title: 1998 m. kovo 17 d. Tarybos direktyva 98/18/EB dėl keleivinių laivų saugos taisyklių ir standartų

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

31998L0018

Oficialusis leidinys L 144 , 15/05/1998 p. 0001 - 0115

		Tarybos direktyva 98/18/EB1998 m. kovo 17 d.dėl keleivinių laivų saugos taisyklių ir standartųEUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 84 straipsnio 2 dalį,atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą [1],atsižvelgdama į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [2],laikydamasi Sutarties [3] 189c straipsnyje nustatytos tvarkos,(1) kadangi pagal bendrą transporto politiką turi būti priimtos papildomos priemonės jūrų transporto saugai užtikrinti;(2) kadangi paskutinės keleivinių laivų avarijos kelia Bendrijai didelį susirūpinimą, ypač tos avarijos, kurių metu žūva daug žmonių; kadangi visoje Bendrijoje keleiviniais laivais ir greitaeigiais keleiviniais laivais besinaudojantys asmenys turi teisę tikėtis atitinkamo laivų saugos lygio ir juo pasikliauti;(3) kadangi darbo įrangai ir darbuotojų asmeninės apsaugos priemonėms ši direktyva netaikoma dėl to, kad jūriniais vidaus keliais plaukiojančiuose keleiviniuose laivuose naudojamai įrangai taikomos 1989 m. birželio 12 d. Tarybos direktyvos 89/391/EEB dėl priemonių darbuotojų saugai ir sveikatos apsaugai darbe gerinti nustatymo [4] ir atitinkamų su ja susijusių atskirų direktyvų nuostatos;(4) kadangi keleivių vežimo tarp valstybių narių jūrų transportu paslaugas jau liberalizavo Reglamentas (EEB) Nr. 4055/86 [5]; kadangi Reglamentu (EEB) Nr. 3577/92 [6] numatytą laisvės teikti paslaugas principą valstybių narių jūrų transporte (jūrų kabotažas) visoje Bendrijoje bus baigta diegti per kitus kelerius metus;(5) kadangi siekiant užtikrinti aukštą saugos lygį ir pašalinti prekybos kliūtis, vietines paslaugas teikiantiems keleiviniams laivams ir laivams būtina nustatyti atitinkamo lygio suderintus saugos standartus; kadangi tarptautiniais maršrutais plaukiojančių laivų standartus kuria Tarptautinė jūrų organizacija (TJO); kadangi ši direktyva nustato tvarką, pagal kurią prašoma TJO imtis veiksmų tarptautinių maršrutų standartams suderinti su šios direktyvos standartais;(6) kadangi, kaip siūloma Komisijos pranešime "Bendra saugių jūrų politika", Taryba 1993 m. birželio 8 d. rezoliucijoje dėl bendros saugios jūrų politikos [7] ir Europos Parlamentas, inter alia, 1994 m. spalio 27 d. rezoliucijoje [8] dėl saugos jūroje ragino Komisiją kuo greičiau pateikti nustatytos formos pasiūlymą dėl jūriniais vidaus keliais plaukiojančių keleivinių laivų saugos taisyklių;(7) kadangi, visų pirma, atsižvelgiant į keleivinio jūrų transporto vidaus rinkos mastą bendrą laivų saugos lygį visoje Bendrijoje galima nustatyti tik veiksmais Bendrijos lygiu;(8) kadangi atsižvelgiant į proporcingumo principą Tarybos direktyva yra tinkamas teisinis dokumentas, numatantis vienodo ir privalomo saugos standartų taikomo valstybėse narėse sistemą, palikdamas kiekvienai valstybei narei teisę pasirinkti jos vidaus sistemai geriausiai tinkančias įgyvendinimo priemones;(9) kadangi siekiant tobulinti saugą ir vengti konkurencijos iškraipymų bendrus saugos reikalavimus reikėtų taikyti visiems Bendrijoje jūriniais vidaus maršrutais plaukiojantiems keleiviniams laivams ir greitaeigiams laivams, neatsižvelgiant į vėliavą, su kuria jie plaukioja; kadangi, vis dėlto, šių reikalavimų reikėtų netaikyti tam tikrų kategorijų laivams, kuriems šios direktyvos taisyklės netinka techniškai arba jos ekonomiškai neperspektyvios;(10) kadangi keleivinius laivus reikėtų priskirti skirtingoms klasėms atsižvelgiant į nuotolius ir sąlygas jūros zonose, kuriose jie plaukioja; kadangi greitaeigiai laivai turėtų būti skirstomi kategorijomis pagal TJO parengto Greitaeigių laivų kodekso nuostatas;(11) kadangi pagrindinė referencinė saugos standartų bazė turėtų būti 1974 m. Konvencija dėl žmogaus gyvybės apsaugos jūroje, su padarytais pakeitimais, apimanti tarptautiniu mastu suderintus tarptautiniais maršrutais plaukiojančių keleivinių laivų ir greitaeigių keleivinių laivų standartus ir atitinkamas TJO rezoliucijas bei kitas šią konvenciją papildančias ir aiškinančias priemones;(12) kadangi reikia laikytis skirtingo požiūrio rengiant naujų ir eksploatuojamų skirtingos klasės keleivinių laivų saugos reikalavimus, užtikrinančius lygiavertį saugos lygį, atsižvelgiant į šių atskirų klasių konkrečius poreikius ir apribojimus; kadangi naujų ir eksploatuojamų laivų saugos reikalavimų skirtumus tikslinga išsaugoti, nes naujų laivų taisykles taikant eksploatuojamiems laivams pastarųjų konstrukciją tektų gerokai pertvarkyti ir jie pasidarytų ekonomiškai neperspektyvūs;(13) kadangi eksploatuojamų laivų modernizavimo pagal šioje direktyvoje numatytus standartus finansiniai ir techniniai padariniai pateisina tam tikrus pereinamuosius laikotarpius; kadangi atsižvelgiant į didelį Graikijos salų skaičių, į poreikį išsaugoti jų nuolatinį ir dažną sujungimą jūra, į didelį poveikį, kurį šioms transporto operacijoms ir su jomis susijusioms darbo vietoms padarytų neatidėliotinas pagrindinių modernizavimo reikalavimų taikymas nuo 2000 m. spalio 1 d. senesniems kaip 27 metų eksploatuojamiems laivams, tikslinga netaikyti pirmiau minėtų reikalavimų šiems tik tarp Graikijos uostų plaukiojantiems laivams, kurių naudojimas visuose Bendrijos jūriniuose vidaus maršrutuose bus nutrauktas ne vėliau kaip tą dieną, kai tokių laivų eksploatavimo trukmė bus 35 metai;(14) kadangi atsižvelgiant į greitaeigių keleivinių laivų ir tradicinių keleivinių laivų koncepcijos, konstrukcijos ir naudojimo esminius skirtumus turėtų būti reikalaujama, kad šie laivai atitiktų specialias taisykles;(15) kadangi jūrinė borto aparatūra, atitinkanti 1996 m. gruodžio 20 d. Tarybos direktyvos 96/98/EEB dėl laivų įrenginių [9] nuostatas, ją instaliuojant keleiviniame laive neturėtų būti papildomai bandoma, nes šiems įrenginiams jau taikomi pirmiau minėtos direktyvos standartai ir procedūros;(16) kadangi siekdamos užtikrinti šios direktyvos visapusišką taikymą valstybės narės už nacionalinių nuostatų, priimtų pagal šios direktyvos reikalavimus, pažeidimą turėtų nustatyti baudų sistemą ir gali kontroliuoti, ar laikomasi šios direktyvos nuostatų, grindžiamų 1995 m. birželio 19 d. Tarybos direktyva 95/21/EB dėl laivo saugumo, taršos prevencijos ir darbo bei gyvenimo sąlygų laivuose tarptautinių standartų taikymo laivams, atplaukiantiems į Bendrijos uostus ir plaukiojantiems valstybių narių jurisdikcijai priklausančiuose vandenyse (uosto valstybės kontrolės) [10];(17) kadangi, vykdydamos kontrolę pagal komiteto procedūrą, valstybės narės gali priimti vietinėmis sąlygomis pagrįstus papildomus saugos reikalavimus, leisti naudoti lygiaverčius standartus ar esant tam tikroms veikimo sąlygoms šios direktyvos nuostatoms taikyti išlygas arba susiklosčius ypač pavojingoms aplinkybėms imtis apsaugos priemonių;(18) kadangi būtina, kad iš valstybių narių atstovų sudarytas Komitetas padėtų Komisijai veiksmingai taikyti šią direktyvą; kadangi šios veiklos gali imtis 1993 m. rugsėjo 13 d. Tarybos direktyvos 93/75/EB dėl būtiniausių reikalavimų į Bendrijos uostus įplaukiantiems arba iš jų išplaukiantiems laivams, vežantiems pavojingus arba aplinką teršiančius krovinius [11], 12 straipsniu įsteigtas komitetas;(19) kadangi šios direktyvos ir I priedo atitinkamas nuostatas pirmiau minėtas komitetas gali pritaikyti, kad būtų atsižvelgiama į tarptautinius pokyčius, ypač į tarptautinių konvencijų pakeitimus;(20) kadangi siekiant kontroliuoti veiksmingą šios direktyvos įgyvendinimą ir vykdymą, turi būti tiriami nauji ir eksploatuojami keleiviniai laivai bei laivai; kadangi šios direktyvos nuostatų laikymąsi turi patvirtinti vėliavos valstybės administracijos arba jos vardu išduodamas sertifikatas,PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:1 straipsnisPaskirtisŠios direktyvos paskirtis - naujuose ir eksploatuojamuose keleiviniuose laivuose bei greitaeigiuose keleiviniuose laivuose diegti vienodą gyvybės ir turto saugos lygį, kai abiejų kategorijų laivai plaukioja jūriniais vidaus maršrutais, ir nustatyti tarptautinio lygmens derybų, skirtų tarptautiniais maršrutais plaukiojančių keleivinių laivų taisyklėms suderinti, darbo tvarką.2 straipsnisApibrėžimaiŠioje direktyvoje ir jos prieduose:a) "Tarptautinės konvencijos" - tai tarptautinė 1974 m. konvencija dėl žmonių gyvybės apsaugos jūroje (1974 m. Solas konvencija) ir tarptautinė 1966 m. konvencija dėl krovos žymių, kartu su jų protokolais ir pakeitimais, galiojančiais šios direktyvos priėmimo dieną;b) "Neapgadinto laivo stovumo kodeksas" - tai "Visų tipų laivų, kuriems galioja TJO dokumentai, neapgadinto laivo stovumo kodeksas", išdėstytas 1993 m. lapkričio 4 d. TJO Asamblėjos rezoliucijoje A.749 (18), su šios direktyvos priėmimo dieną padarytais pakeitimais;c) "Greitaeigių laivų kodeksas" - tai "Tarptautinis greitaeigių laivų saugos kodeksas", išdėstytas TJO Saugos jūroje komiteto 1994 m. gegužės 20 d. rezoliucijoje MSC 36 (63), su šios direktyvos priėmimo dieną padarytais pakeitimais;d) "GMDSS" - tai globalinė jūrų avarinio ryšio ir saugumo sistema, apibrėžta 1974 m. Solas konvencijos IV skyriuje, su šios direktyvos priėmimo dieną padarytais pakeitimais;e) "keleivinis laivas" - tai daugiau kaip 12 keleivių vežantis laivas;f) "greitaeigis keleivinis laivas" - tai greitaeigis laivas, apibrėžtas 1974 m. Solas konvencijos X skyriaus 1 taisyklėje, su šios direktyvos priėmimo dieną padarytais pakeitimais, vežanti daugiau kaip 12 keleivių;jūriniais vidaus maršrutais, B, C arba D klasės jūros rajonais plaukiojantys keleiviniai laivai nelaikomi greitaeigiais keleiviniais laivais, jeigu:- jų vandentalpa iki konstrukcinės vaterlinijos mažesnė kaip 500 m3, ir- jų didžiausias greitis, apibrėžtas Greitaeigių laivų kodekso 1.4.30 dalyje, mažesnis kaip 20 mazgų;g) "naujas laivas" - tai laivas, pradėtas statyti 14 straipsnio 1 dalyje nustatytą dieną ar po šios datos, arba kurio statybos etapas yra panašus. Panašus statybos etapas - tai etapas, kai:i) pradedama konkretaus laivo statyba irii) pradedamas pirmiau minėto laivo surinkimas, kuriam sunaudota bent 50 tonų arba 1 % apskaičiuotų visų konstrukcinių medžiagų masės (iš šių dviejų naudojamas mažesnis dydis);h) "eksploatuojamas laivas" - tai nenaujas laivas;i) "keleivis" - tai bet kuris asmuo, išskyrus:i) kapitoną, įgulos narius arba kitus pasamdytus ar einančius kokias nors pareigas su laivo eksploatavimu susijusias pareigas; irii) jaunesnį kaip vienerių metų vaiką;j) "laivo ilgis" - jeigu specialiai nenumatyta kitaip - tai ne mažesniame kaip 85 % teoriniame borto aukštyje nuo kilio viršaus 96 % išmatuoto visos vaterlinijos ilgio arba ilgis išilgai pirmiau minėtos vaterlinijos nuo forštevenio priešakio iki vairo ašies, jeigu šis ilgis yra didesnis. Su kilio nuosvyriu laivagalyje suprojektuotuose laivuose matuojant laivo ilgį vaterlinija yra lygiagreti skaičiuojamai vaterlinijai;k) "laivapriekio aukštis" - tai 1966 m. Tarptautinės krovos žymių konvencijos 39 taisyklėje apibrėžtas laivapriekio aukštis kaip priekiniame statmenyje nuo nustatyto antvandeninio borto aukštį vasarą atitinkančios vaterlinijos ir konstrukcinis diferento bei laivo šone išmatuoto viršutinio denio aukščiausio taško išmatuojamas vertikalus atstumas;l) "laivas ištisiniu deniu" - tai laivas su įrengtu oro sąlygų ir jūros veikiamu ištisu deniu, turinčiu oro sąlygų ir jūros veikiamos savo dalies visų angų stacionarias uždarymo priemones, po kuriuo visoms laivo šonų angoms sumontuotos stacionarios bent jau vandeniui nelaidžios uždarymo priemonės.Ištisas denis gali būti vandeniui nelaidus denis arba lygiavertė struktūra, sudaryta iš vandenį praleidžiančio denio, visiškai uždengto vandens nepraleidžiančia pakankamo tvirtumo apsauga nuo vandens užtikrinančia konstrukcija su vandeniui nelaidžiomis uždarymo priemonėmis;m) "tarptautinis maršrutas" - tai jūros maršrutas iš valstybės narės uosto į uostą už valstybės narės ribų arba atvirkščiai;n) "jūrinis vidaus maršrutas" - tai jūros zonų maršrutas iš valstybės narės uosto į tą patį arba kitą tos valstybės narės uostą;o) "jūros zona" - tai pagal 4 straipsnio 2 dalies nuostatą nustatyta zona;Tačiau taikant nuostatas dėl radijo ryšio galioja 1974 m. Solas konvencijos IV skyriaus 2 taisyklėje pateikti jūros zonų apibrėžimai;p) "uosto akvatorija" - tai ne jūros zona, o valstybės narės apibrėžtas kitas plotas, apimantis atokiausius stacionarius uosto statinius, sudarantis vientisą uosto sistemos dalį arba plytintis iki gamtinėmis aplinkos ypatybėmis, saugančiomis upės žiotis ar panašų apsaugotą plotą, apibrėžtų ribų;q) "prieglobsčio vieta" - tai gamtinėmis ar