title: 2006 m. gegužės 16 d.  Komisijos direktyva 2006/45/EB, iš dalies keičianti Tarybos direktyvą 91/414/EEB dėl veikliosios medžiagos propoksikarbazono specifikacijos   (Tekstas svarbus EEE)

text:
18.5.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 130/27

      KOMISIJOS DIREKTYVA 2006/45/EB
   2006 m. gegužės 16 d.
   iš dalies keičianti Tarybos direktyvą 91/414/EEB dėl veikliosios medžiagos propoksikarbazono specifikacijos
   (Tekstas svarbus EEE)
   EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,
   atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,
   atsižvelgdama į 1991 m. liepos 15 d. Tarybos direktyvą 91/414/EEB dėl augalų apsaugos produktų pateikimo į rinką (1), ypač į jos 6 straipsnio 1 dalies antros pastraipos antrą įtrauką,
   kadangi:

               (1)

               Komisijos direktyva 2003/119/EB (2) propoksikarbazonas buvo įtrauktas į Direktyvos 91/414/EEB I priedą.

               (2)

               Pateikdamas paraišką dėl propoksikarbazono įtraukimo, jo gamintojas Bayer CropScience pateikė specifikaciją, sudarytą remiantis šios medžiagos gamyba nedideliais kiekiais. Siekdama medžiagą gaminti dideliais kiekiais, šiuo metu bendrovė ketina pakeisti duomenis specifikacijoje dėl grynumo. Ji pateikė duomenų, įrodančių, kad pakeista specifikacija atitinka įtraukimo reikalavimus.

               (3)

               Vokietija įvertino bendrovės pateiktą informaciją ir duomenis. 2005 m. liepos mėn. ji informavo Komisiją apie tai, kad ji nusprendė, jog specifikacijos pakeitimas nesukelia jokių kitų papildomų pavojų išskyrus tuos, į kuriuos jau buvo atsižvelgta įtraukiant propoksikarbazoną į Direktyvos 91/414/EEB I priedą ir rengiant Komisijos peržiūros ataskaitą apie šią medžiagą.

               (4)

               Todėl propoksikarbazono specifikacijos pakeitimas yra pagrįstas.

               (5)

               Todėl Direktyvą 91/414/EEB reikėtų atitinkamai iš dalies pakeisti.

               (6)

               Šioje direktyvoje numatytos priemonės atitinka Maisto grandinės ir gyvūnų sveikatos nuolatinio komiteto nuomonę,

         PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:
   1 straipsnis
   Direktyvos 91/414/EEB I priedas iš dalies keičiamas taip, kaip išdėstyta šios direktyvos priede.
   2 straipsnis
   Valstybės narės priima ir paskelbia įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie, įsigalioję ne vėliau kaip iki 2006 m. rugsėjo 18 d., įgyvendina šią direktyvą. Jos nedelsdamos pateikia Komisijai tų nuostatų tekstą ir tų nuostatų bei šios direktyvos koreliacijos lentelę.
   Jos taiko tas nuostatas nuo 2006 m. rugsėjo 19 d.
   Valstybės narės, tvirtindamos šias nuostatas, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.
   3 straipsnis
   Ši direktyva įsigalioja dvidešimtą dieną po jos paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
   4 straipsnis
   Ši direktyva skirta valstybėms narėms.

      Priimta Briuselyje, 2006 m. gegužės 16 d.

            Komisijos vardu

         Markos KYPRIANOU

            Komisijos narys

      (1)  OL L 230, 1991 8 19, p. 1. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Komisijos direktyva 2006/34/EB (OL L 104, 2006 4 13, p. 30).

      (2)  OL L 325, 2003 12 12, p. 41.

