title: 2002 m. balandžio 25 d., Komisijos direktyva 2002/35/EB iš dalies keičianti Tarybos direktyvą 97/70/EB, nustatančią suderintus saugumo reikalavimus 24 metrų ilgio ir ilgesniems žvejybos laivamstekstas svarbus EEE.

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

32002L0035

Oficialusis leidinys L 112 , 27/04/2002 p. 0021 - 0033

		Komisijos direktyva 2002/35/EB2002 m. balandžio 25 d.iš dalies keičianti Tarybos direktyvą 97/70/EB, nustatančią suderintus saugumo reikalavimus 24 metrų ilgio ir ilgesniems žvejybos laivams(tekstas svarbus EEE)EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,atsižvelgdama į 1997 m. gruodžio 11 d. Tarybos direktyvą 97/70/EB, nustatančią suderintus saugumo reikalavimus 24 metrų ilgio ir ilgesniems žvejybos laivams [1], su pakeitimais, padarytais Komisijos direktyva 1999/19/EB [2], ypač į jos 8 straipsnį,kadangi:(1) 1993 m. balandžio 2 d. buvo priimtas 1977 m. Toremolinos tarptautinės konvencijos dėl žvejybos laivų saugumo "Toremolinos protokolas" (toliau — Toremolinos protokolas).(2) Direktyva 97/70/EB nustatomi suderinti saugumo reikalavimai tam tikriems žvejybos laivams, taikant jiems Toremolinos protokolą.(3) Siekiant nuosekliai taikyti Toremolinos protokolo priedo nuostatas, kai taikoma Direktyvos 97/70/EB 3 straipsnio 1 dalis, reikia suderinti tam tikrų nuostatų aiškinimą, paliktą valstybių narių administracijų nuožiūrai. Šis suderintas aiškinimas turėtų būti taikomas tik 2003 m. sausio 1 d. ar vėliau pastatytiems žvejybos laivams, kadangi jose numatyti svarbūs žvejybos laivų konstrukcijos pakeitimai.(4) Dėl šių priežasčių reikia atitinkamai pakeisti Direktyvą 97/70/EB.(5) Šioje direktyvoje numatytos priemonės atitinka Tarybos direktyvos 93/75/EEB [3] su paskutiniais pakeitimais, padarytais Komisijos direktyva 98/74/EB [4], 12 straipsniu įkurto komiteto nuomonę,PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:1 straipsnisDirektyvos 97/70/EB I priedas keičiamas šios direktyvos priede pateiktu tekstu.2 straipsnis1. Valstybės narės priima ir paskelbia teisės aktus, kurie, įsigalioję ne vėliau kaip iki 2003 m. sausio 1 d., įgyvendina šią direktyvą. Apie tai jos nedelsdamos praneša Komisijai. Šiuos teisės aktus jos pradeda taikyti nuo 2003 m. sausio 1 d.Valstybės narės, tvirtindamos šiuos teisės aktus, daro juose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma juos oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.2. Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų nacionalinės teisės aktų nuostatų tekstus.3 straipsnisŠi direktyva įsigalioja dvidešimtą dieną po jos paskelbimo Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje.4 straipsnisŠi direktyva skirta valstybėms narėms.Priimta Briuselyje, 2002 m. balandžio 25 d.Komisijos varduLoyola De PalacioPirmininko pavaduotojas[1] OL L 34, 1998 2 9, p. 1.[2] OL L 83, 1999 3 27, p. 48.[3] OL L 247, 1993 10 5, p. 19.[4] OL L 276, 1998 10 13, p. 7.--------------------------------------------------PRIEDAS"I PRIEDASToremolinos protokolo priedo nuostatų pritaikymas Direktyvos 97/70/EB 3 straipsnio 1 daliai taikytiŠiame priede:1. "Naujas žvejybos laivas, pastatytas 2003 m. sausio 1 d. ar vėliau" — tai žvejybos laivas:a) kurio statybos arba esminio techninio pertvarkymo sutartis buvo sudaryta 2003 m. sausio 1 d. ar vėliau; arbab) kurio statybos arba esminio techninio pertvarkymo sutartis buvo sudaryta iki 2003 m. sausio 1 d., ir kurio statyba buvo užbaigta po trijų metų arba vėliau nuo tos datos; arbac) kuris, jeigu nebuvo sudaryta statybos sutartis, 2003 m. sausio 1 d. ar vėliau:- buvo pradėtas statyti, arba- buvo pradėta su konkrečiu laivu siejama statyba, arba- buvo pradėti montavimo darbai, kuriems buvo sunaudota bent 50 tonų arba 1 % visų konstrukcinių medžiagų apskaičiuotos masės, atsižvelgiant į tai, kuri vertė yra mažesnė.A DALISPakeitimai, taikomi visiems žvejybos laivams, kuriems taikoma ši direktyva, išskyrus naujus žvejybos laivus, pastatytus 2003 m. sausio 1 d. ar vėliauI SKYRIUS: BENDROSIOS NUOSTATOS2 taisyklė: Sąvokos1 dalyje "naujas laivas" turi būti turi būti pakeistas šios direktyvos 2 straipsnyje pateiktu "naujo žvejybos laivo" apibrėžimu.V SKYRIUS: PRIEŠGAISRINĖ SAUGA, GAISRO APTIKIMAS, GESINIMAS IR KOVA SU GAISRU2 taisyklė: Sąvokos2 dalies "standartinis atsparumo ugniai bandymas" pabaiga dėl standartinės temperatūros kreivės, turi būti išdėstoma taip:"… Standartinė laiko-temperatūros kreivė — tai glodžioji kreivė, nubrėžta per šiuos temperatūros krosnies viduje taškus:— pradinė temperatūra krosnies viduje | 20 °C |— po pirmų penkių minučių | 576 °C |— po 10 minučių | 679 °C |— po 15 minučių | 738 °C |— po 30 minučių | 841 °C |— po 60 minučių | 945 °C" |VII SKYRIUS: GELBĖJIMO PRIETAISAI IR PRIEMONĖS1 taisyklė: Taikymas2 dalis išdėstoma taip: "13 ir 14 taisyklės taip pat taikomos 45 metrų ilgio ir ilgesniems eksploatuojamiems laivams, jeigu administracija šių taisyklių reikalavimų taikymą gali atidėti iki 1999 m. vasario 1 d."13 taisyklė: Radioelektroninės gelbėjimo priemonės2 dalis išdėstoma taip: "Eksploatuojamuose laivuose numatytus dvipusio ryšio labai aukšto dažnio (VHF) radiotelefonus, kurie neatitinka organizacijos nustatytų eksploatavimo reikalavimų, administracija gali leisti naudoti iki 1999 m. vasario 1 d., jeigu administracija įsitikina, kad jie suderinami su patvirtintais dvipusio ryšio labai aukšto dažnio (VHF) radiotelefonais."IX SKYRIUS: RADIJO RYŠYS1 taisyklė: Taikymas1 dalies antras sakinys išdėstomas taip:"Tačiau, jei tai yra eksploatuojami laivai, administracija reikalavimų įgyvendinimą gali atidėti iki 1999 m. vasario 1 d."3 taisyklė: Išimtys2 dalies c punktas išdėstomas taip:"kai laivo eksploatavimas visam laikui bus nutrauktas iki 2001 m. vasario 1 d."B DALISPakeitimai, taikomi naujiems žvejybos laivams, pastatytiems 2003 m. sausio 1 d. ar vėliauDabartinės toliau pateikiamos taisyklės išdėstomos taip:I SKYRIUS: BENDROSIOS NUOSTATOS2 taisyklė: Sąvokos22 dalies a punkto ii papunktisPertvara nuo priekinio statmens turi būti tokiu atstumu: ne mažiau kaip 0,05 laivo ilgio, o trumpesniuose kaip 45 m ilgio laivuose — ne daugiau kaip 0,05 laivo ilgio plius 1,35 m.6 taisyklė: Apžiūros1 dalies c punktasBe b punkto i papunktyje reikalaujamų periodinių apžiūrų, kas dvejus metus su leistinu trijų mėnesių nuokrypiu į vieną ar kitą pusę turi būti atliekamos tarpinės ne iš medžio pastatytų laivų, o administracijos nustatytais intervalais — medinių laivų konstrukcijos ir mechanizmų apžiūros. Apžiūrų metu taip pat turi būti įsitikinama, kad nėra padaryta jokių pakeitimų, kurie galėtų turėti neigiamos įtakos laivo ar įgulos saugumui.II SKYRIUS: KONSTRUKCIJA, SANDARUMAS IR ĮRANGA1 taisyklė: Konstrukcija1 dalisKorpuso, antstatų, denio kabinų, mechanizmų gaubtų, trapų ir kitų statinių bei laivo įrangos tvirtumas ir konstrukcija turi būti atsparūs visomis galimomis numatomos eksploatacijos sąlygomis, ir atitikti pripažintos organizacijos taisykles.2 taisyklė: Sandariosios durys1 dalisAngų kiekis hermetiškosiose pertvarose, kaip reikalaujama 1 taisyklės 3 dalyje, turi būti sumažintas iki mažiausio skaičiaus, suderinamo su bendrąja konstrukcija ir tenkinančio eksploatacinius laivo poreikius; angose sumontuojami sandariojo uždarymo mechanizmai, atitinkantys pripažintos organizacijos nustatytas taisykles. Sandariųjų durų atsparumas turi atitikti aplinkinės vientisos struktūros atsparumą.2 taisyklė: Sandariosios durys3 dalies a punktas45 m ilgio ir ilgesniuose laivuose slankiosios sandariosios durys turi būti įstatytos:patalpose, kur jas ketinama atidaryti jūroje ir jų slenksčiams esant žemiau didžiausios eksploatacinės laivo grimzlės vaterlinijos, išskyrus atvejus, kai, administracijos nuomone, neįmanoma ar nebūtina atsižvelgti į laivo tipą ir eksploatacijos pobūdį.Šios taisyklės taikymo išimtis valstybė narė gali įvesti šios direktyvos 4 straipsnyje nustatyta tvarka.5 taisyklė: Liukai3 dalisMedinių liukų dangčių sandarinimo priemonės turi atitikti 1966 m. Tarptautinės konvencijos dėl laivų krovininės vaterlinijos nustatymo [1] 1 priedo 14 ir 15 taisyklėse pateiktus standartus.9 taisyklė: Ventiliatoriai1 dalis45 m ilgio ir ilgesniuose laivuose ventiliatorių komingsų, išskyrus mašinų skyriaus ventiliatorių komingsus, aukštis virš denio turi būti ne mažiau kaip 900 mm versloviniame denyje ir ne mažiau kaip 760 mm antstato denyje. Trumpesniuose kaip 45 m ilgio laivuose šių komingsų aukštis turi būti atitinkamai 760 mm ir 450 mm. Mašinų skyriaus ventiliatorių angų, per kurias į mašinų skyrių nuolat tiekiamas oras, o prireikus oro tiekimas nedelsiant nukreipiamas ir į generatorių patalpas, aukštis virš denio bendra tvarka turi atitikti II skyriaus 9 taisyklės 3 dalies reikalavimus. Tačiau, jeigu dėl laivo dydžio ir įrangos tai yra neįmanoma, gali būti priimtini ir mažesni aukščiai, tačiau jokiu būdu ne mažiau kaip 900 mm virš verslovinio ir antstato denių, kartu su II skyriaus 9 taisyklės 2 dalies reikalavimus atitinkančiomis sandariojo uždarymo priemonėmis bei kita tinkama įranga, užtikrinančia nenutrūkstamą ir pakankamą skyrių vėdinimą.12 taisyklė: Borto iliuminatoriai6 dalisAdministracijai gali būti priimtini borto iliuminatoriai ir langai be aklinųjų iliuminatorių versloviniame denyje ar virš jo esančių denio kabinų šoninėse ir laivagalio pertvarose, jeigu ji įsitikina, kad laivo saugumas nenukenčia, atsižvelgiant į pripažintos organizacijos nustatytas taisykles, pagrįstas atitinkamais ISO standartais.15 taisyklė: Inkaro mechanizmasTuri būti įrengtas inkaro mechanizmas, pritaikytas greitam ir saugiam darbui ir susidedantis iš inkaro tvirtinimo įtaiso, inkaro grandinių ar plieninių lynų, fiksatoriaus ir brašpilio ar kitų priemonių inkarui nuleisti ir pakelti bei laivui su nuleistu inkaru išlaikyti visomis numatomomis eksploatacijos sąlygomis. Laivuose taip pat turi būti atitinkama švartavimosi įranga, leidžianti saugiai prisišvartuoti visomis eksploatacijos sąlygomis. Inkaro ir švartavimosi įranga turi atitikti pripažintos organizacijos nustatytų taisyklių reikalavimus.III SKYRIUS: STOVUMAS IR SU JUO SUSIJĘS TINKAMUMAS PLAUKIOTI1 taisyklė: Bendrosios nuostatosLaivai projektuojami ir statomi taip, kad šio skyriaus reikalavimai būtų tenkinami 7 taisyklėje išvardytomis eksploatacijos sąlygomis. Atstatomojo peties diagramų apskaičiavimai atliekami pagal TJO visų tipų laivų nepažeisto stovumo kodeksą [2].2 taisyklė: Stovumo kriterijai1 dalisTuri būti tenkinami toliau išvardyti minimalūs stovumo kriterijai, išskyrus atvejus, kai administracija įsitikina, kad nukrypimai nuo jų pateisinami eksploatacijos metu sukaupta patirtimi. Valstybė narė bet kurį nuokrypį nuo reikalaujamų minimalių kriterijų leidžia šios direktyvos 4 straipsnyje nustatyta tvarka [3].1 dalies d punktasPradinis metacentrinis aukštis GM vienadeniuose laivuose turi būti ne mažesnis kaip 350 mm. Laivuose, turinčiuose visą antstatų struktūrą, metacentrinis aukštis gali būti sumažintas tiek, kiek leidžia administracija, tačiau jokiu būdu jis neturi būti mažesnis negu 150 mm. Valstybė narė gali leisti sumažinti reikalaujamą metacentrinį aukštį šios direktyvos 4 straipsnyje nustatyta tvarka.3 dalisJeigu tam, kad būtų tenkinami 1 dalies reikalavimai, reikalingas balastas, jo pobūdis ir sutvarkymas turi tenkinti administraciją. Trumpesniuose kaip 45 m ilgio laivuose toks balastas yra nuolatinis. Jeigu balastas yra nuolatinis, jis turi būti kietas ir saugiai įtvirtintas laivo viduje. Administracijai gali būti priimtinas ir skystasis balastas, laikomas visiškai užpildytuose tankuose, neprijungtuose prie jokios laivo siurblių sistemos. Jeigu skystasis balastas naudojamas kaip nuolatinis balastas tam, kad būtų laikomasi 1 dalies reikalavimų, atitikties liudijime ir stovumo knygelėje turi būti pateikti išsamūs jo duomenys.Nuolatinio balasto negalima iškrauti iš laivo ar perkelti į kitą jo vietą be administracijos leidimo.4 taisyklė: Ypatingieji žvejybos būdaiLaivai, kuriais žvejojama ypatingaisiais žvejybos būdais, ir dėl to žvejybos metu veikiami papildomų išorinių jėgų, turi atitikti 2 taisyklės 1 dalyje nurodytus stovumo kriterijus, jeigu būtina, padidintus tiek, kad tenkintų administraciją. Žvejyboje bortinį tralavimą naudojantys laivai turi atitikti šiuos padidintus stovumo kriterijus:a) 2 taisyklės 1 dalies a ir b punktuose pateikti ploto po atstatomuoju petimi ir atstatomųjų pečių kriterijai didinami 20 %;b) metacentrinis aukštis turi būti ne mažesnis kaip 500 mm;c) a punkte pateikti kriterijai taikomi tik tiems laivams, kuriuose sumontuoto varomojo mechanizmo galia kilovatais neviršija dydžių, nustatomų pagal tokias formules:- N = 0,6 Ls2 laivams, kurių ilgis yra 35 m arba mažesnis,- N = 0,7 Ls2 laivams, kurių ilgis yra 37 m ir didesnis,- kai laivo ilgis yra tarp pirma nurodytų dydžių, koeficientas prieš Ls turi būti nustatomas interpoliuojant tarp 0,6 ir 0,7,- Ls yra visas ilgis, nurodytas tonažo pažymėjime.Jeigu sumontuoto varomojo mechanizmo galia didesnė nei standartiniai varomosios galios dydžiai, nurodyti pirmiau pateiktose formulėse, a punkte minimi kriterijai turi būti padidinti tiesiogiai proporcingai didesnei varomajai galiai.Administracija turi įsitikinti, kad minėtieji padidinti bortinių tralerių stovumo kriterijai yra tenkinami šio skyriaus 7 taisyklės 1 dalyje minimomis eksploatacijos sąlygomis.Apskaičiuojant stovumą daroma prielaida, kad sijos pakeltos ir su horizontalia plokštuma sudaro 45 laipsnių kampą.5 taisyklė: Smarkus vėjas ir supimasLaivai turi būti atsparūs smarkiam vėjui ir supimui, esant atitinkamoms oro sąlygoms jūroje. Turi būti atsižvelgta į sezonines oro sąlygas, į tai, kokios būklės jūroje laivas bus eksploatuojamas, į laivo tipą ir į jo eksploatavimo režimą. Atitinkami apskaičiavimai atliekami pagal TJO visų tipų laivų nepažeisto stovumo kodeksą.8 taisyklė: ApledėjimasŠi taisyklė netaikoma tik tada, kai 2 rekomendacija [4] draudžia keisti administracijos nuožiūrai paliktą paklaidą dėl apledėjimo.9 taisyklė: Šoninio svirimo bandymas2 dalisDėl laive atliktų pakeitimų pakitus nepakrauto laivo būklei ir (arba) jo svorio centrui, vėl atliekami laivo šoninio svirimo bandymai ir patikrinami bei pataisomi jo stovumo duomenys, jeigu administracija, atsižvelgusi į laivų stovumo atsargą, laiko tai būtina. Tačiau, jeigu naujasis nepakrauto laivo svoris skiriasi nuo ankstesniojo daugiau kaip 2 % ir jokiais apskaičiavimais negalima įrodyti, kad laivas ir toliau atitinka stovumo kriterijus, laivo šoninio