title: 2005 m. spalio 26 d.  Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2005/65/EB dėl uostų apsaugos stiprinimo   (Tekstas svarbus EEE)

text:
25.11.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 310/28

      EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS DIREKTYVA 2005/65/EB
   2005 m. spalio 26 d.
   dėl uostų apsaugos stiprinimo
   (tekstas svarbus EEE)
   EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdami į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 80 straipsnio 2 dalį,
   atsižvelgdami į Komisijos pasiūlymą,
   atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę (1),
   atsižvelgdami į Regionų komiteto nuomonę (2),
   laikydamiesi Sutarties 251 straipsnyje nustatytos tvarkos (3),
   kadangi:

               (1)

               Dėl terorizmo atsirandantys pavojų saugumui keliantys incidentai yra viena iš didžiausių grėsmių demokratijai, laisvei ir taikai – svarbiausioms Europos Sąjungos vertybėms.

               (2)

               Žmonės, infrastruktūra ir įrenginiai uostuose turėtų būti apsaugoti nuo pavojų saugumui keliančių incidentų ir jų niokojančių padarinių. Tokia apsauga būtų naudinga transporto naudotojams, ekonomikai bei visai visuomenei.

               (3)

               2004 m. kovo 31 d. Europos Parlamentas ir Europos Sąjungos Taryba priėmė 2004 m. kovo 31 d. Reglamentą (EB) Nr. 725/2004 dėl laivų ir uosto įrenginių apsaugos stiprinimo (4). Tuo reglamentu įvestos jūrų apsaugos priemonės tėra dalis priemonių tinkamam apsaugos lygiui pasiekti visose su jūra susijusiose transporto grandyse, kadangi reglamento taikymo sritis apribojama apsaugos priemonėmis, taikomomis laivams ir tiesioginei laivo ir uosto sąveikai.

               (4)

               Siekiant kiek įmanoma geriau apsaugoti jūrų ir uostų pramonę, turėtų būti įvestos uostų apsaugos priemonės, taikomos kiekvienam uostui susijusių valstybių narių apibrėžtose ribose, taip užtikrinant, kad apsaugos priemonėms, kurių imamasi taikant Reglamentą (EB) Nr. 725/2004, padės sustiprinta apsauga ir uosto veiklos srityse. Šios priemonės turėtų būti taikomos visiems uostams, kuriuose yra vienas arba daugiau uosto įrenginių, kuriems taikomas Reglamentas (EB) Nr. 725/2004.

               (5)

               Šioje direktyvoje nurodyto su apsauga susijusio tikslo turėtų būti siekiama patvirtinus atitinkamas priemones, nepažeidžiant valstybių narių nacionalinio saugumo taisyklių ir priemonių, kurių galima imtis vadovaujantis Europos Sąjungos sutarties VI antraštine dalimi.

               (6)

               Valstybės narės turėtų remtis išsamiais apsaugos vertinimais, kad nustatytų tikslias uosto zonos, kurios apsaugą svarbu užtikrinti, ribas, taip pat įvairias priemones, reikalingas tinkamai uosto apsaugai užtikrinti. Tokios priemonės turėtų skirtis pagal apsaugos lygį, taikomą tam tikru metu ir atspindėti įvairių uosto zonų dalių rizikos apibūdinimo skirtumus.

               (7)

               Valstybės narės turėtų patvirtinti uosto apsaugos planus, į kuriuos būtų įtrauktos uosto apsaugos vertinimo išvados. Kad apsaugos priemonės būtų veiksmingos, taip pat reikia aiškaus užduočių pasiskirstymo tarp visų dalyvaujančių šalių ir nuolatinių pratybų. Manoma, kad toks aiškus užduočių pasiskirstymas ir pratybos pagal uosto apsaugos planą labai padėtų prevencinių ir atkuriamųjų uosto apsaugos priemonių veiksmingumui.

               (8)

               Ro ro tipo laivai yra ypač pažeidžiami esant pavojų saugumui keliantiems incidentams, ypač jeigu jais yra vežami keleiviai bei kroviniai. Remiantis rizikos įvertinimu turi būti imtasi tinkamų priemonių, užtikrinančių, kad automobiliai ir prekių vežimo transporto priemonės ro ro tipo laivuose, plaukiančiuose vidaus ir tarptautiniais maršrutais, nekeltų pavojaus laivui, jo keleiviams ir įgulai arba kroviniui. Priemonių turėtų būti imtasi taip, kad būtų kuo mažiau sutrikdyti darbai.

               (9)

               Valstybės narės turėtų turėti galimybę įsteigti uosto apsaugos komitetus, kuriems būtų patikėta teikti praktines konsultacijas uostuose, kuriems taikoma ši direktyva.

               (10)

               Valstybės narės turėtų užtikrinti, kad visos susijusios šalys aiškiai pripažintų atsakomybę dėl uostų saugumo. Valstybės narės turėtų stebėti, kaip laikomasi apsaugos taisyklių, ir visiems savo uostams aiškiai nustatyti atsakingą instituciją, patvirtinti visų savo uostų apsaugos vertinimus ir planus, nustatyti apsaugos lygius ir prireikus apie juos pranešti bei užtikrinti, kad apie priemones būtų tinkamai pranešama, jos būtų gerai įgyvendinamos ir koordinuojamos.

               (11)

               Valstybės narės turėtų patvirtinti vertinimus bei planus ir stebėti, kaip jie įgyvendinami jų uostuose. Siekiant mažiau trikdyti uostų veiklą bei kuo mažesnės administracinės naštos kontrolės organams, Komisija turėtų stebėti, kaip įgyvendinama ši direktyva, kartu vykdydama tikrinimus, numatytus Reglamento (EB) Nr. 725/2004 9 straipsnio 4 dalyje.

               (12)

               Valstybės narės turėtų užtikrinti, kad uosto apsaugos ryšių centras taptų Komisijos ir valstybės narės informaciniu punktu. Jos turėtų pranešti Komisijai, kuriems uostams yra taikoma ši direktyva remiantis atliktais saugumo vertinimais.

               (13)

               Veiksmingas ir vienodas priemonių įgyvendinimas pagal šią apsaugos politiką iškelia svarbius jos finansavimo klausimus. Papildomų apsaugos priemonių finansavimas neturėtų sukelti konkurencijos iškraipymo. Komisija iki 2006 m. birželio 30 d. turėtų pateikti Europos Parlamentui ir Tarybai tyrimų, susijusių su išlaidomis priemonėms, kurios buvo priimtos pagal šią direktyvą, išvadas, ypač siekiant nustatyti finansavimo pasidalijimą tarp valdžios institucijų, uosto administracijos ir operatorių.

               (14)

               Šioje direktyvoje yra gerbiamos pagrindinės teisės ir laikomasi principų, pripažintų visų pirma Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijoje.

               (15)

               Šiai direktyvai įgyvendinti būtinos priemonės turėtų būti priimamos pagal 1999 m. birželio 28 d. Tarybos sprendimą 1999/468/EB, nustatantį Komisijos naudojimosi jai suteiktais įgyvendinimo įgaliojimais tvarką (5).

               (16)

               Turėtų būti nustatyta šios direktyvos suderinimo procedūra siekiant atsižvelgti į tarptautinių dokumentų plėtojimą ir, atsižvelgiant į sukauptą patirtį, pritaikyti arba papildyti išsamias šios direktyvos priedų nuostatas, neišplečiant direktyvos taikymo srities.

               (17)

               Kadangi šios direktyvos tikslų, t. y. tolydžiai įdiegti ir taikyti atitinkamas priemones jūrų transporto ir uostų politikos srityje, dėl šios direktyvos europinio masto būtų geriau siekti Bendrijos lygmeniu, laikydamasi Sutarties 5 straipsnyje nustatyto subsidiarumo principo Bendrija gali patvirtinti priemones. Pagal tame straipsnyje nustatytą proporcingumo principą šia direktyva neviršijama to, kas būtina nurodytiems tikslams pasiekti.

               (18)

               Kadangi ši direktyva skirta jūrų uostams, joje išdėstyti įpareigojimai neturėtų būti taikomi Austrijai, Čekijos Respublikai, Vengrijai, Liuksemburgui ir Slovakijai,

         PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:
   1 straipsnis
   Dalykas
   1.   Pagrindinis šios direktyvos tikslas – įdiegti Bendrijos priemones, kuriomis siekiama sustiprinti uostų apsaugą esant pavojų saugumui keliančių incidentų grėsmei. Šia direktyva taip pat siekiama užtikrinti, kad sustiprinta uosto apsauga būtų naudinga apsaugos priemonėms, kurių imamasi taikant Reglamentą (EB) Nr. 725/2004.
   2.   1 dalyje minimos priemonės susideda iš:

               a)

               bendrų pagrindinių uosto apsaugos priemonių taisyklių;

               b)

               šių taisyklių įgyvendinimo mechanizmų;

               c)

               tinkamos atitikties priežiūros mechanizmų.

         2 straipsnis
   Taikymo sritis
   1.   Šioje direktyvoje nustatomos apsaugos priemonės, kurių reikia laikytis uostuose. Valstybės narės šios direktyvos nuostatas gali taikyti su uostu susijusioms zonoms.
   2.   Šioje direktyvoje nustatytos priemonės taikomos kiekvienam valstybės narės teritorijoje esančiam uostui, kuriame yra vienas arba daugiau uosto įrenginių, kuriems taikomas patvirtintas uosto įrenginių apsaugos planas pagal Reglamentą (EB) Nr. 725/2004. Ši direktyva netaikoma kariniams įrenginiams uostuose.
   3.   Vykdydamos šią direktyvą valstybės narės nustato kiekvieno uosto ribas, atitinkamai atsižvelgdamos į informaciją, gautą įvertinus uosto apsaugą.
   4.   Jeigu uosto įrenginio ribas pagal Reglamentą (EB) Nr. 725/2004 valstybė narė apibrėžė kaip faktiškai apimančias uostą, atitinkamoms Reglamento (EB) Nr. 725/2004 nuostatoms teikiama pirmenybė šios direktyvos nuostatų atžvilgiu.
   3 straipsnis
   Sąvokų apibrėžimai
   Šioje direktyvoje:

               1.

               „uostas“ – tai bet kokia apibrėžta sausumos ir vandens zona su valstybės narės, kurioje yra uostas, nustatytomis ribomis, kurią sudaro įmonės ir įrenginiai, skirti palengvinti prekybines jūrų laivybos operacijas;

               2.

               „laivo ir uosto sąveika“ – tai tarpusavio sąveika, kai laivas tiesiogiai ir betarpiškai dalyvauja atliekant veiksmus, susijusius su asmenų ar prekių judėjimu, arba laivui ar iš laivo uosto teikiamomis paslaugomis;

               3.

               „uosto įrenginys“ – tai vieta, kur vyksta laivo ir uosto sąveika; šioms vietoms atitinkamai priskiriamos inkaraviečių, laukimo prieplaukų bei prieigų iš jūros zonos;

               4.

               „uosto apsaugos centras“ – tai kiekvienos valstybės narės paskirtas organas ryšiui su Komisija ir kitomis valstybėmis narėmis palaikyti, kuris palengvina ir prižiūri šioje direktyvoje nustatytų uosto apsaugos priemonių taikymą bei teikia apie tai informaciją;

               5.

               „uosto apsaugos institucija“ – tai institucija, atsakinga už apsaugos reikalus konkrečiame uoste.

         4 straipsnis
   Derinimas su priemonėmis, kurių imamasi taikant Reglamentą (EB) Nr. 725/2004
   Valstybės narės užtikrina, kad šia direktyva įvedamos uostų apsaugos priemonės būtų glaudžiai derinamos su priemonėmis, kurių imamasi taikant Reglamentą (EB) Nr. 725/2004.
   5 straipsnis
   Uosto apsaugos institucija
   1.   Valstybės narės kiekviename uoste, kuriam taikoma ši direktyva, paskiria uosto apsaugos instituciją. Viena uosto apsaugos institucija gali būti paskirta daugiau nei vienam uostui.
   2.   Uosto apsaugos institucija yra atsakinga už uosto apsaugos planų, grindžiamų uosto apsaugos vertinimo rezultatais, parengimą ir įgyvendinimą.
   3.   Valstybės narės uosto apsaugos institucija gali paskirti „kompetentingą laivybos saugumo instituciją“, numatytą pagal Reglamentą (EB) Nr. 725/2004.
   6 straipsnis
   Uosto apsaugos vertinimas
   1.   Valstybės narės užtikrina, kad uosto apsaugos vertinimai būtų atlikti uostuose, kuriems taikoma ši direktyva. Atliekant šiuos vertinimus deramai atsižvelgiama į įvairių uosto dalių ir, kur atitinkama valstybės narės institucija laiko taikytina, gretimų zonų ypatumus, jeigu jos turi poveikį uosto saugumui, bei atsižvelgiama į jų ribose esančių uosto įrenginių vertinimą, atliktą taikant Reglamentą (EB) Nr. 725/2004.
   2.   Kiekvienas uosto apsaugos vertinimas atliekamas atsižvelgiant bent jau į išsamius I priede nustatytus reikalavimus.
   3.   Kaip nurodyta 11 straipsnyje, uosto apsaugos vertinimus gali atlikti pripažinta apsaugos organizacija.
   4.   Uosto apsaugos vertinimus patvirtina valstybė narė.
   7 straipsnis
   Uosto apsaugos planas
   1.   Atsižvelgiant į uosto apsaugos vertinimo rezultatus, valstybės narės užtikrina, kad būtų parengti, palaikomi ir atnaujinami uosto apsaugos planai. Uosto apsaugos planuose tinkamai atsižvelgiama į įvairių uosto dalių ypatumus ir integruojami jų ribose esantys uosto įrenginių apsaugos planai, nustatyti taikant Reglamentą (EB) Nr. 725/2004.
   2.   Kiekvienam skirtingam apsaugos lygiui, nurodytam 8 straipsnyje, uosto apsaugos planuose turi būti nustatyta:

               a)

               procedūros, kurių reikia laikytis;

               b)

               priemonės, kurios turi būti taikomos;

               c)

               veiksmai, kurių turi būti imamasi.

