vėžio rizika“, Kosmetikos gaminių ir vartotojams skirtų ne maisto produktų mokslinis komitetas, kuris Komisijos sprendimu 2004/210/EB (2) buvo pakeistas Vartotojų produktų moksliniu komitetu (toliau – VPMK), padarė išvadą, kad galima rizika kelia susirūpinimą. Jis rekomendavo Komisijai imtis tolesnių veiksmų siekiant kontroliuoti plaukų dažų medžiagų naudojimą.

               (2)

               Vartotojų produktų mokslinis komitetas taip pat rekomendavo plaukų dažų medžiagų bendrąją saugos vertinimo strategiją, įskaitant reikalavimus bandyti medžiagas, naudojamas plaukų dažams, ir tirti galimą jų genotoksiškumą ir mutageniškumą.

               (3)

               Gavusi VMPK nuomonę, Komisija kartu su valstybėmis narėmis ir suinteresuotais subjektais susitarė dėl bendrosios strategijos plaukų dažams naudojamoms medžiagoms reglamentuoti, pagal kurią pramonės įmonės buvo įpareigotos pateikti dokumentus su moksliniais duomenimis apie plaukų dažų medžiagas, kad juos galėtų įvertinti VMPK.

               (4)

               Medžiagos, apie kurias nepateikiama atnaujintų saugaus naudojimo duomenų, pagal kuriuos būtų galima atlikti tinkamą rizikos vertinimą, turėtų būti įtrauktos į Direktyvos 76/768/EEB II priedą.

               (5)

               Kai kurios plaukų dažuose esančios medžiagos jau yra uždraustos dėl VMPK nuomonės arba duomenų apie jų saugą trūkumo. Šiuo metu nagrinėjamos medžiagos buvo atidžiai parinktos bendram reguliavimui, nes jos visos kartu yra išvardytos IV priede. Kadangi šių medžiagų saugaus naudojimo plaukų dažuose duomenys nebuvo pateikti VMPK rizikos vertinimui sutartu laiku, nėra įrodymų, kad šios medžiagos nėra kenksmingos žmonių sveikatai, kai naudojamos plaukų dažuose.

               (6)

               Medžiagos, apie kurias neturima saugaus naudojimo duomenų: 1-hidroksi-2,4-diaminobenzenas (2,4-diaminofenolis) ir jo dihidrochlorido druska, 1,4-dihidroksibenzenas (hidrochinonas); [4-[[4-anilin-1-naftil][4-(dimetilamin) fenil]metilen]cikloheksa-2,5-dien-1-iliden]dimetilamonio chloridas (Basic Blue 26); dinatrio 3-[(2,4-dimetil-5-sulfonatfenil)azo]-4-hidroksinaftalen-1-sulfonatas (Ponceau SX) ir 4-[(4-aminofenil)(4-iminocikloheksa-2,5-dien-1-iliden)metil]-o-toluidinas ir jo hidrochlorido druska (Basic Violet 14) šiuo metu yra įvardintos kaip dažikliai IV priede bei kaip plaukų dažų medžiagos III priedo 1 ir 2 dalyse. Jos turi būti išbrauktos iš III priedo ir uždraustos naudoti plaukų dažuose, išvardintuose II priede.

               (7)

               Todėl Direktyvą 76/768/EEB reikėtų atitinkamai iš dalies pakeisti.

               (8)

               Šioje direktyvoje numatytos priemonės atitinka Kosmetikos gaminių nuolatinio komiteto nuomonę,

         PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:
   1 straipsnis
   Direktyvos 76/768/EEB II ir III priedai iš dalies keičiami pagal šios direktyvos priedą.
   2 straipsnis
   1.   Valstybės narės priima ir skelbia įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie, įsigalioję ne vėliau kaip 2009 m. vasario 14 d., įgyvendina šią direktyvą. Jos nedelsdamos pateikia Komisijai tų nuostatų tekstą bei tų nuostatų ir šios direktyvos atitikmenų lentelę.
   Jos taiko šias nuostatas nuo 2009 m. rugpjūčio 14 d.
   Valstybės narės, priimdamos tas nuostatas, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Valstybės narės nustato tokios nuorodos darymo tvarką.
   2.   Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų nacionalinių teisės aktų pagrindinių nuostatų tekstus.
   3 straipsnis
   Ši direktyva įsigalioja dvidešimtą dieną po jos paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
   4 straipsnis
   Ši direktyva skirta valstybėms narėms.

      Priimta Briuselyje, 2008 m. rugsėjo 23 d.

            Komisijos vardu

         Günter VERHEUGEN

            Pirmininko pavaduotojas

      (1)  OL L 262, 1976 9 27, p. 169.