      PRIEDAS
      Direktyvos 91/414/EEB I priede 77 eilutė pakeičiama taip:

                     „77

                     Propoksikarbazonas
                     CAS Nr. 145026-81-9
                     CIPAC Nr. 655

                     2-(4,5-dihidro-4-metil-5-okso-3-propoksi-1H-1,2,4-triazol-1-il) karboksamidosulfonilbenzen-karboksi rūgšties-metilesteris

                     ≥ 950 g/kg (išreikštas natrio propoksi-karbazonu)

                     2004 m. balandžio 1 d.

                     2014 m. kovo 31 d.

                     Leidžiama naudoti tik kaip herbicidą.
                     Įgyvendinant VI priedo vienodus principus, atsižvelgiama į propoksikarebazono peržiūros ataskaitos išvadas, ypač į jos I ir II priedėlius, priimtus Maisto grandinės ir gyvūnų sveikatos nuolatiniame komitete 2003 m. spalio 3 d. Atlikdamos šį bendrą įvertinimą, valstybės narės:

                                 —

                                 turi skirti ypatingą dėmesį galimai požeminio vandens taršai propoksikarbazonu ir jo metabolitais, kai ši veiklioji medžiaga naudojama vietovėse, kurių dirvožemis lengvai pažeidžiamas ir (arba) kur yra ypatingos klimato sąlygos,

                                 —

                                 turi skirti ypatingą dėmesį vandens ekosistemų, ypač vandens augalų, apsaugai.

                           Tam tikrais atvejais reikėtų imtis priemonių pavojui sumažinti.“.


title: 1975 m. liepos 25 d. Komisijos Direktyva leidžianti prekiauti tik oficialiai sertifikuota pievinės miglės (Poa pratensis L.) elitine sėkla arba sertifikuota sėkla

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

31975L0502

Oficialusis leidinys L 228 , 29/08/1975 p. 0026 - 0026 specialusis leidimas suomių kalba: skyrius 3 tomas 6 p. 0151  specialusis leidimas graikų k.: skyrius 03 tomas 13 p. 0134  specialusis leidimas švedų kalba: skyrius 3 tomas 6 p. 0151

		Komisijos Direktyva1975 m. liepos 25 d.leidžianti prekiauti tik oficialiai sertifikuota pievinės miglės (Poa pratensis L.) "elitine sėkla" arba "sertifikuota sėkla"(75/502/EEB)EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,atsižvelgdama į Europos ekonominės bendrijos steigimo sutartį,atsižvelgdama į 1966 m. birželio 14 d. Tarybos direktyvą dėl prekybos pašarinių augalų sėkla [1] su paskutiniais pakeitimais, padarytais 1973 m. gruodžio 11 d. Tarybos direktyva [2], ypač į jos 3 straipsnio 3 dalį,kadangi pirmiau minėta direktyva leidžia prekiauti pievinės miglės (Poa pratensis L.) elitine, sertifikuota ir komercine sėkla;kadangi minėtos direktyvos 3 straipsnio 3 dalyje Komisijai suteikta teisė drausti prekiauti pašarinių augalų sėkla, jei ji nėra oficialiai patvirtinta kaip "elitinė sėkla" arba "sertifikuota sėkla";kadangi šiuo metu valstybės narės užaugina nemažą kiekį elitinės ir sertifikuotos sėklos, kurio pakanka pievinės miglės sėklos poreikiui Bendrijoje patenkinti;kadangi dėl to reikėtų nebeleisti prekiauti pievinės miglės sėkla, kol bus sunaudotos dabartinėmis gamybos sąlygomis užaugintos sėklos atsargos;kadangi šioje direktyvoje numatytos priemonės atitinka Žemės ūkio, sodininkystės, daržininkystės ir miškininkystės sėklos bei dauginamosios medžiagos nuolatinio komiteto nuomonę,PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:1 straipsnisValstybės narės numato, jog nuo 1976 m. liepos 1 d. leidžiama prekiauti tik oficialiai sertifikuota pievinės miglės (Poa pratensis L.) "elitine sėkla" arba "sertifikuota sėkla".2 straipsnisValstybės narės priima įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie, įsigalioję iki ne vėliau kaip 1976 m. liepos 1 d., įgyvendina šią direktyvą. Apie tai jos nedelsdamos praneša Komisijai.3 straipsnisŠi direktyva skirta valstybėms narėms.Priimta Briuselyje, 1975 m. liepos 25 d.Komisijos varduP. J. LardinoisKomisijos narys[1] OL 125, 1966 7 11, p. 2298/66.[2] OL L 356, 1973 12 27, p. 79.--------------------------------------------------