svirimo bandymai turi būti atlikti iš naujo.12 taisyklė: Laivapriekio aukštisLaivapriekio aukštis turi būti pakankamas, kad į laivą nepatektų pernelyg didelis kiekis vandens.Laivų, eksploatuojamų riboto plaukiojimo zonose ne toliau kaip 10 mylių nuo kranto, mažiausias laivapriekio aukštis turi tenkinti administraciją ir turi būti nustatytas atsižvelgiant į sezonines oro sąlygas, vandenų, kuriuose laivas plaukios, banguotumą, laivo tipą ir jo eksploatavimo režimą.Visuose kituose rajonuose plaukiojančių laivų:1. Jeigu žvejojant sugautos žuvys į tam skirtus triumus turi būti sukraunamos pro liukus, esančius atvirame versloviniame denyje prieš denio kabiną arba antstatą, mažiausias laivapriekio aukštis turi būti apskaičiuotas naudojant skaičiavimo metodą, pateiktą Toremolinos konferencijos baigiamojo akto 3 priedo 4 rekomendacijoje.2. Jeigu sugautos žuvys į tam skirtus triumus turi būti sukraunamos pro liuką, esantį atvirame versloviniame denyje, apsaugotame denio kabinos ar antstato, mažiausias laivapriekio aukštis turi atitikti 1966 m. Tarptautinės konvencijos dėl laivų krovininės vaterlinijos nustatymo I priedo 39 taisyklę, tačiau turi būti ne mažesnis kaip 2000 mm. Šiuo atžvilgiu didžiausia leistina eksploatacine grimzle laikoma nustatytoji vasaros krovininė vaterlinija.14 taisyklė: Vidinis padalijimas ir avarinis stovumas100 m ilgio ir ilgesni laivai, kuriais plaukia 100 ir daugiau žmonių, turi išlikti ant vandens ir išlaikyti teigiamą stovumą, atsižvelgus į laivo tipą, numatomą eksploataciją ir plaukiojimo rajoną [5], jeigu užtvindomas bet kuris numanomai pažeistas skyrius. Apskaičiavimai turi būti atlikti vadovaujantis išnašoje nurodytomis gairėmis.IV SKYRIUS: MAŠINOS IR ELEKTROS ĮRENGINIAI BEI PERIODIŠKAI NEPRIŽIŪRIMI MAŠINŲ SKYRIAI3 taisyklė: Bendrosios nuostatos1 dalisPagrindiniai varikliai, kontrolės, garo vamzdynų, mazuto, suspausto oro, elektros ir šaldymo sistemos; pagalbiniai įrengimai; garo katilai ir kiti slėgio indai; vamzdynai ir siurbliai; valdymo įranga ir jėgos perdavimo krumpliaračiai, velenai ir sankabos turi būti projektuojami, gaminami, išbandomi, sumontuojami ir prižiūrimi laikantis pripažintos organizacijos nustatytų taisyklių. Šie mechanizmai ir įranga, taip pat keliamieji įrengimai, gervės, žuvies tvarkymo ir apdorojimo įranga turi būti apsaugota taip, kad keltų kuo mažesnį pavojų laive esantiems žmonėms. Ypatingas dėmesys turi būti atkreiptas į judančias dalis, įkaitusius paviršius ir kitus pavojingus dalykus.7 dalisAdministracija turi įsitikinti, kad 16-18 taisyklės nuosekliai įgyvendinamos ir taikomos pagal pripažintos organizacijos nustatytas taisykles [6].9 dalisImamasi administraciją tenkinančių priemonių užtikrinant, kad visa įranga visomis eksploatacijos sąlygomis, įskaitant manevravimą, veiktų patikimai ir kad vadovaujantis pripažintos organizacijos nustatytomis taisyklėmis būtų įvesti reguliarūs patikrinimai ir einamieji bandymai užtikrinant nuolatinį patikimą veikimą.10 dalisLaive turi būti pripažintosios organizacijos nustatytas taisykles atitinkantys dokumentai, įrodantys, kad laivas gali plaukioti su periodiškai neprižiūrimais mašinų skyriais.6 taisyklė: Garo katilai, tiekimo sistemos ir garo vamzdynų įranga1 dalisKiekviename garo katile ir kiekviename ne liepsna kaitinamame garų generatoriuje turi būti ne mažiau kaip du atitinkamo pralaidumo apsauginiai vožtuvai. Tačiau administracija, atsižvelgusi į kurio nors garo katilo ar ne liepsna kaitinamo garų generatoriaus pajėgumą ar kurią nors kitą charakteristiką, gali leisti sumontuoti tik vieną apsauginį vožtuvą, jeigu įsitikina, kad taip užtikrinama pakankama apsauga nuo per didelio slėgio, kaip reikalaujama pripažintos organizacijos nustatytose taisyklėse.8 taisyklė: Valdymas iš vairinės1 dalis b punktasKai varomieji mechanizmai valdomi iš vairinės per nuotolį, taikoma tokia nuostata: a punkte minėtas nuotolinis valdymas atliekamas valdymo įtaisu, atitinkančiu pripažintos organizacijos nustatytas taisykles, su varomųjų mechanizmų apsaugos nuo perkrovų įrenginiu, jeigu toks įrenginys būtinas.10 taisyklė: Priemonės, susijusios su mazutu, tepalais ir kitais degiaisiais naftos produktais4 dalisMazuto vamzdžiuose, pro kuriuos, jei būtų pažeisti, mazutas ištekėtų iš kuro laikymo tanko, nusodinimo bako ar eikvojimo cisternos, esančių virš dvigubojo dugno, turi būti sumontuotas rezervuaro čiaupas ar sklendė, kuriuos galima būtų saugiai uždaryti nebūnant skyriuose, kuriuos apimtų gaisras, kilęs skyriuje, kuriame tie rezervuarai yra. Atskiru atveju, kai kuriame nors veleno ar vamzdyno tunelyje ar panašioje patalpoje yra diptankų, rezervuarų sklendės turi būti sumontuotos, tačiau kilus gaisrui turi būti galima valdyti papildoma sklende, sumontuota vamzdyje ar vamzdžiuose ne tunelyje ar panašioje patalpoje. Jeigu tokia papildoma sklendė sumontuojama mašinų skyriuje, ją turi būti galima reguliuoti nebūnant tame skyriuje.7 dalies a punktasMazuto vamzdžiai ir jų sklendės bei detalės turi būti iš plieno ar kitos lygiavertės medžiagos, naudojant kiek galima mažiau lanksčiųjų vamzdžių. Tokie lankstieji vamzdžiai ir galiniai tvirtinimai turi būti pakankamai patvarūs ir pagaminti iš patvirtintos ugniai atsparios medžiagos arba būti padengti ugniai atsparia danga, kaip to reikalaujama pripažintos organizacijos nustatytose taisyklėse. Tokių lanksčiųjų vamzdžių detalės turi atitikti TJO aplinkraštį MSC. Circ. 647 "Nutekėjimo iš degiųjų skysčių sistemų sumažinimo iki minimumo rekomendacijos".10 dalisSlėginio tepimo sistemose naudojamo tepalo laikymo, paskirstymo ir naudojimo priemonės turi atitikti pripažintos organizacijos nustatytas taisykles. Tokios priemonės, esančios A kategorijos mašinų skyriuose ir, kai tai įmanoma, kitokiuose mašinų skyriuose turi atitikti nors 1, 3, 6 ir 7 dalių nuostatas ir tiek, kiek tai būtina pagal pripažintos organizacijos nustatytas taisykles, 2 ir 4 dalių nuostatas. Tai netrukdo tepimo sistemose naudoti įstiklintų stebėjimo langelių, jeigu bandymais įrodoma, kad jie pakankamai atsparūs ugniai.11 dalisAukšto spaudimo degiųjų tepalų, naudojamų jėgos perdavimo sistemose, išskyrus 10 dalyje minimus tepalus, naudojamus valdymo ir paleidimo bei šildymo sistemose, laikymo, paskirstymo ir naudojimo priemonės turi atitikti pripažintos organizacijos nustatytas taisykles. Vietose, kuriose yra uždegimo įtaisų, tos priemonės turi atitikti nors 2 ir 6 dalių nuostatas bei 3 ir 7 dalių nuostatas dėl atsparumo ir konstrukcijos.12 taisyklė: Apsauga nuo triukšmoImamasi priemonių sumažinti triukšmo poveikį mašinų skyriuose dirbantiems žmonėms iki dydžių, nurodytų TJO triukšmo lygio laivuose kodekse [7].13 taisyklė: Vairo mechanizmas1 dalisLaivuose turi būti pagrindinis vairo mechanizmas ir pagalbinės vairo valdymo priemonės, atitinkantys pripažintos organizacijos nustatytas taisykles. Pagrindinis vairo mechanizmas ir pagalbinės vairo valdymo priemonės turi būti sutvarkyti taip, kad pavienis gedimas vienoje iš šių sistemų tiek, kiek tai pagrįsta ir įmanoma, neatimtų galimybės naudotis kita sistema.16 taisyklė: Pagrindinis elektros energijos šaltinis1 dalies a punktasTais atvejais, kai elektros energija yra vienintelė priemonė, priverčianti veikti pagalbinius mechanizmus, būtinus laivo eigai ir jo saugumui užtikrinti, turi būti sumontuojamas pagrindinis elektros energijos šaltinis su ne mažiau kaip dviem generatoriaus įrenginiais, iš kurių vieną gali varyti pagrindinis variklis. Pagal pripažintos organizacijos nustatytas taisykles gali būti priimtinos ir kitos atitinkamo elektros energijos generavimo pajėgumo priemonės.V SKYRIUS: PRIEŠGAISRINĖ SAUGA, GAISRO APTIKIMAS, GESINIMAS IR KOVA SU GAISRU1 taisyklė: Bendrosios nuostatosc punktasIIIF metodas: Automatinės priešgaisrinės signalizacijos ir gaisro aptikimo sistemos sumontavimas visuose skyriuose, kur yra tikėtina, kad galėtų kilti gaisras, paprastai netaikant jokių apribojimų vidaus skiriamųjų pertvarų tipui, išskyrus tai, kad jokios patalpos ar patalpų, apribotų "A" ar "B" klasės perskyrimais, plotas jokiu būdu neturi būti didesnis kaip 50 m2. Tačiau administracija viešojo naudojimo patalpoms gali padidinti šią ribą iki 75 m2.2 taisyklė: Sąvokos1 dalis"Nedegi medžiaga" — tai medžiaga, kuri nedega ir neišskiria degiųjų garų kiekio, kurio pakaktų savaiminiam užsidegimui sukelti jiems įkaitus iki 750 °C, nustatant tai pagal TJO atsparumo ugniai bandymų tvarkos kodeksą [8]. Bet kokia kitokia medžiaga yra degi.2 dalis "standartinis atsparumo ugniai bandymas" išdėstoma taip:"Standartinis atsparumo ugniai bandymas" yra bandymas, kurio metu atitinkamų pertvarų ar denių bandiniai kaitinami bandymų krosnyje, keliant temperatūrą apytiksliai laikantis standartinės temperatūrų kreivės. Bandymų metodai turi atitikti TJO atsparumo ugniai bandymų tvarkos kodeksą.3 dalis (paskutinis sakinys)Administracija reikalauja išbandyti pertvarų ar denių prototipus, kad būtų įsitikinta, jog jie atitinka pirma nurodytus vientisumo ir temperatūros kilimo reikalavimus pagal TJO atsparumo ugniai bandymų tvarkos kodeksą.4 dalis (paskutinis sakinys)Administracija reikalauja išbandyti perskyrų prototipus, kad būtų įsitikinta, jog jie atitinka pirma nurodytus vientisumo ir temperatūros kilimo reikalavimus pagal TJO atsparumo ugniai bandymų tvarkos kodeksą.6 dalis (paskutinis sakinys)Administracija reikalauja išbandyti perskyrų prototipus, kad būtų įsitikinta, jog jie atitinka pirma nurodytą vientisumo ir temperatūros kilimo reikalavimą pagal TJO atsparumo ugniai bandymų tvarkos kodeksą.9 dalisMažas liepsnos plitimas reiškia, kad taip aprašytas paviršius tinkamai trukdo liepsnai plisti, nustatant tai pagal TJO atsparumo ugniai bandymų tvarkos kodeksą.4 taisyklė: Pertvaros gyvenamosiose ir tarnybinėse patalpose4 dalisIIIF metodas: Pertvarų konstrukcijoms netaikomi jokie šioje ar kitoje šios dalies taisyklėje nenustatyti apribojimai, reikalaujant, kad tai būtų "A" ar "B" klasės perskyrimai. Gyvenamųjų patalpų ar skyrių, apribotų ištisiniais "A" ar "B" klasės perskyrimais, plotas jokiu būdu neturi būti didesnis kaip 50 m2, išskyrus atskirus atvejus, kai pagal 7 taisyklės 1 lentelę reikalingos "C" klasės pertvaros. Tačiau administracija viešojo naudojimo patalpoms gali padidinti šią ribą iki 75 m2.7 taisyklė: Pertvarų ir denių atsparumo ugniai vientisumasPaskutinė pastaba lentelėse(*) žvaigždutėmis pažymėtose lentelių vietose reikalaujama, kad perskyrimai būtų iš plieno ar lygiavertės medžiagos, tačiau nebūtinai turi atitikti "A" klasės standartą.Jeigu denyje yra padarytos angos elektros laidams, vamzdžiams ir ventiliaciniams ortakiams išvesti, tos angos turi būti užsandarintos, kad neprasiskverbtų liepsna ir dūmai.8 taisyklė: Konstrukcijos ypatumai3 dalis. IF, IIF ir IIIF metodaia) Izoliacinės medžiagos, išskyrus tas, kurios naudojamos krovinių skyriuose ar tarnybinių patalpų šaldymo kamerose, turi būti nedegios. Kartu su izoliacija naudojamas priešgarinis izoliatas ir klijai, taip pat ir šaltųjų sistemų vamzdžių detalių izoliacinės medžiagos nebūtinai turi būti nedegios, tačiau tuomet jų turi būti naudojama kuo mažiau, o jų atvirų paviršių degimas turi būti neintensyvus, nustatant tai pagal TJO atsparumo ugniai bandymų tvarkos kodeksą. Tose vietose, kur gali prasiskverbti naftos produktų, izoliacinės medžiagos paviršius turi būti nepralaidus naftos produktams ir jų garams.9 taisyklė: Ventiliacijos sistemos1 dalies a punktasVentiliacijos ortakiai turi būti iš nedegios medžiagos. Tačiau trumpi ortakiai, paprastai ne ilgesni kaip 2 m, kurių skerspjūvio plotas neviršija 0,02 m2, nebūtinai turi būti iš nedegios medžiagos, jeigu tenkinamos tokios sąlygos:i) tokie ortakiai turi būti iš medžiagos, kuria liepsna plinta lėtai, nustatant tai pagal TJO atsparumo ugniai bandymų tvarkos kodeksą.11 taisyklė: Įvairūs klausimai2 dalisDažai, lakai ir kitos apdailos medžiagos, naudojamos atvirų vidinių paviršių apdailai, turi neišskirti didelio dūmų, nuodingų dujų ar garų kiekio, nustatant tai pagal TJO atsparumo ugniai bandymų tvarkos kodeksą.12 taisyklė: Dujų balionų ir pavojingų medžiagų laikymas4 dalisPatalpose, naudojamose labai degiems skysčiams ar suskystintoms dujoms laikyti, draudžiama įrengti elektros instaliaciją, išskyrus tą, kuri būtina toms patalpoms eksploatuoti. Ten, kur tokia elektros instaliacija įrengiama, ji turi būti patvirtinto saugumo tipo ir atitikti atitinkamas IEC tarptautinių standartų leidinio Nr. 79 "Elektros prietaisai sprogiųjų dujų aplinkoje" nuostatas. Tokiose patalpose neturi būti šilumos šaltinių, o aiškiai matomose vietose turi būti užrašai "Nerūkyti" ir "Nedegti atviros liepsnos".13 taisyklė: Evakuacijos priemonės1 dalisLaiptai ir kopėčios, vedantys į tas gyvenamąsias patalpas bei skyrius, kuriuose įgula paprastai dirba, išskyrus mašinų skyrius, ir iš jų turi būti įrengti taip, kad jais būtų galima greitai patekti į atvirąjį denį ir iš ten į gelbėjimosi priemonę. Šioms vietoms ypač taikomi tokie reikalavimai:e) evakuacijos priemonių nenutrūkstamumas turi tenkinti administraciją. Evakuacijai naudojamų laiptų ir koridorių grynasis plotis turi būti ne mažesnis kaip 700 mm, ir bent vienoje jų pusėje turi būti turėklai. Durų angų, vedančių į laiptus, grynasis plotis turi būti ne mažesnis kaip 700 mm.2 dalisIš kiekvieno A kategorijos mašinų skyriaus turi būti du evakuacijos keliai, užtikrinami tokiomis priemonėmis:a) dvejos plieno kopėčios, esančios kuo toliau vienos nuo kitų, vedančios link durų viršutinėje skyriaus dalyje, taip pat esančių kuo toliau vienos nuo kitų, pro kurias galima patekti į atvirąjį denį. Paprastai vienos iš tų kopėčių turi būti apsaugotos ištisine priedanga nuo gaisro nuo pat skyriaus apačios iki saugios vietos už skyriaus ribų. Tačiau administracija gali ir nereikalauti, kad tokia priedanga būtų, jeigu dėl ypatingo mašinų skyriaus sutvarkymo ar jo matmenų yra įrengtas saugus evakuacijos kelias iš šio skyriaus apatinės dalies. Minėtoji priedanga turi būti iš plieno, izoliuota pagal "A-60" klasės standartą, jos apatiniame gale turi būti savaime užsidarančios "A-60" klasės plieninės durys; arba14 taisyklė: Automatinės sprinklerinės ir priešgaisrinės signalizacijos bei gaisro aptikimo sistemos (IIF metodas)11 dalisKiekvienai purkštuvų sekcijai turi būti atsarginių purkštuvų galvučių.Atsarginių purkštuvų galvučių turi būti visų tų tipų ir kategorijų, kokių tik yra sumontuota laive, jų kiekis turi būti toks:- mažiau negu 100 purkštuvų galvučių: 3 atsarginės galvutės,- mažiau negu 300 purkštuvų galvučių: 6 atsarginės galvutės,- nuo 300 iki 1000 purkštuvų galvučių: 12 atsarginių galvučių.15 taisyklė: Automatinės priešgaisrinės signalizacijos ir gaisro aptikimo sistemos (IIIF metodas)4 dalisSistema turi pradėti veikti esant nenormaliai temperatūrai, nenormaliai dūmų koncentracijai ar kitiems veiksniams, liudijantiems apie gaisro pradžią kuriame nors saugomame skyriuje. Į oro temperatūrą reaguojančios sistemos neturi pradėti veikti, jeigu temperatūra nepasiekia 54 °C, bet turi pradėti veikti temperatūrai dar neviršijus 78 °C, kai temperatūros kilimo iki šių dydžių greitis yra ne didesnis kaip 1 °C per minutę. Administracijos nuožiūra leistina sistemos aktyvacijos temperatūra gali būti padidinta iki 30 °C virš maksimalios temperatūros džiovyklų ir panašių vietų, kur aplinkos temperatūra paprastai yra aukšta, palubėse. Sistemos, reaguojančios į dūmų koncentraciją, pradeda veikti sumažėjus šviesos spindulio intensyvumui. Turi būti garantuota, kad dūmų davikliai suveiks dūmų tankiui dar nesukėlus 12,5 % užtemdymo per vieną metrą, tačiau ne anksčiau negu dūmų koncentracija sukels 2 % užtemdymą per vieną metrą. Administracijos nuožiūra gali būti patvirtinti kiti tiek pat veiksmingi veikimo metodai. Aptikimo sistema turi būti naudojama vien tik gaisro aptikimo tikslais.17 taisyklė: Gaisriniai siurbliai2 dalisJeigu kuriame nors skyriuje gaisras galėtų išvesti iš rikiuotės visus gaisrinius siurblius, turi būti alternatyvios vandens tiekimo priemonės kovai su ugnimi. 