dirbtinėmis priemonėmis apsaugota zona, kurioje prieglaudą gali rasti laivai, susiklosčius jų saugumui pavojų keliančioms sąlygoms;r) "vėliavos valstybės administracija" - tai valstybės, su kurios vėliava suteikta teisė plaukioti laivui, kompetentingos institucijos;s) "priimančioji valstybė" - tai valstybė narė, į kurios uostą (-us) arba iš kurios uosto (-ų) su kitos valstybės narės vėliava plaukiojantis laivas išplaukia į jūrinius vidaus maršrutus ar sugrįžta iš jų;t) "pripažinta organizacija" - tai pagal 1994 m. lapkričio 22 d. Tarybos direktyvos 94/57/EB dėl laivų apžiūros ir tikrinimo organizacijų ir atitinkamos jūrų administracijų veiklos bendrųjų taisyklių ir standartų [12] 4 straipsnį pripažinta organizacija;u) "mylia" - tai 1852 metrai;v) "didelis bangų aukštis" - tai per nustatytą laikotarpį trečdalio didžiausių pastebėtų bangų vidutinis aukštis.3 straipsnisTaikymo sritis1. Ši direktyva taikoma:a) naujiems keleiviniams laivams;b) 24 metrų ir ilgesniems eksploatuojamiems keleiviniams laivams;c) greitaeigiams keleiviniams laivams,nepaisant jų plaukiojimo vėliavos, kai jie plaukia jūriniais vidaus maršrutais.Kiekviena valstybė narė, kaip priimančioji valstybė, užtikrina, kad keleiviniai laivai ir greitaeigiai laivai, plaukiojantys su valstybės, kuri nėra valstybė narė, vėliava prieš leidžiant toje valstybėje narėje jiems plaukioti jūriniais vidaus maršrutais visiškai atitiktų šios direktyvos reikalavimus.2. Ši direktyva netaikoma:a) keleiviniams laivams, kurie yra:- karo laivai ir kariniai transporto laivai,- ne mechaninėmis priemonėmis varomi laivai,- iš kitos, o ne iš plieno ar jam lygiavertės medžiagos, pagaminti laivai, kuriems netaikomi greitaeigių laivų (Rezoliucija MSC 36 (63)) ar laivų su oro pagalve ar su povandeniniais sparnais (Rezoliucija A.373 (X)) standartai,- paprastos konstrukcijos mediniai laivai,- suprojektuoti iki 1965 m., pastatyti daugiausia iš originalių medžiagų, originalūs ir atskiros istorinių keleivinių laivų kopijos,- pramoginės jachtos, jeigu jos be įgulos ar su įgula nebus samdoma ir jeigu komerciniais tikslais šios jachtos veža daugiau kaip 12 keleivių,- vien uosto rajone plaukiojantys laivai;b) greitaeigiams keleiviniams laivams, kurie yra:- karo laivas arba karinis transporto laivas,- pramoginiai laivai, jeigu jie be įgulos ar su įgula nebus samdomi ir jeigu komerciniais tikslais šie laivai neveža daugiau kaip 12 keleivių,- vien uosto rajone plaukiojantys laivai.4 straipsnisKeleivinių laivų klasės1. Pagal jūros zoną, kurioje plaukioja, keleiviniai laivai priskiriami šioms klasėms:"A klasė" | tai jūriniais vidaus maršrutais, neskirtais B, C ir D klasės keleiviniams laivams, plaukiojantis keleivinis laivas. |"B klasė" | tai jūriniais vidaus maršrutais plaukiojantis keleivinis laivas, nuo kranto, kuriame, atsižvelgiant į vidutinį jūros potvynio aukštį, po laivo avarijos keleiviai gali išsilaipinti, nenutolstantis toliau kaip 20 mylių. |"C klasė" | tai jūros zonų, kuriose vienerių metų laikotarpį plaukiojant visus metus arba tiksliai apibrėžtą metų laikotarpį, kai laivai plaukioja tik nustatytą laiką (pvz., vasarą) didesnių kaip 2,5 metrų aukščio bangų tikimybė mažesnė nei 10 %, jūriniais vidaus maršrutais plaukiojantis keleivinis laivas, kuris šiais maršrutais plaukdamas nuo prieglobsčio vietos nutolsta ne toliau kaip 15 mylių, o nuo kranto linijos, kur, atsižvelgiant į vidutinį jūros potvynio aukštį, po laivo avarijos gali išsilaipinti keleiviai - ne toliau kaip 5 mylias. |"D klasė" | tai jūros rajonų, kuriuose vienerių metų laikotarpį plaukiojant visus metus arba tiksliai apibrėžtą metų laikotarpį, kai laivai plaukioja tik nustatytą laiką (pvz., vasarą) didesnių kaip 2,5 metrų aukščio bangų tikimybė mažesnė nei 10 %, jūriniais vidaus maršrutais plaukiojantis keleivinis laivas, kuris šiais maršrutais plaukdamas nuo prieglobsčio vietos nutolsta ne toliau kaip 6 mylias, o nuo kranto linijos, kur, atsižvelgiant į vidutinį jūros potvynio aukštį, po laivo avarijos gali išsilaipinti keleiviai - ne toliau kaip 3 mylias. |2. Jūros zonų sąrašas parengiamas ir atnaujinamas remiantis valstybių narių pagal 9 straipsnyje nustatytą tvarką įteiktais pranešimais. Ne vėliau kaip per šešis mėnesius iki 14 straipsnio 1 dalyje paminėtos įgyvendinimo datos valstybės narės praneša apie jų jurisdikcijoje esančias jūros zonas, nurodydamos visiems metams skirtų zonų ir prireikus pagal 1 dalyje išdėstytus kriterijus klasėmis suskirstytų laivų ribotų periodiškų plaukiojimo laikotarpių ribas. Sąrašas skelbiamas Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje.3. Greitaeigiams keleiviniams laivams taikomos Greitaeigių laivų kodekso 1 skyriaus (1.4.10) ir (1.4.11) apibrėžtos kategorijos.5 straipsnisTaikymas1. Jūriniais vidaus maršrutais plaukiojantys nauji ir eksploatuojami keleiviniai laivai bei greitaeigiai keleiviniai laivai atitinka atitinkamas šioje direktyvoje nustatytas saugos taisykles.2. Remdamosi šia direktyva grindžiamomis priežastimis valstybės narės nedraudžia plaukioti jūriniais vidaus maršrutais keleiviniams laivams arba greitaeigiams keleiviniams laivams, atitinkantiems šios direktyvos reikalavimus, įskaitant valstybės narės pagal 7 straipsnio 1 dalies nuostatas nustatytus kokius nors papildomus reikalavimus.Kiekviena valstybė narė, naudodamasi savo kaip priimančiosios valstybės įgaliojimais, pripažįsta jūriniais vidaus maršrutais plaukiojančiam greitaeigiam keleiviniam laivui kitos valstybės narės išduotą greitaeigio laivo saugos sertifikatą ir leidimą plaukioti arba 11 straipsnyje nurodytą jūriniais vidaus maršrutais plaukiojantiems keleiviniams laivams kitos valstybės narės išduotą keleivinio laivo saugos sertifikatą.3. Priimančioji valstybė, laikydamasi Direktyvos 95/21/EB nuostatų, gali apžiūrėti jūriniais vidaus maršrutais plaukiojančius keleivinius laivus arba greitaeigius keleivinius laivus ir patikrinti jų dokumentus.4. Direktyvos 96/98/EB A (1) priede išvardyti visi laivo įrenginiai, atitinkantys jos nuostatas, laikomi atitinkančiais šios direktyvos nuostatas neatsižvelgiant į tai, ar pagal I priedo nuostatas reikalaujama tokius įrenginius patvirtinti ir išbandyti patenkinant vėliavos valstybės administracijos reikalavimus.6 straipsnisSaugos reikalavimai1. Naujų ir eksploatuojamų A, B, C ir D klasės keleivinių laivų:a) korpuso, pagrindinių ir pagalbinių mechanizmų, elektros energijos ir automatinių įrenginių konstrukcija ir priežiūra atitinka standartus, kuriais būtina remtis atliekant klasifikavimą pagal pripažintų organizacijų taisykles arba pagal joms lygiavertes taisykles, kurias administracija taiko laikydamasi Direktyvos 94/57/EB 14 straipsnio 2 dalies nuostatų;b) pirmiau išvardytų klasių keleiviniams laivams taikomos 1974 m. Solas konvencijos IV, įskaitant 1988 m. GMDSS pakeitimus, V ir VI skyrių nuostatos su šios direktyvos priėmimo dieną padarytais pakeitimais;c) pirmiau išvardytų klasių keleiviniuose laivuose instaliuotai navigacinei įrangai taikomos 1974 m. Solas konvencijos V skyriaus 12 taisyklės nuostatos su šios direktyvos priėmimo dieną padarytais pakeitimais. Direktyvos 96/98/EB A(1) priede išvardyta laivo navigacinė įranga ir atitinkanti pastarosios nuostatas, laikoma atitinkančia Solas V/12(r) taisyklės tipo tvirtinimo reikalavimus.2. Naujų keleivinių laivų:a) bendrieji reikalavimai:i) nauji A klasės keleiviniai laivai visiškai atitinka 1974 m. Solas konvencijos reikalavimus su šios direktyvos priėmimo dieną padarytais pakeitimais ir konkrečius atitinkamus šioje direktyvoje bei jos I priede nurodytus reikalavimus. Taisykles, kurias Solas leidžia administracijai aiškinti savo nuožiūra, vėliavos valstybės administracija aiškina taip, kaip išdėstyta I priede;ii) nauji B, C ir D klasės keleiviniai laivai atitinka konkrečius šioje direktyvoje ir jos I priede nurodytus reikalavimus;b) krovos žymių reikalavimai:i) visi nauji 24 metrų ilgio arba ilgesni keleiviniai laivai atitinka 1966 m. Tarptautinės krovos žymių konvencijos reikalavimus;ii) 24 metrų arba trumpesnių naujų keleivinių laivų ilgiui ir klasei taikomi 1966 m. Tarptautinės krovos žymių konvencijos saugos lygį atitinkantys kriterijai;iii) nepaisant i ir ii papunkčių nuostatų, naujiems D klasės keleiviniams laivams netaikomi 1966 m. Tarptautinėje krovos žymių konvencijoje nustatyti reikalavimai dėl mažiausio laivapriekio aukščio;iv) statant naujus A, B, C ir D klasės keleivinius laivus jiems įrengiamas ištisinis denis.3. Eksploatuojami keleiviniai laivai:a) eksploatuojami A klasės keleiviniai laivai atitinka 1974 m. Solas konvencijoje apibrėžtas eksploatuojamų keleivinių laivų taisykles su šios direktyvos priėmimo dieną padarytais pakeitimais ir konkrečius atitinkamus šios direktyvos ir I priedo reikalavimus. Taisykles, kurias Solas leidžia administracijai aiškinti savo nuožiūra, vėliavos valstybės administracija aiškina taip, kaip išdėstyta I priede.b) eksploatuojami B klasės keleiviniai laivai atitinka konkrečius šios direktyvos ir I priedo reikalavimus;c) eksploatuojami C ir D klasių keleiviniai laivai atitinka konkrečius šios direktyvos ir I priedo III skyriaus reikalavimus, o dėl reikalų, kuriems netaikomi pirmiau minėti reikalavimai, - atitinka vėliavos valstybės administracijos reikalavimus. Šios taisyklės užtikrina I priedo II-1 ir II-2 skyriuose išdėstytą lygiavertį saugos lygį, atsižvelgiant į tų jūros rajonų, kuriuose pirmiau minėtos klasės laivai gali plaukioti, vietines konkrečias plaukiojimo sąlygas.Prieš leidžiant eksploatuojamiems C ir D klasės laivams priimančioje valstybėje reguliariai plaukioti jūriniais vidaus maršrutais, vėliavos valstybė dėl pirmiau minėtų taisyklių gauna priimančiosios valstybės sutikimą.d) jeigu valstybė narė laikosi nuomonės, kad priimančiosios valstybės administracijos pagal c punktą reikalaujamos taisyklės nepagrįstos, ji nedelsdama apie tai praneša Komisijai. Komisija imasi veiksmų, kad laikantis 9 straipsnyje nustatytos tvarkos būtų priimtas sprendimas;e) esminis laivo remontas, modifikavimas ar rekonstrukcija ir vėlesnis jo įrengimas atitinka 2 dalies a punkte nurodytus reikalavimus. Eksploatuojamo laivo modifikavimas, skirtas pagerinti laivo patvarumą, nelaikomas esminiu laivo modifikavimu;f) a dalies nuostatos, jeigu ankstesnė data nenurodyta 1974 m. Solas konvencijoje bei b ir c punktų nuostatose, jeigu ankstesnė data nenurodyta I priede, netaikomos laivams, pradėtiems statyti arba kurių statyba buvo pasiekusi panašų etapą:i) anksčiau kaip 1940 m. sausio 1 d.: iki 2006 m. liepos 1 d.;ii) 1940 m. sausio 1 d. arba po jos, tačiau iki 1962 m. gruodžio 31 d.: iki 2007 m. liepos 1 d.;iii) 1963 m. sausio 1 d. arba po jos, tačiau iki 1974 m. gruodžio 31 d.: iki 2008 m. liepos 1 d.;iv) 1975 m. sausio 1 d. arba po jos, tačiau iki 1984 m. gruodžio 31 d.: iki 2009 m. liepos 1 d.;v) 1985 m. sausio 1 d. arba po jos, tačiau iki 14 punkto 1 dalyje nurodytos datos: iki 2010 m. liepos 1 d.;g) eksploatuojamiems A ir B klasės keleiviniams laivams, iki 1996 m. sausio 1 d. plaukiojantiems išimtinai jūriniais vidaus maršrutais tarp Graikijos uostų, išimties tvarka galima netaikyti 1974 m. Solas konvencijos II-1/B/8-1, II-1/B/8-2 taisyklių arba šios direktyvos I priedo ir šios direktyvos I priedo II-2/B/16 reikalavimų, jeigu šie laivai atitinka kiekvieną iš šių sąlygų:i) 2000 m. spalio 1 d. jų amžius, apskaičiuotas nuo jų statybos arba nuo panašaus jų statybos etapo pradžios ir apibrėžtas 2 straipsnio g punkte, viršija 27 metus,ii) jie plaukios išimtinai jūriniais vidaus maršrutais tik tarp Graikijos uostų iriii) jų plaukiojimas jūriniais vidaus maršrutais bus nutrauktas ne vėliau, o tą dieną, kai jų eksploatavimo amžius bus 35 metai.Be to, A ir B klasės su Graikijos vėliava plaukiojantiems keleiviniams laivams, iki šios direktyvos įsigaliojimo datos perkeltiems plaukioti jūriniais vidaus maršrutais tarp Graikijos uostų, taip pat galima daryti išlygas, jeigu jų perkėlimo metu šie laivai visiškai atitinka taikytinus tarptautinius standartus bei i, ii ir iii papunkčių sąlygas.Siekiant daryti pirmiau minėtą išlygą, ne vėliau kaip po trijų mėnesių nuo šios direktyvos priėmimo datos Graikija perduoda Komisijai visų A ir B klasės eksploatuojamų keleivinių laivų, atitinkančių pirmiau minėtas sąlygas, išsamų sąrašą, įskaitant visas detales apie kiekvieno laivo pavadinimą, skiriamuosius numerius arba raides, registravimo uostą, didžiausią leistiną vežti keleivių skaičių, TJO numerį (jeigu toks yra), klasę ir laivo statybos pradžios ar panašaus jo statybos etapo datą. Šis sąrašas skelbiamas Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje.Šiems laivams suteikta išlyga aiškiai nurodoma tokio keleivinio laivo saugos sertifikate.4. Greitaeigiai keleiviniai laivai:a) 1996 m. sausio 1 d. ar po šios datos pastatyti arba iš esmės suremontuoti, rekonstruoti ar modifikuoti greitaeigiai keleiviniai laivai atitinka 1974 m. Solas konvencijos X/3 taisyklės reikalavimus, jeigu- jie pradėti statyti arba jų statyba buvo pasiekusi panašų etapą ne vėliau kaip šios direktyvos įsigaliojimo dieną ir- jie turi būti pristatyti ir pradėti eksploatuoti ne vėliau kaip po šešių mėnesių nuo šios direktyvos įsigaliojimo dienos ir- jie visiškai atitinka 1977 m. lapkričio 14 d. TJO asamblėjos A.373(X) rezoliucijoje išdėstyto Laivo su oro pagalve ar su povandeniniais sparnais saugos kodekso (DSC kodeksas) su pakeitimais, padarytais Saugos jūroje komiteto 1994 m. gegužės 19 d. rezoliucija MSC 37(63), reikalavimus;b) iki 1996 m. sausio 1 d. pastatyti greitaeigiai keleiviniai laivai, atitinkantys Greitaeigių keleivinių laivų kodekso reikalavimus, toliau gali plaukioti gavę pagal šio kodekso reikalavimus išduotą sertifikatą.Iki 1996 m. sausio 1 d. pastatyti greitaeigiai keleiviniai laivai, neatitinkantys Greitaeigių keleivinių laivų kodekso reikalavimų, negali plaukioti jūriniais vidaus maršrutais, nebent šios direktyvos įsigaliojimo dieną jie jau plaukiojo valstybės narės jūriniais vidaus maršrutais, o tokiu atveju jiems gali būti leista toje valstybėje narėje ir toliau plaukioti jūriniais vidaus maršrutais. Šie laivai atitinka DSC kodekso reikalavimus su pakeitimais;c) greitaeigių keleivinių laivų ir jų įrenginių statyba bei gamyba ir priežiūra atitinka pripažintų organizacijų taikomas greitaeigių laivų klasifikavimo arba lygiavertes taisykles, kurias, laikydamasi Direktyvos 94/57/EB 14 straipsnio 2 dalies nuostatų, taiko administracija.7 straipsnisPapildomi saugos reikalavimai, atitikmenys, išimtys ir saugos priemonės1. Papildomi saugos reikalavimai:Jeigu valstybė narė arba valstybių narių grupė mano, kad taikomus saugos reikalavimus, atsižvelgiant į konkrečias vietines sąlygas, atitinkamais atvejais reikėtų patobulinti, ir jeigu tokio tobulinimo būtinybė pagrindžiama, laikydamosi 4 dalyje nustatytos tvarkos valstybės narės gali priimti saugos reikalavimų tobulinimo priemones.2. Atitikmenys:Laikydamasi 4 dalyje nustatytos tvarkos valstybė narė gali priimti priemones, leidžiančias taikyti I priede išdėstytų taisyklių atitikmenis, jeigu jie bent jau ne mažiau veiksmingi kaip to priedo taisyklės.3. Išimtys:Laikydamasi 4 dalyje nustatytos tvarkos valstybė narė gali priimti priemones, jeigu jos nesumažina saugos lygio, šios direktyvos atitinkamų konkrečių reikalavimų netaikyti laivams, kurie toje valstybėje narėje turi plaukioti jūriniais vidaus maršrutais, įskaitant jos salinguose jūros rajonuose, nuo atviros jūros poveikio apsaugotuose tam tikromis plaukiojimo sąlygomis, pavyzdžiui, mažesniu bangų aukščiu, apribotu metų laikotarpiu, plaukiojimu tik šviesiuoju paros metu arba susiklosčius tik tinkamoms klimato ar orų sąlygoms, apribota reiso trukme arba gelbėjimo tarnybų artumu.4. 1, 2 ir 3 dalių nuostatomis besinaudojanti valstybė narė imasi šių veiksmų:a) valstybė narė praneša Komisijai apie priimti ketinamas jos priemones, įskaitant tiek būtinų detalių, kad jomis būtų galima patvirtinti, kad išlaikomas pakankamas saugos lygis;b) jeigu per šešis mėnesius nuo pranešimo perdavimo laikantis 9 straipsnyje nustatytos tvarkos nusprendžiama, kad siūlomos priemonės nepagrįstos, minėtoji valstybė narė prašoma iš dalies pataisyti siūlomas priemones arba jų nepriimti;c) priimtos priemonės aiškiai apibrėžiamos atitinkamuose nacionaliniuose įstatymuose ir perduodamos Komisijai, kuri apie visas šių priemonių detales praneša kitoms valstybėms narėms;d) kiekviena iš šių priemonių taikoma visiems plaukiojantiems vienodomis konkrečiomis sąlygomis tos pačios klasės keleiviniams laivams arba laivams, nediskriminuojant jų dėl vėliavos, registravimo valstybės arba dėl jų operatoriaus įsisteigimo vietos;e) 3 dalyje nurodytos priemonės taikomos tik tol, kol laivas plaukioja konkrečiomis sąlygomis.5. Saugos priemonės:Jeigu valstybė narė mano, kad jos jūriniu vidaus maršrutu plaukiojantis keleivinis laivas, nors ir atitinkantis šios direktyvos nuostatas, kelia didelį pavojų gyvybės saugai, turtui arba aplinkai, to laivo plaukiojimas gali būti laikinai sustabdytas ar nustatytos papildomos saugos priemonės tol, kol tas pavojus bus pašalintas.Susiklosčius pirmiau minėtoms aplinkybėms, taikoma tokia nustatyta tvarka:a) valstybė narė nedelsdama praneša Komisijai ir kitoms valstybėms narėms apie savo sprendimą ir nurodo pagrįstas jo priežastis;b) Komisija nagrinėja, ar laikino sustabdymo arba papildomos priemonės pagrįstos dideliu pavojumi saugai ir aplinkai;c) laikantis 9 straipsnyje nustatytos tvarkos sprendžiama, ar valstybės narės sprendimas laikinai nutraukti tokio laivo plaukiojimą arba nustatyti papildomas priemones, pagrįstas dideliu pavojumi gyvybės saugai, turtui arba aplinkai ir, jeigu laikinas laivo plaukiojimo nutraukimas ar papildomos priemonės nepagrįstos, kad iš atitinkamos valstybės narės būtų reikalaujama atšaukti laikiną nutraukimą ar priemones.8 straipsnisAdaptacijosLaikantis 9 straipsnyje nurodytos tvarkos:a) i) 2 straipsnio a, b, c, d ir t punktų apibrėžimus irii) 10 straipsnyje nurodytų tyrimų atlikimo tvarkos bei jų rekomendacijų nuostatasgalima pritaikyti siekiant, kad būtų atsižvelgiama į permainas tarptautiniu lygmeniu ir visų pirma vykstančias TJO;b) I priedą galima iš dalies keisti, kad vėlesnius tarptautinių konvencijų dalinius pakeitimus būtų galima taikyti šioje direktyvoje.9 straipsnisKomitetasKomisijai padeda Direktyvos 93/75/EB 12 straipsnio 1 dalimi įsteigtas Komitetas. Komitetas veikia laikydamasis to straipsnio 2 ir 3 dalyse nustatytos tvarkos.10 straipsnisApžiūros1. Kiekvieną naują keleivinį laivą vėliavos valstybės administracija apžiūri:a) prieš pradedant laivą eksploatuoti;b) periodiškai vieną kartą per dvylika mėnesių;c) papildomai, jeigu iškyla reikalas.2. Kiekvieną eksploatuojamą keleivinį laivą vėliavos valstybės administracija apžiūri:a) atlikdama pirminę apžiūrą prieš pradedant laivui plaukioti priimančios valstybės jūriniais vidaus maršrutais, o valstybės narės jūriniais vidaus maršrutais plaukiojančius eksploatuojamus laivus, kuriems suteikta teisė plaukioti su tos valstybės narės vėliava, per dvylika mėnesių nuo 14 straipsnio 1 dalyje nustatytos šios direktyvos įgyvendinimo datos;b) periodiškai vieną kartą per dvylika mėnesių;c) papildomai, jeigu iškyla reikalas.3. Kiekvieną greitaeigį keleivinį laivą, pagal 6 straipsnio 4 dalies nuostatas turintį atitikti Greitaeigių laivų kodekso reikalavimus, vėliavos valstybės administracija apžiūri taip, kaip tai numatyta Greitaeigių laivų kodekse.Greitaeigį keleivinį laivą, pagal 6 straipsnio 4 dalies nuostatas turintį atitikti Laivo su oro pagalve ar su povandeniniais sparnais saugos kodekso reikalavimus su paskutiniais pakeitimais, vėliavos valstybės administracija apžiūri taip, kaip tai numatyta Laivo su oro pagalve ar su povandeniniais sparnais saugos kodekse.4. Apžiūrint laivą, ar jis atitinka Keleivinio laivo saugos sertifikato reikalavimus, laikomasi 1993 m. lapkričio 4 d. TJO asamblėjos rezoliucijoje A.746(18) dėl apžiūros, atliekamos pagal suderintą apžiūrų ir sertifikavimo sistemą, apibrėžtos atitinkamos tvarkos ir rekomendacijų, kokios jos buvo nustatytos šios direktyvos priėmimo dieną, arba tam pat tikslui pasiekti nustatytos tvarkos.5. 1, 2 ir 3 dalyse minėtas apžiūras atlieka tik pačios vėliavos valstybės administracijos, pripažintos organizacijos arba vėliavos valstybės, turinčios atlikti apžiūras, įgaliotos valstybės narės inspektoriai, siekdami užtikrinti, kad visų taikomų šios direktyvos reikalavimų laikomasi.11 straipsnisSertifikatai1. Visiems naujiems ir eksploatuojamiems keleiviniams laivams laikantis šios direktyvos nuostatų išduodamas keleivinio laivo saugos sertifikatas. Sertifikato forma pateikta II priede. Šį sertifikatą po pirminės apžiūros, aprašytos 10 straipsnio 1 dalies a punkte ir 2 dalies a punkte, išduoda vėliavos valstybės administracija.2. Keleivinio laivo saugos sertifikatas išduodamas ne ilgesniam kaip dvylikos mėnesių laikotarpiui. Vėliavos valstybė sertifikato galiojimo laiką, įrašytą sertifikate, jam pasibaigus gali pratęsti ne ilgiau kaip vienam mėnesiui. Pratęsus sertifikato galiojimą naujas sertifikato galiojimo laikas skaičiuojamas nuo naudojamo sertifikato galiojimo pabaigos, kol šis galiojimas nebuvo pratęstas.Naujas keleivinio laivo saugos sertifikatas išduodamas po 10 straipsnio 1 dalies b punkte ir 2 dalies b punkte aprašytos periodiškos apžiūros.3. Greitaeigių laivų kodekso reikalavimus atitinkančiam greitaeigiam keleiviniam laivui greitaeigio laivo sertifikatą ir greitaeigio laivo leidimą plaukioti, laikydamasi greitaeigių laivų kodekso nuostatų, išduoda vėliavos valstybės administracija.Greitaeigiam keleiviniam laivui, atitinkančiam Laivo su oro pagalve ar su povandeniniais sparnais kodekso reikalavimus su pakeitimais, Laivo su oro pagalve ar su povandeniniais sparnais statybos ir įrangos sertifikatą bei Laivo su oro pagalve ar su povandeniniais sparnais leidimą plaukioti, laikydamasi Laivo su oro pagalve ar su povandeniniais sparnais kodekso nuostatų, išduoda vėliavos valstybės administracija.Prieš išduodama leidimą greitaeigiam keleiviniam laivui plaukioti priimančiosios valstybės jūriniais vidaus maršrutais, vėliavos valstybės administracija susitaria su priimančiąja valstybe dėl visų laivų plaukiojimo sąlygų toje valstybėje. Visas šias sąlygas vėliavos valstybės administracija įrašo leidime plaukioti.4. Apie laivams pagal 7 straipsnio 3 dalies nuostatas padarytas išimtis įrašoma laivo sertifikate.12 straipsnisSolas konvencijos taisyklėsDėl tarptautiniais maršrutais plaukiojančių laivų:1. Įsigaliojus šiai direktyvai Bendrija įteikia TJO prašymą:a) paspartinti TJO atliekamą 1974 m. Solas konvencijos II-1, II-2 ir III skyrių taisyklių, kuriose išdėstyti administracijos nuožiūrai palikti klausimai, peržiūrą, parengti suderintus šių taisyklių aiškinimus ir atitinkamai priimti jų pakeitimus;b) priimti priemones dėl privalomų principų, išdėstytų Saugos jūroje komiteto Aplinkraščio Nr. 606 dėl valstybės, kuriai priklauso laivas, pritarimo Solas išimtims nuostatose;2. 1 dalyje nurodytą prašymą įteikia Tarybai pirmininkaujanti valstybė ir Komisija, remdamosi šios direktyvos I priede nustatytomis suderintomis taisyklėmis. Visos valstybės narės daro viską, kas įmanoma, siekdamos užtikrinti, kad TJO imtųsi sparčiai tobulinti pirmiau minėtas taisykles ir priemones.13 straipsnisNuobaudosValstybės narės už priimtų pagal šią direktyvą nacionalinių nuostatų pažeidimą nustato nuobaudų sistemą ir imasi visų priemonių, būtinų užtikrinti, kad šios nuobaudos būtų taikomos. Tokiu būdu numatomos veiksmingos, proporcingos ir atgrąsančios nuobaudos.14 straipsnisĮgyvendinimas1. Valstybės narės priima įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie, įsigalioję ne vėliau kaip iki 1998 m. liepos 1 d., įgyvendina šią direktyvą.2. Valstybės narės priimdamos šias priemones daro jose nuorodą į šią direktyvą, arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.3. Valstybės narės nedelsdamos praneša Komisijai visas šios direktyvos taikymo srityje priimtų nacionalinės teisė aktų nuostatas. Komisija apie tai praneša kitoms valstybėms narėms.15 straipsnisĮsigaliojimasŠi direktyva įsigalioja 20 dieną po jos paskelbimo Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje.16 straipsnisAdresatasŠi direktyva skirta valstybėms narėms.Priimta Briuselyje, 1998 m. kovo 17 d.Tarybos varduPirmininkasG. Strang[1] OL C 238, 1996 8 16, p. 1.[2] OL C 212, 1996 7 22, p. 21.[3] 1996 m. rugsėjo 5 d. Europos Parlamento nuomonė (OL C 277, 1996 9 23, p. 19), 1997 m. birželio 17 d. Tarybos bendroji pozicija (OL C 293, 1997 9 26, p. 1) ir 1997 m. lapkričio 6 d. Europos Parlamento sprendimas (OL C 358, 1997 11 24, p. 27).[4] OL L 183, 1989 6 29, p. 1.[5] OL L 378, 1986 12 31, p. 1.[6] OL L 364, 1992 12 12, p. 7.[7] OL C 271, 1993 10 7, p. 1.[8] OL C 323, 1994 11 21, p. 176.[9] OL L 46, 1997 2 17, p. 25.[10] OL L 157, 1995 7 7, p. 1.[11] OL L 247, 1993 10 5, p. 19.[12] OL L 319, 1994 12 12, p. 20. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Komisijos direktyva 97/58/EB (OL L 274, 1997 10 7, p. 8).--------------------------------------------------I PRIEDASVIDAUS VANDENŲ MARŠRUTAIS PLAUKIOJANČIŲ NAUJŲ IR EKSPLOATUOJAMŲ KELEIVINIŲ LAIVŲ SAUGOS REIKALAVIMAIŽr. Komisijos direktyvą 2002/25/EB, OL L 98, 15 4 2002, p 1.--------------------------------------------------II PRIEDASKELEIVINIO LAIVO SAUGOS SERTIFIKATO PAVYZDYSKELEIVINIO LAIVO SAUGOS SERTIFIKATAS+++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++--------------------------------------------------


