title: 1984 m. liepos 31 d. Dešimtoji Tarybos direktyva dėl valstybių narių apyvartos mokesčių įstatymų derinimo, iš dalies keičianti Direktyvą 77/388/EEB: pridėtinės vertės mokesčio taikymas kilnojamojo materialiojo turto nuomai

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

31984L0386

Oficialusis leidinys L 208 , 03/08/1984 p. 0058 - 0058 specialusis leidimas suomių kalba: skyrius 9 tomas 1 p. 0122  specialusis leidimas ispanų kalba: skyrius 09 tomas 1 p. 0170  specialusis leidimas švedų kalba: skyrius 9 tomas 1 p. 0122  specialusis leidimas portugalų kalba skyrius 09 tomas 1 p. 0170

		Dešimtoji Tarybos direktyva1984 m. liepos 31 d.dėl valstybių narių apyvartos mokesčių įstatymų derinimo, iš dalies keičianti Direktyvą 77/388/EEB: pridėtinės vertės mokesčio taikymas kilnojamojo materialiojo turto nuomai(84/386/EEB)EUROPOS BENDRIJŲ TARYBA,atsižvelgdama į Europos ekonominės bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 99 ir 100 straipsnius,atsižvelgdama į 1977 m. gegužės 17 d. Šeštąją Tarybos direktyvą 77/388/EEB dėl valstybių narių apyvartos mokesčių įstatymų derinimo — Bendra pridėtinės vertės mokesčio sistema: vienodas vertinimo pagrindas [1],atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą [2],atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę [3],atsižvelgdama į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [4],kadangi pagal pirmiau minėtos direktyvos 4 straipsnio 2 dalį kilnojamojo materialiojo turto nuoma gali būti priskiriama ekonominei veiklai, kuriai yra taikomas pridėtinės vertės mokestis;kadangi pirmiau minėtos direktyvos 9 straipsnio 1 dalies taikymas kilnojamojo materialiojo turto nuomai gali smarkiai iškraipyti konkurenciją, jeigu nuomotojas ir nuomininkas yra įsisteigę skirtingose valstybėse narėse, kuriose taikomi skirtingi mokesčio tarifai;kadangi dėl to reikia nustatyti, kad paslaugos teikimo vieta laikoma ta vieta, kur klientas yra įsteigęs savo verslą arba turi fiksuotą vietą, į kurią teikiamos paslaugos, o jeigu tokios vietos nėra, — vieta, kur yra jo nuolatinė gyvenamoji vieta ar kur jis paprastai gyvena;kadangi vis dėlto visų formų transporto priemonių nuomos atveju kontrolės tikslais turėtų būti griežtai taikoma 9 straipsnio 1 dalis, paslaugų teikimo vieta laikant tą vietą, kur paslaugos teikėjas yra įsteigęs savo verslą,PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:1 straipsnisDirektyva 77/388/EEB keičiama taip:1) 9 straipsnio 2 dalies d punktas išbraukiamas;2) 9 straipsnio 2 dalies e punktas papildomas tokia įtrauka:"— kilnojamojo materialiojo turto, išskyrus visų formų transporto priemones, nuoma.";3) 9 straipsnio 3 dalyje žodžiai "ir kilnojamojo materialiojo turto nuomos" keičiami į "ir visų formų transporto priemonių nuomos".2 straipsnis1. Valstybės narės patvirtina priemones, kurios, įsigaliojusios iki 1985 m. liepos 1 d., įgyvendina šią direktyvą.2. Valstybės narės informuoja Komisiją apie nuostatas, kurias jos priima įgyvendindamos šią direktyvą. Komisija apie tai praneša kitoms valstybėms narėms.3 straipsnisŠi direktyva skirta valstybėms narėms.Priimta Briuselyje, 1984 m. liepos 31 d.Tarybos varduPirmininkasJ. O'Keeffe[1] OL L 145, 1977 6 13, p. 1.[2] OL C 116, 1979 5 9, p. 4.[3] OL C 4, 1980 1 7, p. 63.[4] OL C 297, 1979 11 28, p. 16.--------------------------------------------------


title: 2004 m. rugsėjo 7 d. Komisijos direktyva 2004/87/EB, iš dalies keičianti Tarybos direktyvą 76/768/EEB, susijusią su kosmetikos gaminiais, dėl III priedo suderinimo su technikos pažanga Tekstas svarbus EEE

text:
8.9.2004

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 287/4

      KOMISIJOS DIREKTYVA 2004/87/EB
   2004 m. rugsėjo 7 d.
   iš dalies keičianti Tarybos direktyvą 76/768/EEB, susijusią su kosmetikos gaminiais, dėl III priedo suderinimo su technikos pažanga
   (Tekstas svarbus EEE)
   EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,
   atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,
   atsižvelgdama į 1976 m. liepos 27 d. Tarybos direktyvą 76/768/EEB dėl valstybių narių teisės aktų, susijusių su kosmetikos gaminiais, suderinimo (1), ypač į jos 8 straipsnio 2 dalį,
   pasitarusi su Kosmetikos gaminių ir vartotojams skirtų ne maisto produktų moksliniu komitetu,
   kadangi:

               (1)

               2002 m. balandžio mėn. į Direktyvos 76/768/EEB III priedo 2 dalį Komisija įtraukė 60 rūšių plaukų dažų, pažymėtų numeriais nuo 1 iki 60. Kadangi Kosmetikos gaminių ir vartotojams skirtų ne maisto produktų mokslinis komitetas dėl informacijos apie tų plaukų dažų saugumą stokos negalėjo galutinai įvertinti tų medžiagų naudojimo rizikos, laikinai (iki 2004 m. rugsėjo 30 d.) buvo leista naudoti šiuos plaukų dažus.