75 m ilgio ir ilgesniuose laivuose tokia alternatyvi priemonė yra stacionarus avarinis gaisrinis nepriklausomai varomas siurblys. Šis avarinis gaisrinis siurblys turi būti pajėgus tiekti dvi vandens sroves ne mažesniu kaip 0,25 N/mm2 spaudimu.20 taisyklė: Gesintuvai2 dalis1. Laive turi būti 100 % atsarginių užpildų kiekvieno turimų pakartotinai laive užpildomų gesintuvų tipo pirmiesiems 10 gesintuvų ir 50 % likusiems gesintuvams, tačiau ne daugiau kaip 60.2. Jeigu gesintuvo negalima užpildyti laive, vietoje atsarginių užpildų turi būti paimta ne mažiau kaip 50 % papildomų to paties tipo ir talpos gesintuvų.3. Laive turi būti pakartotinio užpildymo instrukcijos. Pakartotinai užpildant galima naudoti tik atitinkamiems gesintuvams patvirtintus užpildus.4 dalisGesintuvus kartą per metus turi apžiūrėti administracijos įgaliotas kompetentingas asmuo. Ant kiekvieno gesintuvo turi būti ženklas, liudijantis, kad tas gesintuvas buvo apžiūrėtas. Visi slėginių gesintuvų balionai ir neslėginių gesintuvų stumiančiųjų dujų balionai hidraulinio slėgimo būdu išbandomi kartą per 10 metų.21 taisyklė: Nešiojamieji gesintuvai valdymo postuose ir gyvenamosiose patalpose bei tarnybiniuose skyriuose2 dalis1. Jeigu gesintuvą galima užpildyti laive, turi būti paimta 100 % atsarginių užpildų pirmiesiems 10 gesintuvų ir 50 % likusiems gesintuvams, tačiau ne daugiau kaip 60.2. Jeigu gesintuvo negalima užpildyti laive, vietoje atsarginių užpildų turi būti paimta ne mažiau kaip 50 % papildomų to paties tipo ir talpos gesintuvų.3. Laive turi būti pakartotinio užpildymo instrukcijos. Pakartotinai užpildant galima naudoti tik atitinkamiems gesintuvams patvirtintus užpildus.24 taisyklė: Ugniagesio aprangos komplektai1 dalisLaive turi būti ne mažiau kaip du ugniagesio aprangos komplektai. Ugniagesio aprangos komplektas turi atitikti TJO priešgaisrinės saugos sistemų kodekso III skyriaus 2.1, 2.1.1 ir 2.1.2 taisykles. Kiekvienam privalomam kvėpavimo įtaisui turi būti du atsarginiai užpildai.25 taisyklė: Gaisro kontrolės planasVisą laiką turi būti iškabintas gaisro kontrolės planas. Tokio plano turinys turi atitikti TJO rezoliuciją A.654(16) "Gaisro kontrolės planų grafiniai simboliai" ir TJO rezoliuciją A.756(18) "Rekomendacijos dėl informacijos, kuri turi būti pateikiama kartu su gaisro kontrolės planais".26 taisyklė: Konstrukcinė priešgaisrinė apsauga2 dalies a punktasLaivuose, kurių korpusas pastatytas iš nedegių medžiagų, deniai ir pertvaros, skiriantys A kategorijos mašinų skyrius nuo gyvenamųjų patalpų, tarnybinių skyrių ar valdymo postų, gaminami pagal "A-60" klasės standartą, jeigu A kategorijos mašinų skyriuje nėra stacionarios gaisro gesinimo sistemos, arba pagal "A-30" standartą, jeigu tokia sistema yra sumontuota. Kitokius mašinų skyrius nuo gyvenamųjų patalpų, tarnybinių skyrių ar valdymo postų skiriantys deniai ir pertvaros gaminami pagal "A-0" klasės standartą.Deniai ir pertvaros, skiriantys valdymo postus nuo gyvenamųjų patalpų ir tarnybinių skyrių, gaminami pagal "A" klasės standartą ir šio skyriaus 7 taisyklės 1 ir 2 lenteles, tačiau administracija gali leisti montuoti "B-15" klasės perskyrimus tokiems skyriams kaip kapitono kabina nuo vairinės atskirti, kai tokie skyriai laikomi vairinės dalimi.31 taisyklė: Įvairūs klausimai1 dalisGyvenamosiose patalpose, tarnybiniuose skyriuose, valdymo postuose, koridorių ir laiptų patalpose esančių atvirų paviršių bei už pertvarų, lubų, apmušalų ir aptaisų gyvenamosiose patalpose, tarnybiniuose skyriuose ir valdymo postuose esančių paslėptų paviršių liepsnos plitimo charakteristikos turi būti nedidelės, nustatant tai pagal TJO atsparumo ugniai bandymų tvarkos kodeksą.3 dalisDažai, lakai ir kitos apdailos medžiagos, naudojamos atvirų vidinių paviršių apdailai, turi neišskirti didelio dūmų, nuodingų dujų ar garų kiekio, nustatant tai pagal TJO atsparumo ugniai bandymų tvarkos kodeksą.32 taisyklė: Dujų balionų ir pavojingų medžiagų laikymas4 dalisPatalpose, naudojamose labai degiems skysčiams ar suskystintoms dujoms laikyti, draudžiama įrengti elektros instaliaciją, išskyrus tą, kuri būtina toms patalpoms eksploatuoti. Ten, kur tokia elektros instaliacija įrengiama, ji turi būti patvirtinto saugumo tipo ir atitikti atitinkamas IEC tarptautinių standartų leidinio Nr. 79 "Elektros prietaisai sprogiųjų dujų aplinkoje" nuostatas. Tokiose patalpose neturi būti šilumos šaltinių, o aiškiai matomose vietose turi būti užrašai "Nerūkyti" ir "Nedegti atviros liepsnos".38 taisyklė: Gesintuvai2 dalis1. Išskyrus 2 punkte nurodytus atvejus, laive turi būti 100 % atsarginių užpildų kiekvieno turimų pakartotinai laive užpildomų gesintuvų tipo pirmiesiems 10 gesintuvų ir 50 % likusiems gesintuvams, tačiau ne daugiau kaip 60.2. Trumpesniuose kaip 45 m ilgio laivuose ir, jeigu gesintuvo negalima užpildyti laive, vietoje atsarginių užpildų turi būti paimta ne mažiau kaip 50 % papildomų to paties tipo ir talpos gesintuvų.3. Laive turi būti pakartotinio užpildymo instrukcijos. Pakartotinai užpildant galima naudoti tik atitinkamiems gesintuvams patvirtintus užpildus.4 dalisGesintuvus kartą per metus turi apžiūrėti administracijos įgaliotas kompetentingas asmuo. Ant kiekvieno gesintuvo turi būti ženklas, liudijantis, kad tas gesintuvas buvo apžiūrėtas. Visi slėginių gesintuvų balionai ir neslėginių gesintuvų stumiančiųjų dujų balionai hidraulinio slėgimo būdu išbandomi kartą per 10 metų.39 taisyklė: Nešiojamieji gesintuvai valdymo postuose ir gyvenamosiose patalpose bei tarnybiniuose skyriuose2 dalis1. Išskyrus 2 punkte nurodytus atvejus, laive turi būti 100 % atsarginių užpildų kiekvieno turimų pakartotinai laive užpildomų gesintuvų tipo pirmiesiems 10 gesintuvų ir 50 % likusiems gesintuvams, tačiau ne daugiau kaip 60.2. Trumpesniuose kaip 45 m ilgio laivuose ir, jeigu gesintuvo negalima užpildyti laive, vietoje atsarginių užpildų turi būti paimta ne mažiau kaip 50 % papildomų to paties tipo ir talpos gesintuvų.3. Laive turi būti pakartotinio užpildymo instrukcijos. Pakartotinai užpildant galima naudoti tik atitinkamiems gesintuvams patvirtintus užpildus.41 taisyklė: Ugniagesio aprangos komplektai45 m ilgio ir ilgesniuose laivuose turi būti ne mažiau kaip du ugniagesio aprangos komplektai, laikomi lengvai prieinamose ir toli viena nuo kitos esančiose vietose, priėjimas prie kurių gaisro atveju neturėtų būti atkirstas. Ugniagesio aprangos komplektas turi atitikti TJO priešgaisrinės saugos sistemų kodekso III skyriaus 2.1, 2.1.1 ir 2.1.2 taisykles.Kiekvienam privalomam kvėpavimo įtaisui turi būti du atsarginiai užpildai.42 taisyklė: Gaisro kontrolės planasVisą laiką turi būti iškabintas gaisro kontrolės planas.Tokio plano turinys turi atitikti TJO rezoliuciją A.654(16) "Gaisro kontrolės planų grafiniai simboliai" ir TJO rezoliuciją A.756(18) "Rekomendacijos dėl informacijos, kuri turi būti pateikiama kartu su gaisro kontrolės planais".Laivuose, trumpesniuose kaip 45 m, administracija gali leisti nesilaikyti šio reikalavimo.VI SKYRIUS: ĮGULOS APSAUGA3 taisyklė: Falšbortai, turėklai ir aptvarai2 dalisMažiausias vertikalus atstumas nuo didžiausios eksploatacinės grimzlės vaterlinijos iki falšborto žemiausio viršaus taško arba iki verslovinio denio krašto, jeigu yra sumontuoti apsauginiai turėklai, turi pakankamai apsaugoti įgulą nuo ant denio patenkančio vandens, atsižvelgiant į jūros būklę ir oro sąlygas, kuriomis laivas gali būti eksploatuojamas, į plaukiojimo rajonus, laivo tipą ir jo žvejybos būdą. Viršvandeninis bortas, matuojamas per laivo vidurį nuo verslovinio denio, nuo kurio vyksta žvejyba, krašto turi būti ne mažesnis kaip 300 mm arba ne mažesnis kaip viršvandeninio borto aukštis, atitinkantis didžiausią leistiną grimzlę, žiūrint, kuris dydis yra didesnis. Laivuose su dengtais versloviniais deniais, kurie sutvarkyti taip, kad vanduo nepatektų į dengtas darbines patalpas, nėra reikalaujama jokio mažiausio viršvandeninio borto aukščio, išskyrus tą, kuris atitinka didžiausią leistiną grimzlę.4 taisyklė: Laiptai ir kopėčiosĮgulos saugumui užtikrinti turi būti įrengti pakankamų matmenų ir stiprumo laiptai ir kopėčios su turėklais bei neslidžiais laipteliais ar pakopomis, jų įrengimas ir konstrukcija turi atitikti atitinkamus ISO standartus.VII SKYRIUS: GELBĖJIMOSI ĮRANGA IR PRIEMONĖS3 taisyklė: Gelbėjimosi įrangos ir priemonių įvertinimas, išbandymas ir patvirtinimas2 dalisPrieš patvirtindama gelbėjimosi įrangą ir priemones, administracija turi užtikrinti, kad ta gelbėjimosi įranga ir priemonės būtų išbandytos, įsitikinant, kad jos atitinka šio skyriaus reikalavimus, kaip reikalaujama Tarybos direktyvoje 96/98/EB dėl laivo įrangos [9], kurioje pateikiamos ir TJO gelbėjimosi įrangos bandymų rekomendacijos.6 dalisŠiame skyriuje reikalaujama gelbėjimosi įranga, kurios išsami specifikacija C dalyje nepateikta, turi tenkinti administraciją, atsižvelgiant į išsamias tokios įrangos specifikacijas, pateiktas Tarptautinės konvencijos dėl žmogaus gyvybės apsaugos jūroje (SOLAS, 1974 m.) III skyriuje su pakeitimais ir TJO tarptautiniame gelbėjimosi įrangos kodekse.6 taisyklė: Gelbėjimosi valčių bei plaustų ir gelbėjimo katerių buvimas ir laikymas4 dalies a punktasKiekviena gelbėjimosi valtis ar plaustas turi būti laikomi:- taip, kad nei pati gelbėjimosi valtis ar plaustas, nei jų laikymo įtaisai jokioje vietoje netrukdytų pasinaudoti jokia kita gelbėjimosi valtimi ar plaustu arba gelbėjimo kateriu,- kuo arčiau vandens paviršiaus, kiek tai yra saugu ir įmanoma, išskyrus atvejus, kai tai yra gelbėjimosi plaustas, skirtas prieš naudojimą išmesti už borto tokioje padėtyje, kad įlipti skirtoje padėtyje gelbėjimosi valtis arba plaustas būtų ne mažiau kaip 2 m iškilę virš vaterlinijos, kai laivas yra pilnai pakrautas ir esant nepalankiam diferentui iki 10o bei pasvirimui į kurią nors pusę iki 20o kampu arba tokiu kampu, kad atvirojo laivo denio kraštas panyra, žiūrint, kuris kampas yra mažesnis,- nuolatinės parengties būklėje, kad įgulos nariai galėtų pasirengti įlaipinti ir ją nuleisti mažiau kaip per 5 minutes,- visiškai parengta, kaip reikalaujama šiame skyriuje.23 taisyklė: Gelbėjimo kateriai1 dalies b punktasGelbėjimo kateriai gali būti standžios arba pripučiamos konstrukcijos ar sukonstruotos panaudojant abi konstrukcijas, ir:i) turi būti ne trumpesni kaip 3,8 m ir ne ilgesni kaip 8,5 m, išskyrus trumpesnių kaip 45 m ilgio laivų atvejį, kai dėl laivo dydžio ar kitų priežasčių, dėl kurių tokių katerių turėjimas laive laikomas nepagrįstu ar neįmanomu, administracijai gali būti priimtini mažesnio ilgio kateriai, tačiau ne trumpesni kaip 3,3 m;ii) juose turi tilpti ne mažiau kaip penki sėdintys asmenys ir vienas gulintis asmuo arba, jeigu laivas yra trumpesnis kaip 45 m, ir gelbėjimosi katerio ilgis yra mažesnis negu 3,8 m, keturi sėdintys asmenys ir vienas gulintis asmuo.1 dalies c punktasLeistiną valtyje telpančių asmenų skaičių nustato administracija, atlikdama susodinimo bandymą. Minimali valties talpa nurodyta 23 taisyklės 1 dalies b punkto ii papunktyje. Sėdimosios vietos, išskyrus vairininko vietą, gali būti ant dugno. Jokių sėdimųjų vietų neturi būti ant planšyrų, trancų ar ant pripučiamų plūdurų valties šonuose."[1] 1966 m. Tarptautinė konvencija dėl laivų krovininės vaterlinijos nustatymo, Tarptautinės konferencijos dėl laivų krovininės vaterlinijos nustatymo parengta 1966 m. balandžio 5 d., 1967 m. spalio 25 d. priimta Tarptautinės jūrų organizacijos rezoliucija A.133(V).[2] Visų TJO dokumentuose nurodytų tipų laivų nepažeisto stovumo kodeksas, priimtas 1993 m. lapkričio 4 d. Tarptautinės jūrų organizacijos rezoliucija A.749(18) su pakeitimais, padarytais rezoliucija MSC.75(69).[3] Tiekimo atviroje jūroje laivų stovumo kriterijus, išvardytus TJO Visų tipų laivų nepažeisto stovumo kodekso 4.5.6.2.1—4.5.6.2.4 punktuose galima laikyti lygiaverčiais stovumo kriterijams, išvardytiems 2 taisyklės 1 dalies a—c punktuose. Toks lygiavertiškumas gali būti taikomas žvejybos laivams, kurių korpusas panašus į tiekimo atviroje jūroje laivų korpusus, jeigu tai tenkina administraciją.[4] Kalbant apie jūrų rajonus, kuriuose galimas apledėjimas ir kuriuose siūlomi paklaidos dėl apledėjimo pakeitimai, žr. gaires dėl apledėjimo, pateiktas Toremolinos konferencijos baigiamojo akto 3 priedo 2 rekomendacijoje.[5] Žr. Toremolinos konferencijos baigiamojo akto 3 priedo 5 rekomendacijoje pateiktas vidinio padalijimo ir avarinio stovumo apskaičiavimų gaires.[6] Taip pat žr. Tarptautinės elektrotechnikos komisijos paskelbtą rekomendaciją, o ypač Leidinį Nr. 92 "Elektros įranga laivuose".[7] Triukšmo lygio laivuose kodeksas, priimtas 1981 m. lapkričio 19 d. Tarptautinės jūrų organizacijos rezoliucija A.468(XII).[8] Tarptautinis atsparumo ugniai bandymų tvarkos taikymo kodeksas (FTP kodeksas), priimtas Tarptautinės jūrų organizacijos Jūrų saugumo komiteto rezoliucija MSC. 61 (67).[9] OL L 46, 1997 2 17, p. 25.--------------------------------------------------