title: 2009 m. balandžio 2 d. Komisijos direktyva 2009/25/EB, iš dalies keičianti Tarybos direktyvos 91/414/EEB nuostatas dėl veikliosios medžiagos piraklostrobino naudojimo išplėtimo (Tekstas svarbus EEE)

text:
3.4.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 91/20

      KOMISIJOS DIREKTYVA 2009/25/EB
   2009 m. balandžio 2 d.
   iš dalies keičianti Tarybos direktyvos 91/414/EEB nuostatas dėl veikliosios medžiagos piraklostrobino naudojimo išplėtimo
   (Tekstas svarbus EEE)
   EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,
   atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,
   atsižvelgdama į 1991 m. liepos 15 d. Tarybos direktyvą 91/414/EEB dėl augalų apsaugos produktų pateikimo į rinką (1), ypač į jos 6 straipsnio 1 dalies antros pastraipos antrą įtrauką,
   kadangi:

               (1)

               Komisijos direktyva 2004/30/EB (2) piraklostrobinas buvo įtrauktas į veikliųjų medžiagų sąrašą Direktyvos 91/414/EEB I priede.

               (2)

               Kreipdamasi dėl piraklostrobino įtraukimo, jį gaminanti bendrovė BASF SE (toliau – pareiškėjas) pateikė naudojimo kovojant su tam tikrais grybeliais duomenis, kuriais grindžiama bendra išvada, kad galima tikėtis, jog augalų apsaugos produktai, kurių sudėtyje yra piraklostrobino, atitiks saugumo reikalavimus, nustatytus Direktyvos 91/414/EEB 5 straipsnio 1 dalies a ir b punktuose. Todėl į tos direktyvos I priedą piraklostrobinas buvo įtrauktas su specialia nuostata, kad valstybės narės gali leisti jį naudoti tik kaip fungicidą.

               (3)

               Be to, kad piraklostrobinas tam tikrais atvejais žemės ūkyje naudojamas kovoje su grybeliais, pareiškėjas dabar kreipėsi prašydamas minėtų specialių nuostatų pakeitimo, kad piraklostrobiną būtų leista naudoti kaip augalų augimo reguliatorių. Siekdamas pagrįsti tokį naudojimo išplėtimą, pareiškėjas pateikė papildomos informacijos.

               (4)

               Vokietija įvertino pareiškėjo pateiktą informaciją ir duomenis. 2008 m. spalio mėn. Vokietija informavo Komisiją apie savo išvadą, kad prašomas naudojimo išplėtimas nekelia jokios rizikos palyginti su ta, į kurią buvo atsižvelgta Direktyvos 91/414/EEB I priedo specialiose nuostatose dėl piraklostrobino ir Komisijos parengtoje šios medžiagos peržiūros ataskaitoje. Visų pirma išplėtimu nekeičiami taikymo parametrai, nustatyti Direktyvos 91/414/EEB I priedo specialiomis nuostatomis.

               (5)

               Dėl to tikslinga pakeisti piraklostrobinui taikomas specialias nuostatas.

               (6)

               Todėl Direktyvą 91/414/EEB reikėtų atitinkamai iš dalies pakeisti.

               (7)

               Šioje direktyvoje numatytos priemonės atitinka Maisto grandinės ir gyvūnų sveikatos nuolatinio komiteto nuomonę,

         PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:
   1 straipsnis
   Direktyvos 91/414/EB I priedas iš dalies keičiamas pagal šios direktyvos priedą.
   2 straipsnis
   Valstybės narės priima ir skelbia įstatymus ir kitus teisės aktus, kuriais, jiems įsigaliojus ne vėliau kaip iki 2009 m. rugpjūčio 3 d., įgyvendinama ši direktyva. Priimtų nuostatų tekstus ir minėtų nuostatų bei šios direktyvos atitikties lentelę jos nedelsdamos pateikia Komisijai.
   Jos taiko šias nuostatas nuo 2009 m. rugpjūčio 4 d.
   Valstybės narės, priimdamos šias nuostatas, jose daro nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Valstybės narės nustato tokios nuorodos darymo tvarką.
   3 straipsnis
   Ši direktyva įsigalioja dvidešimtą dieną nuo jos paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
   4 straipsnis
   Ši direktyva skirta valstybėms narėms.

      Priimta Briuselyje 2009 m. balandžio 2 d.

            Komisijos vardu

         Androulla VASSILIOU

            Komisijos narė

      (1)  OL L 230, 1991 8 19, p. 1.

      (2)  OL L 77, 2004 3 13, p. 50.

      PRIEDAS
      Direktyvos 91/414/EEB I priedo 82 eilutė pakeičiama taip:

                     „82

                     Piraklostrobinas
                     CAS Nr. 175013–18–0
                     CIPAC Nr. 657

                     methyl N-(2-{[1-(4-chlorophenyl)-1H-pyrazol-3-yl]oxymethyl}phenyl) N-methoxy karbamatas

                     975 g/kg
                     Gamybos proceso metu atsirandantis dimetilsulfatas (DMS) yra laikomas toksikologiškai svarbia priemaiša, neturinčia viršyti 0,0001 % koncentracijos techniniame produkte.

                     2004 m. birželio 1 d.

                     2014 m. gegužės 31 d.

                     Gali būti registruojamas naudoti tik kaip fungicidas arba augalų augimo reguliatorius.
                     Kad būtų įgyvendinti vienodi VI priedo principai, atsižvelgiama į piraklostrobino peržiūros ataskaitos, kurią Maisto grandinės ir gyvūnų sveikatos nuolatinis komitetas baigė rengti 2003 m. lapkričio 28 d., išvadas, ypač į jos I ir II priedėlius. Atlikdamos šį bendrą vertinimą, valstybės narės turėtų:

                                 —

                                 ypač atkreipti dėmesį į vandens organizmų, visų pirma žuvų, apsaugą,

                                 —

                                 ypač atkreipti dėmesį į sausumos nariuotakojų ir sliekų apsaugą.

                           Prireikus turėtų būti taikomos riziką mažinančios priemonės.
                     Pagal 13 straipsnio 5 dalį valstybės narės informuoja Komisiją apie komerciniais tikslais pagamintos techninės medžiagos specifikaciją.“


title: 2006 m. sausio 17 d.  Komisijos direktyva 2006/5/EB, iš dalies keičianti Tarybos direktyvą 91/414/EEB, įtraukiant veikliąją medžiagą varfariną   (Tekstas svarbus EEE)

text:
18.1.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 12/17

      KOMISIJOS DIREKTYVA 2006/5/EB
   2006 m. sausio 17 d.
   iš dalies keičianti Tarybos direktyvą 91/414/EEB, įtraukiant veikliąją medžiagą varfariną
   (Tekstas svarbus EEE)
   EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,
   atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,
   atsižvelgdama į 1991 m. liepos 15 d. Tarybos direktyvą 91/414/EEB dėl augalų apsaugos produktų pateikimo į rinką (1), ypač į jos 6 straipsnio 1 dalį,
   kadangi:

               (1)

               1992 m. gruodžio 11 d. Komisijos reglamentu (EEB) Nr. 3600/92, nustatančiu išsamias darbų programos, minėtos Tarybos direktyvos 91/414/EEB dėl augalų apsaugos produktų pateikimo į rinką (2) 8 straipsnio 2 dalyje, pirmojo etapo įgyvendinimo taisykles, nustatytas veikliųjų medžiagų, kurias reikia įvertinti siekiant įtraukti į Direktyvos 91/414/EEB I priedą, sąrašas. Tame sąraše yra varfarinas.

               (2)

               Varfarino poveikis aplinkai ir žmonių sveikatai pranešėjų pasiūlytais naudojimo atvejais buvo įvertintas vadovaujantis Reglamento (EEB) Nr. 3600/92 nuostatomis. 1994 m. balandžio 27 d. Komisijos reglamentu (EB) Nr. 933/94, nustatančiu augalų apsaugos produktų veikliąsias medžiagas ir skiriančiu ataskaitų rengėjas valstybes nares Komisijos reglamentui (EEB) Nr. 3600/92 (3) įgyvendinti, Airija buvo paskirta valstybe nare ataskaitos rengėja. Airija atitinkamą įvertinimo ataskaitą ir rekomendacijas Komisijai pateikė 1996 m. gegužės 8 d. pagal Reglamento (EEB) Nr. 3600/92 7 straipsnio 1 dalies c punktą.

               (3)

               Šią įvertinimo ataskaitą valstybės narės ir Komisija persvarstė Maisto grandinės ir gyvūnų sveikatos nuolatiniame komitete. Šis svarstymas buvo baigtas 2005 m. rugsėjo 23 d. parengus Komisijos varfarino peržiūros ataskaitą.