title: Council Directive 92/36/EEC of 29 April 1992 amending, with regard to African horse sickness, Directive 90/426/EEC on animal health conditions governing the movement and import from third countries of equidae

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

31992L0036

Oficialusis leidinys L 157 , 10/06/1992 p. 0028 - 0029 specialusis leidimas suomių kalba: skyrius 3 tomas 42 p. 0135  specialusis leidimas švedų kalba: skyrius 3 tomas 42 p. 0135

		Tarybos Direktyva 92/36/EEB1992 m. balandžio 29 d.iš dalies keičianti Direktyvos 90/426/EEB dėl gyvūnų sveikatos reikalavimų, reglamentuojančių arklinių šeimos gyvūnų importą iš trečiųjų šalių ir jų judėjimą, nuostatas dėl afrikinės arklių ligosEUROPOS BENDRIJŲ TARYBA,atsižvelgdama į Europos ekonominės bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 43 straipsnį,atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą [1]atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę, [2],atsižvelgdama į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [3],kadangi Direktyva 90/426/EEB [4] nustato gyvūnų sveikatos reikalavimus, reglamentuojančius arklinių šeimos gyvūnų importą iš trečiųjų šalių ir jų judėjimą; kadangi šioje direktyvoje nurodytos afrikine arklių liga užkrėstos teritorijos ribos ir valstybėms narėms, kurių teritorijoje pasitaiko šios ligos atvejų, taikomos taisyklės;kadangi Direktyva 92/35/EEB [5] nustatė kontroliavimo taisykles; kadangi atsižvelgiant į šias nuostatas būtina atitinkamai pakeisti Direktyvą 90/426/EEB,PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:1 straipsnisDirektyvos 90/426/EEB 5 straipsnis pakeičiamas taip:"5 straipsnis1. Valstybė narė, kuri yra apimta 2 straipsnio f punkte apibūdintos afrikinės arklių ligos, gali išsiųsti arklinius iš savo teritorijos dalies, kuri laikoma apimta ligos pagal šio straipsnio 2 dalies apibrėžimą, tik esant šio straipsnio 3 dalyje nurodytoms sąlygoms.2. a) Valstybės narės teritorijos dalis laikoma apimta afrikinės arklių ligos, jei:- klinikiniai, serologiniai (nevakcinuotų gyvūnų) ir (arba) epidemiologiniai duomenys rodo, kad per pastaruosius dvejus metus buvo afrikinės arklių ligos atvejų,- per pastaruosius 12 mėnesių buvo skiepyta nuo afrikinės arklių ligos;b) teritorijos dalyje, kuri laikoma apimta afrikinės arklių ligos, turi būti bent:- apsaugos zona, esanti ne mažesniu kaip 100 km spinduliu nuo infekcijos centro,- ne mažesnio kaip 50 km spindulio už apsaugos zonos ribų esanti priežiūros zona, kurioje per pastaruosius 12 mėnesių nebuvo skiepijama;c) kovos priemones, skirtas a ir b punktuose nurodytoms teritorijoms ir zonoms, reglamentuojančios taisyklės ir atitinkamos leidžiančios nukrypti nuostatos yra nurodytos Direktyvoje 92/35/EEB [6];d) vakcinavimo metu visi apsaugos zonoje esantys paskiepyti arkliniai turi būti registruojami ir pažymimi kaip nurodyta Direktyvos 92/35/EEB 6 straipsnio 1 dalyje.Toks vakcinavimas aiškiai nurodomas identifikavimo dokumente ir (arba) sveikatos sertifikate.3. Valstybė narė gali išsiųsti iš 2 dalies b punkte minimos teritorijos tik tuos arklinių šeimos gyvūnus, kurie atitinka šiuos reikalavimus:a) jie turi būti išsiunčiami tik tam tikrais 25 straipsnyje nustatyta tvarka nustatomais metų laikotarpiais, atsižvelgiant