title: 1989 m. sausio 20 d. Komisijos direktyva, iš dalies keičianti Tarybos direktyvos 66/401/EEB dėl prekybos pašarinių augalų sėkla II priedą

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

31989L0100

Oficialusis leidinys L 038 , 10/02/1989 p. 0036 - 0036 specialusis leidimas suomių kalba: skyrius 3 tomas 28 p. 0139  specialusis leidimas švedų kalba: skyrius 3 tomas 28 p. 0139

		Komisijos direktyva1989 m. sausio 20 d.iš dalies keičianti Tarybos direktyvos 66/401/EEB dėl prekybos pašarinių augalų sėkla II priedą(89/100/EEB)EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,atsižvelgdama į Europos ekonominės bendrijos steigimo sutartį,atsižvelgdama į 1966 m. birželio 14 d. Tarybos direktyvą 66/401/EEB dėl prekybos pašarinių augalų sėkla [1] su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 88/380/EEB [2], ypač į jos 21a straipsnį,kadangi dėl auginimo sąlygų bei morfologinių savybių pievinio pašiaušėlio (Alopecurus pratensis) sėkloje yra gana daug poa rūšių sėklos;kadangi atitinkamai sunku pasiekti, kad pievinio pašiaušėlio sėkloje ne daugiau kaip 1 % masės sudarytų poa rūšių arba kurio nors kito Direktyvos 66/401/EEB II priede nustatytų rūšių augalo sėkla;kadangi aukštosios avižos (Arrhenatherum elatius) ir gelsvosios visgės (Trisetum flavescens) sėklos, kurios morfologinės savybės yra panašios, atžvilgiu šis maksimalus 1 % poa rūšių sėklos kiekis netaikomas;kadangi dėl to, atsižvelgiant techninių žinių naujoves, reikėtų iš dalies pakeisti Direktyvos 66/401/EEB II priedą, kad pievinio pašiaušėlio sėklai būtų taikoma tą pati nuostata;kadangi šioje direktyvoje numatytos priemonės atitinka Žemės ūkio, sodininkystės, daržininkystės ir miškininkystės sėklos bei dauginamosios medžiagos nuolatinio komiteto nuomonę,PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:1 straipsnisDirektyvos 66/401/EEB II priedo I dalies 2 (A) skirsnio ("Lentelė") 6 stulpelyje ("Analitinis švarumas – Didžiausias kitų augalų rūšių sėklos kiekis ( % masės) – Vienintelė rūšis") po skaičiaus "1,0", nurodyto prie Alopecurus pratensis, įrašoma "(f)".2 straipsnisValstybės narės patvirtina priemones, kurios, įsigaliojusios iki 1990 sausio 1 d., įgyvendina šią direktyvą. Apie tai jos nedelsdamos praneša Komisijai.3 straipsnisŠi direktyva skirta valstybėms narėms.Priimta Briuselyje, 1989 m. sausio 20 d.Komisijos varduRay Mac SharryKomisijos narys[1] OL L 125, 1966 7 11, p. 2298/66.[2] OL L 187, 1988 7 16, p. 31.--------------------------------------------------


title: 1998 m. spalio 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos Direktyva 98/71/EB dėl teisinės dizaino apsaugos