               (4)

               Ataskaita apie varfariną ir kita informacija buvo taip pat pateiktos Augalų moksliniam komitetui. Buvo kreiptasi į komitetą, kad jis pakomentuotų, ar galima naudotis klinikiniais duomenimis, gautais po pakartotinio varfarino, kaip antikoagulianto, naudojimo žmonėms gydyti nustatant leistiną paros dozę (LPD) ir leistiną operatoriaus sąlyčio lygį (LOSL). Savo nuomonėje (4) Mokslinis komitetas pateikė išvadą, kad varfarinui LPD nustatyti nebūtina. Be to, remiantis duomenimis, gautais po intensyvaus varfarino, kaip antikoagulianto, naudojimo medicinoje, galima patikimai nustatyti LPD, jei to prireiktų. Lygiai taip pat LOSL gali būti nustatytas remiantis duomenimis apie šios medžiagos poveikį žmonėms, atsižvelgiant į tai, kad naudojant preparatą žiurkėms, apie 15 % jo absorbuojama per odą.

               (5)

               Po įvairiapusių tyrimų nustatyta, kad augalų apsaugos produktai, kurių sudėtyje yra varfarino, gali būti laikomos iš esmės atitinkančiais reikalavimus, nustatytus Direktyvos 91/414/EEB 5 straipsnio 1 dalies a ir b punktuose, visų pirma dėl naudojimo, kuris buvo išnagrinėtas ir išsamiai pateiktas Komisijos peržiūros ataskaitoje. Todėl varfariną tikslinga įtraukti į I priedą siekiant užtikrinti, kad augalų apsaugos produktų, kurių sudėtyje yra šios veikliosios medžiagos, leidimai visose valstybėse narėse būtų suteikiami vadovaujantis tos direktyvos nuostatomis.

               (6)

               Varfarinas naudojamas kaip rodenticidas. Visos kitos aktyvios medžiagos, naudojamos kaip rodenticidai, yra įtrauktos į 2002 m. birželio 20 d. Komisijos reglamentą (EB) Nr. 1112/2002, nustatantį išsamias Tarybos direktyvos 91/414/EEB (5) 8 straipsnio 2 dalyje nurodytos darbų programos ketvirto etapo įgyvendinimo taisykles. Be to, ši medžiaga dabar vertinama pagal 1998 m. vasario 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 98/8/EB dėl biocidinių produktų pateikimo į rinką (6). Kaip ir visų medžiagų, įtrauktų į Direktyvos 91/414/EEB I priedą, varfarino statusas gali būti persvarstytas pagal tos direktyvos 5 straipsnio 5 dalį, atsižvelgiant į visus naujai gautus duomenis, ypač po panašių medžiagų įvertinimo arba po varfarino įvertinimo pagal Direktyvą 98/8/EB.

               (7)

               Patirtis, įgyta naudojantis į Direktyvos 91/414/EEB I priedą anksčiau įtrauktomis veikliosiomis medžiagomis, įvertintomis remiantis Reglamento (EEB) Nr. 3600/92 nuostatomis, rodo, kad gali kilti sunkumų interpretuojant galiojančių leidimų turėtojų pareigas, susijusias su galimybe naudotis duomenimis. Todėl siekiant išvengti tolesnių sunkumų, būtina aiškiau apibrėžti valstybių narių pareigas, visų pirma pareigą patikrinti, ar leidimo turėtojas gali naudotis tos direktyvos II priedo reikalavimus atitinkančiu dokumentų rinkiniu. Tačiau tai nereikštų, kad valstybėms narėms arba leidimų turėtojams atsirado naujų pareigų lyginant su iki šiol priimtomis I priedą iš dalies keičiančiomis direktyvomis.

               (8)

               Prieš įtraukiant veikliąją medžiagą į I priedą, turėtų būti skirtas tinkamas laikotarpis, per kurį valstybės narės ir suinteresuotosios šalys galėtų pasirengti laikytis dėl veikliosios medžiagos įtraukimo atsiradusių reikalavimų.

               (9)

               Nepažeidžiant Direktyvoje 91/414/EEB apibrėžtų reikalavimų, įtraukus veikliąją medžiagą į I priedą, valstybėms narėms turėtų būti suteiktas šešių mėnesių laikotarpis nuo tos medžiagos įtraukimo, per kurį jos persvarstytų galiojančius augalų apsaugos produktų, kurių sudėtyje yra varfarino, leidimus, siekdamos įsitikinti, kad laikomasi Direktyvoje 91/414/EEB, ypač jos 13 straipsnyje nustatytų reikalavimų ir I priede išdėstytų atitinkamų sąlygų. Valstybės narės prireikus turėtų iš dalies keisti, pakeisti naujais arba panaikinti galiojančius leidimus pagal Direktyvos 91/414/EEB nuostatas. Nukrypstant nuo pirmiau minėto galutinio termino, reikėtų suteikti ilgesnį laikotarpį, per kurį pagal Direktyvoje 91/414/EEB nustatytus vienodus principus kiekvienu numatytu naudojimo atveju būtų pateikiamas ir įvertinamas III priede nurodytas visas kiekvieno augalų apsaugos produkto dokumentų rinkinys.

               (10)

               Todėl Direktyvą 91/414/EEB reikia atitinkamai iš dalies pakeisti.

               (11)

               Šioje direktyvoje numatytos priemonės atitinka Maisto grandinės ir gyvūnų sveikatos nuolatinio komiteto nuomonę,

         PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:
   1 straipsnis
   Direktyvos 91/414/EEB I priedas iš dalies keičiamas pagal šios direktyvos priedą.
   2 straipsnis
   Valstybės narės ne vėliau kaip iki 2007 m. kovo 31 d. priima ir paskelbia įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie įsigalioję įgyvendina šią direktyvą. Jos nedelsdamos pateikia Komisijai tų nuostatų tekstą ir tų nuostatų ir šios direktyvos koreliacijos lentelę.
   Jos taiko tas nuostatas nuo 2007 m. balandžio 1 d.
   Valstybės narės, tvirtindamos tas nuostatas, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma, jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.
   3 straipsnis
   1.   Vadovaudamosi Direktyva 91/414/EEB, valstybės narės, jei būtina, iki 2007 m. kovo 31 d. iš dalies keičia arba panaikina galiojančius augalų apsaugos produktų, kurių sudėtyje yra veikliosios medžiagos varfarino, leidimus. Iki tos dienos jos ypač tikrina, ar laikomasi tos direktyvos I priede nurodytų reikalavimų, susijusių su varfarinu, išskyrus su šia medžiaga susijusius reikalavimus, apibrėžtus įrašo B dalyje, ir ar leidimo turėtojas turi arba gali naudotis visu dokumentų rinkiniu, atitinkančiu tos direktyvos II priedo reikalavimus, pagal 13 straipsnyje išdėstytas sąlygas.
   2.   Nukrypdamos nuo 1 dalies nuostatų, kiekvieną leistiną augalų apsaugos produktą, kurio sudėtyje varfarinas yra vienintelė veiklioji medžiaga, arba viena iš keleto veikliųjų medžiagų, kurios visos įtrauktos į Direktyvos 91/414/EEB I priedą ne vėliau kaip iki 2006 m. rugsėjo 30 d., valstybės narės iš naujo įvertina pagal vienodus principus, numatytus Direktyvos 91/414/EEB VI priede, vadovaudamosi dokumentų rinkiniu, atitinkančiu tos direktyvos III priedo reikalavimus, ir atsižvelgdamos į jos I priedo įrašo B dalį, susijusią su varfarinu. Remdamosi tuo vertinimu, jos nustato, ar produktas atitinka Direktyvos 91/414/EEB 4 straipsnio 1 dalies b, c, d ir e punktuose išdėstytas sąlygas.
   Tai nustačiusios, valstybės narės:

               a)

               jei būtina, iš dalies pakeičia arba panaikina produkto, kurio sudėtyje varfarinas yra vienintelė veiklioji medžiaga, leidimą ne vėliau kaip iki 2010 m. rugsėjo 30 d.; arba

               b)

               jei būtina, iš dalies pakeičia arba panaikina produkto, kurio sudėtyje varfarinas yra viena iš kelių veikliųjų medžiagų, leidimą iki 2010 m. rugsėjo 30 d. arba iki tokiam pakeitimui ar panaikinimui skirtos dienos, nustatytos atitinkama direktyva ar direktyvomis, kuriomis atitinkama medžiaga ar medžiagos buvo įtrauktos į Direktyvos 91/414/EEB I priedą, pasirinkdamos vėliausią datą.

         4 straipsnis
   Ši direktyva įsigalioja 2006 m. spalio 1 d.
   5 straipsnis
   Ši direktyva skirta valstybėms narėms.

      Priimta Briuselyje, 2006 m. sausio 17 d.

            Komisijos vardu

         Markos KYPRIANOU

            Komisijos narys

      (1)  OL L 230, 1991 8 19, p. 1. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 396/2005 (OL L 70, 2005 3 16, p. 1).

      (2)  OL L 366, 1992 12 15, p. 10. Reglamentas su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 2266/2000 (OL L 259, 2000 10 13, p. 27).

      (3)  OL L 107, 1994 4 28, p. 8. Reglamentas su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 2230/95 (OL L 225, 1995 9 22, p. 1).

      (4)  Augalų mokslinio komiteto nuomonė dėl galimo varfarino įtraukimo į Tarybos direktyvos 91/414/EEB dėl augalų apsaugos produktų pateikimo į rinką I priedą; SCP/WARFAR/002 galutinis, priimtas 2000 m. birželio 6 d.

      (5)  OL L 168, 2002 6 27, p. 14.

      (6)  OL L 123, 1998 4 24, p. 1. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 1882/2003 (OL L 284, 2003 10 31, p. 1).

      PRIEDAS

         Direktyvos 91/414/EEB I priedo lentelės pabaigoje įrašoma

                     Nr.

                     Bendrinis pavadinimas, Identifikacijos Nr.

                     IUPAC pavadinimas

                     Grynumas (1)

                     Įsigaliojimas

                     Įtraukimo galiojimo pabaiga

                     Konkrečios nuostatos

                     „XX

                     Varfarinas
                     CAS Nr. 81-81-2
                     CIPAC Nr. 70

                     (RS)-4-hidroksi-3-(3-okso-1-fenilbutil)kumarinas 3-(α-acetonil-benzil)-4-hidroksikumarinas

                     ≥ 990 g/kg

                     2006 m. spalio 1 d.

                     2013 m. rugsėjo 30 d.

                     A   DALIS
                     Galima vartoti tik kaip rodenticidą iš anksto jį paruošus kaip jauką, kuris prireikus dedamas į specialiai sukonstruotas talpas.
                     B   DALIS
                     Įgyvendinant VI priede numatytus vienodus principus, atsižvelgiama į varfarino peržiūros ataskaitos išvadas, ypač į jos I ir II priedėlius, priimtus Maisto grandinės ir gyvūnų sveikatos nuolatiniame komitete 2005 m. rugsėjo 23 d. Atlikdamos šį bendrą įvertinimą, valstybės narės turėtų skirti ypatingą dėmesį kontaktą su šią medžiaga turinčių asmenų, paukščių ir žinduolių, kurių paveikti nebuvo numatyta, apsaugai.
                     Tam tikrais atvejais reikėtų imtis priemonių pavojui sumažinti.“

         (1)  Išsamesnė informacija apie veikliosios medžiagos tapatumą ir specifikaciją pateikiama peržiūros ataskaitoje.


title: 2014 m. balandžio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2014/57/ES dėl baudžiamųjų sankcijų už manipuliavimą rinka (manipuliavimo rinka direktyva)

text:
12.6.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 173/179

         EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS DIREKTYVA 2014/57/ES
   2014 m. balandžio 16 d.
   dėl baudžiamųjų sankcijų už manipuliavimą rinka (manipuliavimo rinka direktyva)
   EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 83 straipsnio 2 dalį,
   atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą,
   teisėkūros procedūra priimamo akto projektą perdavus nacionaliniams parlamentams,
   atsižvelgdami į Europos Centrinio Banko nuomonę (1),
   atsižvelgdami į Europos Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę (2),
   laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros (3),
   kadangi:

               (1)

               siekiant sukurti integruotą ir veiksmingą finansų rinką bei sustiprinti investuotojų pasitikėjimą, būtinas rinkos vientisumas. Sklandus vertybinių popierių rinkos veikimas ir visuomenės pasitikėjimas rinka – būtinos ekonomikos augimo ir gerovės sąlygos. Piktnaudžiavimas rinka kenkia finansų rinkų vientisumui ir visuomenės pasitikėjimui vertybiniais popieriais, išvestinėmis finansinėmis priemonėmis ir lyginamaisiais indeksais;

               (2)

               Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2003/6/EB (4) papildė ir atnaujino Sąjungos teisės sistemą siekiant apsaugoti rinkos vientisumą. Ja valstybės narės taip pat įpareigotos užtikrinti, kad kompetentingos institucijos turėtų įgaliojimus išaiškinti ir tirti piktnaudžiavimo rinka atvejus. Nepažeidžiant valstybių narių teisės taikyti baudžiamąsias sankcijas, Direktyva 2003/6/EB valstybės narės taip pat įpareigojamos užtikrinti, kad už nacionalinių nuostatų, priimtų įgyvendinant tą direktyvą, pažeidimą atsakingiems asmenims būtų galima taikyti atitinkamas administracines priemones ar administracines sankcijas;

               (3)

               2009 m. vasario 25 d. ES finansinės priežiūros aukšto lygio darbo grupės, vadovaujamos Jacques de Larosière (toliau - Larosière grupė) ataskaitoje buvo rekomenduojama finansų sektoriaus patikimo rizikos ribojimo ir verslo etikos sistemą pagrįsti griežta priežiūros ir sankcijų taikymo tvarka. Tuo tikslu Larosière grupės manymu, priežiūros institucijoms turi būti suteikta pakankamai įgaliojimų veikti ir kad turėtų būti priimta veiksmingai taikomų vienodų, griežtų ir atgrasančių sankcijų taikymo tvarka visų finansinių nusikaltimų atžvilgiu, siekiant išsaugoti rinkos vientisumą. Larosière grupė padarė išvadą, kad valstybių narių sankcijų taikymo tvarka bendrai yra silpna ir nevienoda;