į ligos sukėlėjus pernešančių vabzdžių aktyvumą;b) atliekant 4 straipsnio 1 dalyje numatytą patikrinimą turi būti nepastebėta jokių klinikinių afrikinės arklių ligos požymių;c) - jei nebuvo skiepyta nuo afrikinės arklių ligos, turi būti du kartus atliktas afrikinės arklių ligos tyrimas D priede aprašytu komplemento sujungimo metodu, darant 21-30 dienų pertrauką tarp tyrimų, ir jų rezultatai turi būti neigiami; antrasis tyrimas atliekamas likus ne daugiau kaip 10 dienų iki išsiuntimo,- jei arklinių šeimos gyvūnai buvo skiepyti, reikia, kad jie būtų buvę skiepyti anksčiau nei prieš du mėnesius, ir kad jiems būtų buvęs atliktas tyrimas D priede aprašytu komplemento sujungimo metodu, darant anksčiau minėtą pertrauką tarp tyrimų, ir būtų nenustatyta antikūnų skaičiaus padidėjimo. 24 straipsnyje nustatyta tvarka Komisija, atsižvelgdama į Veterinarijos mokslinio komiteto nuomonę, gali pripažinti kitus kontrolės vykdymo metodus;d) prieš išsiuntimą jie turi būti ne mažiau kaip 40 dienų išbuvę karantino stotyje;e) karantino laikotarpiu ir vežant iš karantino stoties į išsiuntimo vietą jie turi būti apsaugoti nuo ligos sukėlėjus pernešančių vabzdžių."2 straipsnisŠioje direktyvoje toliau taikomi Komisijos sprendimai 90/552/EEB [7], 90/553/EEB [8], 91/93/EEB [9] ir 92/101/EEB [10].Direktyvos 92/35/EEB 19 straipsnyje nustatyta tvarka pirmiau minėti sprendimai gali būti iš dalies pakeisti suderinant jų taikymo sritį su šios direktyvos nuostatomis arba atsižvelgiant į jų būsimą suderinimą su mokslo ir technologijos raida.3 straipsnisValstybės narės priima įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie, įsigalioję ne vėliau kaip 1992 m. gruodžio 31 d., įgyvendina šią direktyvą. Apie tai jos nedelsdamos praneša Komisijai.Valstybės narės, priimdamos šias priemones, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.4 straipsnisŠi direktyva skirta valstybėms narėms.Priimta Liuksemburge, 1992 m. balandžio 29 d.Tarybos varduPirmininkasArlindo Marques Cunha[1] OL C 312, 1991 12 3, p. 17.[2] 1992 m. balandžio 10 d. pateikta nuomonė (dar nepaskelbta Oficialiajame leidinyje).[3] 1992 m. balandžio 22 d. pateikta nuomonė (dar nepaskelbta Oficialiajame leidinyje).[4] OL L 224, 1990 8 18, p. 42.[5] OL L 157, 1992 6 10, p. 19.[6] OL L 157, 1992 6 10, p. 19.[7] 1990 m. lapkričio 9 d. Komisijos sprendimas 90/552/EEB, nustatantis afrikine arklių liga užkrėstos teritorijos ribas (OL L 313, 1990 11 13, p. 38). Sprendimas su pakeitimais, padarytais Sprendimu 91/645/EEB (OL L 349, 1991 12 18, p. 43).[8] 1990 m. lapkričio 9 d. Komisijos sprendimas 90/553/EEB, nustatantis nuo afrikinės arklių ligos paskiepytų arklinių šeimos gyvūnų identifikavimo ženklą (OL L 313, 1990 11 13, p. 40).[9] 1991 m. vasario 11 d. Komisijos sprendimas 91/93/EEB, nustatantis metų laikotarpį, kuriuo Portugalija gali išsiųsti arklinių šeimos gyvūnus iš savo teritorijos dalies, kuri laikoma užkrėsta afrikine arklių liga (OL L 50, 1991 2 23, p. 27).[10] 1992 m. sausio 28 d. Komisijos sprendimas 92/101/EEB, nustatantis metų laikotarpį, kuriuo Ispanija gali išsiųsti arklinių šeimos gyvūnus iš savo teritorijos dalies, kuri laikoma užkrėsta afrikine arklių liga (OL L 39, 1992 2 15, p. 46).--------------------------------------------------