               (2)

               2002 m. gruodžio mėn. Kosmetikos gaminių ir vartotojams skirtų ne maisto produktų mokslinis komitetas nustatė pagrindinius šiuolaikinio plaukų dažų naudojimo rizikos įvertinimo reikalavimus. Po konsultacijų su šalimis narėmis ir suinteresuotomis šalimis 2003 m. gruodžio mėn. buvo susitarta, kad tinkama data Kosmetikos gaminių ir vartotojams skirtų ne maisto produktų moksliniam komitetui pateikti papildomos informacijos apie naujus reikalavimus plaukų dažams yra 2005 m. liepos mėn. Todėl laikotarpis, kuriam šie plaukų dažai buvo įtraukti į Direktyvos 76/768/EEB III priedo 2 dalį, turi būti pratęstas.

               (3)

               Direktyva 76/768/EEB turi būti atitinkamai iš dalies pakeista.

               (4)

               Šioje direktyvoje numatytos priemonės atitinka Nuolatinio kosmetikos gaminių komiteto nuomonę,

         PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:
   1 straipsnis
   Direktyvos 76/768/EEB III priedo 2 dalies g punkte numeriams nuo 1 iki 60 data „2004 9 30“ keičiama į „2005 12 31“.
   2 straipsnis
   1.   Valstybės narės priima įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie, įsigalioję ne vėliau kaip iki 2004 m. spalio 1 d., įgyvendina šią direktyvą. Jos nedelsdamos pateikia Komisijai nuostatų tekstus ir koreliacines lenteles tarp tų nuostatų ir šios direktyvos.
   Valstybės narės, priimdamos šias nuostatas, pateikia jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.
   2.   Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų pagrindinių nacionalinės teisės aktų nuostatų tekstus.
   3 straipsnis
   Ši direktyva įsigalioja trečią dieną po jos paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
   4 straipsnis
   Ši direktyva skiriama valstybėms narėms.

      Priimta Briuselyje, 2004 m. rugsėjo 7 d.

            Komisijos vardu

         Olli REHN

            Komisijos narys

      (1)  OL L 262, 1976 9 27, p. 169. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Komisijos direktyva 2003/83/EB (OL L 238, 2003 9 25, p. 23).


title: 2008 m. birželio 30 d. Komisijos direktyva 2008/66/EB, iš dalies keičianti Tarybos direktyvą 91/414/EEB, įtraukiant veikliąsias medžiagas bifenoksą, diflufenikaną, fenoksapropą-P, fenpropidiną ir kvinoklaminą (Tekstas svarbus EEE)

text:
1.7.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 171/9

      KOMISIJOS DIREKTYVA 2008/66/EB
   2008 m. birželio 30 d.
   iš dalies keičianti Tarybos direktyvą 91/414/EEB, įtraukiant veikliąsias medžiagas bifenoksą, diflufenikaną, fenoksapropą-P, fenpropidiną ir kvinoklaminą
   (Tekstas svarbus EEE)
   EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,
   atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,
   atsižvelgdama į 1991 m. liepos 15 d. Tarybos direktyvą Nr. 91/414/EEB dėl augalų apsaugos produktų pateikimo į rinką (1), ypač į jos 6 straipsnio 1 dalį,
   kadangi:

               (1)

               Komisijos reglamentuose (EB) Nr. 451/2000 (2) ir (EB) Nr. 1490/2002 (3) nustatytos Direktyvos 91/414/EEB 8 straipsnio 2 dalyje nurodytos darbo programos trečiojo etapo išsamios įgyvendinimo taisyklės ir nustatytas veikliųjų medžiagų, kurias reikia įvertinti dėl to, ar jas įtraukti į Direktyvos 91/414/EEB I priedą, sąrašas. Šiame sąraše yra bifenoksas, diflufenikanas, fenoksapropas-P, fenpropidinas ir kvinoklaminas.

               (2)

               Šių veikliųjų medžiagų poveikis žmonių sveikatai ir aplinkai pranešėjų pasiūlytais naudojimo atvejais buvo įvertintas pagal reglamentuose (EB) Nr. 451/2000 ir (EB) Nr. 1490/2002 išdėstytas nuostatas. Be to, šiais reglamentais skiriamos ataskaitas rengiančios valstybės narės, kurios pagal Reglamento (EB) Nr. 1490/2002 10 straipsnio 1 dalies nuostatas Europos maisto saugos tarnybai (EMST) privalo pateikti atitinkamas vertinimo ataskaitas ir rekomendacijas. Belgija paskirta valstybe nare, rengiančia ataskaitą apie bifenoksą, o visa atitinkama informacija buvo pateikta 2005 m. liepos 4 d. Jungtinė Karalystė buvo paskirta ataskaitą apie diflufenikaną rengiančia valstybe nare, o visą reikiamą informaciją ji pateikė 2005 m. rugpjūčio 1 d. Austrija buvo paskirta valstybe nare, rengiančią ataskaitą apie fenoksapropą–P, o visą reikiamą informaciją ji pateikė 2005 m. gegužės 2 d. Prancūzija buvo paskirta valstybe nare, rengiančia ataskaitą apie fenpropidiną ir kvinoklaminą, o visa reikiama informacija buvo pateikta atitinkamai 2005 m. birželio 24 d. ir 2005 m. birželio 15 d.