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

31998L0071

Oficialusis leidinys L 289 , 28/10/1998 p. 0028 - 0035

		Europos Parlamento ir Tarybos Direktyva 98/71/EB1998 m. spalio 13 d.dėl teisinės dizaino apsaugosEUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdami į Europos bendrijos steigimo sutartį ir ypač į jos 100a straipsnį,atsižvelgdami į Komisijos pasiūlymą [1],atsižvelgdami į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [2],laikydamiesi Sutarties 189b straipsnyje nustatytos tvarkos [3] ir atsižvelgdami į 1998 m. liepos 29 d. Taikinimo komiteto patvirtintą bendrą tekstą,(1) kadangi Bendrijos tikslai, kaip nustatyta Sutartyje, yra padėti vis glaudesnės Europos tautų sąjungos pamatus, puoselėti glaudesnius Bendrijos valstybių narių ryšius ir, veikiant bendrai, kad būtų pašalinti Europą dalijantys barjerai, užtikrinti Bendrijos šalių ekonominę ir socialinę pažangą; kadangi tais tikslais Sutartis numato sukurti vidaus rinką, kurioje būtų panaikintos laisvo prekių judėjimo kliūtys, ir įtvirtinti sistemą, užtikrinančią, kad konkurencija toje vidaus rinkoje nebus iškraipoma; kadangi valstybių narių teisinės dizaino apsaugos įstatymų derinimas paremtų šiuos tikslus;(2) kadangi valstybių narių įstatymų teikiamos teisinės dizaino apsaugos skirtumai turi tiesioginį poveikį dizainą turinčių prekių vidaus rinkos kūrimui ir veikimui; kadangi tokie skirtumai gali iškraipyti konkurenciją vidaus rinkoje;(3) kadangi dėl to, kad sklandžiai veiktų vidaus rinka, reikia derinti valstybių narių dizaino apsaugos įstatymus;(4) kadangi tai darant svarbu atsižvelgti į problemos sprendimo būdus ir pranašumus, kuriuos Bendrijos dizaino apsaugos sistema teiks įmonėms, norinčioms įgyti teises į dizainą;(5) kadangi nereikia imtis visapusiško valstybių narių dizaino įstatymų derinimo, o pakanka, kad būtų derinamos tik tos nacionalinės teisės nuostatos, kurios tiesiogiai veikia vidaus rinką; kadangi nuostatos dėl sankcijų, teisės gynimo priemonių ir jų įgyvendinimo turėtų būti paliktos nacionalinei teisei; kadangi šio riboto derinimo tikslų valstybės narės negali tinkamai pasiekti veikdamos paskirai;(6) kadangi valstybės narės turėtų išlikti laisvos įtvirtindamos procedūrų nuostatas, reglamentuojančias teisių į dizainą registraciją, jų pratęsimą ir pripažinimą negaliojančiomis, bei nuostatas dėl tokio negaliojimo pasekmių;(7) kadangi ši direktyva neatmeta galimybės dizainui taikyti nacionalinius ar Bendrijos teisės aktus, numatančius kitokią apsaugą negu ta, kurią numato dizaino registracija ar skelbimas, kaip antai teisės aktus, reglamentuojančius teises į neregistruotą dizainą, prekių ženklus, patentus ir universalius modelius, nesąžiningą konkurenciją ar civilinę atsakomybę;(8) kadangi, kol nesuderinti autorių teises reglamentuojantys teisės aktai, svarbu nustatyti apsaugos kaupimo principą remiantis specifine registruoto dizaino apsaugos teise ir autorių teise, valstybėms narėms paliekant laisvę nustatyti autorių teisių apsaugos mastą ir sąlygas, pagal kurias tokia apsauga teikiama;(9) kadangi siekiant vidaus rinkos tikslų reikia, kad sąlygos gauti teisę į registruotą dizainą būtų vienodos visose valstybėse narėse; kadangi dėl to reikia pateikti bendrą dizaino sąvokos bei naujumo ir individualių savybių reikalavimų, keliamų teisėms į registruotą dizainą, apibrėžimą;(10) kadangi, siekiant palengvinti laisvą prekių judėjimą, svarbu iš principo užtikrinti, kad teisės į registruotą dizainą teiktų savininkui lygiavertę apsaugą visose valstybėse narėse;(11) kadangi registracija teikia savininkui apsaugą tų visų ar dalies gaminio dizaino savybių, kurios yra akivaizdžiai nurodytos paraiškoje ir tampa prieinamos visuomenei viešai skelbiant arba susipažįstant su atitinkama paraiškos byla;(12) kadangi apsauga neturėtų apimti tų sudedamųjų dalių, kurios nėra matomos įprastai naudojant gaminį, arba tų tokios dalies savybių, kurios nėra matomos tą dalį įmontavus, arba kurių kiekviena neatitiktų naujumo ir individualių savybių reikalavimų; kadangi dėl šių priežasčių į dizaino savybes, kurių apsauga neteikiama, neturėtų būti atsižvelgiama vertinant, ar kitos dizaino savybės atitinka apsaugos reikalavimus;(13) kadangi vertinimas, ar dizainas turi individualių savybių, turėtų būti grindžiamas tuo, ar informuotas vartotojas, akivaizdžiai jį apžiūrėdamas, pagal bendrą dizaino išvaizdą atskiria jį iš esamos dizainų visumos, atsižvelgdamas į gaminio, kuriam tas dizainas taikytas ar panaudotas, pobūdį, ypač į pramonės šaką, kuriai jis priklauso, ir dizainerio laisvės mastą kuriant tą dizainą;(14) kadangi dizaino apsaugos suteikimas vien techninės funkcijos nulemtoms savybėms neturėtų varžyti technologinio naujoviškumo; kadangi manoma, kad tai nereiškia, kad dizainas privalo turėti estetinę vertę; kadangi panašiai mechaninių sujungiamųjų detalių dizaino apsaugos išplėtimas neturėtų kliudyti skirtingos gamybos gaminius keisti vienus kitais; kadangi į dizaino savybes, kurioms dėl to nesuteikiama apsauga, neturėtų būti atsižvelgiama vertinant, ar kitos to dizaino savybės atitinka apsaugos reikalavimus;(15) kadangi agreguotų gaminių mechaninės sujungiamosios detalės vis dėlto gali būti svarbus agreguotų gaminių naujoviškumo elementas bei rinkodaros atžvilgiu didelis turtas ir dėl to joms turėtų būti taikoma apsauga;(16) kadangi teisė į dizainą nesiejama su dizainu, prieštaraujančiu viešajai tvarkai ar priimtiems moralės principams; kadangi šia direktyva nesiekiama derinti viešosios tvarkos sampratų ar priimtų moralės principų;(17) kadangi dėl to, kad sklandžiai veiktų vidaus rinka, svarbu suvienodinti teisių į registruotą dizainą apsaugos galiojimo terminą;(18) kadangi šios direktyvos nuostatos nepažeidžia konkurencijos taisyklių pagal Sutarties 85 ir 86 straipsnius taikymo;(19) kadangi skubiai priimti šią direktyvą daugeliui pramonės šakų yra neatidėliotinas reikalas; kadangi šiuo metu dar negalima visapusiškai derinti valstybių narių įstatymų, reglamentuojančių saugomo dizaino naudojimą taisant sudėtinį gaminį, kad būtų galima atkurti pirminę jo išvaizdą, jei gaminys, kuriam tas dizainas taikytas ar panaudotas, yra sudėtinio gaminio sudedamoji dalis, nuo kurios išvaizdos tas saugomas dizainas priklauso; kadangi tai, kad visapusiškai nesuderinti valstybių narių įstatymai, reglamentuojantys saugomo dizaino naudojimą taisant sudėtinį gaminį, neturėtų trukdyti derinti kitas nacionalines dizaino įstatymo nuostatas, kurios turi didžiausią tiesioginį poveikį vidaus rinkai; kadangi dėl to valstybės narės kol kas turėtų išlaikyti galiojančias visas Sutartį atitinkančias nuostatas, reglamentuojančias sudedamosios dalies dizainą sudėtiniam gaminiui taisyti atkuriant pirminę jo išvaizdą, arba, jei jos įteisina kokias nors naujas tokį naudojimą reglamentuojančias nuostatas, tai jomis turėtų būti siekiama tiktai liberalizuoti tokių dalių rinką; kadangi valstybėms narėms, kurios šios direktyvos įsigaliojimo dieną neteikia sudedamųjų dalių dizaino apsaugos, nereikia įvesti tokių dalių dizaino registracijos; kadangi, praėjus trejiems metams nuo įgyvendinimo datos, Komisija turėtų pateikti šios direktyvos nuostatų padarinių Bendrijos pramonei, vartotojams, konkurencijai ir vidaus rinkos veikimui tyrimo išvadas; kadangi atliekant šį tyrimą dėl sudėtinių gaminių sudedamųjų dalių turėtų būti svarstomas derinimas, grindžiamas pasirinktinomis galimybėmis, įskaitant atlyginimo sistemą ir ribotą išimtinumo terminą; kadangi ne vėliau kaip praėjus metams nuo savo tyrimo išvadų pateikimo, Komisija, pasitarusi su didžiausią poveikį patyrusiomis šalimis, Europos Parlamentui ir Tarybai turėtų pateikti šios direktyvos pataisas, reikalingas baigti kurti sudėtinių gaminių sudedamųjų dalių vidaus rinką, ir kitas, jos manymu, reikalingas pataisas;(20) kadangi 14 straipsnio pereinamojo laikotarpio nuostata dėl sudedamosios dalies dizaino sudėtiniam gaminiui taisyti norint atkurti pirminę jo išvaizdą jokiu būdu negali būti interpretuojama kaip kliūtis gaminiui, kuris yra tokia sudedamoji dalis, laisvai judėti;(21) kadangi turi būti išsamiai išvardytos esminės atsisakymo registruoti priežastys tose valstybėse narėse, kuriose nustatyta esminė paraiškų ekspertizė prieš registraciją, ir esminės teisių į registruotą dizainą pripažinimo negaliojančiomis priežastys visose valstybėse narėse,PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:1 straipsnisSąvokosŠioje direktyvoje:a) "dizainas" – tai viso gaminio ar jo dalies vaizdas, susidarantis dėl paties gaminio ir (arba) jo ornamentikos, specifinių linijų, kontūrų, spalvų, formos, tekstūros ir (arba) medžiagų savybių;b) "gaminys" – tai pramoniniu būdu arba rankomis pagamintas daiktas, taip pat, inter alia, sudėtiniam gaminiui sukonstruoti skirtos surenkamosios dalys, pakuotė, apipavidalinimas, grafiniai simboliai ir spaustuvės šriftai, išskyrus kompiuterių programas;c) "sudėtinis gaminys" – tai gaminys, susidedantis iš daugelio sudedamųjų dalių, kurias galima pakeisti tą gaminį išardant ir vėl surenkant.2 straipsnisTaikymo sritis1. Ši direktyva taikoma:a) teisėms į dizainą, registruotoms valstybių narių centriniuose pramoninės nuosavybės biuruose;b) teisėms į dizainą, registruotoms Beniliukso dizaino biure;c) teisėms į dizainą, registruotoms pagal valstybėje narėje galiojančius tarptautinius susitarimus;d) paraiškoms a, b ir c punktuose nurodytoms teisėms į dizainą.2. Šioje direktyvoje dizaino registracija taip pat yra skelbimas po paraiškos dizainui registruoti padavimo valstybės narės, kurioje toks skelbimas reiškia teisės į dizainą atsiradimą, pramoninės nuosavybės biure.3 straipnisApsaugos reikalavimai1. Valstybės narės saugo dizainą registracija ir jo savininkui suteikia išimtines teises pagal šios direktyvos nuostatas.2. Dizainas teise į dizainą saugomas pagal tai, ar jis yra naujas ir turi individualių savybių.3. Dizainas, taikytas ar panaudotas gaminiui, kuris yra sudėtinio gaminio sudedamoji dalis, yra laikomas nauju ir turinčiu individualių savybių tiktai:a) jei ta sudedamoji dalis, ją įmontavus į sudėtinį gaminį, išlieka matoma pastarąjį įprastai naudojant; irb) tik tada, kai tos sudedamosios dalies matomos savybės atitinka naujumo ir individualių savybių reikalavimus.4. "Įprastas naudojimas", minimas šio straipsnio 3 dalies a punkte, yra su galutiniu naudotoju siejamas naudojimas, išskyrus techninę priežiūrą, apžiūrą ar taisymą.4 straipsnisNaujumasDizainas laikomas nauju, jei iki paraiškos registracijai padavimo arba, jei prašoma prioriteto, iki prioriteto datos joks tapatus dizainas netapo prieinamas visuomenei. Dizainai laikomi tapačiais, jei jų savybės skiriasi tik neesminėmis detalėmis.5 straipsnisIndividualios savybės1. Dizainas laikomas turinčiu individualių savybių, jei jo bendras įspūdis informuotam naudotojui skiriasi nuo bet kokio kito dizaino, kuris tapo prieinamas visuomenei iki paraiškos registracijai padavimo datos arba, jei prašoma prioriteto, iki