Svarbus teisinis pranešimas

|

31996L0012

1996 m. kovo 8 d. Komisijos direktyva 96/12/EB, iš dalies keičianti Tarybos direktyvą 91/414/EEB dėl augalų apsaugos produktų pateikimo į rinkątekstas svarbus EEE

Oficialusis leidinys L 065 , 15/03/1996 p. 0020 - 0037 CS.ES skyrius 3 tomas 18 p. 471  - 488 ET.ES skyrius 3 tomas 18 p. 471  - 488 HU.ES skyrius 3 tomas 18 p. 471  - 488 LT.ES skyrius 3 tomas 18 p. 471  - 488 LV.ES skyrius 3 tomas 18 p. 471  - 488 MT.ES skyrius 3 tomas 18 p. 471  - 488 PL.ES skyrius 3 tomas 18 p. 471  - 488 SK.ES skyrius 3 tomas 18 p. 471  - 488 SL.ES skyrius 3 tomas 18 p. 471  - 488

		Komisijos direktyva 96/12/EB1996 m. kovo 8 d.iš dalies keičianti Tarybos direktyvą 91/414/EEB dėl augalų apsaugos produktų pateikimo į rinką(tekstas svarbus EEE)EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,atsižvelgdama į 1991 m. liepos 15 d. Tarybos direktyvą 91/414/EEB dėl augalų apsaugos produktų pateikimo į rinką [1] su paskutiniais pakeitimais, padarytais Komisijos direktyva 95/36/EB [2], ypač į jos 18 straipsnį 2 dalį,kadangi Direktyvos 91/414/EEB II ir III priedai nustato reikalavimus, taikomus atitinkamiems dokumentams, kuriuos turi pateikti pareiškėjai, kad veiklioji medžiaga būtų įrašyta į tos direktyvos I priedą ir kad būtų įregistruotas augalų apsaugos produktas;kadangi būtina Direktyvos 91/414/EEB II ir III prieduose kaip galima tiksliau nurodyti pareiškėjams visas detales apie reikalaujamą informaciją, įskaitant tam tikrų duomenų gavimo aplinkybes, sąlygas ir techninius protokolus; kadangi šios nuostatos turėtų būti pateiktos kaip galima greičiau, kad pareiškėjai galėtų jomis naudotis rengdami savo dokumentus;kadangi šiuo metu gali būti patikslinti duomenų reikalavimai dėl Direktyvos 91/414/EEB II priedo A dalies 8 punkte numatytos veikliosios medžiagos ekotoksikologinių tyrimų;kadangi šiuo metu gali būti patikslinti duomenų reikalavimai dėl Direktyvos 91/414/EEB III priedo A dalies 10 punkte numatyto augalų apsaugos produkto ekotoksikologinių tyrimų;kadangi šioje direktyvoje numatytos priemonės atitinka Augalų sveikatos nuolatinio komiteto išvadas,PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:1 straipsnisDirektyva 91/414/EEB iš dalies keičiama taip:1) II priedo A dalies 8 punktas, pavadintas "Ekotoksikologiniai tyrimai su veikliąja medžiaga", pakeičiamas šios direktyvos I priedu;2) III priedo A dalies 10 punktas, pavadintas "Ekotoksikologiniai tyrimai", ir 11 skirsnis "9 ir 10 punktų santrauka ir vertinimas" pakeičiami šios direktyvos II priedu.2 straipsnisValstybės narės priima įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie, įsigalioję ne vėliau kaip iki 1997 m. kovo 31 d., įgyvendina šią direktyvą. Apie tai jos nedelsdamos praneša Komisijai.Valstybės narės, tvirtindamos šias priemones, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.3 straipsnisŠi direktyva įsigalioja 1996 m. balandžio 1 d.4 straipsnisŠi direktyva skirta valstybėms narėms.Priimta Briuselyje, 1996 m. kovo 8 d.Komisijos varduRitt BjerregaardKomisijos narė[1] OL L 230, 1991 8 19, p. 1.