               (3)

               Šias vertinimo ataskaitas valstybės narės persvarstė kartu su EMST ir 2007 m. lapkričio 14 d. pateikė Komisijai kaip EMST mokslines kvinoklamino, 2007 m. lapkričio 29 d. – bifenokso ir fenoksapropo-P, o 2007 m. gruodžio 17 d. – diflufenikano ir fenpropidino ataskaitas (4). Šias ataskaitas valstybės narės ir Komisija apsvarstė Maisto grandinės ir gyvūnų sveikatos nuolatiniame komitete ir 2008 m. kovo 14 d. pateikė kaip Komisijos bifenokso, diflufenikano, fenoksapropo-P, fenpropidino ir kvinoklamino peržiūros ataskaitas.

               (4)

               Po įvairiapusių tyrimų nustatyta, kad augalų apsaugos produktai, kurių sudėtyje yra bifenokso, diflufenikano, fenoksapropo-P, fenpropidino ir kvinoklamino, gali būti laikomi iš esmės atitinkančiais Direktyvos 91/414/EEB 5 straipsnio 1 dalies a ir b punktų reikalavimus, visų pirma dėl naudojimo paskirčių, kurios buvo išnagrinėtos ir išsamiai pateiktos Komisijos peržiūros ataskaitose. Todėl šias veikliąsias medžiagas tikslinga įtraukti į I priedą siekiant užtikrinti, kad augalų apsaugos produktai, kurių sudėtyje yra šių veikliųjų medžiagų, visose valstybėse narėse galėtų būti registruojami vadovaujantis tos direktyvos nuostatomis.

               (5)

               Nepažeidžiant tos išvados, reikėtų gauti papildomos informacijos tam tikrais konkrečiais klausimais. Direktyvos 91/414/EB 6 straipsnio 1 dalyje numatyta, kad medžiagos įtraukimas į I priedą gali priklausyti nuo tam tikrų sąlygų. Todėl tikslinga reikalauti, kad bifenoksas būtų toliau tiriamas, siekiant patvirtinti rizikos vartotojams ir ilgalaikės rizikos žolėdžiams žinduoliams vertinimą, ir kad fenpropidinas būtų toliau tiriamas, siekiant patvirtinti rizikos vertinimą, susijusį su ilgalaikiu pavojumi augalų sėklas lesantiems ir vabzdžialesiams paukščiams, bei kad pranešėjai pateiktų tokių tyrimų rezultatus.

               (6)

               Prieš įtraukiant veikliąją medžiagą į I priedą turėtų būti skiriamas tinkamas laikotarpis, per kurį valstybės narės ir suinteresuotos šalys galėtų pasirengti laikytis dėl veikliosios medžiagos įtraukimo atsiradusių naujų reikalavimų.

               (7)

               Nepažeidžiant Direktyvoje 91/414/EEB apibrėžtų reikalavimų, įtraukus veikliąją medžiagą į I priedą, valstybėms narėms turėtų būti suteiktas šešių mėnesių laikotarpis nuo tos medžiagos įtraukimo, per kurį jos persvarstytų galiojančias augalų apsaugos produktų, kurių sudėtyje yra bifenokso, diflufenikano, fenoksapropo-P, fenpropidino ir kvinoklamino, registracijas, siekdamos įsitikinti, kad laikomasi Direktyvoje 91/414/EEB, ypač jos 13 straipsnyje nustatytų reikalavimų ir I priede išdėstytų atitinkamų sąlygų. Valstybės narės atitinkamai turėtų iš dalies keisti, pakeisti arba panaikinti galiojančias registracijas pagal Direktyvos 91/414/EEB nuostatas. Nukrypstant nuo pirmiau minėto galutinio termino, reikėtų suteikti ilgesnį laikotarpį, per kurį, laikantis Direktyvoje 91/414/EEB nustatytų vienodų principų, kiekvienu numatytu naudojimo atveju būtų pateikti ir įvertinti III priede nurodyti visi kiekvieno augalų apsaugos produkto dokumentų rinkiniai.

               (8)

               Ankstesnė patirtis, įgyta į Direktyvos 91/414/EEB I priedą įtraukus veikliąsias medžiagas, įvertintas remiantis Komisijos reglamento (EEB) Nr. 3600/92 (5) nuostatomis, rodo, kad gali kilti sunkumų interpretuojant galiojančios registracijos savininkų pareigas, susijusias su galimybe naudotis duomenimis. Todėl siekiant išvengti tolesnių sunkumų, būtina aiškiau apibrėžti valstybių narių pareigas, visų pirma pareigą patikrinti, ar registracijos savininkas gali naudotis tos direktyvos II priedo reikalavimus atitinkančiu dokumentų rinkiniu. Tačiau aiškiau apibrėžus esamas pareigas valstybėms narėms arba registracijų savininkams naujų įsipareigojimų, palyginti su iki šiol priimtomis I priedą iš dalies keičiančiomis direktyvomis, neatsirastų.

               (9)

               Todėl Direktyvą 91/414/EEB reikėtų atitinkamai iš dalies pakeisti.