         3.   Kiekviename uosto apsaugos plane atsižvelgiama bent jau į išsamius šios direktyvos II priede nustatytus reikalavimus. Tam tikrais atvejais ir atitinkamu mastu uosto apsaugos planas apima apsaugos priemones, kurios turi būti taikomos keleiviams ir transporto priemonėms, išvykstantiems jūrų laivais, kurie veža keleivius ir transporto priemones. Tarptautinių jūrų transporto paslaugų atveju susijusios valstybės narės bendradarbiauja vertinant uosto saugumą.
   4.   Uosto apsaugos planus gali parengti pripažinta apsaugos organizacija, kaip nurodyta 11 straipsnyje.
   5.   Uosto apsaugos planus atitinkama valstybė narė patvirtina prieš jų įgyvendinimą.
   6.   Valstybės narės užtikrina, kad uosto apsaugos planų įgyvendinimas būtų stebimas. Stebėsena turi būti suderinta su kita uoste vykdoma kontrolės veikla.
   7.   Valstybės narės užtikrina, kad būtų atliekamos tinkamos pratybos, atsižvelgiant į III priede išvardytus pagrindinius apsaugos mokymų pratybų reikalavimus.
   8 straipsnis
   Apsaugos lygiai
   1.   Valstybės narės įdiegia apsaugos lygių sistemą uostuose ar uostų dalyse.
   2.   Nustatomi 3 apsaugos lygiai, kaip apibrėžta Reglamente (EB) Nr. 725/2004:

               —

               1 apsaugos lygis – tai lygis, kai visą laiką yra palaikomos atitinkamos minimalios apsaugos priemonės,

               —

               2 apsaugos lygis – tai lygis, kai tam tikrą laiką yra palaikomos atitinkamos papildomos apsaugos priemonės, esant padidintam pavojui dėl pavojų saugumui keliančio incidento,

               —

               3 apsaugos lygis – tai lygis, kai ribotą laiką yra palaikomos papildomos ypatingosios apsaugos priemonės, kai pavojų saugumui keliantis incidentas tikėtinas arba yra neišvengiamas, net jei ir būtų neįmanoma nustatyti konkretaus taikinio.

         3.   Valstybės narės nustato apsaugos lygius, taikomus kiekviename uoste ar uosto dalyje. Esant bet kuriam apsaugos lygiui, valstybė narė gali nuspręsti, kad, atsižvelgiant į uosto apsaugos vertinimo rezultatus, įvairiose uosto dalyse reikia įgyvendinti skirtingas apsaugos priemones.
   4.   Valstybės narės atitinkamam asmeniui ar asmenims praneša apie kiekviename uoste ar uosto dalyje galiojančius apsaugos lygius ir apie bet kokius jų pakeitimus.
   9 straipsnis
   Uosto apsaugos pareigūnas
   1.   Atitinkama valstybė narė patvirtina kiekvieno uosto, kuriam taikoma ši direktyva, apsaugos pareigūną. Kiekvienas uostas, kur praktiškai įmanoma, turi atskirą uosto apsaugos pareigūną, tačiau, jei tinkama, keli uostai gali turėti bendrą apsaugos pareigūną.
   2.   Uosto apsaugos pareigūnai atlieka ryšių centro vaidmenį uosto apsaugos klausimais.
   3.   Kai uosto apsaugos pareigūnas yra ne tas pats asmuo kaip uosto įrenginių apsaugos pareigūnas (-ai) pagal Reglamentą (EB) Nr. 725/2004, užtikrinamas glaudus jų bendradarbiavimas.
   10 straipsnis
   Peržiūra
   1.   Valstybės narės užtikrina, kad uosto apsaugos vertinimai ir uosto apsaugos planai būtų peržiūrimi, kai tai reikalinga. Jie peržiūrimi ne rečiau kaip kartą per penkerius metus.
   2.   Peržiūros tikslas – kaip nustatyta atitinkamai 6 ar 7 straipsnyje.
   11 straipsnis
   Pripažinta apsaugos organizacija
   Valstybės narės gali paskirti pripažintas apsaugos organizacijas šioje direktyvoje nurodytiems tikslams. Pripažintos apsaugos organizacijos atitinka IV priede nurodytas sąlygas.
   12 straipsnis
   Uosto apsaugos ryšių centras
   Valstybės narės uosto apsaugos reikalams paskiria ryšių centrą. Uosto apsaugos reikalams valstybės narės gali paskirti ryšių centrą, paskirtą pagal Reglamentą (EB) Nr. 725/2004. Uosto apsaugos ryšių centras pateikia Komisijai su šia direktyva susijusių uostų sąrašą ir informuoja ją apie bet kokius jo pakeitimus.
   13 straipsnis
   Įgyvendinimo ir atitikties tikrinimas
   1.   Valstybės narės sukuria sistemą, užtikrinančią tinkamą nuolatinę uosto apsaugos planų ir jų įgyvendinimo priežiūrą.
   2.   Komisija, bendradarbiaudama su 12 straipsnyje minimais ryšių centrais, stebi, kaip valstybės narės įgyvendina šią direktyvą.
   3.   Ši stebėsena vykdoma kartu atliekant tikrinimus, numatytus Reglamento (EB) Nr. 725/2004 9 straipsnio 4 dalyje.
   14 straipsnis
   Pritaikymai
   I - IV priedai gali būti iš dalies keičiami 15 straipsnio 2 dalyje nurodyta tvarka, neišplečiant šios direktyvos taikymo srities.
   15 straipsnis
   Komiteto procedūra
   1.   Komisijai padeda komitetas, įsteigtas Reglamentu (EB) Nr. 725/2004.
   2.   Kai nuoroda daroma į šią dalį, taikomi Sprendimo 1999/468/EB 5 ir 7 straipsniai, atsižvelgiant į jo 8 straipsnio nuostatas.
   Sprendimo 1999/468/EB 5 straipsnio 6 dalyje nustatytas laikotarpis yra vienas mėnuo.
   3.   Komitetas priima savo darbo tvarkos taisykles.
   16 straipsnis
   Konfidencialumas ir informacijos skleidimas
   1.   Taikant šią direktyvą, Komisija, vadovaudamasi Sprendimu 2001/844/EB, EAPB, Euratomas (6), imasi visų priemonių įslaptintai informacijai, su kuria ji gali susipažinti arba kurią jai pateikia valstybės narės, apsaugoti.
   Valstybės narės imasi lygiaverčių priemonių pagal atitinkamus nacionalinės teisės aktus.
   2.   Visi darbuotojai, atliekantys saugumo patikrinimus arba dirbantys su įslaptinta informacija, kuri siejasi su šia direktyva, praeina atitinkamo saugumo lygio patikrinimą, kurį atlieka valstybė narė, kurios pilietybę turi atitinkamas asmuo.
   17 straipsnis
   Sankcijos
   Valstybės narės užtikrina, kad būtų nustatytos veiksmingos, proporcingos ir atgrasančios sankcijos už nacionalinių nuostatų, priimtų pagal šią direktyvą, pažeidimus.
   18 straipsnis
   Įgyvendinimas
   1.   Valstybės narės priima įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie, įsigalioję iki 2007 m. birželio 15 d. įgyvendina šią direktyvą. Jos nedelsdamos apie tai praneša Komisijai.
   Valstybės narės, tvirtindamos šias priemones, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.
   2.   Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimamų pagrindinių nacionalinės teisės nuostatų tekstus.
   19 straipsnis
   Vertinimo ataskaita
   Iki 2008 m. gruodžio 15 d. ir vėliau kas penkerius metus Komisija Europos Parlamentui ir Tarybai pateikia vertinimo ataskaitą, grindžiamą, inter alia, pagal 13 straipsnį gauta informacija. Ataskaitoje Komisija analizuoja, kaip valstybės narės laikosi šios direktyvos ir ar veiksmingos yra taikytos priemonės. Jei būtina, ji teikia pasiūlymus dėl papildomų priemonių.
   20 straipsnis
   Įsigaliojimas
   Ši direktyva įsigalioja dvidešimtą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
   21 straipsnis
   Adresatai
   Ši direktyva skirta valstybėms narėms, kurios turi uostus, kaip nurodyta 2 straipsnio 2 dalyje.

      Priimta Strasbūre, 2005 m. spalio 26 d..

            Europos Parlamento vardu

            Pirmininkas

         J. BORRELL FONTELLES

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         D. ALEXANDER

      (1)  OL C 120, 2005 5 20, p. 28.

      (2)  OL C 43, 2005 2 18, p. 26.

      (3)  2005 m. gegužės 10 d. Europos Parlamento nuomonė (dar nepaskelbta Oficialiajame leidinyje) ir 2005 m. spalio 6 d. Tarybos sprendimas.

      (4)  OL L 129, 2004 4 29, p. 6.

      (5)  OL L 184, 1999 7 17, p. 23.

      (6)  OL L 317, 2001 12 3, p. 1. Sprendimas su paskutiniais pakeitimais, padarytais Sprendimu 2005/94/EB, Euratomas (OL L 31, 2005 2 4, p. 66).

      I PRIEDAS
      UOSTO APSAUGOS VERTINIMAS
      Uosto apsaugos vertinimas yra uosto apsaugos plano parengimo ir jo įgyvendinimo pagrindas. Į uosto apsaugos vertinimą įeina bent:

                  —

                  svarbaus turto ir infrastruktūros, kurią svarbu saugoti, nurodymas ir vertinimas,

                  —

                  galimos grėsmės turtui bei infrastruktūrai ir grėsmės tikimybės nustatymas norint numatyti apsaugos priemones ir nustatyti jų prioritetus,

                  —

                  atsakomųjų priemonių ir procedūrinių pakeitimų bei jų veiksmingumo mažinant pažeidžiamumą nurodymas, parinkimas ir prioritetų nustatymas, ir

                  —

                  infrastruktūros, politikos ir procedūrų trūkumų, įskaitant žmogiškuosius veiksnius, įvardijimas.

            Šiuo tikslu vertinimas taikomas bent:

                  —

                  nustatyti visas uosto apsaugai svarbias zonas, taip pat uosto ribas. Šiai kategorijai taip pat priklauso uosto įrenginiai, kuriems taikomas Reglamentas (EB) Nr. 725/2004 ir kurių rizikos vertinimas laikomas pagrindu,

                  —

                  nustatyti apsaugos probleminius klausimus, kylančius dėl uosto įrenginių ir kitų uosto apsaugos priemonių sąveikos,

                  —

                  nustatyti, kuriems uosto darbuotojams turi būti atliktas jų praeities ir (arba) saugumo patikrinimas dėl jų veiklos didelės rizikos zonose,

                  —

                  jei naudinga, suskirstyti uostą pagal pavojų saugumui keliančių incidentų tikimybę. Zonos vertinamos atsižvelgiant ne tik į jų tiesioginę galimybę tapti potencialiais taikiniais, bet ir į jų galimybę tapti „pereinamosiomis“ zonomis, kai taikomasi į aplinkines zonas,

                  —

                  nustatyti kintantį pavojų, pvz., susijusį su sezoniškumu,

                  —

                  nustatyti kiekvienos zonos dalies ypatumus, t. y. vietą, prieigą, elektros tiekimą, komunikacijų sistemą, savininkus ir naudotojus bei kitus apsaugai svarbius elementus,

                  —

                  nustatyti galimus grėsmės uostui scenarijus. Visas uostas ar konkrečios jo infrastruktūros dalys, kroviniai, bagažas, žmonės arba transporto įranga uoste gali būti tiesioginiu identifikuotos grėsmės taikiniu,

                  —

                  nustatyti tikslius grėsmės scenarijaus padarinius. Padariniai gali daryti įtaką vienai arba daugiau zonos dalių. Turi būti nustatyti tiek tiesioginiai, tiek netiesioginiai padariniai. Ypatingas dėmesys turi būti skiriamas žmonių aukų rizikai,

                  —

                  nustatyti pavojų saugumui keliančio incidento papildomų pasekmių galimybę,

                  —

                  nustatyti kiekvienos zonos dalies pažeidžiamumą,

                  —

                  nustatyti visus organizacinius aspektus, svarbius visai uosto apsaugai, įskaitant su apsauga susijusių institucijų skyrius, egzistuojančias taisykles ir procedūras,

                  —

                  nustatyti visų pirma uosto apsaugos, susijusios su organizaciniais, įstatymų leidžiamaisiais ir procedūriniais aspektais, pažeidžiamumą.

                  —

                  nustatyti priemones, procedūras ir veiksmus, kurių tikslas yra sumažinti kritinį pažeidžiamumą. Ypatingas dėmesys turi būti skiriamas priėjimo kontrolės arba apribojimams visame uoste arba konkrečiose uosto dalyse, įskaitant keleivių, uosto arba kitų darbuotojų, lankytojų ir laivų įgulų tapatybių nustatymą, zonų arba veiklos stebėjimo reikalavimų, krovinių ir bagažo kontrolės reikalingumui ir būdui. Priemonės, procedūros ir veiksmai turi būti suderinti su suvokta grėsme, kuri įvairiose zonose gali būti skirtinga,

                  —

                  nustatyti, kaip turi būti sustiprintos priemonės, procedūros ar veiksmai, esant padidintos apsaugos lygiui,

                  —

                  nustatyti specialius reikalavimus iškylančių saugumo klausimų, pavyzdžiui, „įtartinų“ krovinių, bagažo, laivo bunkerio, atsargų arba asmenų, nežinomų paketų, žinomų pavojų (pvz., bombų), sprendimui. Šiuose reikalavimuose turi būti analizuojamos pageidaujamos sąlygos pašalinti pavojų kai su juo susiduriama arba perkėlus jį į saugią zoną,

                  —

                  nustatyti priemones, procedūras ir veiksmus, kurių tikslas – apriboti ir sušvelninti padarinius,

                  —

                  nustatyti užduočių pasidalijimą, kuris leistų tinkamai ir teisingai įgyvendinti nustatytas priemones, procedūras ir veiksmus,

                  —

                  tam tikrais atvejais ypač daug dėmesio skirti sąsajai su kitais apsaugos planais (pvz., uosto įrenginių apsaugos planais) ir kitomis egzistuojančiomis apsaugos priemonėmis. Taip pat dėmesys turi būti skiriamas sąsajai su kitais reagavimo planais (pvz., reagavimo į naftos išsiliejimą planu, uosto ypatingų situacijų planu, medicininės intervencijos planu, branduolinės nelaimės planu ir t. t.),

                  —

                  nustatyti ryšių reikalavimus priemonių ir procedūrų įgyvendinimui,

                  —

                  ypač daug dėmesio skirti priemonėms, skirtoms įslaptintai apsaugos informacijai apsaugoti nuo atskleidimo,

                  —

                  nustatyti reikalavimus gauti informaciją susipažinimo tikslais tiems, kurie yra tiesiogiai susiję, ir tam tikrais atvejais – plačiajai visuomenei.