prioriteto datos, tokiam naudotojui padaryto bendro įspūdžio.2. Vertinant individualias savybes, atsižvelgiama į dizainerio laisvės mastą kuriant tą dizainą.6 straipsnisAtskleidimas1. Taikant 4 ir 5 straipsnius, dizainas laikomas prieinamu visuomenei, jei jis buvo paskelbtas po registracijos ar kitaip, arba eksponuotas, naudotas prekyboje ar atskleistas kitaip, išskyrus tuos atvejus, kai šie įvykiai iki paraiškos registracijai padavimo datos arba, jei prašoma prioriteto, iki prioriteto datos negalėjo pagrįstai tapti įprastu būdu žinomi Bendrijoje veikiantiems atitinkamos srities specialistų sluoksniams. Tačiau dizainas nelaikomas prieinamu visuomenei vien dėl to, kad jis buvo atskleistas trečiajam asmeniui išreikštomis ar žodžiais neišreikštomis konfidencialumo sąlygomis.2. Taikant 4 ir 5 straipsnius, į dizaino atskleidimą neatsižvelgiama, jei dizainas, kurio apsaugos prašoma pagal valstybės narės nustatytą teisę į registruotą dizainą, tapo prieinamas visuomenei:a) dėl paties dizainerio, jo teisių perėmėjo arba trečiojo asmens dėl dizainerio ar jo teisių perėmėjo pateiktos informacijos ar atliktų veiksmų irb) per 12 mėnesių laikotarpį iki paraiškos padavimo datos ar, jei prašoma prioriteto, iki prioriteto datos.3. Šio straipsnio 2 dalis taip pat taikoma, jei dizainas tapo prieinamas visuomenei dėl piktnaudžiavimo dizainerio ar jo teisių perėmėjo atžvilgiu.7 straipsnisTechninės funkcijos sąlygojamas dizainas ir sujungiamųjų detalių dizainas1. Teisė į dizainą negalioja, jei gaminio išvaizdos savybes lemia tik jo techninė funkcija.2. Teisė į dizainą negalioja, jei gaminys turi būti būtinai atkurtas tikslios formos ir tikslių matmenų, kad tas gaminys, kuriam dizainas taikytas ar panaudotas, galėtų būti mechaniškai su kitu gaminiu sujungtas arba į jį, aplink jį ar prie jo padėtas, kad kiekvienas gaminys galėtų atlikti savo funkciją.3. Nepaisant šio straipsnio 2 dalies, teisė į dizainą, laikantis 4 ir 5 straipsniuose nustatytų sąlygų, galioja, jei dizainas kuriamas tam, kad agreguotoje sistemoje būtų galima daug kartų sumontuoti ar sujungti vienas kitą pakeičiančius gaminius.8 straipsnisViešajai tvarkai ar moralei prieštaraujantis dizainasTeisė į dizainą negalioja, jei dizainas prieštarauja viešajai tvarkai ar priimtiems moralės principams.9 straipsnisApsaugos apimtis1. Teisė į dizainą saugo bet kokį dizainą, kuris informuotam naudotojui nesudaro skirtingo bendro įspūdžio.2. Vertinant apsaugos apimtį, atsižvelgiama į dizainerio laisvės mastą kuriant savo dizainą.10 straipsnisApsaugos galiojimo terminasĮregistravus atitinkantį 3 straipsnio 2 dalies reikalavimus dizainą, teisė į dizainą saugoma vieną ar kelis penkerių metų laikotarpius nuo paraiškos padavimo datos. Teisės turėtojas apsaugos galiojimo terminą gali pratęsti vienu ar keliais penkerių metų laikotarpiais iki 25 metų skaičiuojant nuo paraiškos padavimo datos.11 straipsnisRegistracijos negaliojimas ar atsisakymas registruoti1. Dizainą atsisakoma registruoti arba, jei tas dizainas buvo registruotas, teisė į dizainą skelbiama negaliojančia:a) jei tas dizainas nėra dizainas, kaip apibrėžta 1 straipsnio a punkte; arbab) jei jis neatitinka 3–8 straipsnių reikalavimų; arbac) jei pareiškėjas arba teisės į dizainą turėtojas negali jos reikalauti pagal atitinkamos valstybės narės teisę; arbad) jei tam dizainui prieštarauja ankstesnis dizainas, kuris tapo prieinamas visuomenei po paraiškos padavimo datos arba, jei prašoma prioriteto, po prioriteto datos ir kuris nuo ankstesnės datos negu minėtoji data turi registruoto Bendrijos dizaino ar paraiškos dėl registruoto Bendrijos dizaino arba atitinkamos valstybės narės suteiktos teisės į dizainą ar paraiškos dėl tokios teisės teikiamą apsaugą.2. Kiekviena valstybė narė gali nustatyti, kad dizainą atsisakoma registruoti, arba, jei tas dizainas jau įregistruotas, kad teisė į dizainą skelbiama negaliojančia:a) jei vėlesniame dizaine naudojamas koks nors skiriamasis ženklas ir tą ženklą reglamentuojanti Bendrijos teisė arba atitinkamos valstybės narės teisė suteikia teisės į tą ženklą turėtojui teisę tokį naudojimą drausti; arbab) jei tas dizainas yra sukurtas be leidimo naudojant atitinkamos valstybės narės autorinės teisės saugomą kūrinį; arbac) jei tas dizainas yra sukurtas nepagrįstai naudojant Paryžiaus konvencijos dėl pramoninės nuosavybės saugojimo 6b straipsnyje išvardytus daiktus arba minėtosios konvencijos 6b straipsnyje nenurodytus ženklus, emblemas ir herbo skydus, turinčius atitinkamoje valstybėje narėje ypatingą visuomeninę reikšmę.3. Šio straipsnio 1 dalies c punkte nurodytu motyvu gali remtis tik asmuo, galintis reikalauti teisės į dizainą pagal atitinkamos valstybės narės teisę.4. 1 dalies d punkte ir 2 dalies a ir b punktuose nurodytais motyvais gali remtis tik prieštaraujančios teisės pareiškėjas arba turėtojas.5. 2 dalies c punkte nurodytu motyvu gali remtis tik naudotis suinteresuotas asmuo ar subjektas.6. 4 ir 5 dalys nepažeidžia valstybių narių laisvės nustatyti, kad 1 dalies d punkte ir 2 dalies c punkte nurodytais motyvais taip pat savo iniciatyva gali remtis tos valstybės narės atitinkama institucija.7. Atsisakius dizainą registruoti arba paskelbus teisę į dizainą negaliojančia, remiantis 1 dalies b punktu ar 2 dalimi, tas dizainas gali būti įregistruotas arba teisė į tą dizainą gali būti išlaikyta pakeitus pavidalą, jei tokio pavidalo jis atitinka apsaugos reikalavimus ir išlaikomas dizaino tapatumas. Registruojant arba išlaikant teisę į pakeisto pavidalo dizainą registracija gali būti siejama su teisės į dizainą turėtojo daliniu teisės atsisakymu, arba teismo sprendimo, skelbiančio dalinį teisės į dizainą negaliojimą, įrašu dizaino registre.8. Bet kuri valstybė narė gali nustatyti, kad nukrypstant nuo 1–7 dalių, atsisakymo registruoti ar negaliojimo motyvai, galiojantys toje valstybėje iki tos datos, kai įsigalioja nuostatos, būtinos, kad būtų laikomasi šios direktyvos, taikomi dizaino paraiškoms, kurios buvo paduotos iki tos datos, ir pagal jas registruotam dizainui.9. Teisė į dizainą gali būti paskelbta negaliojančia net nustojus jai galioti ar jos atsisakius.12 straipsnisTeisės į dizainą suteikiamos teisės1. Dizaino registracija suteikia jo savininkui išimtinę teisę jį naudoti ir neleisti be jo leidimo naudoti jį trečiajai šaliai. Minėtu naudojimu laikomas gaminio, kuriam tas dizainas taikytas ar panaudotas, gaminimas, siūlymas, pateikimas į rinką, importavimas, eksportavimas ar naudojimas arba tokio gaminio kaupimas tais tikslais.2. Jei pagal valstybės narės įstatymą 1 dalyje nurodytų veiksmų negalima buvo neleisti atlikti iki datos, kai įsigalioja nuostatos, būtinos, kad būtų laikomasi šios direktyvos, teisės į dizainą suteikiamomis teisėmis negalima remtis norint neleisti tokių veiksmų atlikti asmenims, kurie buvo pradėję tokius veiksmus iki tos datos.13 straipsnisTeisės į dizainą suteikiamų teisių apribojimas1. Registruotos teisės į dizainą suteikiamomis teisėmis nesinaudojama, jeigu veiksmai atliekami:a) savo poreikiams tenkinti ir nekomerciniais tikslais;b) eksperimento tikslais;c) atgaminant paminėjimo ar mokymo tikslais su sąlyga, kad tokie veiksmai atitinka sąžiningo verslo normas ir pernelyg netrukdo tuo dizainu normaliai naudotis ir kad nurodomas šaltinis, iš kur paimta.2. Be to, registruotos teisės į dizainą suteikiamomis teisėmis nesinaudojama, jeigu tas dizainas naudojamas:a) kitoje šalyje registruotų laivų ir orlaivių įrangoje, kai jie laikinai yra atitinkamos valstybės narės teritorijoje;b) į atitinkamą valstybę narę įvežtose atsarginėse dalyse ir reikmenyse, skirtuose tokių transporto priemonių remontui;c) remontuojant tokias transporto priemones.14 straipsnisPereinamojo laikotarpio nuostataKol pagal 18 straipsnio nuostatas nebus Komisijos siūlymu priimtos šios direktyvos pataisos, valstybės narės laiko galiojančiomis esamas teisines nuostatas, reglamentuojančias sudedamosios dalies, naudojamos sudėtiniam gaminiui taisyti, kad būtų atkurta jo pirminė išvaizda, dizaino naudojimą, ir tas nuostatas keičia tik siekdamos liberalizuoti tokių dalių rinką.15 straipsnisTeisių pasibaigimasRegistruotos teisės į dizainą suteikiamos teisės netaikomos veiksmams, susijusiems su gaminiu, kuriam taikytas ar panaudotas dizainas, kuriam taikoma teisės į dizainą apsauga, kai tas gaminys buvo išleistas į rinką Bendrijoje teisės į dizainą turėtojo arba jam leidus.16 straipsnisRyšys su kitomis apsaugos formomisŠios direktyvos nuostatos nepažeidžia Bendrijos teisės ar atitinkamos valstybės narės teisės, reglamentuojančios teises į neregistruotą dizainą, prekių ženklus ar kitus skiriamuosius ženklus, patentus ir universalius modelius, šriftus, civilinę atsakomybę ar nesąžiningą konkurenciją.17 straipsnisRyšys su autorine teiseTeisės į dizainą saugomas dizainas, registruotas kurioje nors valstybėje narėje ar jos atžvilgiu pagal šią direktyvą, taip pat turi teisę į apsaugą pagal tos valstybės autorinės teisės įstatymą nuo tos dienos, kai tas dizainas buvo sukurtas ar išreikštas kokia nors forma. Kiekviena valstybė narė nustato, kokio masto ir kokiomis sąlygomis tokia apsauga teikiama, taip pat reikalaujamą originalumo lygį.18 straipsnisPakeitimasPraėjus trejiems metams nuo 19 straipsnyje nurodytos įgyvendinimo datos, Komisija pateikia šios direktyvos padarinių Bendrijos pramonei, ypač labiausiai paveiktoms pramonės šakoms, konkrečiai sudėtinių gaminių ir sudedamųjų dalių gamintojams, vartotojams, konkurencijai ir vidaus rinkai tyrimo išvadas. Ne vėliau kaip po metų Komisija siūlo Europos Parlamentui ir Tarybai šios direktyvos pataisas, reikalingas baigti kurti sudėtinių gaminių sudedamųjų dalių vidaus rinką, ir kitas, jos manymu, reikalingas pataisas, pasitarusi su didžiausią poveikį patiriančioms šalimis.19 straipsnisĮgyvendinimas1. Valstybės narės priima įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie, įsigalioję iki 2001 m. spalio 28 d., įgyvendina šią direktyvą.Valstybės narės, priimdamos šias nuostatas, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.2. Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtas nacionalinės teisės nuostatas.20 straipsnisĮsigaliojimasŠi direktyva įsigalioja 20 dieną po jos paskelbimo Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje.21 straipsnisAdresataiŠi direktyva skirta valstybėms narėms.Priimta Liuksemburge, 1998 m. spalio 13 d.Europos Parlamento varduPirmininkasJ. M. Gil-roblesTarybos varduPirmininkasC. Einem[1] OLC 345, 1993 12 23, p. 14 ir OLC 142, 1996 5 14, p. 7.[2] OLC 388, 1994 12 31, p. 9 ir OLC 110, 1995 5 2, p. 12.[3] 1995 m. spalio 12 d. Europos Parlamento nuomonė (OLC 287, 1995 10 30, p. 157), 1997 m. birželio 17 d. Tarybos bendroji pozicija (OLC 237, 1997 8 4, p. 1), 1997 m. spalio 22 d. Europos Parlamento sprendimas (OLC 339, 1997 11 10, p. 52). 1998 m. rugsėjo 15 d. Europos Parlamento sprendimas. 1998 m. rugsėjo 24 d. Tarybos sprendimas.--------------------------------------------------