               (10)

               Šioje direktyvoje numatytos priemonės atitinka Maisto grandinės ir gyvūnų sveikatos nuolatinio komiteto nuomonę,

         PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:
   1 straipsnis
   Direktyvos 91/414/EB I priedas iš dalies keičiamas pagal šios direktyvos priedą.
   2 straipsnis
   Valstybės narės ne vėliau kaip iki 2009 m. birželio 30 d. priima ir paskelbia įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie įsigalioję įgyvendina šią direktyvą. Jos nedelsdamos pateikia Komisijai tų nuostatų tekstą bei tų nuostatų ir šios direktyvos atitikmenų lentelę.
   Tas nuostatas jos taiko nuo 2009 m. liepos 1 d.
   Valstybės narės, priimdamos tas nuostatas, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Valstybės narės nustato tokios nuorodos darymo tvarką.
   3 straipsnis
   1.   Prireikus, vadovaudamosi Direktyva 91/414/EEB, valstybės narės iki 2009 m. birželio 30 d. pakeičia arba panaikina esamas augalų apsaugos produktų, kurių sudėtyje yra veikliųjų medžiagų bifenokso, diflufenikano, fenoksapropo-P, fenpropidino ir kvinoklamino, registracijas.
   Iki tos dienos jos pirmiausia tikrina, ar laikomasi tos direktyvos I priede nurodytų reikalavimų, susijusių su bifenoksu, diflufenikanu, fenoksapropu–P, fenpropidinu ir kvinoklaminu, išskyrus įrašo apie tą medžiagą B dalyje apibrėžtus reikalavimus, ir ar registracijos savininkas turi arba gali naudotis visu dokumentų rinkiniu, atitinkančiu tos direktyvos II priedo reikalavimus, pagal 13 straipsnyje išdėstytas sąlygas.
   2.   Nukrypstant nuo šio straipsnio 1 dalies, valstybės narės ne vėliau kaip iki 2008 m. gruodžio 31 d. iš naujo įvertina kiekvieną registruotą augalų apsaugos produktą, kurio sudėtyje esanti veiklioji medžiaga bifenoksas, diflufenikanas, fenoksapropas-P, fenpropidinas ir kvinoklaminas yra vienintelė veiklioji medžiaga arba viena iš kelių veikliųjų medžiagų, kurios visos buvo išvardytos Direktyvos 91/414/EEB I priede, laikydamosi Direktyvos 91/414/EEB VI priede nustatytų vienodų principų ir remdamosi dokumentais, atitinkančiais minėtosios direktyvos III priedo reikalavimus bei atsižvelgdamos į jos I priede pateiktą atitinkamą įrašą dėl bifenokso, diflufenikano, fenoksapropo-P, fenpropidino ir kvinoklamino. Remdamosi tuo vertinimu, jos nustato, ar produktas atitinka Direktyvos 91/414/EEB 4 straipsnio 1 dalies b, c, d ir e punktuose išdėstytus reikalavimus.
   Tai nustačiusios valstybės narės:

               a)

               jei būtina, iš dalies keičia arba panaikina produkto, kurio sudėtyje bifenoksas, diflufenikanas, fenoksapropas-P, fenpropidinas ir kvinoklaminas yra vienintelė veiklioji medžiaga, registraciją ne vėliau kaip iki 2012 m. gruodžio 31 d.; arba

               b)

               jei būtina, iš dalies pakeičia arba panaikina produkto, kurio sudėtyje bifenoksas, diflufenikanas, fenoksapropas-P, fenpropidinas ir kvinoklaminas yra viena iš kelių veikliųjų medžiagų, registraciją iki 2012 m. gruodžio 31 d. arba iki tokiam pakeitimui ar panaikinimui skirtos dienos, nustatytos atitinkama direktyva ar direktyvomis, kuriomis atitinkama medžiaga ar medžiagos buvo įtrauktos į Direktyvos 91/414/EEB I priedą, pasirinkdamos vėliausią datą.

         4 straipsnis
   Ši direktyva įsigalioja 2009 m. sausio 1 d.
   5 straipsnis
   Ši direktyva skirta valstybėms narėms.

      Priimta Briuselyje, 2008 m. birželio 30 d.

            Komisijos vardu

         Androulla VASSILIOU

            Komisijos narė

      (1)  OL L 230, 1991 8 19, p. 1. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Komisijos direktyva 2008/45/EB (OL L 94, 2008 4 5, p. 21).

      (2)  OL L 55, 2000 2 29, p. 25. Reglamentas su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 1044/2003 (OL L 151, 2003 6 19, p. 32).

      (3)  OL L 224, 2002 8 21, p. 23. Reglamentas su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 1095/2007 (OL L 246, 2007 9 21, p. 19).

      (4)  EMST mokslinė ataskaita (2007) 119, 1–84, „Bendros veikliosios medžiagos pesticido bifenokso keliamos rizikos vertinimo tarpusavio peržiūros išvados “ (pateikta 2007 m. lapkričio 29 d.).
   EMST mokslinė ataskaita (2007) 122, 1–84, „Bendros veikliosios medžiagos pesticido diflufenikano keliamos rizikos vertinimo tarpusavio peržiūros išvados “ (pateikta 2007 m. gruodžio 17 d.).
   EMST mokslinė ataskaita (2007) 121, 1–76, „Bendros veikliosios medžiagos pesticido fenoksapropo P keliamos rizikos vertinimo tarpusavio peržiūros išvados “ (pateikta 2007 m. lapkričio 29 d.).
   EMST mokslinė ataskaita (2007) 124, 1–84, „Bendros veikliosios medžiagos pesticido fenpropidino keliamos rizikos vertinimo tarpusavio peržiūros išvados “ (pateikta 2007 m. gruodžio 17 d., persvarstyta 2008 m. sausio 29 d. koreguojant neteisingus rizikos vandens aplinkai vertinimo apskaičiavimus).
   EMST mokslinė ataskaita (2007) 117, 1–70, „Bendros veikliosios medžiagos pesticido kvinoklamino keliamos rizikos vertinimo peržiūros išvados “ (pateikta 2007 m. lapkričio 14 d.).