      II PRIEDAS
      UOSTO APSAUGOS PLANAS
      Uosto apsaugos planas nustato uosto apsaugos tvarką. Jis grindžiamas uosto apsaugos vertinimo išvadomis. Jame aiškiai nustatytos išsamios priemonės. Jame yra kontrolės mechanizmas, kurį naudojant tam tikrais atvejais yra imamasi atitinkamų pataisomųjų priemonių.
      Uosto apsaugos planas turi būti grindžiamas šiais bendraisiais principais:

                  —

                  apibrėžiamos visos uosto apsaugai svarbios zonos. Atsižvelgiant į uosto apsaugos vertinimą, priemonės, procedūros ir veiksmai įvairiose zonos dalyse gali skirtis. Iš tiesų, kai kurioms zonos dalims gali būti reikalingos griežtesnės prevencijos priemonės. Ypač daug dėmesio turi būti skiriama zonų dalių sąveikoms, kaip nustatyta uosto apsaugos vertinime,

                  —

                  užtikrinamas apsaugos priemonių, skirtų zonoms su skirtingomis apsaugos charakteristikomis, suderinimas,

                  —

                  jei būtina, numatomos skirtingos priemonės ir skirtingoms uosto dalims, keičiant apsaugos lygius, ir specifinėms žinioms,

                  —

                  nustatyti organizacinę struktūrą, palaikančią uosto apsaugos stiprinimą.

            Remiantis bendraisiais principais uosto apsaugos plane šiose srityse priskiriamos užduotys ir apibrėžiami darbo planai:

                  —

                  prieigos reikalavimai. Kai kurioms zonoms reikalavimai įsigalios tik tuomet, kai apsaugos lygiai bus didesni už minimalią ribą. Visi reikalavimai ir ribos turi būti visiškai įtraukti į uosto apsaugos planą,

                  —

                  tapatybės dokumentų, bagažo ir krovinių kontrolės reikalavimai. Reikalavimai gali būti taikomi arba netaikomi zonos dalims; reikalavimai gali būti pilnai arba nepilnai taikomi skirtingoms zonos dalims. Asmenys, atvykstantys į zonos dalis arba jose esantys, gali būti tikrinami. Uosto apsaugos plane atitinkamai atsižvelgiama į uosto apsaugos vertinimo, kuris naudojamas kaip priemonė kiekvienos zonos dalies apsaugos reikalavimams ir kiekvienam apsaugos lygiui nustatyti, išvadas. Parengus tapatybės pažymėjimus, skirtus uosto apsaugos tikslams, turi būti nustatyta aiški tokių dokumentų išdavimo, naudojimo ir kontroliavimo bei grąžinimo procedūra. Tokiose procedūrose turi būti atsižvelgta į tam tikrų uostais besinaudojančių grupių savitumus ir leidžiamos tam skirtos priemonės, kad būtų apribotas prieigos kontroliavimo reikalavimų neigiamas poveikis. Šioms kategorijoms turi priklausyti bent jau jūrininkai, įstaigų pareigūnai, reguliariai uoste dirbantys arba jame apsilankantys žmonės, uoste gyvenantys žmonės ir žmonės kartais dirbantys uoste arba jame apsilankantys,

                  —

                  ryšiai su krovinių kontrolės, bagažo ir keleivių kontrolės institucijomis. Jei būtina, planas numato šių institucijų informacijos ir patikrinimo sistemų susiejimą, įskaitant ir galimas patikrinimo prieš atvykimą sistemas,

                  —

                  procedūros ir priemonės tvarkymuisi su įtartinais kroviniais, bagažu, laivo bunkeriu, atsargomis ir asmenimis, įskaitant saugių zonų nustatymą; taip pat kitiems apsaugos reikalams ir uosto apsaugos pažeidimams,

                  —

                  zonų dalių arba veiklos jose stebėjimo reikalavimas. Iš uosto apsaugos vertinimo sprendžiama apie techninių sprendimų poreikius ir pačius sprendimus,

                  —

                  ženklinimas. Zonos, kurioms keliami reikalavimai dėl prieigos ir (arba) kontrolės, turi būti tinkamai paženklintos. Kontrolės ir prieigos reikalavimuose turi būti atitinkamai atsižvelgiama į visą atitinkamą esamą teisę ir patirtį. Veiklos stebėjimas turi būti atitinkamai pažymėtas, jeigu to reikalauja nacionaliniai teisės aktai,

                  —

                  informacija ir apsaugos patikrinimas. Visa svarbi saugumo informacija turi būti tinkamai pateikta pagal į planą įtrauktus saugumo patikrinimo standartus. Atsižvelgiant į kai kurios informacijos konfidencialumą, informacijos pateikimas grindžiamas susipažinimo tikslais, bet jeigu būtina, joje bus procedūros, reikalingos informacijos pateikimui plačiajai visuomenei. Apsaugos patikrinimo standartai sudaro plano dalį, o jų tikslas – apsaugoti įslaptintą apsaugos informaciją nuo nesankcionuoto atskleidimo,

                  —

                  pranešimas apie su apsauga susijusius įvykius. Siekiant užtikrinti greitą reagavimą, uosto apsaugos plane turi būti nustatyti aiškūs pranešimo apie visus su pavojų saugumui keliančiais incidentais susijusius įvykius uosto apsaugos pareigūnui ir (arba) uosto apsaugos institucijai reikalavimai,

                  —

                  integravimas į kitus prevencinius planus arba veiklą. Plane turi būti konkrečiai atspindėtas integravimas į kitą uoste vykdomą prevencijos ir kontrolės veiklą,

                  —

                  integravimas į kitus reagavimo planus ir (arba) kitų konkrečių reagavimo priemonių, procedūrų ir veiksmų įtraukimas. Plane turi būti detalizuojama sąveika ir derinimas su kitais reagavimo ir ypatingų situacijų planais. Jeigu būtina, konfliktai turi būti išspręsti, trūkumai pašalinti,

                  —

                  mokymų ir pratybų reikalavimai,

                  —

                  uoste veikianti uosto apsaugos organizacija ir darbo procedūros. Uosto apsaugos plane išsamiai apibūdinama uosto apsaugos organizacija, jos užduočių pasidalijimas ir darbo procedūros. Tam tikrais atvejais jame taip pat išsamiai nurodomi koordinavimo su uosto įrenginių ir laivų apsaugos pareigūnais veiksmai. Jame apibrėžiamos uosto apsaugos komiteto, jei toks yra, užduotys,

                  —

                  uosto apsaugos plano pritaikymo ir atnaujinimo procedūros.

      III PRIEDAS
      PAGRINDINIAI REIKALAVIMAI APSAUGOS MOKYMŲ PRATYBOMS
      Įvairios mokymų pratybos, kuriose gali dalyvauti uosto įrenginio apsaugos pareigūnai drauge su valstybių narių atitinkamomis institucijomis, kompanijų apsaugos pareigūnai arba laivų apsaugos pareigūnai, jei įmanoma, turi būti rengiamos ne rečiau kaip kartą per kalendorinius metus ne ilgesniais kaip 18 mėnesių intervalais tarp mokymų pratybų. Prašymai dėl kompanijų apsaugos pareigūnų ar laivų apsaugos pareigūnų dalyvavimo bendrose mokymų pratybose turi būti pateikiami atsižvelgiant į poveikį laivo apsaugai ir darbui. Šių mokymų pratybų metu turėtų būti tikrinami ryšiai, koordinavimas, turimi ištekliai ir reakcija. Šios mokymų pratybos gali būti:

                  1)

                  visuotinės arba rengiamos realiomis sąlygomis;

                  2)

                  pratybos su treniruokliais arba seminaras; arba

                  3)

                  derinamos su kitomis pratybomis, pavyzdžiui, avarinio reagavimo arba kitos uosto valstybės pratybomis.

      IV PRIEDAS
      SĄLYGOS, KURIAS TURI ATITIKTI PRIPAŽINTA APSAUGOS ORGANIZACIJA
      Pripažinta apsaugos organizacija turi gebėti įrodyti, kad:

                  1)

                  turi specialių žinių apie svarbius apsaugos aspektus;

                  2)

                  turi reikiamų žinių apie uostų operacijas, įskaitant žinias apie uostų projektavimą ir konstrukcijas;

                  3)

                  turi reikiamų žinių apie kitas apsaugai svarbias operacijas, kurios gali paveikti uosto apsaugą;

                  4)

                  geba vertinti tikėtiną uosto saugos riziką;

                  5)

                  geba palaikyti ir stiprinti savo darbuotojų kompetenciją;

                  6)

                  geba stebėti, ar nemažėja jų personalo patikimumas;

                  7)

                  geba taikyti reikiamas priemones, kad nebūtų be leidimo atskleidžiama įslaptinta informacija ir ja nebūtų naudojamasi;

                  8)

                  išmano susijusius nacionalinės ir tarptautinės teisės aktus bei apsaugos reikalavimus;

                  9)

                  turi žinių apie dabartinius pavojus saugumui ir jų tendencijas;

                  10)

                  geba atpažinti ir rasti ginklus, pavojingas medžiagas ir prietaisus;

                  11)

                  geba objektyviai atpažinti asmenų, galinčių kelti grėsmę saugumui, požymius ir elgseną;

                  12)

                  išmano apsaugą užtikrinančių priemonių įveikimo būdus;

                  13)

                  išmano apsaugos ir stebėjimo įrangą bei sistemas ir jų veikimo ribas.

            Pripažintai apsaugos organizacijai, kuri atliko uosto apsaugos vertinimą arba tokio vertinimo peržiūrą vienam uostui, neleidžiama tam pačiam uostui rengti arba peržiūrėti uosto apsaugos plano.


title: 2001 m. birželio 15 d. Tarybos direktyva 2001/44/EB, iš dalies keičianti Direktyvą 76/308/EEB dėl savitarpio paramos patenkinant pretenzijas, kylančias dėl operacijų, įeinančių į Europos žemės ūkio orientavimo ir garantijų fondo finansavimo sistemą, ir dėl žemės ūkio mokesčių bei muitų susigrąžinimo bei pridėtinės vertės mokesčio ir tam tikrų akcizų