title: 1993 m. rugsėjo 21 d. Komisijos direktyva 93/79/EEB, nustatanti papildomas įgyvendinimo nuostatas dėl vaisinių augalų dauginamosios medžiagos ir vaisinių augalų sąrašų, kuriuos turi tiekėjai pagal Tarybos direktyvą 92/34/EEB

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

31993L0079

Oficialusis leidinys L 256 , 14/10/1993 p. 0025 - 0031 specialusis leidimas suomių kalba: skyrius 3 tomas 53 p. 0017  specialusis leidimas švedų kalba: skyrius 3 tomas 53 p. 0017

		Komisijos direktyva 93/79/EEB1993 m. rugsėjo 21 d.nustatanti papildomas įgyvendinimo nuostatas dėl vaisinių augalų dauginamosios medžiagos ir vaisinių augalų sąrašų, kuriuos turi tiekėjai pagal Tarybos direktyvą 92/34/EEBEUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,atsižvelgdama į Europos ekonominės bendrijos steigimo sutartį,atsižvelgdama į 1992 m. balandžio 28 d. Tarybos direktyvą 92/34/EEB dėl prekybos vaisinių augalų dauginamąja medžiaga ir vaisiams auginti skirtais vaisiniais augalais [1] su pakeitimais, padarytais Komisijos sprendimu 93/401/EEB [2], ypač į jos 9 straipsnio 6 dalį,kadangi veislių aprašymo sistema jau taikoma tarptautiniu mastu; kadangi Tarptautinė naujų augalų veislių apsaugos sąjunga (UPOV) sukūrė tokią schemą;kadangi reikėtų, kad Bendrijos sistema būtų grindžiama tarptautine patirtimi;kadangi tiekėjams, kurie užsiima tik vaisinių augalų dauginamosios medžiagos ir vaisinių augalų pateikimu į rinką, reikėtų taikyti ne tokius apsunkinančius reikalavimus;kadangi šioje direktyvoje numatytos priemonės atitinka Vaisinių augalų genčių ir rūšių dauginamosios medžiagos nuolatinio komiteto nuomonę,PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:1 straipsnisŠia direktyva nustatomos papildomos įgyvendinimo nuostatos dėl vaisinių augalų dauginamosios medžiagos ir vaisinių augalų sąrašų, kuriuos turi tiekėjai pagal Direktyvos 92/34/EEB 9 straipsnio 2 dalies ii punktą.2 straipsnis1. Sąrašuose, kuriuos turi tiekėjai, pateikiama tokia informacija:i) veislės pavadinimas kartu su jo plačiai vartojamais sinonimais, kur tikslinga;ii) nuorodos apie veislės palaikymą ir taikytą dauginimo sistemą;iii) veislės apibūdinimas remiantis bent jau požymiais ir jų raiškos formomis, kaip nurodyta priede;iv) jeigu galima, nuorodos apie tai, kaip veislė skiriasi nuo kitų labiausiai į ją panašių veislių.2. 1 dalies ii ir iv punktai netaikomi tiekėjams, kurie užsiima tik vaisinių augalų dauginamosios medžiagos ir vaisinių augalų pateikimu į rinką.3 straipsnis1. Valstybės narės priima įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie, įsigalioję ne vėliau kaip 1994 m. birželio 30 d., įgyvendina šią direktyvą. Apie tai jos nedelsdamos praneša Komisijai.Valstybės narės, tvirtindamos šias nuostatas, daro jose nuorodą į šią direktyvą, arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.2. Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų vidaus teisės aktų pagrindinių nuostatų tekstus.4 straipsnisŠi direktyva skirta valstybėms narėms.Priimta Briuselyje, 1993 m. rugsėjo 21 d.Komisijos varduRené SteichenKomisijos narys[1] OL L 157, 1992 6 10, p. 10.[2] OL L 177, 1993 7 21, p. 28.--------------------------------------------------PRIEDASVEISLIŲ POŽYMIAI IR JŲ RAIŠKOS FORMOSCitrus sp.Jauni ūgliai: viršūnės nusispalvinimas antocianu (10–15 cm nuo viršūnės)yranėraVaisius: distalinio galo formaįdubęsnukirstasapvalusšiek tiek primenantis spenelįpastebimai panašus į spenelįVaisius: paviršiaus spalvažaliažaliai geltonageltonageltonai oranžinėoranžinėoranžinio atspalvio raudonarausvaraudonavioletinėVaisiaus sunokimo laikaslabai ankstyvasankstyvasvidutinisvėlyvaslabai vėlyvasCorylus avellana L.Lapų pumpurų sprogimo laikas (kai iš pumpuro išsiskleidžia du lapeliai)labai ankstyvaslabai ankstyvas – ankstyvasankstyvasankstyvas – vidutinisvidutinisvidutinis – vėlyvasvėlyvasvėlyvas – labai vėlyvaslabai vėlyvasVyriškojo augalo žydėjimo laikaslabai ankstyvaslabai ankstyvas – ankstyvasankstyvasankstyvas – vidutinisvidutinisvidutinis – vėlyvasvėlyvasvėlyvas – labai vėlyvaslabai vėlyvasMoteriškojo augalo žydėjimo laikaslabai ankstyvaslabai ankstyvas – ankstyvasankstyvasankstyvas – vidutinisvidutinisvidutinis – vėlyvasvėlyvasvėlyvas – labai vėlyvaslabai vėlyvasŽiedyno skraistė: ilgis lyginant su vaisiaus ilgiutrumpasilgasilgesnisŽiedyno skraistė: raižytumassilpnasvidutinisstiprusŽiedyno skraistė: įraižų dantytumassilpnasvidutinisstiprusVaisius: dydislabai mažasmažasvidutinisdidelislabai didelisVaisius: formarutuliškaskūgiškaskiaušinio formostrumpas, beveik cilindriškasilgas, beveik cilindriškasSunokimo laikaslabai ankstyvaslabai ankstyvas – ankstyvasankstyvasankstyvas – vidutinisvidutinisvidutinis – vėlyvasvėlyvasvėlyvas – labai vėlyvaslabai vėlyvasVaisius: branduolio procentas (pagal svorį)labai mažasmažasvidutinisdidelislabai didelisCydonia Mill.Augalo augimo formastačiaspusiau stačiasbesidriekiantisLapalakštis: formaelipsės formosovališkasovalusapvalusVaisius: bendra formagaubliškaovalipiramidiškaįimtanetaisyklingapailgaFragaria x. ananassa Duch.Žiedynas: padėtis lapų atžvilgiužemiau jųlygiai su jaisvirš jųVaisius: dydislabai mažasmažasvidutinisdidelislabai didelisVaisius: labiausiai paplitusi formainksto formosplokščiasapvaluskūgiškasdvikūgiškasbeveik cilindriškaspleišto formoskiaušinio formosširdies formosVaisius: spalvabaltai geltonašviesiai oranžinėoranžinėoranžinio atspalvio raudonaraudonapurpurinėtamsiai purpurinėSunokimo laikas (50 % augalų vaisiai sunokę)labai ankstyvasankstyvasvidutinisvėlyvaslabai vėlyvasVaisių vedimo tipasiš dalies remontantinisiš dalies remontantinisremontantinisJugians regia L.Pumpurų sprogimo laikaslabai ankstyvaslabai ankstyvas – ankstyvasankstyvasankstyvas – vidutinisvidutinisvidutinis – vėlyvasvėlyvasvėlyvas – labai vėlyvaslabai vėlyvasMedis: moteriškojo žiedyno tipaspavienissudėtinisMedis: moteriškųjų žydinčių šakų skleidimosi tipasneapibrėžtasapibrėžtasSunokimo laikasankstyvasankstyvas – vidutinisvidutinisvidutinis – vėlyvasvėlyvasMalus Mill.Medis: gyvybingumassilpnasvidutinisstiprusVaisius: formagaubliškasgaubliškas kūgiškastrumpas, gaubliškas kūgiškasplokščiasplokščias gaubliškas (paplokščias)kūgiškasilgas kūgiškasnupjautas kūgio formoselipsoido formoselipsoido formos kūgiškas (ovalus)pailgaspailgas kūgiškaspailgas įimtasVaisius: odelės paviršiaus spalvaoranžinėraudonapurpurinėrusvaŽydėjimo pradžios laikas (10 % prasiskleidusių žiedų)labai ankstyvasankstyvasvidutinisvėlyvaslabai vėlyvasŠakniastiebių veislėsMedis: gyvybingumas (inspekte)silpnasvidutinisstiprusMedis: pagrindinių ūglių skaičius (inspekte)labai mažasmažasvidutinisdidelislabai didelisOlea europe L.Vaisius: formaištemptaselipsės formosgaubliškasVaisus: išdubumasyranėraVaisius: pagrindo formaapvalusnupjautasįdubęsVaisius: stiebo ertmės plotissiauravidutinėplatiPrunus amygdalus Batsch.Žydėjimo pradžios laikaslabai ankstyvaslabai ankstyvas – ankstyvasankstyvasankstyvas – vidutinisvidutinisvidutinis – vėlyvasvėlyvasvėlyvas – labai vėlyvaslabai vėlyvasŽiedas: žiedlapių spalvabaltarausvai baltarausvatamsiai rožinėSunokimo laikaslabai ankstyvasankstyvasvidutinisvėlyvaslabai vėlyvasSudžiūvęs vaisius: vaisiaus viršūnės formaplokščiaapvalismailiBranduolys: formasiauros elipsės formoselipsės formosplačios elipsės formoslabai plačios elipsės formosPrunus armeniaca L.Vaisius: dydismažasvidutinisdidelisVaisius: žiedkočio ertmės gylisnegilividutinio gyliogiliVaisius: odelės pagrindo spalvabaltakreminė, pereinanti į geltonąšviesiai oranžinėoranžinėtamsiai oranžinėVaisius: minkštimo spalvabaltakreminėšviesiai oranžinėoranžinėtamsiai oranžinėŽydėjimo pradžios laikas (kai visiškai išsiskleidžia kai kurie medžio žiedai)ankstyvasvidutinisvėlyvasSunokimo laikaslabai ankstyvasankstyvasvidutinisvėlyvaslabai vėlyvasPrunus avium L. ir Prunus cerasus L.Žydėjimo laikaslabai ankstyvasankstyvasvidutinisvėlyvaslabai vėlyvasVaisius: dydislabai mažasmažasvidutinisdidelislabai didelisVaisius: odelės spalvageltonaoranžinio atspalvio raudonaryškiai raudona ant blyškiai geltono pagrindoryškiai raudonarusvai raudonajuodaVaisius: sunokimo laikaslabai ankstyvasankstyvasvidutinisvėlyvaslabai vėlyvasPrunus domestica L.Vaisius: dydis (fiziologiškai sunokusių vaisių)labai mažasmažasvidutinisdidelislabai didelisVaisius: bendra forma iš profilio (fiziologiškai sunokusių vaisių)apvalus suplotasapvaluspailgasištemptasVaisius: odelės pagrindinė spalva (įskaitant pūkelius; fiziologiškai sunokusių vaisių)balsva (permatoma)žaliagelsvai žaliageltonaoranžinio atspalvio geltonaraudonapurpurinėvioletinio atspalvio mėlynaVaisius: minkštimo spalva (fiziologiškai sunokusių vaisių)balsvageltonagelsvai žaliažaliaoranžinėraudonaKauliukas: prigludimas prie minkštimo (fiziologiškai sunokusių vaisių)neprigludęspusiau prigludęsprigludęsKauliukas: dydis palyginti su vaisiumi (fiziologiškai sunokusių vaisių)mažasvidutinisdidelisSunokimo laikaslabai ankstyvasankstyvasvidutinisvėlyvaslabai vėlyvasPrunus persica (L.) BatschMedis: tipasnormalusšakaŽydintis ūglis: nusispalvinimas antocianuyranėraŽydėjimo pradžios laikaslabai ankstyvasankstyvasvidutinisvėlyvaslabai vėlyvasŽiedas: formarožiškavarpelioŽiedlapis: dydislabai mažasmažasvidutinisdidelislabai didelisLapkotis: nektarinėsyranėraLapkotis: nektarinių formaapvaliosinksto formosVaisius: pūkuotumasyranėraVaisius: minkštimo pagrindasbaltasgeltonas, pereinantis į oranžinio atspalvio geltonąraudonasKauliukas: prigludimas prie minkštimoprigludęsneprigludęsSunokimo laikaslabai ankstyvasankstyvasvidutinisvėlyvaslabai vėlyvasPrunus Salicina L.Vaisius: dydislabai mažasmažasvidutinisdidelislabai didelisVaisius: pagrindinė odelės spalvabalsva (permatoma)žaliagelsvai žaliageltonaoranžinė, pereinanti į geltonąraudonapurpurinėvioletinio atspalvio mėlynatamsiai mėlynaVaisius: minkštimo spalvabalsvageltonagelsvai žaliažaliaoranžinėraudonaŽydėjimo laikaslabai ankstyvasankstyvasvidutinisvėlyvaslabai vėlyvasSunokimo laikaslabai ankstyvasankstyvasvidutinisvėlyvaslabai vėlyvasPyrus communis L.Žydėjimo laikas (augalai visiškai pražydę)labai ankstyvasankstyvasvidutinisvėlyvaslabai vėlyvasVaisius: dydislabai mažasmažasvidutinisdidelislabai didelisVaisius: forma iš profilio (išilginis pjūvis)įgaubtastiesusišgaubtasVaisius: ilgis palyginti su didžiausiu skersmeniulabai trumpastrumpasvidutinisištemptaslabai ištemptasVaisius: pagrindinė odelės spalva (sunokusio vaisiaus)žaliagelsvai žaliageltonaraudonaVaisius: stiebo ilgistrumpasvidutinisilgasSunokimo sezonas, kai vaisius galima skintilabai ankstyvasankstyvasvidutinisvėlyvaslabai vėlyvasRibes silvestre Mert et Koch, Ribes niveum Lindl. (raudonieji ir baltieji serbentai); Ribes sylvestreVaisiaus sunokimo laikaslabai ankstyvasankstyvasvidutinisvėlyvaslabai vėlyvasVaisių kekė: ilgis, įskaitant stiebelįlabai trumpastrumpasvidutinisilgaslabai ilgasUoga: dydislabai mažamažavidutinėdidelėlabai didelėUoga: spalvabaltabalsvai geltonarausvaraudonaRibes uva crispa L. (agrastai)Augalas: formašiek tiek kiaušiniškasgaubliškaselipsoido skersmens formosVaisius: dydislabai mažasmažasvidutinisdidelislabai didelisVaisius: formagaubliškaselipsoido formospiramidiškasVaisius: spalvageltonageltonai žaliažalia su baltu atspalviužaliaraudonaVaisiaus sunokimo laikaslabai ankstyvasankstyvasvidutinisvėlyvaslabai vėlyvasRibes nigrum L. (juodieji serbentai)Augalas: aukščio ir skersmens santykismažasvidutinisdidelisVaisius: dydislabai mažasmažasvidutinisdidelislabai didelisVaisiaus sunokimo laikaslabai ankstyvasankstyvasvidutinisvėlyvaslabai vėlyvasRubus subgenus Eubatus Sect. Moriferi ir Ursini (gervuogė) ir hibridaiAugalas: augimo pobūdisstačiasstačias – pusiau stačiaspusiau stačiaspusiau stačias – vijoklinisvijoklinisStiebas ramybės būklėje: spygliaiyranėraVaisius: dydislabai mažasmažasvidutinisdidelislabai didelisNokimo pradžios laikaslabai ankstyvasankstyvasvidutinisvėlyvaslabai vėlyvasRubus idaeus L. (avietė)Augalas: jaunų ūglių skaičiusvos keletaskeletasvidutiniškaidauglabai daugTik tos veislės, kurių didžiausias derlius užauga vasarą ant pernykščių stiebųStiebas ramybės būklėje: spalvapilkai rudapilkai ruda, pereinanti į rudąrudaruda, pereinanti į purpuriškai rudąpurpuriškai rudaVaisius: spalvageltonablyškiai raudonaneryškiai raudonatamsiai raudonaoranžinėpurpurinėjuodaVaisius: dydislabai mažasmažasvidutinisdidelislabai didelisVaisius: ilgio ir pločio santykisvienodo ilgio ir pločiodidesnio ilgio nei pločiodaug didesnio ilgio nei pločioDaugiausia vaisių vedama:ant pernykščių stiebų vasarąant tų pačių metų stiebų rudenįNokimo laikas ant pernykščių stiebųlabai ankstyvasankstyvasvidutinisvėlyvaslabai vėlyvas--------------------------------------------------


title: 2002 m. kovo 19 d. Komisijos direktyva 2002/29/EB, iš dalies keičianti Direktyvos 2001/32/EB nuostatas dėl tam tikrų saugomų Bendrijos zonų, kuriose yra didelis pavojus augalų sveikatai