      (5)  OL L 366, 1992 12 15, p. 10. Reglamentas su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 416/2008 (OL L 125, 2008 5 9, p. 25).

      PRIEDAS
      Direktyvos 91/414/EEB I priedo lentelės pabaigoje įrašoma:

                     Nr.

                     Įprastas pavadinimas, identifikavimo numeriai

                     IUPAC pavadinimas

                     Grynumas (1)

                     Įsigalioja

                     Galiojimo termino pabaiga

                     Specialiosios nuostatos

                     „186

                     Bifenoksas
                     CAS Nr. 42576-02-3
                     CIPAC Nr. 413

                        Metil-5-(2,4-dichlorfenoksi)-2-nitrobenzoatas

                     ≥ 970 g/kg priemaišos:

                                 maks. 3 g/kg 2,4-dichlorfenolio

                                 maks. 6 g/kg 2,4-dichloranizolio

                     2009 m. sausio 1 d.

                     2018 m. gruodžio 31 d.

                     A   DALIS
                     Galima įregistruoti tik kaip herbicidą.
                     B   DALIS
                     Įgyvendinant VI priede numatytus vienodus principus, atsižvelgiama į bifenokso peržiūros ataskaitos išvadas, ypač į jos I ir II priedėlius, priimtus Maisto grandinės ir gyvūnų sveikatos nuolatiniame komitete 2008 m. kovo 14 d.
                     Atlikdamos šį bendrą vertinimą, valstybės narės privalo ypatingą dėmesį skirti:

                                 —

                                 asmenų, dirbančių su šia medžiaga, saugai ir užtikrinti, kad naudojimo instrukcijose būtų numatyta naudoti tinkamas asmens apsaugos priemones;

                                 —

                                 bifenokso likučių gyvūninės kilmės produktuose ir sėjomainos būdu auginamose kultūrose poveikiui vartotojams per maistą.

                           Susijusios valstybės narės gali prašyti pateikti:

                                 —

                                 informaciją apie bifenokso ir jo metabolito hidroksibifenokso rūgšties likučius gyvūninės kilmės maisto produktuose ir bifenokso likučius sėjomainos būdu keičiamose kultūrose.

                                 —

                                 informaciją, reikalingą norint toliau nagrinėti bifenokso naudojamo ilgalaikio pavojaus žolėdžiams žinduoliams problemą.

                           Jos užtikrina, kad pranešėjas šiuos patvirtinančius duomenis ir informaciją pateiktų Komisijai per du dvejus metus nuo šios direktyvos įsigaliojimo.

                     187

                     Diflufenikanas
                     CAS Nr. 83164-33-4
                     CIPAC Nr. 462

                        2′,4′-difluor-2-(α,α,α-trifluor-m-toliloksi)-nikotinanilidas

                     ≥ 970 g/kg

                     2009 m. sausio 1 d.

                     2018 m. gruodžio 31 d.

                     A   DALIS
                     Galima įregistruoti tik kaip herbicidą.
                     B   DALIS
                     Įgyvendinant VI priede numatytus vienodus principus, atsižvelgiama į diflufenikano peržiūros ataskaitos išvadas, ypač į jos I ir II priedėlius, priimtus Maisto grandinės ir gyvūnų sveikatos nuolatiniame komitete 2008 m. kovo 14 d.
                     Atlikdamos šį bendrą vertinimą, valstybės narės privalo ypatingą dėmesį skirti:

                                 —

                                 vandens organizmų apsaugai; priemonių, skirtų pavojui mažinti (pvz., apsaugos zonų), taikymui tam tikrais atvejais;

                                 —

                                 netikslinių augalų apsaugai. priemonių, skirtų pavojui mažinti (pvz., nepurškimo apsaugos zonų), taikymui tam tikrais atvejais.

                     188

                     Fenoksapropas–P
                     CAS Nr. 113158-40-0
                     CIPAC Nr. 484

                        R)–2[4-(6-chlor-2-benzoksazolil)oksi]-fenoksi]-propano rūgštis

                     ≥ 920 g/kg

                     2009 m. sausio 1 d.

                     2018 m. gruodžio 31 d.

                     A   DALIS
                     Galima įregistruoti tik kaip herbicidą..
                     B   DALIS
                     Įgyvendinant VI priede numatytus vienodus principus, atsižvelgiama į fenoksapropo-P peržiūros ataskaitos išvadas, ypač į jos I ir II priedėlius, priimtus Maisto grandinės ir gyvūnų sveikatos nuolatiniame komitete 2008 m. kovo 14 d.
                     Atlikdamos šį bendrą įvertinimą, valstybės narės turi ypatingą dėmesį skirti:

                                 —

                                 asmenų, dirbančių su šia medžiaga, saugai ir užtikrinti, kad naudojimo instrukcijose būtų numatyta naudoti tinkamas asmens apsaugos priemones;

                                 —

                                 netikslinių augalų apsaugai;

                                 —

                                 apsauginės medžiagos dietilmefenpiro buvimui pagamintuose produktuose dėl galimo poveikio su ja dirbantiems asmenims ir praeiviams;

                                 —

                                 nuolatinio cheminės medžiagos ir kai kurių jos skilimo produktų buvimo vėsesnėse zonose ir teritorijose, kur gali susidaryti anaerobinės sąlygos.

                           Prireikus registracijos sąlygose turėtų būti numatytos rizikos sumažinimo priemonės.

                     189

                     Fenpropidinas
                     CAS Nr. 67306-00-7
                     CIPAC Nr. 520

                        (R,S)-1-[3-(4-tret-butilfenilas)-2-metipropil]-piperidinas

                     ≥ 960 g/kg (racematas)

                     2009 m. sausio 1 d.