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

32001L0044

Oficialusis leidinys L 175 , 28/06/2001 p. 0017 - 0020

		Tarybos direktyva 2001/44/EB,2001 m. birželio 15 d.iš dalies keičianti Direktyvą 76/308/EEB dėl savitarpio paramos patenkinant pretenzijas, kylančias dėl operacijų, įeinančių į Europos žemės ūkio orientavimo ir garantijų fondo finansavimo sistemą, ir dėl žemės ūkio mokesčių bei muitų susigrąžinimo bei pridėtinės vertės mokesčio ir tam tikrų akcizųEUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 93 ir 94 straipsnius,atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą [1],atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę [2],atsižvelgdama į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [3],kadangi:(1) Dabartinė savitarpio paramos patenkinant pretenzijas tvarka, nustatyta Direktyvoje 76/308/EEB [4], turėtų būti iš dalies pakeista taip, kad būtų išvengta didėjančio sukčiavimų skaičiaus keliamos grėsmės Bendrijos bei valstybių narių finansiniams interesams ir vidaus rinkai.(2) Kalbant apie vidaus rinką, siekiant geriau apsaugoti jos konkurencingumą ir fiskalinį neutralumą, turi būti apsaugoti Bendrijos ir nacionaliniai finansiniai interesai, kuriems vis didesnę grėsmę kelia sukčiavimas.(3) Siekiant geriau apsaugoti valstybių narių interesus ir vidaus rinkos neutralumą, Direktyvoje 76/308/EEB numatyta savitarpio parama turėtų būti taikoma ir pretenzijoms, susijusioms su kai kuriais pajamų bei kapitalo mokesčiais ir draudimo įmokų mokesčiais.(4) Tam, kad pretenzijos, dėl kurių yra pateikiamas prašymas patenkinti pretenziją, būtų patenkinamos efektyviau ir veiksmingiau, dokumentas, leidžiantis tų pretenzijų vykdymą, iš esmės turėtų būti laikomas valstybės narės, kurioje yra įsikūrusi institucija, į kurią kreipiamasi, dokumentu.(5) Išskyrus ypatingas aplinkybes, savitarpio parama, teikiama patenkinant pretenzijas, negali būti pagrįsta finansine nauda arba suinteresuotumu gaunamais rezultatais, tačiau valstybės narės turėtų galėti susitarti dėl išlaidų apmokėjimo tvarkos, kai dėl pretenzijos patenkinimo iškyla ypatinga problema.(6) Priemonės, būtinos šiai direktyvai įgyvendinti, turėtų būti patvirtintos remiantis 1999 m. birželio 28 d. Tarybos sprendimu 1999/468/EB, nustatančiu Komisijai suteiktų įgyvendinimo įgaliojimų vykdymo tvarką [5].(7) Dėl to reikėtų iš dalies pakeisti Direktyvą 76/308/EEB,PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:1 straipsnisDirektyva 76/308/EEB iš dalies keičiama taip:1. Pavadinimas pakeičiamas taip:"1976 m. kovo 15 d. Tarybos Direktyva 76/308/EEB EEB dėl savitarpio paramos patenkinant pretenzijas, susijusias su tam tikromis rinkliavomis, muitais ir mokesčiais bei kitomis priemonėmis."2. 2 straipsnis pakeičiamas taip:"2 straipsnisŠi direktyva taikoma visoms pretenzijoms dėl:a) grąžinamųjų išmokų, intervencijos ir kitų priemonių, sudarančių Europos žemės ūkio orientavimo ir garantijų fondo visiško ar dalinio finansavimo sistemos dalį, įskaičiuojant sumas, surenkamas atliekant tuos veiksmus;b) rinkliavų ir kitų muitų, numatytų atsižvelgiant į bendro cukraus sektoriaus rinkos organizavimo principus;c) importo muitų;d) eksporto muitų;e) pridėtinės vertės mokesčio;f) akcizo mokesčių už:- perdirbtą tabaką,- alkoholį ir alkoholinius gėrimus,- alyvą;g) pajamų ir kapitalo mokesčių;h) draudimo įmokų mokesčių;i) palūkanų, administracinių baudų ir nuobaudų, taip pat išlaidų, susijusių su a–h punktuose nurodytomis pretenzijomis, išskyrus visas baudžiamojo pobūdžio sankcijas, kurias nustato valstybės narės, kurioje yra įsikūrusi institucija, į kurią kreipiamasi, galiojančiuose įstatymuose."3. 3 straipsnis papildomas šiomis įtraukomis:"— "importo muitai", – tai muitai ir lygiavertį poveikį importui turintys mokesčiai, taip pat importo mokesčiai, nustatyti vadovaujantis bendra žemės ūkio politika arba konkrečiais susitarimais, taikomais kai kurioms prekėms, pagamintoms perdirbant žemės ūkio produktus,— "eksporto muitai", – tai muitai ir lygiavertį poveikį eksportui turintys mokesčiai, taip pat eksporto mokesčiai, nustatyti vadovaujantis bendra žemės ūkio politika arba konkrečiais susitarimais, taikomais kai kurioms prekėms, pagamintoms perdirbant žemės ūkio produktus,— "pajamų ir kapitalo mokesčiai", – tai Direktyvos 77/799/EEB [6] 1 straipsnio 3 dalyje išvardyti mokesčiai, aiškinami atsižvelgiant ir į tos direktyvos 1 straipsnio 4 dalį— "draudimo įmokų mokesčiai",– tai:Austrijoje: | i)Versicherungssteuerii)Feuerschutzsteuer |Belgijoje: | i)Taxe annuelle sur les contrats d'assuranceii)Jaarlijkse taks op de verzekeringscontracten |Vokietijoje: | i)Versicherungssteuerii)Feuerschutzsteuer |Danijoje: | i)Afgift af lystfartøjsforsikringerii)Afgift af ansvarsforsikringer for motorkøretøjer m.v.iii)Stempelafgift af forsikringspræmier |Ispanijoje | Impuesto sobre la prima de seguros |Graikijoje: | i)Φόρος κύκλου εργασιών (Φ.Κ.Ε)ii)Τέλη Χαρτοσήμου |Prancūzijoje: | Taxe sur les conventions d'assurances |Suomijoje: | i)Eräistä vakuutusmaksuista suoritettava vero/skatt på vissa försäkringspremierii)Palosuojelumaksu/brandskyddsavgift |Italijoje: | Imposte sulle assicurazioni private ed i contratti vitalizi di cui alla legge 29.10.1967 No 1216 |Airijoje: | levy on insurance premiums |Liuksemburge: | i)Impôt sur les assurancesii)Impôt dans l'interêt du service d'incendie |Nyderlanduose: | Assurantiebelasting |Portugalijoje: | Imposto de selo sobre os prémios de seguros |Švedijoje: | nėra |Jungtinėje Karalystėje: | insurance premium tax (IPT). |Ši direktyva taip pat taikoma pretenzijoms, susijusioms su identiškais ir analogiškais mokesčiais, kurie papildo arba pakeičia šeštoje įtraukoje minimus draudimo įmokų mokesčius. Valstybių narių kompetentingos institucijos praneša viena kitai ir Komisijai šių mokesčių įsigaliojimo datas.",4. 4 straipsnio 2 dalyje žodžiai "pavardė ar pavadinimas ir adresas" pakeičiami žodžiais "pavardė ar pavadinimas, adresas ir kita svarbi su identifikavimu susijusi informacija, kuri institucijai pareiškėjai paprastai yra prieinama."5. 5 straipsnio 2 dalyje žodžiai "pavadinimas ir adresas" pakeičiami žodžiais "pavadinimas, adresas ir kita svarbi su identifikavimu susijusi informacija, kuri institucijai pareiškėjai paprastai yra prieinama."6. 7, 8, 9 ir 10 straipsniai pakeičiami taip:"7 straipsnis1. Prie prašymo patenkinti pretenziją, kurią institucija pareiškėja adresuoja institucijai, į kurią kreipiamasi, būtina pridėti oficialų dokumentą, leidžiantį jos vykdymą, išduotą valstybėje narėje, kurioje yra institucija pareiškėja, arba to dokumento patvirtintą kopiją; be to, kur priklauso, prie prašymo būtina pridėti kitų dokumentų, būtinų pretenzijoms patenkinti, originalus arba patvirtintas kopijas.2. Institucija pareiškėja gali prašyti, kad būtų patenkinta pretenzija, šiais atvejais:a) pretenzija ir (arba) dokumentas, leidžiantis jos vykdymą, nėra užginčyti toje valstybėje narėje, kurioje yra ši institucija, išskyrus tais atvejais, kai yra taikoma 12 straipsnio 2 dalies antra pastraipa;b) remdamasi 1 dalyje paminėtu dokumentu, ji tinkamai pasinaudojo valstybės narės, kurioje yra ši institucija, pretenzijų patenkinimo procedūromis, tačiau šios priemonės nepadės pilnai atgauti reikalaujamų sumų.3. Prašyme patenkinti pretenziją nurodoma:a) atitinkamo asmens pavardė ar pavadinimas, adresas ir kita svarbi informacija, susijusi su jo identifikavimu ir (arba) jo turtą valdančia trečiąja šalimi;b) institucijos pareiškėjos pavadinimas, adresas ir kita su jos identifikavimu susijusi svarbi informacija;c) nuoroda į valstybėje narėje, kurioje yra institucija pareiškėja, išduotą dokumentą, leidžiantį jos vykdymą;d) pretenzijos pobūdis ir reikalaujama suma, įskaitant pagrindinę sumą, palūkanas ir visas kitas mokėtinas baudas, nuobaudas ir išlaidas, nurodytas valstybių narių, kuriose yra abi institucijos, valiuta;e) data, kada institucija pareiškėja ir (arba) institucija, į kurią kreipiamasi, praneša adresatui apie dokumentą;f) data, nuo kada, ir laikotarpis, per kurį, pagal valstybės narės, kurioje yra institucija pareiškėja, įstatymus galima pradėti vykdymą;g) visa kita svarbi informacija.4. Be to, prašyme patenkinti pretenziją institucija pareiškėja patvirtina, kad šio straipsnio 2 dalyje nustatytos sąlygos yra įvykdytos.5. Kai institucija pareiškėja gauna svarbią informaciją apie dalyką, dėl kurio pateiktas prašymas patenkinti pretenziją, ji nedelsdama šią informaciją perduoda institucijai, į kurią kreipiamasi.8 straipsnis1. Dokumentas, leidžiantis pretenzijos vykdymą, yra tiesiogiai pripažįstamas ir automatiškai laikomas valstybės narės, kurioje yra institucija, į kurią kreipiamasi, pretenzijos vykdymą leidžiančiu dokumentu.2. Nepaisant šio straipsnio 1 dalies, tam tikrais atvejais pagal valstybėje narėje, kurioje yra institucija, į kurią kreipiamasi, galiojančias nuostatas, dokumentas, leidžiantis pretenzijos vykdymą, gali būti priimtas, pripažintas, papildytas arba pakeistas dokumentu, leidžiančiu vykdymą tos valstybės narės teritorijoje.Išskyrus tuos atvejus, kai taikoma trečia pastraipa, valstybės narės per tris mėnesius nuo prašymo patenkinti pretenziją gavimo dienos stengiasi priimti, pripažinti, papildyti arba pakeisti minėtą dokumentą. Jeigu dokumentas, leidžiantis vykdymą, yra tinkamai parengtas, negalima atsisakyti atlikti šiuos veiksmus. Institucija, į kurią kreipiamasi, informuoja instituciją pareiškėją apie priežastis, dėl kurių nesilaikoma trijų mėnesių termino.Jeigu dėl kurio nors iš šių formalumų kiltų ginčas dėl pretenzijos ir (arba) institucijos pareiškėjos išduoto dokumento, leidžiančio jos vykdymą, taikomas 12 straipsnis.9 straipsnis1. Pretenzijos patenkinamos tos valstybės narės, kurioje yra institucija, į kurią kreipiamasi, valiuta. Visą patenkintos pretenzijos sumą, kurią išreikalauja institucija, į kurią kreipiamasi, ji persiunčia institucijai pareiškėjai.2. Institucija, į kurią kreipiamasi, gali duoti skolininkui laiko grąžinti skolą arba leisti grąžinti skolą dalimis, jeigu tai leidžia valstybės narės, kurioje yra ši institucija, įstatymai ir kiti teisės aktai ir pasikonsultavusi su institucija pareiškėja. Visos palūkanos, kurių už papildomą laikotarpį pareikalauja institucija, į kurią kreipiamasi, taip pat yra persiunčiamos valstybei narei, kurioje yra institucija pareiškėja.Nuo tos dienos, kai pagal 8 straipsnį dokumentas, leidžiantis vykdyti pretenziją, yra tiesiogiai pripažįstamas arba priimamas, pripažįstamas, papildomas arba pakeičiamas, pagal valstybės narės, kurioje yra institucija, į kurią kreipiamasi, galiojančius įstatymus ir kitus teisės aktus bus mokami delspinigiai, kurie taip pat persiunčiami valstybei narei, kurioje yra institucija pareiškėja.10 straipsnisNepaisant 6 straipsnio 2 dalies, pretenzijos, kurios turi būti patenkintos, nebūtinai turi būti nagrinėjamos pirmumo tvarka, kaip kitos panašios pretenzijos, pareiškiamos valstybėje narėje, kurioje yra institucija, į kurią kreipiamasi."7. 12 straipsnio 2 dalis iš dalies keičiama taip:a) pirmas sakinys papildomas taip: "išskyrus tuos atvejus, kai pagal 2 pastraipą institucija pareiškėja reikalauja kitaip";b) įrašoma ši pastraipa:"Nepaisydama 2 dalies pirmos pastraipos, institucija pareiškėja, laikydamasi valstybėje narėje, kurioje ji yra įsikūrusi, galiojančių įstatymų ir kitų teisės aktų, gali prašyti institucijos, į kurią kreipiamasi, patenkinti užginčytą pretenziją, jei tai leidžia valstybės narės, kurioje yra institucija, į kurią kreipiamasi, atitinkami įstatymai ir kiti teisės aktai. Jei užginčijimo rezultatas vėliau yra palankus skolininkui, institucija pareiškėja privalo apmokėti visas išreikalautas sumas bei sumokėti reikiamas kompensacijas pagal valstybėje narėje, kurioje yra institucija, į kurią kreipiamasi, galiojančius įstatymus."8. 14 straipsnio pirmas punktas pakeičiamas taip:"Institucija, į kurią kreipiamasi, neprivalo:a) suteikti paramos, numatytos 6–13 straipsniuose, jeigu dėl skolininko padėties tokios pretenzijos patenkinimas galėtų sukelti rimtų ekonominių arba socialinių sunkumų valstybėje narėje, kurioje yra ši institucija, kai valstybės narės, kurioje yra institucija, į kurią kreipiamasi, galiojantys įstatymai ir kiti teisės aktai leidžia taip elgtis panašių nacionalinių pretenzijų atžvilgiu;b) suteikti paramos, numatytos 4–13 straipsniuose, jeigu pirminis prašymas, pateiktas remiantis 4, 5 arba 6 straipsniu, yra susijęs su penkerių metų senumo pretenzijomis, šį terminą skaičiuojant nuo tada, kai pagal valstybėje narėje, kurioje yra institucija pareiškėja, galiojančius įstatymus bei kitus teisės aktus yra pateikiamas dokumentas, leidžiantis pretenzijos vykdymą, iki prašymo pateikimo dienos. Tačiau tais atvejais, kai pretenzija arba dokumentas yra užginčijami, šio termino pradžia laikomas tas momentas, kai valstybė pareiškėja nustato, kad pretenzija arba vykdomasis raštas, leidžiantis patenkinti pretenziją, jau negali būti užginčyti."9. 17 straipsnyje žodžiai "atitinkamų dokumentų" pakeičiami žodžiais "dokumento, leidžiančio pretenzijos vykdymą ir kitų atitinkamų dokumentų".10. 18 straipsnis pakeičiamas taip:"18 straipsnis1. Institucija, į kurią kreipiamasi, pagal valstybės narės, kurioje ji yra įsikūrusi, įstatymus ir kitus teisės aktus, taikomus panašioms pretenzijoms, iš atitinkamo asmens išreikalauja apmokėti visas su pretenzijos patenkinimu susijusias išlaidas, kurių ji turėjo, o gautas lėšas pasilieka.2. Valstybės narės įsipareigoja, kad nepateiks viena kitai jokių pretenzijų dėl pagal šią direktyvą teikiamos savitarpio paramos išlaidų atlyginimo.3. Jei pretenzijos patenkinimas sudaro konkrečią problemą, yra susijęs su labai didelėmis išlaidomis arba kova su organizuotu nusikalstamumu, institucija pareiškėja ir institucija, į kurią kreipiamasi, gali susitarti dėl tokiais atvejais taikomos išlaidų apmokėjimo tvarkos.4. Valstybė narė, kurioje yra institucija pareiškėja, privalo atlyginti valstybei narei, kurioje yra institucija, į kurią kreipiamasi, visas išlaidas ir visus nuostolius, atsiradusius dėl nepagrįstais pripažintų veiksmų, susijusių su pretenzijos turiniu arba institucijos pareiškėjos išduoto dokumento galiojimu."11. 20 straipsnis pakeičiamas taip:"20 straipsnis1. Komisijai padeda pretenzijų patenkinimo komitetas (toliau – Komitetas), kurį sudaro valstybių narių atstovai ir kuriam pirmininkauja Komisijos atstovas.2. Darant nuorodą į šią straipsnio dalį, taikomi Sprendimo 1999/468/EB 5 ir 7 straipsniai.Sprendimo 1999/468/EB 5 straipsnio 6 dalyje nurodytas laikotarpis – trys mėnesiai.3. Komitetas patvirtina darbo tvarkos taisykles."12. 22 straipsnis iš dalies pakeičiamas taip:"22 straipsnisIšsamios 4 straipsnio 2 ir 4 dalių, 5 straipsnio 2 ir 3 dalių, 7, 8, 9, 11 straipsnių, 12 straipsnio 1 ir 2 dalių, 14 straipsnio, 18 straipsnio 3 dalies ir 25 straipsnio vykdymo ir priemonių, kuriomis institucijos viena kitai gali perduoti pranešimus, nustatymo taisyklės, išreikalautų sumų perskaičiavimo ir pervedimo, taip pat minimalios pretenzijų sumos, dėl kurios galima pateikti prašymą dėl paramos, taisyklės yra patvirtinamos pagal 20 straipsnio 2 dalyje nustatytą tvarką."13. 25 straipsnis papildomas šia pastraipa:"Kiekviena valstybė narė kasmet informuoja Komisiją apie kiekvienais metais išsiųstų ir gautų prašymų informuoti, pranešti ir patenkinti pretenzijas skaičių, pretenzijose reikalaujamas sumas ir išreikalautas sumas. Komisija kas dveji metai pateikia Europos Parlamentui ir Tarybai minėtų priemonių panaudojimo ir pasiektų rezultatų ataskaitą."2 straipsnis1. Valstybės narės priima įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie įsigalioję ne vėliau kaip iki 2002 m. birželio 30 d., įgyvendina šią direktyvą. Apie tai jos nedelsdamos praneša Komisijai.Valstybės narės, tvirtindamos šias priemones, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.2. Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų nacionalinės teisės aktų pagrindinių nuostatų tekstus ir lentelę, kurioje matyti, kaip šios direktyvos nuostatos atitinka patvirtintas nacionalines nuostatas.3 straipsnisŠi direktyva įsigalioja dvidešimtą dieną po jos paskelbimo Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje.4 straipsnisŠi direktyva skirta valstybėms narėms.Priimta Geteborge, 2001 m. birželio 15 d.Tarybos varduPirmininkasB. Ringholm[1] OL C 269, 1998 8 28, p.16 irOL C 179, 1999 6 24, p. 6.[2] OL C 150, 1999 5 28, p. 621 ir 2001 5 16 pateikta nuomonė (dar nepaskelbta Oficialiajame leidinyje).[3] OL C 101, 1999 4 12, p. 26.[4] OL L 73, 1976 3 19, p. 18. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais 1994 m. Stojimo aktu.[5] OL L 184, 1999 7 17, p. 23.[6] 1977 m. gruodžio 19 d. Tarybos direktyva 77/799/EEB dėl valstybių narių kompetentingų institucijų tarpusavio pagalbos tiesioginio apmokestinimo srityje (OL L 336, 1977 12 27, p. 15). Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais 1994 m. Stojimo aktu.--------------------------------------------------


title: 2004 m. balandžio 21 d. Tarybos Direktyva 2004/56/EB iš dalies keičianti Direktyvą 77/799/EEB dėl valstybių narių kompetentingų institucijų tarpusavio pagalbos tiesioginio apmokestinimo, tam tikrų akcizo mokesčių ir draudimo įmokų apmokestinimo srityje