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

32002L0029

Oficialusis leidinys L 077 , 20/03/2002 p. 0026 - 0028

		Komisijos direktyva 2002/29/EB2002 m. kovo 19 d.iš dalies keičianti Direktyvos 2001/32/EB nuostatas dėl tam tikrų saugomų Bendrijos zonų, kuriose yra didelis pavojus augalų sveikataiEUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,atsižvelgdama į 2000 m. gegužės 8 d. Tarybos direktyvą 2000/29/EB dėl apsaugos priemonių nuo augalams ir augaliniams produktams kenksmingų organizmų įvežimo į Bendriją ir nuo jų išplitimo joje [1] su paskutiniais pakeitimais, padarytais Komisijos direktyva 2001/33/EB [2], ypač į jos 2 straipsnio 1 dalies h punkto pirmąją pastraipą,atsižvelgdama į 2001 m. gegužės 8 d. Tarybos direktyvą 2001/32/EB, kuria pripažįstamos saugomos Bendrijos zonos, kuriose yra didelis pavojus augalų sveikatai, ir panaikinama Direktyva 92/76/EEB [3], ypač į jos 2 straipsnį,kadangi:(1) Direktyvoje 2001/32/EB Airija, Italija (Emilia-Romagna: Forlí-Cesena, Parma, Piacenza ir Rimini provincijos; Lombardija; Trentino-Alto Adige: autonominė Bolzano provincija; Veneto) ir Austrija (Burgenland, Kärnten, Niederöstereich, Osttirol, Steiermark, Viena) buvo laikinai pripažintos "apsaugotomis zonomis" nuo Erwinia amylovora (Burr.) Winsl. et al. laikotarpiui, kuris baigsis 2002 m. kovo 31 d.(2) Direktyvoje 2001/32/EB Jungtinė Karalystė buvo pripažinta apsaugota zona nuo runkelių gyslų nekrotinio pageltimo viruso laikotarpiui, kuris baigsis 2002 m. kovo mėn. 31 d.(3) Vadovaujantis Austrijos, Airijos ir Italijos pateikta informacija, tose valstybėse esančių apsaugotų zonų nuo Erwinia amylovora (Burr.) Winsl. et al. laikiną pripažinimą reikia pratęsti tiek, kad tų šalių oficialiosios valdžios institucijos galėtų baigti kaupti informaciją apie Erwinia amylovora (Burr.) Winsl. et al. paplitimą bei iki galo įgyvendinti priemones, kuriomis siekiama išnaikinti tą kenksmingą organizmą minėtose zonose.(4) Vadovaujantis Italijos pateikta informacija, daugiau nėra poreikio Apulijos (Apulia) apsaugotą zoną pripažinti nuolatine zona, saugoma nuo Erwinia amylovora (Burr.) Winsl. et al., tačiau dabar tuo laikotarpiu, kuris baigsis 2003 m. kovo 31 d., ją reikia laikinai pripažinti apsaugota zona nuo Erwinia amylovora (Burr.) Winsl. et al., kad atsakingosios oficialiosios valdžios institucijos galėtų baigti kaupti informaciją apie Erwinia amylovora (Burr.) Winsl. et al. paplitimą bei iki galo įgyvendinti tas priemones, kuriomis siekiama išnaikinti tą kenksmingą organizmą minėtoje apsaugotoje zonoje.(5) Vadovaujantis Italijos pateikta informacija, daugiau nėra poreikio kai kurių Veneto provincijos vietų toliau pripažinti apsaugotomis zonomis nuo Erwinia amylovora (Burr.) Winsl. et al., nes šis kenksmingas organizmas tose zonose yra plačiai paplitęs, tačiau laikiną kitų apsaugotų zonų nuo Erwinia amylovora (Burr.) Winsl. et al. pripažinimą reikia pratęsti kitam ribotos trukmės laikotarpiui.(6) Vadovaujantis Jungtinės Karalystės pateikta informacija apie runkelių gyslų nekrotinio pageltimo viruso paplitimą, daugiau nėra poreikio visą Jungtinę Karalystę pripažinti apsaugota zona nuo runkelių gyslų nekrotinio pageltimo viruso. Tokia zona reikia pripažinti tik Šiaurės Airiją.(7) Direktyvoje 2001/32/EB Švedija buvo pripažinta nuolat apsaugota zona nuo runkelių gyslų nekrotinio pageltimo viruso. Vadovaujantis Švedijos pateikta informacija apie runkelių gyslų nekrotinio pageltimo viruso paplitimą, dabar reikia tuo laikotarpiu, kuris baigsis 2003 m. kovo 31 d., laikinai pripažinti Švediją apsaugota zona nuo runkelių gyslų nekrotinio pageltimo viruso, kad atsakingosios oficialiosios valdžios institucijos galėtų baigti kaupti informaciją apie runkelių gyslų nekrotinio pageltimo viruso paplitimą bei iki galo įgyvendinti tas priemones, kuriomis siekiama išnaikinti tą kenksmingą organizmą.(8) Reikia pakeisti pripažintų apsaugotų zonų augalų, saugomų nuo Citrus tristeza, apibrėžimą.(9) Vadovaujantis naujausiais tyrimais pagrįsta Jungtinės Karalystės pateikta informacija, reikia pakeisti pripažintą Jungtinės Karalystės apsaugotą zoną nuo Dendroctonus micans Kugelan.(10) Vadovaujantis naujausiais tyrimais pagrįsta Prancūzijos pateikta informacija, daugiau nereikia pripažinti Prancūzijos apsaugota zona nuo Matsucoccus feytaudi Duc.(11) Todėl reikia atitinkamai iš dalies pakeisti Direktyvą 2001/32/EB.(12) Šioje direktyvoje numatytos priemonės atitinka Augalų sveikatos nuolatinio komiteto nuomonę,PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:1 straipsnisŠiuo dokumentu Direktyva 2001/32/EB iš dalies keičiama taip:1.1 straipsnis iš dalies keičiamas taip:a) antroji pastraipa pakeičiama tokiu tekstu:"b punkto 2 papunkčio atveju Airijoje, Italijoje (Puglia, Emilia-Romagna: Forlí-Cesena, Parma, Piacenza ir Rimini provincijose; Lombardijoje; Trentino-Alto Adige: autonominėje Bolzano provincijoje; Veneto, išskyrus Rovigo provinciją ir Rovigo, Polesella, Villamarzana, Fratta Polesine, San Bellino, Badia Polesine, Trecenta, Ceneselli, Pontecchio Polesine, Arquà Polesine, Costa di Rovigo, Occhiobello, Lendinara, Canda, Ficarolo, Guarda Veneta, Frassinelle Polesine, Villanova del Ghebbo, Fiesso Umbertiano, Castelguglielmo, Bagnolo di Po, Giacciano con Baruchella, Bosaro, Canaro, Lusia, Pincara, Stienta, Gaiba, Salara bendruomenes, Padovos provincijos Castelbaldo, Barbona, Piasenza d’Adige, Vescovana, S. Urbano, Boara Pisani ir Masi bendruomenėse ir Veronos provincijos Pàlu, Roverchiara, Legnago (į šiaurės rytus nuo Transpolesana nacionalinio plento esančioje bendruomenės teritorijos dalyje), Castagnaro, Ronco all’Adige, Villa Bartolomea, Oppeano, Terrazzo, Isola Rizza ir Angiari bendruomenėse) ir Austrijoje (Burgenlande, Karintijoje, Žemutinėje Austrijoje, Tirolyje (Lienzo administraciniame rajone), Steiermarke ir Vienoje) minėtosios apsaugotos zonos pripažįstamos iki 2003 m. kovo 31 d.;"b) trečioji pastraipa pakeičiama tokiu tekstu:"d punkto 1 papunkčio atveju Švedijoje minėtoji apsaugota zona pripažįstama iki 2003 m. kovo 31 d."2. Priedas iš dalies pakeičiamas atsižvelgiant į šios direktyvos priedą.2 straipsnisValstybės narės priima ir paskelbia įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie, įsigalioję ne vėliau kaip iki 2002 m. kovo 31 d., įgyvendina šią direktyvą. Apie tai jos nedelsdamos praneša Komisijai.Tuos teisės aktus jos taiko nuo 2002 m. balandžio 1 d.Valstybės narės, tvirtindamos šias priemones, pateikia nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.3 straipsnisŠi direktyva įsigalioja trečią dieną po jos paskelbimo Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje.4 straipsnisŠi direktyva skirta valstybėms narėms.Priimta Briuselyje, 2002 m. kovo 19 d.Komisijos varduDavid ByrneKomisijos narys[1] OL L 169, 2000 7 10, p. 1.[2] OL L 127, 2001 5 9, p. 42.[3] OL L 127, 2001 5 9, p. 38.--------------------------------------------------PRIEDAS1. a punkto 4 papunkčio dešinysis stulpelis pakeičiamas tokiu įrašu:"Graikija, Airija, Jungtinė Karalystė (Škotijos, Šiaurės Airijos, Džersio, Anglijos grafystės, provincijos ir suvienytos sritys: Barnslis, Batas ir Šiaurės rytų Somersetas, Bedfordšyras, Burnemutas, Breknel Forestas, Bredfordas, Bristolis, Braitonas ir Houvas, Bakingamšyras, Kalderdeilas, Kembridžšyras, Kornvalis, Kambrija, Darlingtonas, Devonas, Donkasteris, Dorsetas, Daramas, Jorkšyro Rytų Raidingas, Rytų Saseksas, Eseksas, Geitshedas, Didysis Londonas, Hampšyras, Hartelpulis, Hartfordšyras, Kentas, Kingstonas prie Halio, Kirklis, Lidsas, Lestersitis, Linkolnšyras, Latonas, Medvėjaus taryba, Middlesbroughas, Mltonkeinas, Niuburis, Niukastlis prie Taino, Norfolkas, Nortamptonšyras, Nortamberlendas, Šiaurės Linkolnšyras, Šiaurės rytų Linkolnšyras, Šiaurės Tainsaidas, Šiaurės vakarų Somersetas, Notingemo miestas, Nortingamšyras, Oksfordšyras, Peterboroughas, Plimutas, Pulis, Portsmutas, Redingas, Redkaras ir Klivlandas, Roterhamas, Ratlandas, Šefyldas, Slau, Somersetas, Sautendas, Sauthamptonas, Pietų Tainsaidas, Stoktonas prie Tiso, Safolkas, Sanderlandas, Saris, Svindonas, Tarokas, Torbėjus, Veikfyldas, Vakarų Saseksas, Vindsoras ir Meidenhedas, Vokinghamas, Jorkas, Meno sala, Vaito sala, Silio salos ir šios grafysčių, provincijų ir suvienytų sričių dalys: Derbio miestas: suvienytos srities dalis į šiaurę nuo A52(T) kelio šiaurinės ribos kartu su ta suvienytosios srities dalimi, kuri yra į šiaurę nuo A6(T) šiaurinės ribos; Derbišyras: grafystės dalis į šiaurę nuo A52(T) kelio šiaurinės ribos ir grafystės dalis į šiaurę nuo A6(T) kelio šiaurinės dalies; Glosteršyras: grafystės dalis į rytus nuo rytinės Fosse Way Roman kelio ribos; Lesteršyras: grafystės dalis į rytus nuo rytinės Fosse Way Roman kelio ribos, grafystės dalis į rytus nuo rytinės B4114 kelio ribos ir grafystės dalis į rytus nuo rytinės greitkelio M1 ribos; Šiaurės Jorkšyras: visa grafystė, išskyrus tą jos dalį, kurioje yra Kreiveno rajonas; Šiaurės Glosteršyras: suvienytos srities dalis į pietus nuo M4 greitkelio pietinės ribos; Stafordšyras: grafystės dalis į rytus nuo rytinės A52(T) kelio ribos ir grafystės dalis į rytus nuo A523 kelio rytinės ribos; Varvikšyras: grafystės dalis į rytus nuo rytinės Fosse Way Roman kelio ribos; Viltšyras: grafystės dalis į pietus nuo pietinės M4 greitkelio ribos ir grafystės dalis į rytus nuo rytinės Fosse Way Roman kelio ribos)".2. a punkto 14 papunktis išbraukiamas.3. b punkto 2 papunkčio dešinysis stulpelis pakeičiamas tokiu įrašu:"Ispanija, Prancūzija (Korsika), Airija, Italija (Abruzzi; Apulia, Basilicata; Calabria; Campania; Emilia-Romagna: Forlí-Cesena, Parma, Piacenza ir Rimini provincijos; Friuli-Venecija Giulia; Lazio Ligurija; Lombardija; Marche; Molise; Piedmont; Sardinija; Sicilija; Toskana; Trentino-Alto Adige: Bolzano ir Trento autonominės provincijos; Umbria; Valle d’Aosta; Veneto provincijoje, išskyrus Rovigo, Polesella, Villamarzana, Fratta Polesine, San Bellino, Badia Polesine, Trecenta, Ceneselli, Pontecchio Polesine, Arquà Polesine, Costa di Rovigo, Occhiobello, Lendinara, Canda, Ficarolo, Guarda Veneta, Frassinelle Polesine, Villanova del Ghebbo, Fiesso Umbertiano, Castelguglielmo, Bagnolo di Po, Giacciano con Baruchella, Bosaro, Canaro, Lusia, Pincara, Stienta, Gaiba ir Salara bendruomenes, Padovos provincijoje, išskyrus Castelbaldo, Barbona, Piacenza d’Adige, Vescovana, S. Urbano, Boara Pisani ir Masi bendruomenes bei Veronos provincijos Pàlu, Roverchiara, Legnago (bendruomenės teritorijos dalis į šiaurės rytus nuo Transpolesana nacionalinio kelio), Castagnaro, Ronco all’Adige, Villa Bartolomea, Oppeano, Terrazzo, Isola Rizza ir Angiari bendruomenes, Austrija (Burgenlandas, Karintija, Žemutinė Austrija, Tirolis (Lienzo administracinis rajonas), Styria ir Viena), Portugalija, Suomija, Jungtinė Karalystė (Šiaurės Airija, Meno sala ir Normandijos salos)".4. d punkto 1 papunkčio dešiniajame stulpelyje įrašas "Jungtinė Karalystė" pakeičiamas įrašu "Jungtinė Karalystė (Šiaurės Airija)".5. d punkto 3 papunkčio kairiajame stulpelyje išbraukiamas įrašas "kenksmingi Citrus L,. Fortunella Swingle, Poncirus Raf. vaisiai ir jų hibridai su lapais ir stiebais".--------------------------------------------------


title: 2013 m. gruodžio 17 d. Tarybos direktyva 2013/61/ES, kuria iš dalies keičiamos direktyvos 2006/112/EB ir 2008/118/EB, kiek tai susiję su Prancūzijos atokiausiais regionais ir visų pirma Majotu

text:
28.12.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 353/5

      TARYBOS DIREKTYVA 2013/61/ES
   2013 m. gruodžio 17 d.
   kuria iš dalies keičiamos direktyvos 2006/112/EB ir 2008/118/EB, kiek tai susiję su Prancūzijos atokiausiais regionais ir visų pirma Majotu
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 113 straipsnį,
   atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą,
   teisėkūros procedūra priimamo akto projektą perdavus nacionaliniams parlamentams,
   atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę (1),
   atsižvelgdama į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę (2),
   laikydamasi specialios teisėkūros procedūros,
   kadangi:

               (1)

               Europos Vadovų Tarybos sprendimu 2012/419/ES (3) Europos Vadovų Taryba nusprendė, kad nuo 2014 m. sausio 1 d. Majotas netenka užjūrio šalies ir teritorijos (toliau – UŠT) statuso pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (toliau – SESV) 355 straipsnio 2 dalį ir įgyja atokiausio regiono statusą pagal SESV 349 straipsnį. Nuo šio statuso dalinio pakeitimo dienos Majotui bus taikomos Sąjungos mokesčių nuostatos;

               (2)

               Majoto padėtis, susijusi su pridėtinės vertės mokesčiu (toliau – PVM) ir akcizais, yra panaši į kitų Prancūzijos atokiausių regionų (Gvadelupos, Prancūzijos Gvianos, Martinikos, Reunjono ir Sen Marteno), kurie nepatenka į Tarybos direktyvos 2006/112/EB (4) ir Tarybos direktyvos 2008/118/EB (5) taikymo sritį, padėtį ir todėl nuo jo statuso dalinio pakeitimo pagal SESV dienos jis neturėtų būti įtrauktas į tų direktyvų teritorinę taikymo sritį. Todėl turėtų būti patikslintos atitinkamos Direktyvos 2006/112/EB ir Direktyvos 2008/118/EB nuostatos ir tuo pačiu metu turėtų būti patikslintas jų taikymas Prancūzijos užjūrio teritorijoms;.

               (3)

               siekiant patikslinti, kad Majotas ir kiti Prancūzijos atokiausi regionai nepatenka į direktyvų 2006/112/EB ir 2008/118/EB taikymo sritį, nepriklausomai nuo bet kokių jų statuso pasikeitimų pagal Prancūzijos teisę, tų regionų atžvilgiu tose direktyvose reikėtų pateikti nuorodą į SESV 349 straipsnį ir 355 straipsnio 1 dalį;

               (4)

               todėl direktyvas 2006/112/EB ir 2008/118/EB reikėtų atitinkamai iš dalies pakeisti,

         PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:
   1 straipsnis
   Direktyvos 2006/112/EB 6 straipsnio 1 dalies c punktas pakeičiamas taip:

               „c)

               Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 349 straipsnyje ir 355 straipsnio 1 dalyje nurodytose Prancūzijos teritorijose;“.

         2 straipsnis
   Direktyvos 2008/118/EB 5 straipsnis iš dalies keičiamas taip:

               1)

               2 dalies b punktas pakeičiamas taip:

                           „b)

                           Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 349 straipsnyje ir 355 straipsnio 1 dalyje nurodytoms Prancūzijos teritorijoms;“.

               2)

               5 dalis pakeičiama taip:
               „Pateikdama deklaraciją Prancūzija gali pranešti, kad, laikantis priemonių, skirtų atsižvelgti į didelį tų teritorijų atokumą, ši direktyva ir 1 straipsnyje nurodytos direktyvos taikomos 2 dalies b punkte nurodytoms teritorijoms nuo pirmos antro mėnesio dienos po tokios deklaracijos pateikimo visų arba kai kurių 1 straipsnyje nurodytų akcizais apmokestinamų prekių atžvilgiu.“.

         3 straipsnis
   1.   Valstybės narės užtikina, kad įsigaliotų įstatymai ir kiti teisės aktai, būtini, kad šios direktyvos būtų laikomasi nuo 2014 m. sausio 1 d. Jos pateikia Komisijai tų teisės aktų nuostatų tekstą anksčiau nei 2015 m. sausio 1 d.
   Valstybės narės, priimdamos tas nuostatas, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.
   2.   Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų nacionalinės teisės aktų pagrindinių nuostatų tekstus.
   4 straipsnis
   Ši direktyva įsigalioja 2014 m. sausio 1d.
   5 straipsnis
   Ši direktyva skirta valstybėms narėms.

      Priimta Briuselyje 2013 m. gruodžio 17 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         L. LINKEVIČIUS

      (1)  2013 m. gruodžio 12 d. nuomonė (dar nepaskelbta Oficialiajame leidinyje).

      (2)  2013 m. spalio 16 d. nuomonė (dar nepaskelbta Oficialiajame leidinyje).

      (3)  2012 m. liepos 11 d. Europos Vadovų Tarybos sprendimas 2012/419/ES, kuriuo iš dalies keičiamas Majoto statusas Europos Sąjungos atžvilgiu (OL L 204, 2012 7 31, p. 131).

      (4)  2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyva 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos (OL L 347, 2006 12 11, p. 1).

      (5)  2008 m. gruodžio 16 d. Tarybos direktyva 2008/118/EB dėl bendros akcizų tvarkos, panaikinanti Direktyvą 92/12/EEB (OL L 9, 2009 1 14, p. 12).