               (4)

               gerai veikiančiai su piktnaudžiavimu rinka susijusių teisės aktų sistemai būtinas veiksmingas vykdymo užtikrinimas. Įvertinus atskirose valstybėse nustatytą administracinių sankcijų pagal Direktyvą 2003/6/EB taikymo tvarką paaiškėjo, kad ne visos nacionalinės kompetentingos institucijos turi visus reikiamus įgaliojimus atitinkamomis sankcijomis užtikrinti reagavimą į piktnaudžiavimo rinka atvejus. Visų pirma ne visos valstybės narės yra numačiusios pinigines administracines sankcijas už prekybą vertybiniais popieriais naudojantis viešai neatskleista informacija ir už manipuliavimą rinka, o ir sankcijų dydis valstybėse narėse labai skiriasi. Todėl reikalingas naujas teisėkūros procedūra priimamas aktas, kuriuo visoje Sąjungoje būtų užtikrintos bendros būtiniausios taisyklės;

               (5)

               paaiškėjo, kad valstybių narių taikomomis administracinėmis sankcijomis iki šiol buvo nepakankamos užtikrinti piktnaudžiavimo rinka prevencijos ir kovos su piktnaudžiavimu rinka taisyklių laikymosi;

               (6)

               svarbu sustiprinti taisyklių dėl piktnaudžiavimo rinka laikymąsi nustatant baudžiamąsias sankcijas, kuriomis išreiškiamas stipresnio pobūdžio visuomenės nepritarimas nei administracinių sankcijų atveju. Bent sunkius piktnaudžiavimo rinka atvejus priskyrus prie nusikalstamos veikos, būtų nustatomos aiškios veiksmų ribos, kurios laikomos ypač nepriimtinomis, o visuomenė ir potencialūs pažeidėjai informuojami, kad kompetentingos institucijos tokį elgesį vertina labai rimtai;

               (7)

               ne visos valstybės narės numatė baudžiamąsias sankcijas už kai kurias sunkias nacionalinės teisės aktų, kuriais įgyvendinama Direktyva 2003/6/EB, pažeidimų formas. Dėl skirtingų valstybių narių požiūrių vidaus rinkos veikimo sąlygos tampa nevienodos, o tai gali paskatinti asmenis piktnaudžiauti rinka tose valstybėse narėse, kuriose nenumatytos baudžiamosios sankcijos už tuos nusižengimus. Be to, iki šiol nebuvo bendro Sąjungos supratimo dėl to, kokia veika laikoma sunkiu taisyklių dėl piktnaudžiavimo rinka pažeidimu. Todėl turėtų būti nustatytos būtiniausios taisyklės dėl fizinių asmenų įvykdytų nusikalstamų veikų apibrėžimo, dėl juridinių asmenų atsakomybės ir atitinkamų sankcijų. Bendros būtiniausios taisyklės taip pat leistų valstybėse narėse ir tarp jų taikyti veiksmingesnius tyrimo ir bendradarbiavimo metodus. Žvelgiant į finansinę krizę akivaizdu, kad dėl manipuliavimo rinka gali būti padaryta didžiulė žala milijonų žmonių gyvenimui. Kilęs Libor skandalas, susijęs su sunkiu pažeidimu, kai manipuliuota lyginamaisiais indeksais, parodė, kad tam tikros problemos ir spragos daro didžiulį poveikį pasitikėjimui rinka, investuotojams gali sukelti didelių nuostolių ir iškreipti realiąją ekonomiką. Dėl visai Sąjungai bendros baudžiamųjų sankcijų tvarkos stygiaus piktnaudžiaujantys rinka asmenys turi galimybę pasinaudoti švelnesne tvarka kai kuriose valstybėse narėse. Nustačius baudžiamąsias sankcijas už piktnaudžiavimą rinka bus labiau atgrasomi potencialūs pažeidėjai;

               (8)

               todėl, siekiant užtikrinti veiksmingą Sąjungos politikos įgyvendinimą kovos su piktnaudžiavimu rinka srityje, svarbu, kad visos valstybės narės nustatytų baudžiamąsias sankcijas bent už sunkius piktnaudžiavimo rinka nusižengimus;

               (9)

               siekiant suderinti šios direktyvos taikymo sritį su Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 596/2014 (5), ši direktyva neturėtų būti taikoma prekybai nuosavomis akcijomis pagal atpirkimo programas ir prekybai vertybiniais popieriais arba susijusiomis priemonėmis, skirtomis vertybinių popierių stabilizavimui, taip pat sandoriams, pavedimams ar veiksmams, atliktiems vykdant pinigų, valiutos keitimo kurso ar valstybės skolos valdymo politiką, ir veiklai, susijusiai su apyvartiniais taršos leidimais pagal Sąjungos kovos su klimato kaita politiką, taip pat veiklai, vykdomai įgyvendinant Sąjungos bendrą žemės ūkio politiką ir Sąjungos bendrą žuvininkystės politiką;

               (10)

               turėtų būti reikalaujama, kad valstybės narės nustatytų, kad bent sunkūs prekybos vertybiniais popieriais naudojantis viešai neatskleista informacija, manipuliavimo rinka ir neteisėto viešai neatskleistos informacijos atskleidimo atvejai būtų laikomi baudžiamuoju nusižengimu tada, kai jis įvykdomas tyčia;

               (11)

               taikant šią direktyvą, prekyba vertybiniais popieriais naudojantis viešai neatskleista informacija ir neteisėtas viešai neatskleistos informacijos atskleidimas turėtų būti laikomi sunkiais pavyzdžiui, tokiais atvejais, kai daromas didelis poveikis rinkos vientisumui, faktiniam ar galimam gautam pelnui arba išvengtam nuostoliui, rinkai padarytos žalos dydžiui arba finansinių priemonių, kuriomis prekiaujama, bendrai vertei. Kitos aplinkybės, į kurias galima būtų atsižvelgti, apimtų pavyzdžiui tai, kad nusižengimą įvykdė nusikalstama organizacija arba, kad asmuo jau prieš tai yra įvykdęs tokį nusižengimą;

               (12)

               taikant šią direktyvą manipuliavimas rinka turėtų būti laikomas sunkiu, pavyzdžiui, tokiais atvejais, kai daromas didelis poveikis rinkos vientisumui, faktiškai ar tikėtinai gautam pelnui ar išvengtam nuostoliui, rinkai padarytos žalos dydžiui, finansinės priemonės ar biržos prekių neatidėliotino sandorio sutarties vertės pokyčio lygiui arba iš pradžių panaudotų lėšų kiekiui, arba kai manipuliavimą atlieka asmuo, įdarbintas arba dirbantis finansų sektoriuje arba priežiūros ar reguliavimo institucijoje;

               (13)

               dėl bandymo prekiauti vertybiniais popieriais naudojantis viešai neatskleista informacija ir bandymo manipuliuoti rinka neigiamo poveikio finansų rinkoms ir investuotojų pasitikėjimui tomis rinkomis tokie veiksmai taip pat turėtų būti baudžiami kaip baudžiamasis nusižengimas;

               (14)

               šia direktyva valstybės narės turėtų būti įpareigotos savo nacionalinėje teisėje numatyti baudžiamąsias sankcijas už prekybą vertybiniais popieriais naudojantis viešai neatskleista informacija, manipuliavimą rinka ir neteisėtą viešai neatskleistos informacijos atskleidimą, kuriems taikoma ši direktyva. Šioje direktyvoje neturėtų būti nustatoma pareigų dėl tokių sankcijų ar kitų esamų teisėsaugos sistemų taikymo konkrečiais atvejais;

               (15)

               šia direktyva valstybės narės taip pat turėtų būti įpareigotos užtikrinti, kad už kurstymą, raginimą ir pagalbą vykdyti baudžiamuosius nusižengimus būtų taip pat baudžiama;

               (16)

               siekiant, kad sankcijos už direktyvoje nurodytus nusižengimus būtų veiksmingos ir atgrasančios, šioje direktyvoje turėtų būti nustatyta minimali didžiausios laisvės atėmimo bausmės riba;

               (17)

               ši direktyva turėtų būti taikoma, atsižvelgiant į Reglamentu (ES) Nr. 596/2014 ir jo įgyvendinimo priemonėmis nustatytą teisės sistemą;

               (18)

               siekdamos veiksmingai įgyvendinti Europos politiką, kuria užtikrinamas finansų rinkų vientisumas ir kuri nustatyta Reglamente (ES) Nr. 596/2014, valstybės narės taip pat turėtų išplėsti ir taikyti nuostatas dėl atsakomybės už šioje direktyvoje numatytus nusižengimus juridiniams asmenims, nustatydamos baudžiamąsias ar nebaudžiamąsias sankcijas arba priemones, kurios būtų veiksmingos, proporcingos ir atgrasančios, pavyzdžiui, kaip antai sankcijas ir priemones, numatytas Reglamente (ES) Nr. 596/2014. Tokios sankcijos ir priemonės gali apimti galutinio sprendimo dėl sankcijos paskelbimą nurodant atsakingo juridinio asmens tapatybę, atsižvelgiant į pagrindines teises ir proporcingumo principą, taip pat į riziką finansų rinkų stabilumui ir vykdomiems tyrimams. Valstybės narės turėtų, kai tinkama ir kai nacionaline teise numatyta juridinių asmenų baudžiamoji atsakomybė, laikantis nacionalinių teisės aktų pradėti taikyti nuostatas dėl baudžiamosios atsakomybės už šioje direktyvoje numatytus nusižengimus. Ši direktyva neturėtų kliudyti valstybėms narėms skelbti galutinių sprendimų dėl atsakomybės ar sankcijų;

               (19)

               valstybės narės turėtų imtis būtinų priemonių siekdamos užtikrinti, kad teisėsaugos bei teisminės institucijos ir kitos kompetentingos tarnybos, atsakingos už šioje direktyvoje numatytų nusižengimų tyrimą arba dėl jų pradėtą baudžiamąjį persekiojimą, turėtų galimybę naudotis veiksmingomis tyrimo priemonėmis. Atsižvelgiant, inter alia, į proporcingumo principą, tokių priemonių naudojimas pagal nacionalinę teisę turėtų būti proporcingas tiriamų nusižengimų pobūdžiui ir sunkumui;

               (20)

               kadangi direktyva numatytos būtiniausios taisyklės, valstybės narės piktnaudžiavimo rinka atžvilgiu gali priimti ar toliau taikyti griežtesnes baudžiamosios teisės nuostatas.

               (21)

               Valstybės narės, pavyzdžiui, gali numatyti, kad piktnaudžiavimas rinka, įvykdytas dėl neatsargumo arba didelio aplaidumo, būtų laikomas baudžiamuoju nusižengimu;

               (22)

               šioje direktyvoje numatytos pareigos nustatyti sankcijas fiziniams ir juridiniams asmenims valstybių narių nacionalinėje teisėje, neatleidžia valstybių narių nuo pareigos savo nacionalinėje teisėje numatyti administracines sankcijas ir kitas priemones už Reglamente (ES) Nr. 596/2014 numatytus nusižengimus, išskyrus atvejus, kai valstybės narės nusprendė pagal Reglamentą (ES) Nr. 596/2014 savo nacionalinėje teisėje už tokius pažeidimus numatyti tik baudžiamąsias sankcijas;

               (23)

               šios direktyvos taikymo sritis nustatoma taip, kad būtų papildytos Reglamente (ES) Nr. 596/2014 išdėstytos nuostatos ir užtikrintas veiksmingas jų įgyvendinimas. Nors pagal šią direktyvą už nusikalstamą veiką turėtų būti baudžiama tuo atveju, kai ji padaroma tyčia ir bent rimtais atvejais, sankcijos už Reglamento (ES) Nr. 596/2014 pažeidimus taikomos nereikalaujant, kad būtų įrodyta, jog pažeidimas padarytas tyčia ar kad jis laikomas sunkiu. Taikydamos teisės aktą, kuriuo ši direktyva perkeliama į nacionalinę teisę, valstybės narės turėtų užtikrinti, kad nustačius baudžiamąsias sankcijas už šioje direktyvoje numatytus nusižengimus ir administracines sankcijas pagal Reglamentą (ES) Nr. 596/2014 nebūtų pažeistas ne bis in idem principas;

               (24)

               nedarant poveikio nacionalinės baudžiamosios teisės bendrosioms taisyklėms dėl nuosprendžių priėmimo ir vykdymo atsižvelgiant į kiekvieno konkretaus atvejo aplinkybes, nustatant sankcijas jos turėtų būti proporcingos atsižvelgiant į atsakingais laikomų asmenų patirtą nuostolį arba į jų gautą pelną, taip pat žalą, kylančią kitiems asmenims dėl nusižengimo ir, jei taikoma, rinkų veikimui ar visai ekonomikai;

               (25)

               kadangi šios direktyvos tikslo, t. y. baudžiamųjų sankcijų bent už sunkiausius piktnaudžiavimo rinka atvejus užtikrinimo visoje Sąjungoje, valstybės narės negali deramai pasiekti, o dėl šios direktyvos masto ir poveikio to tikslo būtų geriau siekti Sąjungos lygmeniu, laikydamasi Europos Sąjungos sutarties (toliau – ES sutartis) 5 straipsnyje nustatyto subsidiarumo principo Sąjunga gali patvirtinti priemones. Pagal tame straipsnyje nustatytą proporcingumo principą šia direktyva neviršijama to, kas būtina siekiant nurodyto tikslo;

               (26)

               didėjant tarpvalstybinės veiklos apimčiai reikia veiksmingo ir efektyvaus nacionalinių institucijų, kurios atsakingos už piktnaudžiavimo rinka atvejų tyrimą ir persekiojimą, bendradarbiavimo. Tų nacionalinių institucijų darbo tvarka ir jų kompetencija įvairiose valstybėse narėse neturėtų trukdyti joms bendradarbiauti;

               (27)