      (2)  OL L 66, 2004 3 4, p. 45.

      PRIEDAS
      Direktyva 76/768/EEB iš dalies keičiama taip:

                  (1)

                  Į II priedą įrašomi nuorodų numeriai nuo 1329 iki 1369:

                              Nuor. Nr.

                              Cheminės medžiagos pavadinimas (INCI pavadinimas)

                              „1329

                              4-[(4-aminofenil)(4-iminocikloheksa-2,5-dien-1-iliden)metil]-o-toluidinas (CAS 3248-93-9; EINECS 221-832-2) ir jo hidrochlorido druska (Basic Violet 14; CI 42510) (CAS 632-99-5; EINECS 211-189-6), kai naudojami kaip plaukų dažų medžiagos

                              1330

                              4-(2,4-dihidroksifenilazo)benzenosulfatas (CAS 2050-34-2; EINECS 218-087-0) ir jo natrio druska (Acid Orange 6; CI 14270) (CAS 547-57-9; EINECS 208-924-8), kai naudojami kaip plaukų dažų medžiagos

                              1331

                              3-hidroksi-4-(fenilazo)-2-naftalenkarboksirūgštis (CAS 27757-79-5; EINECS 248-638-0) ir jos kalcio druska (Pigment Red 64:1; CI 15800) (CAS 6371-76-2; EINECS 228-899-7), kai naudojamos kaip plaukų dažų medžiagos

                              1332

                              2-(6-hidroksi-3-okso-(3H)-ksanten-9-yl)benzoinė rūgštis; fluoresceinas (CAS 2321-07-5; EINECS 219-031-8) ir jo dinatrio druska (Acid yellow 73 sodium salt; CI 45350) (CAS 518-47-8; EINECS 208-253-0), kai naudojami kaip plaukų dažų medžiagos

                              1333

                              4′,5′-dibrom-3′,6′-dihidroksispir[izobenzofuran-1(3H),9′-[9H]ksanten]-3-onas; 4′,5′-dibromfluoresceinas; (Solvent Red 72) (CAS 596-03-2; EINECS 209-876-0) ir jo dinatrio druska (CI 45370) (CAS 4372-02-5; EINECS 224-468-2), kai naudojami kaip plaukų dažų medžiagos

                              1334

                              2-(3,6-dihidroksi-2,4,5,7-tetrabromksanten-9-il)-benzoinė rūgštis; fluoresceinas, 2′,4′,5′,7′-tetrabrom-; (Solvent Red 43) (CAS 15086-94-9; EINECS 239-138-3), jo dinatrio druska (Acid Red 87; CI 45380) (CAS 17372-87-1; EINECS 241-409-6) ir jo aliuminio druska (Pigment Red 90:1 Aluminium lake) (CAS 15876-39-8; EINECS 240-005-7), kai naudojami kaip plaukų dažų medžiagos

                              1335

                              Ksantilinis, 9-(2-karboksfenil)-3-(2-metilfenil)amin)-6-((2-metil-4-sulfofenil)amin)-, cviterjonas (CAS 10213-95-3); ir jo natrio druska (Acid Violet 9; CI 45190) (CAS 6252-76-2; EINECS 228-377-9), kai naudojami kaip plaukų dažų medžiagos

                              1336

                              3′,6′-dihidroksi-4′,5′-dijodospir(izobenzofuran-1(3H),9′-[9H]ksanten)-3-onas; (Solvent Red 73) (CAS 38577-97-8; EINECS 254-010-7) ir jo natrio druska (Acid Red 95; CI 45425) (CAS 33239-19-9; EINECS 251-419-2), kai naudojami kaip plaukų dažų medžiagos

                              1337

                              2′,4′,5′,7′-tetrajodofluoresceinas (CAS 15905-32-5; EINECS 240-046-0 ir jo dinatrio druska (Acid Red 51; CI 45430) (CAS 16423-68-0; EINECS 240-474-8) ir jo aliuminio druska (Pigment Red 172 Aluminium lake)(CAS 12227-78-0; EINECS 235-440-4), kai naudojami kaip plaukų dažų medžiagos

                              1338

                              1-hidroksi-2,4-diaminobenzenas (2,4-diaminofenolis) (CAS 95-86-3; EINECS 202-459-4 ) ir jo dihidrochlorido druska (2,4-Diaminophenol HCl) (CAS 137-09-7; EINECS 205-279-4), kai naudojami kaip plaukų dažų medžiagos

                              1339

                              1,4-Dihidroksibenzenas (Hydroquinone) (CAS 123-31-9; EINECS 204-617-8), kai naudojamas kaip plaukų dažų medžiaga