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

32004L0056

Oficialusis leidinys L 127 , 29/04/2004 p. 0070 - 0072

		Tarybos Direktyva 2004/56/EB2004 m. balandžio 21 d.iš dalies keičianti Direktyvą 77/799/EEB dėl valstybių narių kompetentingų institucijų tarpusavio pagalbos tiesioginio apmokestinimo, tam tikrų akcizo mokesčių ir draudimo įmokų apmokestinimo srityjeEUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 93 ir 94 straipsnius,atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą,atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę [1],atsižvelgdama į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [2],kadangi:(1) 1977 m. gruodžio 19 d. Tarybos direktyva 77/799/EEB dėl valstybių narių kompetentingų institucijų tarpusavio pagalbos tiesioginio apmokestinimo, tam tikrų akcizo mokesčių ir draudimo įmokų apmokestinimo srityje [3] nustatė pagrindines valstybių narių administracinio bendradarbiavimo ir informacijos mainų taisykles, kuriomis siekiama nustatyti ir užkirsti kelią mokesčių vengimui bei sukčiavimui ir įgalinti valstybes nares teisingai nustatyti apmokestinimo dydį. Būtina šias taisykles tobulinti, plėsti ir modernizuoti.(2) Jei valstybė narė atlieka tyrimus informacijai gauti, kurios reikia, kad galėtų atsakyti į pagalbos prašymą, turėtų būti laikoma, kad tokia valstybė dirba savarankiškai; tokiu būdu informacijos rinkimui bus taikomas tik vienas taisyklių rinkinys ir tyrimo procesas nebus vilkinamas.(3) Norint, kad kova su sukčiavimu mokant mokesčius būtų veiksminga, valstybė narė, gavusi iš kitos valstybės narės informaciją, neturėtų prašyti leidimo atskleisti tokią informaciją viešo nagrinėjimo metu arba teismo sprendimuose.(4) Turėtų būti suprantama, kad valstybė narė neprivalo atlikti tyrimų informacijai gauti, kurios reikia, kad galėtų atsakyti į pagalbos prašymą, jei jos įstatymai arba administracinė praktika draudžia jos kompetentingai institucijai atlikti šiuos tyrimus arba rinkti šią informaciją.(5) Turėtų būti leidžiama valstybės narės kompetentingai institucijai atsisakyti suteikti informaciją arba pagalbą, jei tokios informacijos arba pagalbos prašanti valstybė narė dėl praktinių arba teisinių priežasčių negali suteikti tokios pačios informacijos.(6) Atsižvelgiant į kai kuriose valstybėse narėse galiojančius teisinius reikalavimus pranešti mokesčių mokėtojui sprendimus ir priemones, susijusias su jo mokėtinais mokesčiais, taip pat atsižvelgiant į su tuo susijusius mokesčių inspekcijų patiriamus sunkumus, įskaitant atvejus, kai mokesčių mokėtojai persikelia į kitą valstybę narę, pageidautina, kad tokiomis aplinkybėmis mokesčių inspekcijos galėtų paprašyti valstybės narės, į kurią persikėlė mokesčių mokėtojas, mokesčių inspekcijos pagalbos.(7) Kadangi vieno arba daugiau asmenų, turinčių mokėti keliose valstybėse narėse nustatytus mokesčius, mokestinė padėtis dažnai yra bendras arba vienas kitą papildantis valstybių narių interesas, dviems arba daugiau valstybių narių turėtų būti leidžiama bendru susitarimu arba savanoriškai vykdyti bendrąją tokių asmenų kontrolę, kai atrodo, jog tokia bendroji kontrolė yra veiksmingesnė už vienos valstybės narės vykdomą kontrolę.(8) Remdamasi Sutarties 95 straipsniu, Komisija pateikė savo pasiūlymą dėl direktyvos. Taryba, atsižvelgdama į tai, kad pasiūlymas dėl direktyvos susijęs su teisės aktų, reglamentuojančių tiesioginį ir netiesioginį apmokestinimą, derinimu ir todėl tokia direktyva turėtų būti priimama remiantis Sutarties 93 ir 94 straipsniais, pasitarė su Europos Parlamentu 2003 m. lapkričio 12 d. raštu, pranešančiu apie Tarybos ketinimą keisti teisinį pagrindą.(9) Todėl turėtų būti atitinkamai iš dalies keičiama Direktyva 77/799/EEB,PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:1 straipsnisDirektyva 77/799/EEB iš dalies keičiama taip:1. 1 straipsnio 5 dalis iš dalies keičiama taip:a) žodžiai po antrašte"Italijoje"keičiami taip:"il Capo del Dipartimento per le Politiche Fiscali arba įgaliotąjį atstovą";b) žodžiai po antrašte"Švedijoje"keičiami taip:"Chefen för Finansdepartementet arba įgaliotąjį atstovą".2. 2 straipsnio 2 dalyje pridedama tokia pastraipa:"Norėdama gauti prašomą informaciją, minėta institucija arba administracinė institucija, į kurią kreipiamasi pagalbos, imasi veiksmų taip, lyg veiktų savarankiškai arba prašoma kitos savo valstybės narės institucijos."3. 7 straipsnio 1 dalis pakeičiama taip:"1. Valstybė narė, gaunanti informaciją pagal šią direktyvą, saugo jos slaptumą taip, kaip ir informacijos, kurią ji gauna pagal nacionalinius teisės aktus. Kiekvienu atveju tokia informacija:- gali būti suteikta tik asmenims, tiesiogiai dalyvaujantiems mokesčių įvertinime arba vykdantiems administracinę tokio įvertinimo kontrolę,- gali būti pateikiama tik teismo arba administraciniams procesams, susijusiems su poveikio priemonių taikymu, kai siekiama atlikti arba peržiūrėti mokesčių įvertinimą ar atliekant šiuos veiksmus, ir tik tiesiogiai šiuose procesuose dalyvaujantiems asmenims; tačiau tokia informacija gali būti atskleista viešo bylų nagrinėjimo metu arba teismo sprendimuose, jeigu informuojančios valstybės narės kompetentinga institucija tam neprieštarauja tuo metu, kai ji pirmą kartą pateikia informaciją,- jokiomis aplinkybėmis negali būti naudojama kitiems tikslams, išskyrus apmokestinimą arba teismo ar administracinius procesus, susijusius su poveikio priemonių taikymu, kai siekiama atlikti ar peržiūrėti mokesčių įvertinimą arba dėl šių veiksmų.Be to, valstybės narės gali nustatyti pirmoje šios dalies pastraipoje nurodytą informaciją, naudotiną Direktyvos 76/308/EEB [4] 2 straipsnyje nurodytoms kitoms rinkliavoms, muitams ir mokesčiams įvertinti."4. 8 straipsnis iš dalies keičiamas taip:a) straipsnio 1 dalis pakeičiama taip:"1. Ši direktyva neįpareigoja valstybės narės, kurios prašoma pateikti informaciją, atlikti tyrimo arba suteikti informacijos, jeigu jos teisės aktai arba tos valstybės kompetentingos institucijos administracinė praktika draudžia atlikti šiuos tyrimus arba rinkti prašomą informaciją.";b) straipsnio 3 dalis pakeičiama taip:"3. Valstybės narės kompetentinga institucija gali atsisakyti perduoti informaciją, jeigu jos prašanti valstybė narė dėl praktinių arba teisinių priežasčių negali suteikti tokios pačios informacijos."5. Įterpiami tokie straipsniai:"8a straipsnisPranešimai1. Valstybės narės kompetentingos institucijos prašymu kitos valstybės narės kompetentinga institucija, remdamasi toje valstybėje narėje galiojančiomis panašių dokumentų pateikimo taisyklėmis, praneša adresatui apie visas priemones ir sprendimus, kurių imasi arba kuriuos priima prašančiosios valstybės narės administracinės institucijos ir kurie yra susiję su šioje direktyvoje numatytų mokesčių įstatymų taikymu jos teritorijoje.2. Prašyme pateikti pranešimą nurodomas priemonės arba sprendimo dalykas, kuris turi būti pranešamas, taip pat adresato, pavadinimas (pavardė) ir adresas, kita informacija, galinti padėti identifikuoti adresatą.3. Institucija, kuriai pateikiamas toks prašymas, nedelsdama praneša prašančiajai institucijai savo atsakymą į šį prašymą, taip pat nurodo datą, kai adresatui pateikiamas pranešimas apie sprendimą arba priemonę.8b straipsnisBendroji kontrolė1. Jei vieno arba daugiau asmenų, turinčių mokėti mokesčius, mokestinė padėtis yra bendras arba vienas kitą papildantis dviejų arba daugiau valstybių narių interesas, šios valstybės narės gali susitarti savo teritorijoje vykdyti bendrąją kontrolę, siekdamos pasikeisti tokiu būdu gauta informacija, kai atrodo, jog tai yra veiksmingiau už vienos valstybės narės vykdomą kontrolę.2. Kiekvienos valstybės narės kompetentinga institucija savarankiškai identifikuoja turinčius mokėti mokesčius asmenis, kuriuos ji ketina siūlyti bendrajai kontrolei. Ši institucija praneša atitinkamai kitos valstybės narės kompetentingai institucijai atvejus, kuriems, jos manymu, turėtų būti taikoma bendroji kontrolė. Ji nurodo tokio savo pasirinkimo priežastis, kiek tai yra įmanoma, ir pateikia informaciją, kuria remdamasi ji priėmė tokį sprendimą. Ji taip pat nurodo laikotarpį, kurio metu turėtų būti vykdoma tokia kontrolė.3. Kiekvienos suinteresuotos valstybės narės kompetentinga institucija nusprendžia, ar ji pageidauja dalyvauti vykdant bendrąją kontrolę. Gavusi pasiūlymą vykdyti bendrąją kontrolę, kompetentinga institucija siūlančiajai institucijai patvirtina savo sutikimą arba praneša motyvuotą atsisakymą.4. Kiekvienos suinteresuotos valstybės narės kompetentinga institucija skiria savo atstovą kontrolės veiksmams prižiūrėti ir koordinuoti."2 straipsnisValstybės narės priima įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie, įsigalioję iki 2005 m. sausio 1 d., įgyvendina šią direktyvą. Jos nedelsdamos praneša Komisijai šių nuostatų tekstus ir koreliacinę lentelę tarp minėtų nuostatų ir šios direktyvos.Valstybės narės, tvirtindamos šias priemones, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.3 straipsnisŠi direktyva įsigalioja jos paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje dieną.4 straipsnisŠi direktyva skirta valstybėms narėms.Priimta Liuksemburge, 2004 m. balandžio 21 d.Tarybos varduPirmininkasJ. Walsh[1] 2004 m. sausio 15 d. pateikta nuomonė (dar nepaskelbta Oficialiajame leidinyje).[2] OL C 32, 2004 2 5, p. 94.[3] OL L 336, 1977 12 27, p. 15. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 2003/93/EB (OL L 264, 2003 10 15, p. 23).[4] OL L 73, 1976 3 19, p. 18.--------------------------------------------------


title: 1975 m. birželio 26 d. Tarybos Direktyva iš dalies pakeičianti Direktyvas Nr. 66/400/EEB, Nr. 66/401/EEB, Nr. 66/402/EEB, Nr. 66/403/EEB ir Nr. 69/208/EEB dėl prekybos runkelių sėkla, pašarinių augalų sėkla, javų sėkla, sėklinėmis bulvėmis bei aliejinių ir pluoštinių augalų sėkla

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

31975L0444

Oficialusis leidinys L 196 , 26/07/1975 p. 0006 - 0013 specialusis leidimas graikų k.: skyrius 03 tomas 13 p. 0057  specialusis leidimas ispanų kalba: skyrius 03 tomas 8 p. 0198  specialusis leidimas portugalų kalba skyrius 03 tomas 8 p. 0198  specialusis leidimas suomių kalba: skyrius 3 tomas 6 p. 0115  specialusis leidimas švedų kalba: skyrius 3 tomas 6 p. 0115