[2] OL L 172, 1995 7 22, p. 8.--------------------------------------------------I PRIEDAS"8. EKOTOKSIKOLOGINIAI TYRIMAIĮžangai) Informacijos, pateiktos kartu su informacija apie vieną ar daugiau preparatų, į kurių sudėtį įeina veiklioji medžiaga, turi pakakti, kad būtų galima nustatyti jų poveikį svarbioms aplinkai atsitiktinai paveiktoms (floros ir faunos) rūšims, kurioms gali pakenkti sąlytis su veikliąja medžiaga, jos metabolitais, skilimo ar reakcijos produktais. Poveikis gali atsirasti po vienkartinio, ilgalaikio ar kartotinio sąlyčio ir gali būti grįžtamasis arba negrįžtamasis.ii) Visų pirma informacijos apie veikliąją medžiagą, pateikiamos kartu su informacija apie vieną ar daugiau preparatų, į kurių sudėtį įeina veiklioji medžiaga, turėtų pakakti, kad būtų galima:- nuspręsti, ar veiklioji medžiaga gali būti įrašyta į I priedą, ar ne,- apibūdinti atitinkamas sąlygas arba apribojimus, sietinus su įrašymu į I priedą,- tinkamai įvertinti trumpalaikį ir ilgalaikį kenksmingą poveikį atsitiktinai paveiktoms rūšims: populiacijoms, bendrijoms ir procesams,- suklasifikuoti veikliąsias medžiagas pagal kenksmingumą,- nurodyti saugos priemones, būtinas atsitiktinai paveiktų rūšių apsaugai,- tiksliai apibūdinti aplinkos apsaugai skirtus pavojaus ženklus, atitinkamas rizikos ir saugos frazes dėl aplinkos apsaugos, kurios turi būti užrašytos ant pakuotės (konteinerių).iii) Reikia pranešti apie visus galimus nepageidautinus poveikius, nustatytus per įprastinius ekotoksikologinius tyrimus, o kai reikalauja kompetentinga institucija, atlikti papildomus tyrimus, kurių gali prireikti galimiems vykstantiems procesams nustatyti ir įvertinti tokių poveikių svarbą. Turi būti pateikti visi turimi biologiniai duomenys ir informacija, reikalinga ekotoksikologinėms veikliosios medžiagos savybėms nustatyti.iv) Nustatant poveikį atsitiktinai paveiktoms rūšims, dažniausiai remiamasi informacija apie išlikimą ir elgesį aplinkoje, surinkta ir pateikta pagal 7.1–7.4 punktus, ir apie likučių kiekius augaluose, surinkta ir pateikta pagal 6 punktą, nes šioje informacijoje, kaip ir informacijoje apie preparato rūšį bei naudojimo būdą, apibrėžiamas galimo sąlyčio pobūdis ir mastas. Toksikokinetiniai ir toksikologiniai tyrimai bei informacija, pateikta pagal 5.1–5.8 punktus, suteikia esminių žinių apie toksinį poveikį stuburinių gyvūnų rūšims ir apie vykstančius procesus.v) Jei reikia, tyrimai turėtų būti parengti ir duomenys, išanalizuoti taikant atitinkamus statistinius metodus. Visi statistinės analizės duomenys turėtų būti tiksliai pranešami (pvz., visi