                     2018 m. gruodžio 31 d.

                     A   DALIS
                     Galima įregistruoti tik kaip fungicidą.
                     B   DALIS
                     Įgyvendinant VI priede numatytus vienodus principus, atsižvelgiama į fenpropidino peržiūros ataskaitos išvadas, ypač į jos I ir II priedėlius, priimtus Maisto grandinės ir gyvūnų sveikatos nuolatiniame komitete 2008 m. kovo 14 d.
                     Atlikdamos šį bendrą įvertinimą, valstybės narės turi ypatingą dėmesį skirti:

                                 —

                                 asmenų, dirbančių su šia medžiaga, saugai ir užtikrinti, kad naudojimo instrukcijose būtų numatyta naudoti tinkamas asmens apsaugos priemones;

                                 —

                                 vandens organizmų apsaugai ir užtikrinti, kad registracijos sąlygose prireikus būtų numatytos rizikos sumažinimo priemonės, pavyzdžiui, apsaugos zonų kūrimas,

                           Susijusios valstybės narės gali prašyti pateikti:

                                 —

                                 informaciją, reikalingą toliau nagrinėti ilgalaikio pavojaus augalų sėklas lesantiems ir vabzdžialesiams paukščiams dėl fenpropidino naudojimo problemą.

                           Jos užtikrina, kad pranešėjas šiuos patvirtinančius duomenis ir informaciją pateiktų Komisijai per dvejus metus nuo šios direktyvos įsigaliojimo.

                     190

                     Kvinoklaminas
                     CAS Nr. 2797-51-5
                     CIPAC Nr. 648

                        2-amino-3-chlor-1,4-naftochinonas

                     ≥ 965 g/kg priemaišos:
                     dichlonas (2,3-dichlor-1,4-naftochinonas) maks. 15 g/kg

                     2009 m. sausio 1 d.

                     2018 m. gruodžio 31 d.

                     A   DALIS
                     Galima įregistruoti tik kaip herbicidą.
                     B   DALIS
                     Vertindamos paraiškas registruoti augalų apsaugos produktus, kurių sudėtyje yra kvinoklamino ir kurie nėra skirti dekoratyviniams ar šiltnamių augalams, valstybės narės ypatingą dėmesį skiria 4 straipsnio 1 dalies b punkte nurodytiems kriterijams ir užtikrina, kad visi būtini duomenys ir informacija būtų pateikiami prieš registruojant tokius produktus.
                     Įgyvendinant VI priede numatytus vienodus principus, atsižvelgiama į kvinoklamino peržiūros ataskaitos išvadas, ypač į jos I ir II priedėlius, priimtus Maisto grandinės ir gyvūnų sveikatos nuolatiniame komitete 2008 m. kovo 14 d.
                     Atlikdamos šį bendrą įvertinimą, valstybės narės turi ypatingą dėmesį skirti:

                                 —

                                 asmenų, dirbančių su šia medžiaga, ir praeivių saugai ir užtikrinti, kad naudojimo instrukcijose būtų numatyta naudoti tinkamas asmens apsaugos priemones;

                                 —

                                 vandens organizmų apsaugai;

                                 —

                                 paukščių ir smulkių žinduolių apsaugai;

                           Naudojimo sąlygose prireikus turėtų būti numatytos atitinkamos rizikos sumažinimo priemonės.

         (1)  Papildoma informacija apie veikliųjų medžiagų tapatumą ir specifikaciją pateikta jų peržiūros ataskaitose.“


title: 2008 m. spalio 28 d. Komisijos direktyva 2008/100/EB, iš dalies keičianti Tarybos direktyvos 90/496/EEB dėl maisto produktų maistingumo ženklinimo nuostatas dėl rekomenduojamų paros suvartojimo normų, energinės vertės perskaičiavimo koeficientų ir apibrėžčių (Tekstas svarbus EEE)

text:
29.10.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 285/9

      KOMISIJOS DIREKTYVA 2008/100/EB
   2008 m. spalio 28 d.
   iš dalies keičianti Tarybos direktyvos 90/496/EEB dėl maisto produktų maistingumo ženklinimo nuostatas dėl rekomenduojamų paros suvartojimo normų, energinės vertės perskaičiavimo koeficientų ir apibrėžčių
   (Tekstas svarbus EEE)
   EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,
   atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,
   atsižvelgdama į 1990 m. rugsėjo 24 d. Tarybos direktyvą 90/496/EEB dėl maisto produktų maistingumo ženklinimo (1), ypač į jos 1 straipsnio 4 dalies a ir j punktus ir 5 straipsnio 2 dalį,
   pasikonsultavusi su Europos maisto saugos tarnyba,
   kadangi:

               (1)

               Direktyvoje 90/496/EEB nurodyta, kad skaidulinės medžiagos turėtų būti apibrėžtos.

               (2)

               Tokių teiginių apie maistingumą kaip „skaidulinių medžiagų šaltinis“ arba „daug skaidulinių medžiagų“ sąlygos yra nustatytos 2006 m. gruodžio 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1924/2006 dėl teiginių apie maisto produktų maistingumą ir sveikatingumą (2) priede.

               (3)

               Dėl aiškumo ir nuoseklumo su kitais Bendrijos teisės aktais, kuriuose minima ši sąvoka, reikalinga pateikti „skaidulinių medžiagų“ apibrėžtį.

               (4)

               Apibrėžiant skaidulines medžiagas reikia vadovautis atitinkamomis Codex Alimentarius normomis ir Europos maisto saugos tarnybos Dietinių produktų, mitybos ir alergologijos specialistų grupės pranešimu apie skaidulines medžiagas, paskelbtu 2007 m. liepos 6 d.