               šioje direktyvoje gerbiamos pagrindinės teisės ir laikomasi principų, kurie pripažinti Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijoje (toliau – Chartija), kaip įtvirtinta ES sutartyje. Konkrečiai ji turėtų būti taikoma tinkamai atsižvelgiant į teisę į asmens duomenų apsaugą (8 straipsnis), saviraiškos ir informacijos laisvę (11 straipsnis), laisvę užsiimti verslu (16 straipsnis), teisę į veiksmingą teisinę gynybą ir teisingą bylos nagrinėjimą (47 straipsnis), nekaltumo prezumpciją ir teisę į gynybą (48 straipsnis), teisėtumo ir nusikalstamos veikos bei bausmės proporcingumo principus (49 straipsnis) ir teisę nebūti du kartus teisiamam ar baudžiamam už tą pačią veiką (50 straipsnis);

               (28)

               įgyvendindamos šią direktyvą valstybės narės turėtų užtikrinti įtariamųjų ar kaltinamųjų procesines teises baudžiamajame procese. Šioje direktyvoje numatytos jų pareigos nedaro poveikio jų pareigoms, nustatytoms pagal Sąjungos teisę dėl procesinių teisių baudžiamosiose bylose. Jokia šios direktyvos nuostata nesiekiama suvaržyti spaudos ar saviraiškos laisvės žiniasklaidoje tiek, kiek jos garantuojamos Sąjungoje ir valstybėse narėse, visų pirma pagal Chartijos 11 straipsnį ir kitas atitinkamas nuostatas. Tai turėtų būti pabrėžta ypač kalbant apie viešai neatskleistos informacijos atskleidimą pagal šios direktyvos nuostatas dėl tokio atskleidimo;

               (29)

               nedarant poveikio prie Europos Sąjungos sutarties ir Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (toliau – SESV) pridėto Protokolo Nr. 21 dėl Jungtinės Karalystės ir Airijos pozicijos dėl laisvės, saugumo ir teisingumo erdvės, pridedamo prie Sutarties, 4 straipsnio taikymui, Jungtinė Karalystė nedalyvaus priimant šią direktyvą, todėl ji nėra jai privaloma ar taikoma;

               (30)

               pagal prie Europos Sąjungos sutarties ir SESV pridėto Protokolo Nr. 21 dėl Jungtinės Karalystės ir Airijos pozicijos dėl laisvės, saugumo ir teisingumo erdvės 1, 2, 3 ir 4 straipsnius Airija pranešė apie pageidavimą dalyvauti priimant ir taikant šią direktyvą;

               (31)

               pagal prie Europos Sąjungos sutarties ir SESV pridėto Protokolo Nr. 22 dėl Danijos pozicijos 1 ir 2 straipsnius Danija nedalyvauja priimant šią direktyvą, todėl ji nėra jai privaloma ar taikoma;

               (32)

               Europos duomenų apsaugos priežiūros pareigūnas pateikė nuomonę 2012 m. vasario 10 d. (6)

         PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:
   1 straipsnis
   Dalykas ir taikymo sritis
   1.   Šia direktyva nustatomos būtiniausios taisyklės, susijusios su baudžiamosiomis sankcijomis už prekybą vertybiniais popieriais naudojantis viešai neatskleista informacija, neteisėtą viešai neatskleistos informacijos atskleidimą ir už manipuliavimą rinka, siekiant užtikrinti finansų rinkų vientisumą Sąjungoje ir sustiprinti investuotojų apsaugą ir pasitikėjimą šiomis rinkomis.
   2.   Ši direktyva taikoma:

               a)

               finansinėms priemonėms, kuriomis leidžiama prekiauti reguliuojamoje rinkoje ar dėl kurių pateiktas prašymas leisti prekiauti reguliuojamoje rinkoje;

               b)

               finansinėms priemonėms, kuriomis prekiaujama, leidžiama prekiauti daugiašalėje prekybos sistemoje (toliau - DPS) ar dėl kurių pateiktas prašymas leisti prekiauti DPS;

               c)

               finansinėms priemonėms, kuriomis prekiaujama organizuotoje prekybos sistemoje (toliau - OPS);

               d)

               finansinėms priemonėms, neišvardytoms a, b arba c punktuose, kurių kaina ar vertė priklauso nuo tuose punktuose nurodytų finansinių priemonių, įskaitant kredito įsipareigojimų neįvykdymo apsikeitimo sandorius ir sandorius dėl kainų skirtumo, tačiau jais neapsiribojant, arba kurios daro poveikį šių finansinių priemonių kainai ar vertei.

         Ši direktyva taip pat taikoma veiksmams ar sandoriams, įskaitant pasiūlymus, susijusius su apyvartinių taršos leidimų arba kitų jais pagrįstų aukciono platformoje parduodamų produktų, įskaitant, kai produktai aukcione parduodami kaip finansinės priemonės, pardavimu aukcionuose reguliuojamoje rinkoje pagal Komisijos reglamentą (ES) Nr. 1031/2010 (7). Nedarant poveikio specifinėms nuostatoms, susijusioms su aukcionuose pateikiamais kainų pasiūlymais, tokiems kainų pasiūlymams taikomos bet kurios šioje direktyvoje numatytos nuostatos, susiję su prekybos pavedimais.
   3.   Ši direktyva netaikoma:

               a)

               prekybai savomis akcijomis pagal atpirkimo programas, kai tokia prekyba vykdoma pagal Reglamento (ES) Nr. 596/2014 5 straipsnio 1, 2 ir 3 dalis;

               b)

               prekybai vertybiniais popieriais arba susijusiomis priemonėmis, kaip numatyta Reglamento (ES) Nr. 596/2014 3 straipsnio 2 dalies a ir b punktuose, skirtomis vertybinių popierių stabilizavimui, kai tokia prekyba vykdoma pagal to reglamento (5 straipsnio 4 ir 5 dalis;

               c)

               sandoriams, pavedimams ar veiksmams, vykdomiems įgyvendinant pinigų, valiutos kurso, valstybės skolos valdymo politiką pagal Reglamento (ES) Nr. 596/2014 6 straipsnio 1 dalį, sandoriams, pavedimams ar veiksmams, vykdomiems pagal jo 6 straipsnio 2 dalį, veiksmams įgyvendinant Sąjungos klimato politiką pagal jo 6 straipsnio 3 dalį arba veiksmams, vykdomiems įgyvendinant Sąjungos bendrą žemės ūkio politiką arba Sąjungos bendrą žuvininkystės politiką pagal jo 6 straipsnio 4 dalį;

         4.   5 straipsnis taip pat taikomas:

               a)

               biržos prekių neatidėliotinų sandorių sutartims, kurių objektas – ne didmeniniai energiniai produktai, kai sandoris, pavedimas ar veiksmai daro poveikį šio straipsnio 2 dalyje nurodytos finansinės priemonės kainai ar vertei;

               b)

               finansinių priemonių tipams, įskaitant išvestinių finansinių priemonių sutartis ar kredito rizikos perleidimo išvestines finansines priemones, kai tokiu sandoriu, pavedimu, kainų pasiūlymu ar veiksmu daromas poveikis biržos prekių neatidėliotinų sandorių sutarčių kainai arba vertei, jeigu ši kaina arba vertė priklauso nuo tų finansinių priemonių kainos ar vertės;

               c)

               veiksmams, susijusiems su lyginamaisiais indeksais.

         5.   Ši direktyva taikoma bet kokiems sandoriams, pavedimams arba veiksmams, susijusiems su bet kokia finansine priemone, nurodyta 2 ir 4 dalyse, nepriklausomai nuo to, ar toks sandoris, pavedimas arba veiksmas vykdomas prekybos vietoje.
   2 straipsnis
   Terminų apibrėžtys
   Šioje direktyvoje vartojamų terminų apibrėžtys:
   1.   finansinė priemonė– finansinė priemonė, kaip apibrėžta Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2014/65/ES (8) 4 straipsnio 1 dalies 15 punkte.
   2.   biržos prekių neatidėliotinų sandorių sutartis– biržos prekių neatidėliotinų sandorių sutartis, kaip apibrėžta Reglamento (ES) Nr. 596/2014 3 straipsnio 1 dalies 15 punkte;
   3.   atpirkimo programa– prekyba nuosavomis akcijomis pagal Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2012/30/ES (9) 21–27 straipsnius;
   4.   viešai neatskleista informacija– informacija, kaip apibrėžta Reglamento (ES) Nr. 596/2014 7 straipsnio 1–4 dalyse;
   5.   apyvartinis taršos leidimas– apyvartinis taršos leidimas, kaip aprašyta Direktyvos 2014/65/ES I priedo C skirsnio 11 punkte;
   6.   lyginamasis indeksas– indeksas, kaip apibrėžta Reglamento (ES) Nr. 596/2014 3 straipsnio 1 dalies 29 punkte;
   7.   pripažinta rinkos praktika– konkreti rinkos praktika, kurią atitinkamos valstybės narės kompetentinga institucija pripažino pagal Reglamento (ES) Nr. 596/2014 13 straipsnį;
   8.   stabilizavimas– stabilizavimas, kaip apibrėžta Reglamento (ES) Nr. 596/2014 3 straipsnio 2 dalies d punkte;
   9.   reguliuojama rinka– reguliuojama rinka, kaip apibrėžta Direktyvos 2014/65/ES 4 straipsnio 1 dalies 21 punkte;
   10.   daugiašalė prekybos sistema arba DPS– daugiašalė prekybos sistema, kaip apibrėžta Direktyvos 2014/65/ES 4 straipsnio 1 dalies 22 punkte;
   11.   organizuota prekybos sistema arba OPS– organizuota prekybos sistema, kaip apibrėžta Direktyvos 2014/65/ES 4 straipsnio 1 dalies 23 punkte;
   12.   prekybos vieta– prekybos vieta, kaip apibrėžta Direktyvos 2014/65/ES 4 straipsnio 1 dalies 24 punkte;
   13.   didmeninis energinis produktas– didmeninis energinis produktas, kaip apibrėžta Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 5961227/2011 (10) 2 straipsnio 4 punkte;
   14.   emitentas– emitentas, kaip apibrėžta Reglamento (ES) Nr. 596/2014 3 straipsnio 1 dalies 21 punkte.
   3 straipsnis
   Prekyba vertybiniais popieriais naudojantis viešai neatskleista informacija, patarimas kitam asmeniui ar jo skatinimas prekiauti vertybiniais popieriais naudojantis viešai neatskleista informacija
   1.   Valstybės narės imasi būtinų priemonių siekdamos užtikrinti, kad prekyba vertybiniais popieriais naudojantis viešai neatskleista informacija, patarimas kitam asmeniui ar jo skatinimas prekiauti vertybiniais popieriais naudojantis viešai neatskleista informacija, kaip nurodyta 2-8 dalyse, būtų laikomi baudžiamaisiais nusižengimais bent rimtų nusižengimų atvejais ir kai jie padaryti tyčia.
   2.   Šios direktyvos tikslais laikoma, kad prekiaujama vertybiniais popieriais naudojantis viešai neatskleista informacija, kai asmuo turi viešai neatskleistos informacijos ir ta informacija pasinaudoja, kad savo ar trečiojo asmens sąskaita tiesiogiai ar netiesiogiai įsigytų ar perleistų finansines priemones, su kuriomis ta informacija yra susijusi.
   3.   Šis straipsnis taikomas bet kuriam viešai neatskleistos informacijos turinčiam asmeniui dėl to, kad tas asmuo:

               a)

               yra emitento administracinių, valdymo ar priežiūros organų narys arba apyvartinių taršos leidimų rinkoje dalyvis;

               b)

               turi emitento kapitalo dalį arba yra apyvartinių taršos leidimų rinkoje dalyvis;

               c)

               turi galimybę susipažinti su informacija vykdydamas profesinę veiklą ar atlikdamas pareigas darbe; arba

               d)

               dalyvauja nusikalstamoje veikoje.

         Šis straipsnis taip pat taikomas bet kuriam asmeniui, kuris įgijo viešai neatskleistos informacijos kitomis aplinkybėmis nei nurodyta pirmoje pastraipoje kai tam asmeniui žinoma, kad tai yra viešai neatskleista informacija.
   4.   Kai viešai neatskleista informacija pasinaudojama atšaukiant ar keičiant pavedimą dėl finansinės priemonės, su kuria susijusi ši informacija, kai pavedimas buvo pateiktas prieš tai, kai atitinkamas asmuo sužino viešai neatskleistą informaciją, tai taip pat laikoma prekyba vertybiniais popieriais naudojantis viešai neatskleista informacija.
   5.   Apyvartinių taršos leidimų ar kitų jais pagrįstų aukcione parduodamų produktų aukcionų, rengiamų remiantis Reglamentu (ES) Nr. 1031/2010, atžvilgiu šio straipsnio 4 dalyje nurodytas naudojimasis viešai neatskleista informacija apima ir asmens savo ar trečiojo asmens sąskaita atliekamą pasiūlymo pateikimą, keitimą ar atsiėmimą.
   6.   Šioje direktyvoje laikoma, kad asmuo pataria kitam asmeniui prekiauti vertybiniais popieriais naudojantis viešai neatskleista informacija arba jį į tokią prekybą įtraukia, jei toks asmuo turi viešai neatskleistos informacijos ir:

               a)

               remdamasis ta informacija pataria kitam asmeniui įsigyti finansinių priemonių, su kuriomis ta informacija yra susijusi, ar jas parduoti, arba skatina tą asmenį įsigyti šių priemonių ar jas parduoti, arba

               b)

               remdamasis ta informacija pataria kitam asmeniui atšaukti ar pakeisti pavedimą dėl finansinės priemonės, su kuria susijusi ši informacija, arba skatina jį atšaukti ar pakeisti pavedimą dėl šios priemonės.