vertinimai pateikiami taškais, dydžiai nurodomi tiksliais skaičiais, o ne konstatuojant, reikšminga ar nereikšminga).Bandomoji medžiagavi) Turi būti tiksliai aprašyta naudota medžiaga (specifikacija), kaip numatyta 1.11 punkte. Tyrimą atliekant su veikliąja medžiaga, naudojamos medžiagos savybės turi būti tokios pat, kaip ir medžiagos, kuri įeis į gaminamų preparatų sudėtį, išskyrus tuos atvejus, kai naudojama medžiaga pažymėta kaip radioaktyvi.vii) Jeigu tyrimai atliekami naudojant laboratorijoje arba bandomosios įmonės gamybinėje sistemoje pagamintą veikliąją medžiagą, būtina tyrimus pakartoti naudojant pramonės įmonėje pagamintą medžiagą, nebent būtų galima įrodyti, kad atliekant ekotoksikologinius bandymus ir vertinimus naudojama bandomoji medžiaga iš esmės nesiskiria nuo pramoniniu būdu pagamintos medžiagos. Kilus abejonėms, būtina pateikti atitinkamus bendruosius tyrimus, kuriais remiantis galima būtų spręsti, ar reikia tyrimus pakartoti.viii) Kai dozės skiriamos per tam tikrą laikotarpį, pageidautina, kad būtų skiriama ta pati veikliosios medžiagos siunta, jeigu ji yra pakankamai patvari.Kai tyrimui naudojamos skirtingos dozės, reikia pranešti apie dozės ir kenksmingo poveikio santykį.ix) Atlikus visus maisto tyrimus, reikia pranešti nustatytą vidutinę dozę, taip pat, kai įmanoma, ir dozę, skaičiuojamą mg/kg kūno svorio. Dedant cheminių junginių dozes į maistą ar pašarą, su kuriuo atliekamas bandymas, jos turi būtu vienodai pasiskirsčiusios maiste ar pašaruose.x) Kai metabolitai, skilimo ar reakcijos preparatai gali smarkiai pakenkti atsitiktinai paveiktiems organizmams ir kai pagal veikliosios medžiagos tyrimo rezultatus negalima nustatyti jų poveikio, gali prireikti atlikti atskirus tyrimus metabolitams, skilimo ar reakcijos produktams nustatyti. Prieš atliekant tokius tyrimus turi būti atsižvelgta į 5, 6 ir 7 punktų nuostatas.Bandomieji organizmaixi) Kad būtų lengviau vertinti gautus bandymų rezultatus bei nustatyti toksines savybes ir veiksnius, turinčius įtakos toksiškumui, įvairiems toksiškumo tyrimams turi būti pasirenkama, jei įmanoma, ta pati kiekvienos tiriamosios rūšies veislė (arba registruota kilmė).8.1. Poveikis paukščiams8.1.1. Ūmus oralinis toksiškumasBandymų tikslasBandymu turi būti nustatytas, jei įmanoma, LD50 dydis, mirtina ribinė dozė, reakcijos ir atsistatymo trukmė ir NOEL bei turi apimti tam tikrus bendrus patologijos duomenis.Būtinos sąlygosGalimo veikliosios medžiagos poveikio paukščiams nereikia tirti tik tada, kai preparatai, į kurių sudėtį įeina veiklioji medžiaga, skirti naudoti tik uždarose patalpose (pvz., šiltnamiuose arba saugyklose).Bandymo sąlygosBūtina nustatyti veikliosios medžiagos ūmaus oralinio toksiškumo vienai iš putpelių rūšių (japoniškoms putpelėms (Coturnix coturnix japonica), kurapkoms (Colinus virginianus) arba laukinėms