                              1340

                              [4-[[4-anilin-1-naftil][4-(dimetilamin)fenil]metilen]cikloheksa-2,5-dien-1-iliden] dimetilamonio chloridas (Basic Blue 26; CI 44045) (CAS 2580-56-5; EINECS 219-943-6), kai naudojamas kaip plaukų dažų medžiaga

                              1341

                              Dinatrio 3-[(2,4-dimetil-5-sulfonatofenil)azo]-4-hidroksinaftalen-1-sulfonatas (Ponceau SX; CI 14700) (CAS 4548-53-2; EINECS 224-909-9), kai naudojamas kaip plaukų dažų medžiaga

                              1342

                              Trinatrio tris[5,6-dihidr-5-(hidroksimin)-6-oksonaftalen-2-sulfonat(2-)-N5,O6] feratas(3-) (Acid Green 1; CI 10020) (CAS 19381-50-1; EINECS 243-010-2), kai naudojamas kaip plaukų dažų medžiaga

                              1343

                              4-(fenilaz) rezorcinolis (Solvent Orange 1; CI 11920) (CAS 2051-85-6; EINECS 218-131-9) ir jo druskos, kai naudojami kaip plaukų dažų medžiagos

                              1344

                              4-[(4-etoksifenil)azo] naftolis (Solvent Red 3; CI 12010) (CAS 6535-42-8; EINECS 229-439-8) ir jo druskos, kai naudojami kaip plaukų dažų medžiagos

                              1345

                              1-[(2-chlor-4-nitrofenil)azo]-2-naftolis (Pigment Red 4; CI 12085) (CAS 2814-77-9; EINECS 220-562-2) ir jo druskos, kai naudojami kaip plaukų dažų medžiagos

                              1346

                              3-hidroksi-N-(o-tolil)-4-[(2,4,5-trichlorfenil)azo]naftalen-2-karboksamidas (Pigment Red 112; CI 12370) (CAS 6535-46-2; EINECS 229-440-3) ir jo druskos, kai naudojami kaip plaukų dažų medžiagos

                              1347

                              N-(5-Chlor-2,4-dimetoksifenil)-4-[[5-[(dietilamin)sulfonil]-2-metoksifenil]azo]-3-hidroksinaftalen-2-karboksamidas (Pigment Red 5; CI 12490) (CAS 6410-41-9; EINECS 229-107-2) ir jo druskos, kai naudojami kaip plaukų dažų medžiaga

                              1348

                              Dinatrio 4-[(5-chlor-4-metil-2-sulfonatofenil)azo]-3-hidroksi-2-naftoatas (Pigment Red 48; CI 15865) (CAS 3564-21-4; EINECS 222-642-2) ir jo druskos, kai naudojami kaip plaukų dažų medžiagos

                              1349

                              Kalcio 3-hidroksi-4-[(1-sulfonat-2-naftil)azo]-2- naftoatas (Pigment Red 63:1; CI 15880) (CAS 6417-83-0; EINECS 229-142-3), kai naudojamas kaip plaukų dažų medžiaga

                              1350

                              Trinatrio 3-hidroksi-4-(4′-sulfonatonaftilazo)naftalen-2,7-disulfonatas (Acid Red 27; CI 16185) (CAS 915-67-3; EINECS 213-022-2), kai naudojamas kaip plaukų dažų medžiaga

                              1351

                              2,2′-[(3,3′-dichlor[1,1′-bifenil]-4,4′-diil)bis(azo)]bis[N-(2,4-dimetilfenil)-3-oksobutiramidas] (Pigment Yellow 13; CI 21100) (CAS 5102-83-0; EINECS 225-822-9), kai naudojamas kaip plaukų dažų medžiaga

                              1352

                              2,2′-[cikloheksilidenbis[(2-metil-4,1-fenilen)azo]]bis[4-cykloheksilfenolis] (Solvent Yellow 29; CI 21230) (CAS 6706-82-7; EINECS 229-754-0), kai naudojamas kaip plaukų dažų medžiaga

                              1353

                              1-((4-fenilaz)fenilaz)-2-naftolis (Solvent Red 23; CI 26100) (CAS 85-86-9; EINECS 201-638-4), kai naudojamas kaip plaukų dažų medžiaga

                              1354

                              Tetranatrio 6-amino-4-hidroksi-3-[[7-sulfonat-4-[(4-sulfonatfenil)azo]-1-naftil]azo]naftalen-2,7-disulfonatas (Food Black 2; CI 27755) (CAS 2118-39-0; EINECS 218-326-9), kai naudojamas kaip plaukų dažų medžiaga