               (5)

               Skaidulinės medžiagos tradiciškai vartojamos kaip augalų medžiaga ir turi vieną ar daugiau teigiamų fiziologinių poveikių, tokių kaip: maisto slinkimo žarnynu pagreitėjimas, išmatų tūrio padidėjimas, yra fermentuojamos gaubtinės žarnos mikrofloros, bendro cholesterolio kiekio, MTL cholesterolio kiekio, gliukozės kiekio po valgio arba insulino kiekio kraujyje sumažėjimas. Naujausių mokslinių tyrimų duomenimis, panašių teigiamų fiziologinių poveikių gali turėti kiti, nevirškinami ir natūraliai nesantys vartojamame maiste, angliavandenių polimerai. Todėl tikslinga, kad į skaidulinių medžiagų apibrėžtį būtų įtraukti angliavandenių polimerai, turintys vieną ar daugiau teigiamų fiziologinių poveikių.

               (6)

               Augalinės kilmės angliavandenių polimerai, atitinkantys skaidulinių medžiagų apibrėžtį, gali būti glaudžiai susiję su augalų ligninu ar kitais neangliavandenių komponentais, tokiais, kaip fenolio junginiai, vaškai, saponinai, fitatai, kutinas, fitosteroliai. Kai šios medžiagos yra glaudžiai susijusios su augalinės kilmės angliavandenių polimerais ir skaidulinių medžiagų analizei ekstrahuojamos su angliavandenių polimerais, jos galėtų būti laikomos skaidulinėmis medžiagomis. Tačiau, kai šios medžiagos atskiriamos nuo angliavandenių polimerų ir jomis papildomas maistas, jos neturėtų būti laikomos skaidulinėmis medžiagomis.

               (7)

               Kad būtų atsižvelgta į naujus mokslo ir technologijos pasiekimus, reikia iš dalies pakeisti energinės vertės perskaičiavimo koeficientų sąrašą.

               (8)

               Maisto ir žemės ūkio organizacijos (MŽŪO) techninio seminaro apie Maisto energinės vertės analizės metodus ir perskaičiavimo koeficientus ataskaitoje nurodoma, kad 70 procentų tradiciniuose maisto produktuose esančių skaidulinių medžiagų yra fermentuojamos. Todėl tikslinga, kad vidutinė skaidulinių medžiagų energinė vertė būtų 8 kJ/g (2 kcal/g).

               (9)

               Eritritolis gali būti naudojamas įvairiuose maisto produktuose; be kita ko, jis naudojamas kaip maistinių medžiagų, pavyzdžiui, cukraus, pakaitalas, kai norima sumažinti energinę vertę.

               (10)

               Eritritolis yra poliolis ir, remiantis Direktyvos 90/496/EEB 5 straipsnio 1 dalyje pateiktomis taisyklėmis, jo energinė vertė turėtų būti skaičiuojama taikant poliolių energinės vertės perskaičiavimo koeficientą, t. y. 10 kJ/g (2,4 kcal/g). Taikant šį energinės vertės perskaičiavimo koeficientą, vartotojas būtų nepakankamai informuotas apie sumažintą produkto energinę vertę, kuri buvo pasiekta, naudojant eritritolį jo gamyboje. 2003 m. kovo mėn. paskelbtoje nuomonėje dėl eritritolio Maisto produktų mokslinis komitetas pažymėjo, kad eritritolio teikiama energija yra mažesnė nei 0,9 kJ/g (mažesnė nei 0,2 kcal/g). Todėl tikslinga patvirtinti tinkamą eritritolio energinės vertės perskaičiavimo koeficientą.

               (11)

               Direktyvos 90/496/EEB priede išvardyti vitaminai ir mineralinės medžiagos, kurie gali būti nurodomi ženklinant maistingumą, apibrėžtos jų rekomenduojamos paros normos (RPN) ir nustatyta reikšmingo kiekio skaičiavimo taisyklė. Šiuo RPN sąrašu siekiama pateikti maistingumo ženklinimui taikomas vertes ir reikšmingo kiekio skaičiavimo taisyklę.

               (12)

               Reikšmingo kiekio taisykle, nustatyta Direktyvos 90/496/EEB priede, remiamasi kituose Bendrijos teisės aktuose, ypač 2002 m. birželio 10 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2002/46/EB dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su maisto papildais, suderinimo (3) 8 straipsnio 3 dalyje, Reglamento (EB) Nr. 1924/2006 priede ir 2006 m. gruodžio 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1924/2006 dėl maisto produktų papildymo vitaminais ir mineralais bei tam tikromis kitomis medžiagomis (4) 6 straipsnio 6 dalyje.

               (13)

               RPN, išvardintos Direktyvos 90/496/EEB priede, yra pagrįstos MŽŪO ir PSO ekspertų konsultacinio pasitarimo, vykusio Helsinkyje 1988 m., rekomendacija.

               (14)

               Siekiant užtikrinti suderinamumą su kitais Bendrijos teisės aktais, dabartinis vitaminų, mineralinių medžiagų ir jų RPN sąrašas turėtų būti atnaujintas, atsižvelgiant į mokslinius pasiekimus po 1988 m.

               (15)

               2003 m. kovo 5 d. paskelbtoje nuomonėje dėl nurodomųjų maistingumo ženklinimo verčių, Maisto produktų mokslinis komitetas įtraukė nurodomąsias ženklinimo vertes suaugusiesiems. Į šią nuomonę įtraukti vitaminai ir mineralinės medžiagos, išvardinti Direktyvos 2006/46/EB I priede ir Reglamento (EB) Nr. 1925/2006 I priede.