		Tarybos Direktyva1975 m. birželio 26 d.iš dalies pakeičianti Direktyvas Nr. 66/400/EEB, Nr. 66/401/EEB, Nr. 66/402/EEB, Nr. 66/403/EEB ir Nr. 69/208/EEB dėl prekybos runkelių sėkla, pašarinių augalų sėkla, javų sėkla, sėklinėmis bulvėmis bei aliejinių ir pluoštinių augalų sėkla(75/444/EEB)EUROPOS BENDRIJŲ TARYBA,atsižvelgdama į Europos ekonominės bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 43 ir 100 straipsnius,atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą,atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę [1],atsižvelgdama į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [2],kadangi dėl toliau nurodytų priežasčių reikėtų pakeisti tam tikras direktyvas dėl prekybos sėkla;kadangi taikant direktyvas paaiškėjo, kad mažos runkelių sėklos ir pašarinių augalų sėklos pakuotės sudaro prekybos vienetą Bendrijoje;kadangi dėl to reikėtų suderinti šį sektorių, kurį iki šiol reglamentavo nacionalinės teisės aktai;kadangi dėl to derėtų, viena vertus, palengvinti tokių mažų pakuočių žymėjimą bei uždarymą ir, kita vertus, įvesti tinkamą privalomą sėklos identifikavimo kontrolę;kadangi tam tikros pirmiau minėtos direktyvos numato, kad nuo 1975 m. liepos 1 d. pačios valstybės narės nebegali nustatyti sėklos, išaugintos kitose šalyse, ypač trečiosiose valstybėse, lygiavertiškumo; kadangi nors visais atvejais nebuvo įmanoma atlikti pašarinių, aliejinių ir pluoštinių augalų sėklos tyrimų Bendrijos lygiu, reikėtų pratęsti šiai sėklai nustatytą pirmiau minėtą laikotarpį siekiant nesutrikdyti esamų prekybinių santykių;kadangi derėtų valstybėms narėms leisti priimti nuostatas, palengvinančias javų sėklos, sėklinių bulvių bei aliejinių ir pluoštinių augalų sėklos mažų pakuočių uždarymą;kadangi taip pat būtina padaryti tam tikras pataisas dėl nustatytų sėklos kiekių,PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:1 straipsnis1966 m. birželio 14 d. Tarybos direktyva Nr. 66/400/EEB dėl prekybos runkelių sėkla [3] su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva Nr. 73/438/EEB [4], iš dalies keičiama taip:1. 2 straipsnio 1 dalis papildoma šiuo punktu:"G. Mažos EEB pakuotės: pakuotės, kuriose yra šios sertifikuotos sėklos:- vienadaigės arba tiksliam sėjimui skirtos sėklos: ne daugiau kaip 100000 vnt. sėklų kamuolėlių ar grūdų arba ne daugiau kaip 2,5 kg neto svorio sėklos, neskaitant granuliuotų pesticidų masės, dražė ir kitų kietų priedų;- kitos sėklos, išskyrus vienadaigę ar tiksliam sėjimui skirtą sėklą: ne daugiau kaip 10 kg neto svorio, atitinkamais atvejais neskaitant granuliuotų pesticidų masės, dražė ir kitų kietų priedų."2. 9 straipsnio 1 dalyje žodžiai "pagal 10 ir 11 straipsnius" pakeičiami žodžiais "pagal 10, 11 arba 11a straipsnius".3. 10 straipsnis pakeičiamas šiomis dalimis:"10 straipsnis1. Valstybės narės reikalauja, kad elitinės sėklos ir sertifikuotos sėklos pakuotės, išskyrus atvejus, kai šios kategorijos sėkla yra mažose EEB pakuotėse, būtų oficialiai uždaromos taip, kad atidarant pakuotę uždarymo įtaisas būtų sugadinamas ir pakuotės nebūtų galima uždaryti iš naujo.2. Valstybės narės reikalauja, kad, išskyrus mažas EEB pakuotes, pakuotės nebūtų vieną ar daugiau kartų iš naujo uždaromos, nebent tai daroma oficialiai. Jei pakuotės uždaromos iš naujo, pagal 11 straipsnio 1 dalį būtinoje etiketėje nurodomas uždarymo faktas, naujo uždarymo data ir už tai atsakinga institucija.3. Valstybės narės reikalauja, kad mažos EEB pakuotės būtų uždaromos taip, kad atidarant pakuotę uždarymo įtaisas būtų sugadinamas ir pakuotės nebūtų galima uždaryti iš naujo. Pakuotės vieną ar daugiau kartų iš naujo uždaromos tik oficialiai prižiūrint.4. Valstybės narės gali numatyti išimtis 1 ir 2 dalių nuostatoms dėl elitinės sėklos mažų pakuočių."4. 11 straipsnio 1 dalies įžanginė dalis pakeičiama taip:"1. Valstybės narės reikalauja, kad elitinės sėklos ir sertifikuotos sėklos, išskyrus atvejus, kai šios kategorijos sėkla yra mažose EEB pakuotėse, pakuotės…"5. 11 straipsnio 2 dalies b punktas pakeičiamas taip:"b) elitinės sėklos mažoms pakuotėms, pažymėtoms "Leista prekiauti tik.…(tam tikra valstybė narė)", numatyti išimtis 1 daliai."6. Po 11 straipsnio įterpiami šie straipsniai:"11a straipsnis1. Valstybės narės reikalauja, kad mažų EEB pakuočių:a) išorinėje pusėje pagal III priedo B dalį būtų pritvirtinta tiekėjo etiketė, išspausdintas pranešimas ar uždėtas spaudas viena iš oficialių Bendrijos kalbų; jeigu pakuotės yra skaidrios, ši etiketė gali būti įdedama viduje, jei ji bus aiškiai matoma ir perskaitoma per pakuotę; etiketė turi būti mėlynos spalvos;b) išorinėje tiekėjo etiketės, numatytos a punkte, pusėje būtų nurodytas oficialiai suteiktas serijos numeris; jei naudojama oficiali klijuojama etiketė, ji turi būti mėlynos spalvos; minėto serijos numerio pritvirtinimo būdai gali būti nustatyti 21 straipsnyje nustatyta tvarka.2. Valstybės narės gali reikalauti, kad oficialia klijuojama etikete, kurioje nurodyta visa ar dalis III priedo B dalyje numatytos informacijos, būtų ženklinamos jų teritorijoje supakuotos mažos EEB pakuotės; jei tokioje etiketėje nurodoma informacija, nereikalaujama taikyti 1 dalies a punkte numatyto žymėjimo.11b straipsnisValstybės narės gali numatyti, kad, pageidaujant, sertifikuotos sėklos mažos EEB pakuotės būtų oficialiai uždaromos ir žymimos pagal 10 straipsnio 1 dalį ir 11 straipsnį.11c straipsnisValstybės narės imasi visų būtinų priemonių užtikrinti, kad sertifikuotos sėklos mažų pakuočių sėklos tapatybę būtų galima patikrinti būtent skirstant sėklos partijas. Šiuo tikslu jos gali reikalauti, kad jų teritorijoje suskirstytos mažos pakuotės būtų uždaromos oficialiai arba oficialiai prižiūrint."7. 12 straipsnyje žodžiai "4 straipsnyje" pakeičiami žodžiais "šioje direktyvoje".8. 14 straipsnio 1 dalis pakeičiama taip:"1. Valstybės narės užtikrina, kad:- elitinei sėklai ir sertifikuotai sėklai, kuri oficialiai sertifikuota ir kurios pakuotės buvo oficialiai pažymėtos ir uždarytos pagal šią direktyvą,- sertifikuotai sėklai, kuri yra oficialiai sertifikuota ir supakuota mažose EEB pakuotėse, kuriose buvo pažymėtos ir uždarytos pagal šią direktyvą,nebūtų taikomi jokie kiti prekybos apribojimai dėl jų savybių, tyrimo sąlygų, žymėjimo ir uždarymo nei nustatyti šioje direktyvoje."9. III priedo nuostatos pakeičiamos taip:"III PRIEDASŽYMĖJIMASA. Oficiali etiketėI. Būtina informacija1. "EEB taisyklės ir standartai"2. Sertifikavimo institucija ir valstybė narė ar jų inicialai.3. Partijos referencinis numeris4. Cukriniai ar pašariniai runkeliai.5. Veislė.6. Kategorija.7. Šalis gamintoja.8. Deklaruojamas neto arba bruto svoris ar deklaruojamas sėklų kamuolėlių ar grynų sėklų skaičius.9. Kai nurodomas svoris ir naudojami granuliuoti pesticidai, dražė ar kiti kieti priedai, priedo rūšis ir apytikslis santykis tarp sėklų kamuolėlių ar grynų sėklų svorio ir bendro svorio.10. Vienadaigei sėklai: žodis "vienadaigė"11. Tiksliam sėjimui skirtai sėklai: žodis "tiksliam sėjimui skirta sėkla"II. Mažiausi dydžiai110 x 67 mm.B. Tiekėjo etiketė arba ant pakuotės nurodyta informacija (maža EEB pakuotė)Būtina informacija1. "Maža EEB pakuotė"2. Už ženklinimą atsakingo tiekėjo pavadinimas ir adresas arba jo identifikavimo ženklas.3. Oficialiai suteiktas serijos numeris.4. Serijos numerį suteikusi tarnyba ir valstybė narė ar jų inicialai.5. Partijos referencinis numeris, jei pagal oficialų serijos numerį partijos negalima identifikuoti.6. Cukriniai ar pašariniai runkeliai.7. Veislė.8. "Sertifikuota sėkla"9. Neto arba bruto svoris ar sėklų kamuolėlių arba grynų sėklų skaičius.10. Kai nurodomas svoris ir naudojami granuliuoti pesticidai, dražė ar kiti kieti priedai, priedo rūšis ir apytikslis santykis tarp sėklų kamuolėlių ar grynų sėklų svorio ir bendro svorio.11. Vienadaigei sėklai: žodis "vienadaigė"12. Tiksliam sėjimui skirtai sėklai: žodis "tiksliam sėjimui skirta sėkla""2 straipsnis1966 m. birželio 14 d. Tarybos direktyva Nr. 66/401/EEB dėl prekybos pašarinių augalų sėkla [5] su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva Nr. 73/438/EEB, iš dalies keičiama taip:1. 2 straipsnio 1 dalis papildoma šiais punktais:"F. Mažos EEB A pakuotės: tai pakuotės, kuriose yra sėklos, neskirtos pašariniams augalams auginti, mišinys, kurių neto svoris neviršija 2 kg, atitinkamais atvejais išskyrus granuliuotus pesticidus, dražė ir kitus kietus priedus.G. Mažos EEB B pakuotės: tai pakuotės, kuriose yra sertifikuotos sėklos, komercinės sėklos arba — jei atitinkamos pakuotės nėra mažos EEB A pakuotės — sėklos mišinys, kurių neto svoris neviršija 10 kg, atitinkamais atvejais išskyrus granuliuotus pesticidus, dražė ir kitus kietus priedus."2. 8 straipsnio 1 dalyje žodžiai "pagal 9 ir 10 straipsnius" pakeičiami žodžiais "pagal 9, 10 arba 10a straipsnius".3. 9 straipsnis pakeičiamas taip:"9 straipsnis1. Valstybės narės reikalauja, kad elitinės sėklos, sertifikuotos sėklos ir komercinės sėklos pakuotės, išskyrus atvejus, kai paskutinių dviejų kategorijų sėkla yra mažose EEB B pakuotėse, būtų oficialiai uždaromos taip, kad atidarant pakuotę uždarymo įtaisas būtų sugadinamas ir pakuotės nebūtų galima uždaryti iš naujo.2. Valstybės narės reikalauja, kad, išskyrus mažas EEB B pakuotes, pakuotės nebūtų vieną ar daugiau kartų iš naujo uždaromos, nebent tai daroma oficialiai. Jei pakuotės uždaromos iš naujo, pagal 10 straipsnio 1 dalį būtinoje etiketėje nurodomas uždarymo faktas, naujo uždarymo data ir už tai atsakinga institucija.3. Valstybės narės reikalauja, kad mažos EEB B pakuotės būtų uždaromos taip, kad atidarant pakuotę uždarymo įtaisas būtų sugadinamas ir pakuotės nebūtų galima uždaryti iš naujo. Pakuotės vieną ar daugiau kartų iš naujo uždaromos tik oficialiai prižiūrint.4. Valstybės narės gali numatyti išimtis 1 ir 2 dalių nuostatų dėl elitinės sėklos mažų pakuočių."4. 10 straipsnio 1 dalies įžanginė dalis pakeičiama taip:"1. Valstybės narės reikalauja, kad elitinės sėklos, sertifikuotos sėklos ir komercinės sėklos, išskyrus atvejus, kai paskutinių dviejų kategorijų sėkla yra mažose EEB B pakuotėse, pakuočių.…"5. 10 straipsnio 2 dalies b punktas pakeičiamas taip:"b) elitinės sėklos mažoms pakuotėms, pažymėtoms "Leista prekiauti tik.…(tam tikra valstybė narė)", numatyti išimtis 1 daliai."6. Po 10 straipsnio įterpiami šie straipsniai:"10a straipsnis1. Valstybės narės reikalauja, kad mažų EEB B pakuočių:a) išorinėje pusėje pagal IV priedo B dalį būtų pritvirtinta tiekėjo etiketė, išspausdintas pranešimas ar uždėtas spaudas viena iš oficialių Bendrijos kalbų; jeigu pakuotės yra skaidrios, ši etiketė gali būti įdedama viduje, jei ji bus aiškiai matoma ir perskaitoma per pakuotę; etiketės spalvai taikomas 10 straipsnio 1 dalies a punktas;b) išorinėje tiekėjo etiketės, numatytos a punkte, pusėje būtų nurodytas oficialiai suteiktas serijos numeris; jeigu naudojama oficiali klijuojama etiketė, jos spalvai taikomas 10 straipsnio 1 dalies a punktas; minėto serijos numerio pritvirtinimo būdai gali būti nustatyti 21 straipsnyje nustatyta tvarka.2. Valstybės narės gali reikalauti, kad oficialia klijuojama etikete, kurioje nurodyta dalis IV priedo B dalyje numatytos informacijos, būtų ženklinamos jų teritorijoje supakuotos mažos EEB B pakuotės; jei tokioje etiketėje nurodoma informacija, nereikalaujama taikyti 1 dalies a punkte numatyto žymėjimo.10b straipsnisValstybės narės gali numatyti, kad, pageidaujant, sertifikuotos sėklos ir komercinės sėklos mažos EEB B pakuotės būtų oficialiai uždaromos ir žymimos pagal 9 straipsnio 1 dalį ir 10 straipsnį.10c straipsnisValstybės narės imasi visų būtinų priemonių užtikrinti, kad mažose pakuotėse esančios sėklos tapatybę būtų galima patikrinti būtent skirstant sėklos partijas. Šiuo tikslu jos gali reikalauti, kad jų teritorijoje suskirstytos mažos pakuotės būtų uždaromos oficialiai arba oficialiai prižiūrint."7. 11 straipsnyje žodžiai "4 straipsnyje" pakeičiami žodžiais "šioje direktyvoje".8. 13 straipsnis pakeičiamas taip:"13 straipsnis1. Valstybės narės gali leisti prekiauti pašarinių augalų sėklos mišiniais, susidedančiais iš įvairių genčių, rūšių ar veislių sėklos, arba mišiniais, kuriuose yra augalų, kurie nėra pašariniai augalai tokia prasme kaip vartojama šioje direktyvoje, sėklos, jei jie nėra skirti pašariniams augalams auginti ir jei įvairios mišinio sudėtinės dalys, prieš jas sumaišant, atitiko joms taikomas pardavimo taisykles.2. Nepaisydamos 1 dalies, valstybės narės taip pat gali leisti prekiauti pašarinių augalų sėklos mišiniais:- jei tokie mišiniai yra skirti pašariniams augalams auginti arba- jei šie mišiniai susideda iš augalų rūšių, kurios pagal Bendrijos nuostatas negali būti maišomos su pašarinių augalų sėkla, sėklos.3. Taikomos 8, 9, 10b, 11 ir 12 straipsnių nuostatos be 10 ir 10a straipsnių nuostatos, išskyrus tai, kad naudojama žalios spalvos etiketė. Šiuo tikslu mažos EEB A pakuotės laikomos mažomis EEB B pakuotėmis.Tačiau mažoms EEB A pakuotėms nebūtina oficialiai suteikti serijos numerį, numatytą 10a straipsnio 1 dalies b punkte.Taikydamos 2 dalį, valstybės narės gali numatyti nuostatas, leidžiančias nukrypti nuo šios direktyvos, dėl mažų pakuočių didžiausio kiekio ir informacijos, kuri turi būti pateikta žyminti, jei tokios pakuotės yra pažymėtos "Leista prekiauti tik… (tam tikra valstybė narė)"."9. 14 straipsnio 1 dalis pakeičiama taip:"1. Valstybės narės užtikrina, kad:- elitinei sėklai ir sertifikuotai sėklai, kuri yra oficialiai sertifikuota ir kurios pakuotės buvo oficialiai pažymėtos ir uždarytos pagal šią direktyvą,- komercinei sėklai, kuri buvo oficialiai ištirta ir kurios pakuotės buvo oficialiai pažymėtos ir uždarytos pagal šią direktyvą,- sertifikuotai sėklai, kuri yra oficialiai sertifikuota, ir oficialiai ištirtai komercinei sėklai, supakuotai mažose EEB B pakuotėse, kurios buvo pažymėtos ir uždarytos pagal šia direktyvą,- sėklos mišiniams, pagamintiems pagal šią direktyvą ir neskirtiems pašariniams augalams auginti, kurių pakuotės buvo pažymėtos ir uždarytos pagal šią direktyvą,nebūtų taikomi jokie kiti prekybos apribojimai dėl jų savybių, tyrimo sąlygų, žymėjimo ir uždarymo nei nustatyti šioje direktyvoje."10. 16 straipsnio 2 dalyje 1975 m. liepos 1 d. pakeičiama 1977 m. liepos 1 d.11. IV priedo nuostatos pakeičiamos taip:"IV PRIEDASŽYMĖJIMASA. Oficiali etiketėI. Būtina informacijaa) Elitinei sėklai ir sertifikuotai sėklai:1. EEB taisyklės ir standartai2. Sertifikavimo institucija ir valstybė narė ar jų inicialai.3. Partijos referencinis numeris.4. Rūšis.5 Veislė.6. Kategorija.7. Šalis gamintoja.8. Deklaruojamas neto ar bruto svoris arba deklaruojamas grynų sėklų skaičius.9. Kai nurodomas svoris ir naudojami granuliuoti pesticidai, dražė ar kiti kieti priedai, priedo rūšis ir apytikslis santykis tarp grynų sėklų svorio ir bendro svorio.10. Sertifikuotos kategorijos antrosios reprodukcijos ir vėlesnių elitinės sėklos reprodukcijų sėklos: elitinės sėklos reprodukcijų skaičius.11. Žolių veislių, kurių ūkio naudingumo ir naudojimo tyrimai pagal 1970 m. rugsėjo 29 d. Tarybos direktyvos Nr. 70/457/EEB dėl bendrojo žemės ūkio augalų veislių katalogo [1] 4 straipsnio 2 dalies a punkto nuostatas nebuvo atlikti, sėklai: "Neskirta pašariniams augalams auginti".b) Komercinei sėklai:1. "EEB taisyklės ir standartai".2. "Komercinė sėkla (nesertifikuojama pagal veislę)".3. Priežiūros institucija ir valstybė narė ar jų inicialai.4. Partijos referencinis numeris.5. Rūšys [2].6. Auginimo regionas.7. Deklaruojamas neto ar bruto svoris arba deklaruojamas grynų sėklų skaičius.8. Kai nurodomas svoris ir naudojami granuliuoti pesticidai, dražė ar kiti kieti priedai, priedo rūšis ir apytikslis santykis tarp grynų sėklų svorio ir bendro svorio.c) Sėklos mišiniams:1. "Sėklos mišinys, skirtas.… (tikslinė paskirtis)".2. Už uždarymą atsakinga institucija ir valstybė narė ar jų inicialai.3. Partijos referencinis numeris.4. Įvairių sudėtinių dalių, nurodytų pagal veislę ir tam tikrais atvejais pagal rūšį, svorio dalis; pakanka nurodyti mišinio pavadinimą, jeigu svorio dalis buvo raštu pranešta pirkėjui ir oficialiai įregistruojama.5. Deklaruojamas neto ar bruto svoris arba deklaruojamas grynų sėklų skaičius.6. Kai nurodomas svoris ir naudojami granuliuoti pesticidai, dražė ar kiti kieti priedai, priedo rūšis ir apytikslis santykis tarp grynų sėklų svorio ir bendro svorio.II. Mažiausi dydžiai110 × 67 mm.B. Tiekėjo etiketė ar ant pakuotės nurodyta informacija (maža EEB pakuotė)Būtina informacijaa) Sertifikuotai sėklai:1. "Maža EEB B pakuotė".2. Už ženklinimą atsakingo tiekėjo pavadinimas ir adresas arba jo identifikavimo ženklas.3. Oficialiai suteiktas serijos numeris.4. Serijos numerį suteikusi tarnyba ir valstybė narė ar jų inicialai.5. Referencinis numeris, jei pagal oficialų serijos numerį sertifikuotos sėklos partijos negalima identifikuoti.6. Veislė.7. Rūšis.8. "Sertifikuota sėkla".9. Neto ar bruto svoris arba grynų sėklų skaičius.10. Kai nurodomas svoris ir naudojami granuliuoti pesticidai, dražė ar kiti kieti priedai, priedo rūšis ir apytikslis santykis tarp grynų sėklų svorio ir bendro svorio.11. olių veislių, kurių ūkio naudingumo ir naudojimo tyrimai pagal 1970 m. rugsėjo 29 d. Tarybos direktyvos Nr. 70/457/EEB dėl bendrojo žemės ūkio augalų veislių katalogo 4 straipsnio 2 dalies a punkto nuostatas nebuvo atlikti, sėklai: "neskirta pašariniams augalams auginti".b) Komercinei sėklai:1. "Maža EEB B pakuotė".2. Už ženklinimą atsakingo tiekėjo pavadinimas ir adresas arba jo identifikavimo ženklas.3. Oficialiai suteiktas serijos numeris.4. Serijos numerį suteikusi tarnyba ir valstybė narė arba jų inicialai.5. Referencinis numeris, jei pagal oficialų serijos numerį priimtinos sėklos partijos negalima identifikuoti.6. Rūšys [3].7. "Komercinė sėkla".8. Neto ar bruto svoris arba grynų sėklų skaičius.9. Kai nurodomas svoris ir naudojami granuliuoti pesticidai, dražė ar kiti kieti priedai, priedo rūšis ir apytikslis santykis tarp grynų sėklų svorio ir bendro svorio.c) Sėklos mišiniams:1. "Maža EEB A pakuotė" arba "maža EEB B pakuotė".2. Už žymėjimą atsakingo tiekėjo pavadinimas ir adresas arba jo identifikavimo ženklas.3. Mažai EEB B pakuotei: oficialiai suteiktas serijos numeris.4. Mažai EEB B pakuotei: serijos numerį suteikusi tarnyba ir valstybė narė ar jų inicialai.5. Mažai EEB B pakuotei: referencinis numeris, jei pagal oficialų serijos numerį naudotos sėklos partijos negalima identifikuoti.6. Mažai EEB A pakuotei: referencinis numeris, pagal kurį identifikuojama naudotos sėklos partija.7. Mažai EEB A pakuotei: valstybė narė ar jos inicialai.8. "Sėklos mišinys, skirtas…(tikslinė paskirtis)".9. Neto ar bruto svoris arba grynų sėklų skaičius.10. Kai nurodomas svoris ir naudojami granuliuoti pesticidai, dražė ar kiti kieti priedai, priedo rūšis ir apytikslis santykis tarp grynų sėklų svorio ir bendro svorio.11. Įvairių sudėtinių dalių, nurodytų pagal veislę ir tam tikrais atvejais pagal rūšį, svorio dalis; kadangi pakanka nurodyti tik dalį šios informacijos, kurią valstybės narės gali reikalauti pateikti apie jų teritorijoje pagamintas mažas pakuotes, nurodyti mišinio rūšį, jei svorio dalis gali būti nurodyta pirkėjui paprašius ir ji oficialiai įregistruojama."3 straipsnis1966 m. birželio 14 d. Tarybos direktyva Nr. 66/402/EEB dėl prekybos javų sėkla [6] su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva Nr. 73/438/EEB, iš dalies pakeičiama taip:1. 9 straipsnis papildomas šia dalimi:"3. Valstybės narės gali numatyti išimtis 1 dalies nuostatoms dėl mažų pakuočių."2 IV priedo A dalies a ir b papunkčiuose atitinkamai kaip 8a ir 6 punktai įterpiami šie žodžiai:"Kai nurodomas svoris ir naudojami granuliuoti pesticidai, dražė ar kiti kieti priedai, priedo rūšis ir apytikslis santykis tarp grynų sėklų svorio ir bendro svorio."4 straipsnis1966 m. birželio 14 d. Tarybos direktyva Nr. 66/403/EEB dėl prekybos sėklinėmis bulvėmis [7] su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva Nr. 73/438/EEB, iš dalies keičiama taip:9 straipsnis papildomas šia dalimi:"3. Valstybės narės gali numatyti išimtis 1 dalies nuostatoms dėl mažų pakuočių."5 straipsnis1969 m. birželio 30 d. Tarybos direktyva Nr. 69/208/EEB dėl prekybos aliejinių ir pluoštinių augalų sėkla [8] su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva Nr. 73/438/EEB, iš dalies keičiama taip:1. 9 straipsnis papildomas šia dalimi:"3. Valstybės narės gali numatyti išimtis 1 dalies nuostatoms dėl mažų pakuočių."2. 15 straipsnio 2 dalyje 1975 m. liepos 1 d. pakeičiama 1977 m. liepos 1 d.3. IV priedo A dalies a ir b papunkčiuose atitinkamai kaip 10 ir 9 punktai įterpiami šie žodžiai: "Kai nurodomas svoris ir naudojami granuliuoti pesticidai, dražė ar kiti kieti priedai, priedo rūšis ir apytikslis santykis tarp grynų sėklų svorio ir bendro svorio."6 straipsnisValstybės narės priima įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie, įsigalioję ne vėliau kaip toliau nurodytomis dienomis, įgyvendina šias direktyvos nuostatas:- iki 1975 m. liepos 1 d. – 2 straipsnio 10 dalį ir 5 straipsnio 2 dalį,- iki 1980 m. liepos 1 d. 2 straipsnio 6 dalies atveju – 10a straipsnio 1 dalies b punktą,- iki 1977 m. liepos 1 d. – kitas šios direktyvos nuostatas.7 straipsnisŠi direktyva skirta valstybėms narėmsPriimta Liuksemburge, 1975 m. birželio 26 d.Tarybos varduPirmininkasP. Barry[1] OL C 62, 1973 7 31, p. 37.[2] OL C 8, 1974 1 31, p. 19.[3] OL125, 1966 7 11, p. 2290/66.[4] OL L 356, 1973 12 27, p. 79.[5] OL 125, 1966 7 11, p. 2298/66.[1] OL L 225, 1970 10 12, p. 1.[2] Reikia nurodyti, ar tai saldieji, ar kartieji lubinai.[3] Reikia nurodyti, ar tai saldieji, ar kartieji lubinai.[6] OL 125, 1966 7 11, p. 2309/66.[7] OL 125, 1966 7 11, p. 2320/66.[8] OL l 169, 1969 7 10, p.3.--------------------------------------------------