         7.   6 dalyje nurodytas pasinaudojimas patarimu ar skatinimu prilygsta prekybai vertybiniais popieriais naudojantis viešai neatskleista informacija, kai asmuo, kuris pasinaudoja patarimu ar skatinimu, žino, kad jis pagrįstas viešai neatskleista informacija.
   8.   Taikant šį straipsnį vien tai, kad asmuo turi arba turėjo viešai neatskleistos informacijos, nereiškia, jog tas asmuo pasinaudojo ta informacija ir todėl vykdė finansinių priemonių įsigijimu ar pardavimu pagrįstą prekybą vertybiniais popieriais, kai jo elgesys atitinka teisėtą elgesį pagal Reglamento (ES) Nr. 596/2014 9 straipsnį.
   4 straipsnis
   Neteisėtas viešai neatskleistos informacijos atskleidimas
   1.   Valstybės narės imasi būtinų priemonių siekdamos užtikrinti, kad neteisėtas viešai neatskleistos informacijos atskleidimas, kaip nurodyta 2-5 dalyse, būtų laikomas baudžiamuoju nusižengimu bent rimtų nusižengimų atvejais ir kai jis padarytas tyčia.
   2.   Šioje direktyvoje laikoma, kad viešai neatskleista informacija neteisėtai atskleidžiama tada, kai asmuo turi viešai neatskleistos informacijos ir tą informaciją atskleidžia bet kuriam kitam asmeniui, išskyrus atvejus, kai ji atskleidžiama įprastai vykdant su jo einamomis pareigomis, profesija ar funkcijomis susijusią veiklą, įskaitant atvejus, kai atskleidimas yra rinkos zondavimas, atliekamas pagal Reglamento (ES) Nr. 596/2014 11 straipsnio 1–8 dalis.
   3.   Šis straipsnis taikomas bet kuriam asmeniui, aki yra 3 straipsnio 3 dalyje nurodytos situacijos ar aplinkybės.
   4.   Šioje direktyvoje tolesnis patarimų ar skatinimų, nurodytų 3 straipsnio 6 dalyje, atskleidimas laikomas neteisėtu viešai neatskleistos informacijos atskleidimu pagal šį straipsnį, kai asmuo, atskleidžiantis patarimą arba skatinimą, žino, kad jis buvo pagrįstas viešai neatskleista informacija.
   5.   Šis straipsnis taikomas atsižvelgiant į poreikį apsaugoti spaudos ir saviraiškos laisvę.
   5 straipsnis
   Manipuliavimas rinka
   1.   Valstybės narės imasi būtinų priemonių siekdamos užtikrinti, kad manipuliavimas rinka, kaip nurodyta 2 dalyje, būtų laikomas baudžiamuoju nusižengimu bent rimtų nusižengimų atvejais ir kai jis padarytas tyčia.
   2.   Šioje direktyvoje manipuliavimui rinka priskiriami šie veiksmai:

               a)

               sandorio sudarymas, prekybos pavedimo pateikimas ar bet kuris kitas elgesys, jei tuo būdu:

                           i)

                           skleidžiami melaginti ar klaidinantys signalai dėl finansinės priemonės ar su ja susijusios biržos prekių neatidėliotinų sandorių sutarties pasiūlos, paklausos ar kainos; arba

                           ii)

                           užsitikrinama neįprasta ar dirbtinė vienos ar keleto finansinių priemonių ar su jomis susijusios biržos prekių neatidėliotinų sandorių sutarties kaina;

                     išskyrus atvejus, kai asmens, kuris sudarė sandorius arba pateikė prekybos pavedimus, priežastys tai daryti yra teisėtos, o tie sandoriai ar prekybos pavedimai atitinka pripažintą rinkos praktiką atitinkamoje prekybos vietoje,

               b)

               sandorio sudarymas, prekybos pavedimo pateikimas ar bet kokia kita veika ar elgesys, darantis poveikį vienos ar kelių finansinių priemonių ar su jomis susijusios biržos prekių neatidėliotinų sandorių sutarties kainai, kai pasinaudojama fiktyvia priemone ar kitaip mėginama apgauti ar manipuliuoti;

               c)

               informacijos, kuria pateikiamas melagingas ar klaidinantis signalas apie finansinių priemonių ar su jomis susijusių biržos prekių neatidėliotinų sandorių sutarčių pasiūlą, paklausą ar kainą, arba kuria užsitikrinama nenormali ar dirbtinė vienos ar keleto finansinių priemonių ar su jomis susijusios biržos prekių neatidėliotinų sandorių sutarties kaina, skleidimas per žiniasklaidos priemones, įskaitant internetą, arba bet kokiomis kitomis priemonėmis, kai asmenys, kurie paskleidė šią informaciją asmenys užsitikrina ar kitam asmeniui užtikrina naudą ar pelną; arba

               d)

               melagingos ar klaidinančios informacijos skleidimas, melagingų ar klaidinančių duomenų teikimas arba bet kokios veiklos, kuria siekiama manipuliuoti apskaičiuojant lyginamąjį indeksą, vykdymas.

         6 straipsnis
   Kurstymas, bendrininkavimas, raginimas ir bandymas
   1.   Valstybės narės imasi būtinų priemonių siekdamos užtikrinti, kad už kurstymą, raginimą ir pagalbą vykdyti 3 straipsnio 2–5 dalyse, 4 ir 5 straipsniuose nurodytą veiką būtų baudžiama kaip už baudžiamąjį nusižengimą.
   2.   Valstybės narės imasi būtinų priemonių siekdamos užtikrinti, kad už bandymą įvykdyti bet kurią 3 straipsnio 2–5 ir 7 dalyse bei 5 straipsnyje nurodytą nusikalstamą veiką būtų baudžiama kaip už baudžiamąjį nusižengimą.
   3.   Mutatis mutandis taikoma 3 straipsnio 8 dalis.
   7 straipsnis
   Baudžiamosios sankcijos fiziniams asmenims
   1.   Valstybės narės imasi būtinų priemonių siekdamos užtikrinti, kad už 3–6 straipsniuose nurodytus nusižengimus būtų taikomos veiksmingos, proporcingos ir atgrasančios baudžiamosios sankcijos.
   2.   Valstybės narės imasi būtinų priemonių siekdamos užtikrinti, kad už 3 ir 5 straipsniuose nurodytą nusižengimą būtų skiriama maksimali ne trumpesnė kaip ketverių metų laisvės atėmimo bausmė.
   3.   Valstybės narės imasi būtinų priemonių siekdamos užtikrinti, kad už 4 straipsnyje nurodytą nusižengimą būtų skiriama maksimali ne trumpesnė kaip dvejų metų laisvės atėmimo bausmė.
   8 straipsnis
   Juridinių asmenų atsakomybė
   1.   Valstybės narės imasi būtinų priemonių siekdamos užtikrinti, kad juridiniai asmenys galėtų būti traukiami atsakomybėn už 3–6 straipsniuose nurodytus nusižengimus, kuriuos jų naudai padarė bet kuris asmuo, veikdamas individualiai arba kaip juridinio asmens organo narys, juridiniame asmenyje einantis vadovaujamas pareigas, remiantis tuo, kad jis:

               a)

               turėjo įgaliojimus atstovauti juridiniam asmeniui;

               b)

               juridinio asmens vardu turėjo teisę priimti sprendimus; arba

               c)

               turėjo teisę vykdyti kontrolę juridinio asmens struktūroje.

         2.   Be to, valstybės narės imasi būtinų priemonių siekdamos užtikrinti, kad juridiniai asmenys būtų atsakingi tais atvejais, kai 3–6 straipsniuose nurodytus nusižengimus juridinio asmens naudai padarė jam pavaldus asmuo dėl 1 dalyje nurodyto asmens nepakankamos priežiūros ar kontrolės.
   3.   Juridinių asmenų atsakomybė remiantis 1 ir 2 dalimis apima galimybę kelti baudžiamąsias bylas fiziniams asmenims, kurie su 3–6 straipsniuose nurodytais nusižengimais susiję kaip vykdytojai, kurstytojai ar bendrininkai.
   9 straipsnis
   Juridiniams asmenims taikomos sankcijos
   Valstybės narės imasi būtinų priemonių užtikrinti, kad juridiniam asmeniui, patrauktam atsakomybėn pagal 8 straipsnį, būtų taikomos veiksmingos, proporcingos ir atgrasančios sankcijos, kurios gali būti piniginės baudos pagal baudžiamąją arba kitą teisę ir kitos sankcijos, kaip antai:

               a)

               teisės į valstybės teikiamas lengvatas arba pagalbą atėmimas;

               b)

               laikinas ar nuolatinis teisės verstis komercine veikla atėmimas;

               c)

               teisminės priežiūros skyrimas;

               d)

               likvidavimas teismo nurodymu;

               e)

               laikinas ar galutinis įmonių, kuriomis buvo pasinaudota vykdant nusižengimą, uždarymas.

         10 straipsnis
   Jurisdikcija
   1.   Valstybės narės imasi būtinų priemonių savo jurisdikcijai dėl nusikalstamos veikos, nurodytos 3–6 straipsniuose, nustatyti, kai:

               a)

               nusižengimas arba jo dalis padaryta jų teritorijoje; arba

               b)

               nusižengimą įvykdė vienas iš jų piliečių, bent tais atvejais, kai veiksmas yra nusižengimas ten, kurioje jis buvo įvykdytas.

         2.   Valstybė narė praneša Komisijai, jeigu ji nusprendžia nustatyti papildomą jurisdikciją dėl nusižengimo, nurodyto 3–6 straipsniuose, padaryto už jos teritorijos ribų, kai:

               a)

               pažeidėjas yra nuolatinis jos teritorijos gyventojas; arba

               b)

               nusižengimas įvykdytas juridinio asmens, įsisteigusio jos teritorijoje, naudai.

         11 straipsnis
   Mokymas
   Nedarydamos poveikio Sąjungos teismų nepriklausomumui ir teismų struktūrų skirtumams, valstybės narės prašo asmenų, kurie atsakingi už teisėjų, prokurorų, policijos ir tų kompetentingų institucijų darbuotojų, kurie dalyvauja baudžiamuosiuose procesuose ir tyrimuose, mokymą, organizuoti tinkamą mokymą, kad būtų įgyvendinti šios direktyvos tikslai.
   12 straipsnis
   Ataskaita
   Ne vėliau kaip 2018 m. liepos 4 d. Komisija pateikia Europos Parlamentui ir Tarybai direktyvos veikimo ataskaitą, kurioje prireikus nurodoma būtinybė ją iš dalies pakeisti, visų pirma atsižvelgiant į sunkių atvejų, kaip nurodyta 3 straipsnio 1 dalyje, 4 straipsnio 1 dalyje ir 5 straipsnio 1 dalyje, aiškinimą, į valstybių narių numatytų sankcijų lygį ir į tai, koks šioje direktyvoje nurodytų neprivalomų elementų priėmimo mastas.
   Prireikus prie Komisijos ataskaitos pridedamas pasiūlymas dėl teisėkūros procedūra priimamo akto.
   13 straipsnis
   Perkėlimas į nacionalinę teisę
   1.   Valstybės narės ne vėliau kaip 2016 m. liepos 3 d. priima ir paskelbia įstatymus ir kitus teisės aktus, būtinus, kad būtų laikomasi šios direktyvos. Jos nedelsdamos pateikia Komisijai tų priemonių tekstą.
   Tas priemones jos taiko nuo 2016 m. liepos 3 d. atsižvelgiant į Reglamentą (ES) Nr. 596/2014 įsigaliojimo datą.
   Valstybės narės, priimdamos tas priemones, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.
   2.   Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų pagrindinių nacionalinės teisės aktų nuostatų tekstus.
   14 straipsnis
   Įsigaliojimas
   Ši direktyva įsigalioja dvidešimtą dieną po jos paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
   15 straipsnis
   Adresatai
   Ši direktyva pagal Sutartis skirta valstybėms narėms.

      Priimta Strasbūre 2014 m. balandžio 16 d.

            Europos Parlamento vardu

            Pirmininkas

         M. SCHULZ

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         D. KOURKOULAS

      (1)  OL C 161, 2012 6 7, p. 3.

      (2)  OL C 181, 2012 6 21, p. 64.

      (3)  2014 m. vasario 4 d. Europos Parlamento pozicija (dar nepaskelbta Oficialiajame leidinyje) ir 2014 m. balandžio 14 d. Tarybos sprendimas.

      (4)  2003 m. sausio 28 d. Europos Parlamento ir tarybos Direktyva 2003/6/EB dėl prekybos vertybiniais popieriais, pasinaudojant viešai neatskleista informacija, ir manipuliavimo rinka (piktnaudžiavimo rinka) (OL L 96, 2003 4 12, p. 16).

      (5)  2014 m. balandžio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 596/2014 dėl piktnaudžiavimo rinka (piktnaudžiavimo rinka reglamentas), panaikinantis Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2003/6/EB ir Komisijos direktyvas 2003/124/EB, 2003/125/EB ir 2004/72/EB (žr. šio Oficialiojo leidinio p. 1).

      (6)  OL C 177, 2012 6 20, p. 1.

      (7)  2010 m. lapkričio 12 d. Komisijos reglamentas (ES) Nr. 1031/2010 dėl šiltnamio efektą sukeliančių dujų apyvartinių taršos leidimų pardavimo aukcione pagal Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2003/87/EB, nustatančią šiltnamio efektą sukeliančių dujų emisijos leidimų sistemą Bendrijoje, terminų, administravimo ir kitų aspektų (OL L 302, 2010 11 18, p. 1).

      (8)  2014 m. gegužės 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2014/65/ES dėl finansinių priemonių rinkų, iš dalies keičianti Direktyvą 2011/61/ES ir Direktyvą 2002/92/EB (žr. šio Oficialiojo leidinio p. 349).

      (9)  2012 m. spalio 25 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2012/30/ES dėl apsaugos priemonių, kurių valstybės narės, siekdamos tokias priemones suvienodinti, reikalauja iš Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 54 straipsnio antroje pastraipoje apibrėžtų bendrovių, jų narių ir kitų interesų apsaugai, akcines bendroves steigiant, palaikant ir keičiant jų kapitalą, koordinavimo (OL L 315, 2012 11 14, p. 74).

      (10)  2011 m. spalio 25 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1227/2011 dėl didmeninės energijos rinkos vientisumo ir skaidrumo (OL L 326, 2011 12 8, p. 1).