               (16)

               Todėl Direktyvos 90/496/EEB priedas turėtų būti iš dalies pakeistas.

               (17)

               Šioje direktyvoje numatytos priemonės atitinka Maisto grandinės ir gyvūnų sveikatos nuolatinio komiteto nuomonę,

         PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:
   1 straipsnis
   Direktyva 90/496/EEB iš dalies keičiama taip:

               1.

               1 straipsnio 4 dalies j punktas papildomas šiuo sakiniu:
               „Medžiagos apibrėžtis ir jei būtina, tyrimo metodai, įtraukiami į II priedą,“

               2.

               5 straipsnio 1 dalyje įrašomos šios įtraukos:

                           „—

                           skaidulinės medžiagos 2 kcal/g – 8 kJ/g,

                           —

                           eritritolis 0 kcal/g – 0 kJ/g.“

               3.

               Priedas yra pakeičiamas šios direktyvos I priede pateiktu tekstu.

               4.

               Įtraukiamas šios direktyvos II priedo tekstas.

         2 straipsnis
   1.   Valstybės narės priima įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie, įsigalioję ne vėliau kaip iki 2009 m. spalio 31 d., įgyvendina šią direktyvą. Jos nedelsdamos pateikia Komisijai tų nuostatų tekstą ir tų nuostatų bei šios direktyvos atitikties lentelę.
   Šias nuostatas jos taiko taip, kad nuo 2012 m. spalio 31 d. būtų uždrausta prekyba produktais, neatitinkančiais Direktyvos 90/496/EEB, su pakeitimais, padarytais šia direktyva.
   Priimdamos tas nuostatas, valstybės narės daro jose nuorodą į šią direktyvą, arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Valstybės narės nustato tokios nuorodos darymo tvarką.
   2.   Valstybės narės Komisijai pateikia šios direktyvos taikymo srityje priimtų pagrindinių nacionalinių teisės aktų nuostatų tekstus.
   3 straipsnis
   Ši direktyva įsigalioja dvidešimtą dieną nuo jos paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
   4 straipsnis
   Ši direktyva skirta valstybėms narėms.

      Priimta Briuselyje, 2008 m. spalio 28 d.

            Komisijos vardu

         Androulla VASSILIOU

            Komisijos narė

      (1)  OL L 276, 1990 10 6, p. 40.

      (2)  OL L 12, 2007 1 18, p. 3.

      (3)  OL L 183, 2002 7 12, p. 51.

      (4)  OL L 404, 2006 12 30, p. 26.

      I PRIEDAS
      Direktyvos 90/496/EEB priedas keičiamas taip:

            „I PRIEDAS
            Vitaminai ir mineralinės medžiagos, kurios gali būti nurodomos, ir jų rekomenduojamos paros normos (RPN)

                        Vitaminas A (g)

                        800

                        Vitaminas D (g)

                        5

                        Vitaminas E (mg)

                        12

                        Vitaminas K (g)

                        75

                        Vitaminas C (mg)

                        80

                        Tiaminas (mg)

                        1,1

                        Riboflavinas (mg)

                        1,4

                        Niacinas (mg)

                        16

                        Vitaminas B6 (mg)

                        1,4

                        Folio rūgštis (g)

                        200

                        Vitaminas B12 (g)

                        2,5

                        Biotinas (g)

                        50

                        Pantoteno rūgštis (mg)

                        6

                        Kalis (mg)

                        2 000

                        Chloridas (mg)

                        800

                        Kalcis (mg)

                        800

                        Fosforas (mg)

                        700

                        Magnis (mg)

                        375

                        Geležis (mg)

                        14

                        Cinkas (mg)

                        10

                        Varis (mg)

                        1

                        Manganas (mg)

                        2

                        Fluoridas (mg)

                        3,5

                        Selenas (μg)

                        55

                        Chromas (μg)

                        40

                        Molibdenas (μg)

                        50

                        Jodas (μg)

                        150

                  Sprendžiant, kas sudaro reikšmingą kiekį, orientuojamasi į 15 % šiame priede nurodytos rekomenduojamos paros normos 100 g arba 100 ml produkto arba pakuotėje, jei joje yra tik viena porcija.“

      II PRIEDAS
      Direktyva 90/496/EEB papildoma šiuo II priedu:

            „II PRIEDAS
            Medžiagų, priskiriamų skaidulinėms medžiagoms, apibrėžtis ir tyrimo metodai, kaip nurodyta 1 straipsnio 4 dalies j punkte
            Medžiagų, priskiriamų skaidulinėms medžiagoms, apibrėžtis
            Šioje direktyvoje „skaidulinės medžiagos“ reiškia angliavandenių polimerus, sudarytus iš trijų ar daugiau monomerų grandžių, kurie nėra nei virškinami, nei absorbuojami žmogaus plonosiose žarnose ir priklauso šioms kategorijoms:

                        —

                        valgomieji angliavandenių polimerai, natūraliai esantys maiste,

                        —

                        valgomieji angliavandenių polimerai, išgauti iš maisto žaliavos fiziniu, fermentavimo arba cheminiu būdu ir turintys teigiamą fiziologinį poveikį, patvirtintą visuotinai pripažintais moksliniais įrodymais,

                        —

                        valgomieji sintetiniai angliavandenių polimerai, turintys teigiamą fiziologinį poveikį, patvirtintą visuotinai pripažintais moksliniais įrodymais.“