title: 2004 m. rugsėjo 7 d. Komisijos direktyva 2004/88/EB, iš dalies keičianti Tarybos direktyvą 76/768/EEB, reglamentuojančią kosmetikos gaminius, siekiant suderinti III priedą su technikos pažanga Tekstas svarbus EEE

text:
8.9.2004

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 287/5

      KOMISIJOS DIREKTYVA 2004/88/EB
   2004 m. rugsėjo 7 d.
   iš dalies keičianti Tarybos direktyvą 76/768/EEB, reglamentuojančią kosmetikos gaminius, siekiant suderinti III priedą su technikos pažanga
   (Tekstas svarbus EEE)
   EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,
   atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,
   atsižvelgdama į 1976 m. liepos 27 d. Tarybos direktyvą 76/768/EEB dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su kosmetikos gaminiais, suderinimo (1), ypač į jos 8 straipsnio 2 dalį,
   pasikonsultavusi su Kosmetikos gaminių ir vartotojams skirtų ne maisto produktų moksliniu komitetu,
   kadangi:

               (1)

               Rizikos įvertinimas pagal Tarybos reglamentą (EEB) Nr. 793/93 dėl esančių medžiagų rizikos įvertinimo ir kontrolės (2) nebuvo užbaigtas, todėl muskuso ksileno ir muskuso ketono įtraukimo į Direktyvos 76/768/EEB III priedo 2 dalį laikotarpis buvo pratęstas iki 2004 m. rugsėjo 30 d.

               (2)

               2004 m. sausio 8 d. Mokslinis komitetas dėl toksiškumo, ekologinio toksiškumo ir aplinkos reikalų priėmė nuomonę dėl muskuso ksileno ir muskuso ketono rizikos įvertinimo, kuris buvo vykdomas pagal Reglamento (EEB) Nr. 793/93 nuostatas, rezultatų.