                              1355

                              Etanaminas, N-(4-((4-(dietilamin)fenil)(2,4-disulfofenil)metilen)-2,5-cikloheksadien-1-iliden)-N-etil-, hidroksidas, cviterjonas, natrio druska (Acid Blue 1; CI 42045) (CAS 129-17-9; EINECS 204-934-1), kai naudojami kaip plaukų dažų medžiagos

                              1356

                              Etanaminas, N-(4-((4-( dietilamin)fenil)(5-hidroksi-2,4-disulfofenil)metilen)-2,5-cikloheksadien-1-iliden)-N-etil-, hidroksidas, cviterjonas, kalcio druska (2:1) (Acid Blue 3; CI 42051) (CAS 3536-49-0; EINECS 222-573-8), kai naudojami kaip plaukų dažų medžiagos

                              1357

                              Benzenmetanaminas, N-etil-N-(4-((4-(etil((3-sulfofenil)metil)amin)fenil)(4-hidroks-2-sulfofenil)metilen)-2,5-cikloheksadien-1-iliden)-3-sulfo-, hidroksidas, cviterjonas, dinatrio druska (Fast Green FCF; CI 42053) (CAS 2353-45-9; EINECS 219-091-5), kai naudojami kaip plaukų dažų medžiagos

                              1358

                              1,3- izobenzfurandionas, reakcijos su metilchinolinu ir chinolinu produktai (Solvent Yellow 33; CI 47000) (CAS 8003-22-3; EINECS 232-318-2), kai naudojami kaip plaukų dažų medžiagos

                              1359

                              Nigrozinas (CI 50420) (CAS 8005-03-6), kai naudojamas kaip plaukų dažų medžiaga

                              1360

                              8,18-dichlor-5,15-dietil-5,15- dihidrodiind [3,2-b:3′,2′-m] trifenodioksazinas (Pigment Violet 23; CI 51319) (CAS 6358-30-1; EINECS 228-767-9), kai naudojamas kaip plaukų dažų medžiaga

                              1361

                              1,2-dihidroksiantrachinonas (Pigment Red 83; CI 58000) (CAS 72-48-0; EINECS 200-782-5), kai naudojamas kaip plaukų dažų medžiaga

                              1362

                              Trinatrio 8-hidroksipiren-1,3,6-trisulfonatas (Solvent Green 7; CI 59040) (CAS 6358-69-6; EINECS 228-783-6), kai naudojamas kaip plaukų dažų medžiaga

                              1363

                              1-hidroksi-4-(p-toluidin)antrachinonas (Solvent Violet 13; CI 60725) (CAS 81-48-1; EINECS 201-353-5), kai naudojamas kaip plaukų dažų medžiaga

                              1364

                              1,4-bis(p-tolilamin)antrachinonas (Solvent Green 3; CI 61565) (CAS 128-80-3; EINECS 204-909-5), kai naudojamas kaip plaukų dažų medžiaga

                              1365

                              6-chlor-2-(6-chlor-4-metil-3-oksobenz [b]tien-2(3H)-iliden)-4-metilbenz[b] tiofen-3(2H)-onas (VAT Red 1; CI 73360) (CAS 2379-74-0; EINECS 219-163-6), kai naudojamas kaip plaukų dažų medžiaga

                              1366

                              5,12-dihidroksin[2,3-b] akridin-7,14-dionas (Pigment Violet 19; CI 73900) (CAS 1047-16-1; EINECS 213-879-2), kai naudojamas kaip plaukų dažų medžiaga

                              1367

                              (29H,31H-ftalokianinat(2-)-N29,N30,N31,N32) kupratas (Pigment Blue 15; CI 74160) (CAS 147-14-8; EINECS 205-685-1), kai naudojamas kaip plaukų dažų medžiaga

                              1368

                              Dinatrio [29H,31H-ftalokianindisulfonat(4-)-N29,N30,N31,N32] kupratas(2-) (Direct Blue 86; CI 74180) (CAS 1330-38-7; EINECS 215-537-8), kai naudojamas kaip plaukų dažų medžiaga

                              1369

                              Vario polichlorftalocianinas (Pigment Green 7; CI 74260) (CAS 1328-53-6; EINECS 215-524-7), kai naudojamas kaip plaukų dažų medžiaga“

                  (2)

                  III priedas iš dalies keičiamas taip:

                              a)

                              1 dalyje išbraukiamas nuorodos numeris 10;

                              b)

                              1 dalyje nuorodos numerio 14 c stulpelyje išbraukiamas (a) punktas;

                              c)

                              2 dalyje išbraukiami nuorodos numeriai 57, 59 ir 60.