               (3)

               Kosmetikos gaminių ir vartotojams skirtų ne maisto produktų mokslinis komitetas (SCCNFP) patvirtino, kad muskuso ksilenas gali būti saugiai naudojamas kosmetikos gaminiuose, išskyrus burnos priežiūros priemones, jei jo didžiausia koncentracija galutiniame produkte neviršija 1 % aukštos kokybės kvepaluose, 0,4 % tualetiniame vandenyje ir 0,03 % kituose gaminiuose, o muskuso ketonas gali būti saugiai naudojamas kosmetikos gaminiuose, išskyrus burnos priežiūros priemones, jei jo didžiausia koncentracija galutiniame produkte neviršija 1,4 % aukštos kokybės kvepaluose, 0,56 % tualetiniame vandenyje ir 0,042 % kituose gaminiuose.

               (4)

               Todėl muskuso ksileną ir muskuso ketoną įtraukti į Direktyvos 76/768/EEB III priedo 1 dalį, o atitinkami įrašai turėtų būti išbraukti iš III priedo 2 dalies.

               (5)

               Dėl to reikėtų atitinkamai iš dalies pakeisti Direktyvą 76/768/EEB.

               (6)

               Šioje direktyvoje numatytos priemonės atitinka kosmetikos produktų nuolatinio komiteto nuomonę,

         PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:
   1 straipsnis
   Direktyvos 76/768/EEB III priedas iš dalies keičiamas pagal šios direktyvos priedą.
   2 straipsnis
   1.   Valstybės narės priima įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie įsigalioję ne vėliau kaip iki 2004 m. spalio 1 d., įgyvendina šią direktyvą. Priimtų teisės aktų tekstus jos nedelsdamos praneša Komisijai kartu pateikdamos koreliacijos lentelę tarp šios direktyvos ir priimtų nuostatų.
   Valstybės narės, priimdamos tas nuostatas, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.
   2.   Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų nacionalinės teisės aktų pagrindinių nuostatų tekstus.
   3 straipsnis
   Ši direktyva įsigalioja trečią dieną po jos paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
   4 straipsnis
   Ši direktyva yra skirta valstybėms narėms.

      Priimta Briuselyje, 2004 m. rugsėjo 7 d.

            Komisijos vardu

         Olli REHN

            Komisijos narys

      (1)  OL L 262, 1976 9 27, p. 169. Direktyva, su paskutiniais pakeitimais, padarytais Komisijos direktyva 2003/83/EB (OL L 238, 2003 9 25, p. 23).

      (2)  OL L 84, 1993 4 5, p. 1. Reglamentas su pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 1882/2003 (OL L 284, 2003 10 31, p. 1).

      PRIEDAS
      Direktyvos 76/768/EEB III priedas iš dalies keičiamas taip:

                  1)

                  2 dalyje išbraukiami įrašai Nr. 61 ir 62.

                  2)

                  1 dalyje įrašomi šie įrašai, kurių eilės Nr. 96 ir 97:

                              Eilės numeris

                              Medžiaga

                              Apribojimai

                              Naudojimo sąlygos bei įspėjimai, kurie turi būti išspausdinti etiketėje

                              Vartojimo ir (arba) naudojimo sritis

                              Didžiausia leidžiama koncentracija galutiniame kosmetikos gaminyje

                              Kiti apribojimai ir reikalavimai

                              a

                              b

                              c

                              d

                              e

                              f

                              „96

                              Muskuso ksilenas (CAS Nr. 81-15-2)

                              Visi kosmetikos gaminiai, išskyrus burnos priežiūros priemones

                                          a)

                                          1,0 % aukštos kokybės kvepaluose

                                          b)

                                          0,4 % tualetiniame vandenyje

                                          c)

                                          0,03 % kituose gaminiuose

                              97

                              Muskuso ketonas (CAS Nr. 81-14-1)

                              Visi kosmetikos gaminiai, išskyrus burnos priežiūros priemones

                                          a)

                                          1,4 % aukštos kokybės kvepaluose

                                          b)

                                          0,56 % tualetiniame vandenyje

                                          c)

                                          0,042 % kituose gaminiuose“


title: 1984 m. gruodžio 11 d. Tarybos Direktyva iš dalies keičianti Direktyvas 64/432/EEB ir 72/461/EEB dėl tam tikrų priemonių, susijusių su snukio ir nagų liga bei kiaulių vezikuline liga

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

31984L0643

Oficialusis leidinys L 339 , 27/12/1984 p. 0027 - 0029 specialusis leidimas suomių kalba: skyrius 3 tomas 18 p. 0083  specialusis leidimas ispanų kalba: skyrius 03 tomas 33 p. 0050  specialusis leidimas švedų kalba: skyrius 3 tomas 18 p. 0083  specialusis leidimas portugalų kalba skyrius 03 tomas 33 p. 0050

		Tarybos Direktyva1984 m. gruodžio 11 d.iš dalies keičianti Direktyvas 64/432/EEB ir 72/461/EEB dėl tam tikrų priemonių, susijusių su snukio ir nagų liga bei kiaulių vezikuline liga(84/643/EEB)EUROPOS BENDRIJŲ TARYBA,atsižvelgdama į Europos ekonominės bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 43 ir 100 straipsnius,atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą [1],atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę [2],atsižvelgdama į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [3],kadangi Direktyva 64/432/EEB [4] su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 83/646/EEB [5], nustato sveikatos reikalavimus, keliamus Bendrijos vidaus prekybai skirtiems gyviems galvijams ir kiaulėms;kadangi šiuo metu valstybės narės vykdo skirtingą snukio ir nagų ligos kontrolės bei prevencijos politiką; kadangi svarbu, kad visoms valstybėms narėms, neatsižvelgiant į jų vykdomą sveikatos politiką, būtų numatytos atitinkamos garantijos, griežtai būtinos tol, kol bus įgyvendintos suderintos kovos prieš snukio ir nagų ligą priemonės;kadangi pagal Bendrijos vidaus prekyboje gyvomis kiaulėmis taikomas taisykles turi būti išsaugotos tam tikros garantijos, kurios gali būti reikalingos kiaulių vezikulinės ligos atveju,PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:1 straipsnisDirektyva 64/432/EEB iš dalies keičiama taip:1. 3 straipsnio 3 dalyje:- a punktas išbraukiamas,- b, c, d ir e punktai atitinkamai tampa a, b, c ir d punktais.2. 3 straipsnio 6 dalyje:- a punktas išbraukiamas,- b ir c punktai atitinkamai tampa a ir b punktais.3. 3 straipsnio 7 dalies c punkto trečiame sakinyje žodžių junginys "3 dalies b ir c punktai" pakeičiamas "3 dalies a ir b punktai".4. 4 straipsnio a ir b punktai pakeičiami taip:"4a straipsnisPapildomoms garantijoms, kurių gali prireikti snukio bei nagų ir kiaulių vezikulinės ligos atveju, taikomos šios taisyklės:1. Valstybės narės, kurios ne trumpiau nei dvejus metus nėra apimtos snukio ir nagų ligos ir kurios nepraktikuoja vakcinacijos ir į savo teritoriją neįsileidžia anksčiau nei prieš metus paskiepytų gyvūnų, gyvus galvijus ir kiaules į savo teritoriją gali įsileisti šiomis sąlygomis:A. Kai šie gyvūnai atvežami iš valstybės narės, atitinkančios tuos pačius kriterijus – suteikiama garantija, kad jie nebuvo skiepyti nuo snukio ir nagų ligos.B. Kai šie gyvūnai atvežami iš valstybės narės, kuri ne trumpiau nei dvejus metus nėra apimta snukio ir nagų ligos, kuri praktikuoja vakcinaciją ir į savo teritoriją įsileidžia paskiepytus gyvūnus:a) garantija, kad šie gyvūnai nebuvo skiepyti nuo snukio ir nagų ligos;b) garantija, kad galvijų reakcija į snukio ir nagų viruso tyrimą, imant mėginius iš gerklų ir trachėjos (zondavimo metodas), yra neigiama;c) garantija, kad galvijų ir kiaulių reakcija į serologinį tyrimą snukio ir nagų antikūniams aptikti yra neigiama;d) garantija, kad galvijai ir kiaulės 14 dienų buvo laikomi izoliuoti eksportuojančios šalies ūkyje arba karantino stotyje, prižiūrint valstybiniam veterinarijos gydytojui. Taigi per 21 dieną iki eksportavimo nė vienas kilmės ūkyje arba atitinkamu atveju karantino stotyje buvęs gyvūnas nebuvo paskiepytas nuo snukio ir nagų ligos ir nė vienas gyvūnas, išskyrus sudarančius dalį siuntos, per tą patį laikotarpį nebuvo įvežtas į ūkį arba karantino stotį;e) laikymas karantine 21 dieną.C. Kai tokie gyvūnai atvežami iš valstybės narės, kuri ne trumpiau nei dvejus metus yra apimta snukio ir nagų ligos:a) B punkte nurodytas garantijas, išskyrus karantiną kilmės ūkyje;b) galimas tolesnes garantijas, dėl kurių sprendžiama 12 straipsnyje nustatyta tvarka.2. Vakcinaciją praktikuojančios ir paskiepytus gyvūnus į savo teritoriją įsileidžiančios valstybės narės gyvus galvijus į savo teritoriją įsileidžia šiomis sąlygomis:a) kai šie gyvūnai atvežami iš valstybės narės, atitinkančios tuos pačius kriterijus:i) garantiją, kad veislei arba produkcijai skirti vyresni nei keturių mėnesių galvijai ne anksčiau nei prieš 15 dienų ir ne vėliau nei prieš keturis mėnesius iki pakrovimo buvo paskiepyti nuo A, O ir C tipo snukio ir nagų ligos viruso eksportuojančios šalies kompetentingos institucijos patvirtinta ir kontroliuojama neveiklaus (nukenksminto) viruso vakcina;ii) garantiją, kad skersti skirti vyresni nei keturių mėnesių galvijai ne anksčiau nei prieš 15 dienų ir ne vėliau kaip prieš keturis mėnesius iki pakrovimo buvo paskiepyti nuo A, O ir C tipo snukio ir nagų ligos viruso eksportuojančios šalies kompetentingos institucijos patvirtinta ir kontroliuojama neveiklaus (nukenksminto) viruso vakcina; tačiau pakartotinai paskiepytų galvijų vakcinavimo galiojimo laikas pratęsiamas iki 12 mėnesių valstybėse narėse, kuriose tokie galvijai skiepijami kasmet ir užsikrėtę snukio ir nagų liga sistemingai skerdžiami;b) kai šie gyvūnai atvežami iš valstybės narės, kuri ne trumpiau nei dvejus metus nėra apimta snukio ir nagų ligos, kuri nepraktikuoja vakcinacijos ir į savo teritoriją neįsileidžia paskiepytų gyvūnų – garantija, kad jie nebuvo skiepyti nuo snukio ir nagų ligos, tačiau vis dėlto neprieštaraujant tam, kad gyvūnai galėjo būti skiepyti nuo snukio ir nagų ligos prieš juos atvežant į bandą, į kurią jie siunčiami.3. 1 dalyje minimos valstybės narės, laikydamosi bendrųjų Sutarties nuostatų, gali leisti į jų teritoriją įvežti veislei arba produkcijai skirtas kiaules, jei jų reakcija į ne vėliau nei prieš 30 dienų iki išsiuntimo atliktą kiaulių vezikulinės ligos antikūnų tyrimą buvo neigiama.4. Kai ūkyje atliekami šiame straipsnyje minimi tyrimai, eksportuotini gyvūnai iki eksportavimo turi būti izoliuojami nuo kitų gyvūnų.Taikant šį straipsnį, laikoma, kad valstybė narė ne trumpiau nei dvejus metus nėra apimta snukio ir nagų ligos, net jeigu tam tikroje ribotoje jos teritorijos dalyje buvo užregistruotas ribotas šios ligos protrūkių skaičius, jei šie protrūkiai buvo pašalinti greičiau nei per trijų mėnesių laikotarpį.Kas treji metai, o pirmąkart – praėjus trims metams nuo 3 straipsnio pirmojoje pastraipoje nurodytos datos, Taryba, remdamasi Komisijos pasiūlymu, kvalifikuota balsų dauguma, peržiūri šio straipsnio nuostatas. Jos peržiūrimos remiantis Komisijos pranešimu, prie kurio prireikus pridedami pasiūlymai."5. 4c straipsnis tampa 4b straipsniu.6. 5 straipsnio pirmame sakinyje žodžiai "3 straipsnio 3 dalies a punkte ir 6 dalies a punkte minimos" pakeičiami žodžiais "4a straipsnio 2 dalyje minimos".7. 7 straipsnio 1 dalyje:- A punkto a papunktyje žodžiai "nukrypstant nuo 3 straipsnio 3 dalies a punkto arba 6 dalies a punkto" pakeičiami žodžiais "nukrypstant nuo 4a straipsnio 2 dalies".- B punkto a papunktyje žodžiai "nukrypstant nuo 3 straipsnio 3 dalies a punkto" pakeičiami žodžiais "nukrypstant nuo 4a straipsnio 2 dalies".2 straipsnisDirektyvos 72/461/EEB 12 straipsnis papildomas šia pastraipa:"Tačiau, leidžiant Airijai ir Jungtinei Karalystei Šiaurės Airijos atžvilgiu pagal 13 straipsnio nuostatas taikomas specialias priemones pakeisti šioje direktyvoje nustatytomis snukio ir nagų ligai skirtomis bendromis taisyklėmis, abi minėtos valstybės narės ne vėliau kaip iki 1985 m. rugsėjo 30 d. įgyvendina priemones, reikalingas, kad tų taisyklių būtų laikomasi".3 straipsnisValstybės narės priima įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie, įsigalioję ne vėliau kaip 1984 m. gruodžio 31 d., įgyvendina šią direktyvą. Apie tai jos nedelsdamos praneša Komisijai.Tačiau Airijoje ir Jungtinėje Karalystėje Šiaurės Airijos atžvilgiu minėti aktai šią direktyvą įgyvendina įsigalioję iki 1985 m. rugsėjo 30 dienos. Iki tos dienos veislei, laikymui ir skersti skirtų galvijų importui į jų teritoriją iš kitų valstybių narių joms leidžiama toliau taikyti nacionalines taisykles, susijusias su apsauga nuo snukio ir nagų ligos, laikantis bendrųjų Sutarties nuostatų.4 straipsnisŠi direktyva skirta valstybėms narėms.Priimta Briuselyje, 1984 m. gruodžio 11 d.Tarybos varduPirmininkasA. Deasy[1] OL C 122, 1984 5 5, p. 7.[2] OL C 172, 1984 7 2, p. 185.[3] OL C 248, 1984 9 17, p. 16.[4] OL 121, 1964 7 29, p. 1977/64.[5] OL L 360, 1983 12 23, p. 44.--------------------------------------------------