antims (Anas platyrhynchos)) aplinkybes. Didžiausia tyrimui naudojama dozė neturi viršyti 2000 mg/kg kūno svorio.Bandymo metodikaSetac – Pesticidų išlikimo aplinkoje ir ekotoksiškumo įvertinimo tvarka [1].8.1.2. Trumpalaikis toksinis poveikis per maistąBandymo tikslasBandymu turi būti nustatytas trumpalaikis toksinis poveikis per maistą (LC50 dydis, mažiausia mirtina koncentracija (LLC), jei įmanoma, koncentracija, kai poveikis nepastebimas (NPK), reakcijos ir atsistatymo trukmė, ir įtraukti tam tikri bendri patologijos duomenys.Būtinos sąlygosLesinant paukščius (penkias dienas) maistu, kuriame yra veikliosios medžiagos, jos toksinis poveikis visada turi būti tiriamas vienai rūšiai, išskyrus tuos atvejus, kai pateikiama informacija apie tyrimą, atliktą pagal 8.1.3 punktą. Kai medžiagos ūmus oralinis NPK yra 500 mg/kg kūno svorio arba kai trumpalaikis NPK yra < 500 mg/kg maisto, bandymą reikia atlikti su dar viena rūšimi.Bandymo sąlygosPirmoji tyrimui pasirinkta paukščių rūšis turi būti arba viena iš putpelių rūšių, arba laukinės antys. Jei bandymą reikia atlikti su kita rūšimi, ji neturi būti gimininga pirmai ištirtai rūšiai.Bandymo metodikaBandymas turi būti atliekamas taikant EBPO 205 metodą.8.1.3. Apylėtis toksiškumas ir dauginimasisBandymo tikslasBandymu turėtų būti nustatytas veikliosios medžiagos apylėtis toksinis poveikis paukščiams ir jų dauginimuisi.Bandymo sąlygosVeikliosios medžiagos apylėtį toksinį poveikį paukščiams ir jų dauginimuisi reikia tirti visada, išskyrus tuos atvejus, kai galima įrodyti, kad nuolatinis ar kartotinis medžiagos sąlytis su užaugusiais paukščiais arba lizdų vietomis per dauginimosi sezoną nėra tikėtinas.Bandymo metodikaTyrimas turi būti atliekamas taikant EBPO 206 metodą.8.2. Poveikis vandens organizmamsBandymų, aptariamų 8.2.1, 8.2.4 ir 8.2.6 punktuose, duomenys turi būti pateikiami apie kiekvieną veikliąją medžiagą, net ir tais atvejais, kai tikimasi, jog preparatas, į kurio sudėtį įeina toji medžiaga, negali pasiekti paviršinio vandens, jei laikomasi siūlomų naudojimo sąlygų. Šių duomenų reikalaujama pagal Direktyvos 67/548/EEB VI priedo nuostatas dėl veikliosios medžiagos klasifikavimo.Duomenis reikia pateikti kartu su bandomosios medžiagos koncentracijos konkrečioje aplinkoje tyrimų duomenimis.8.2.1. Ūmus toksinis poveikis žuvimsBandymo tikslasBandymu turėtų būti nustatytas ūmus toksinis poveikis (LC50) ir išsamiai ištirtas pastebėtas poveikis.Būtinos sąlygosBandymas visada turi būti atliekamas.Bandymo sąlygosReikia nustatyti, kada veiklioji medžiaga sukelia ūmų toksinį poveikį vaivorykštiniams upėtakiams (Oncorhynchus mykiss) ir šiltųjų vandenų žuvų rūšims. Atliekant bandymus su metabolitais, skilimo ir reakcijos produktais, turi būti pasirenkama jautresnė iš dviejų žuvų rūšių, naudotų bandymams su veikliąja medžiaga.Bandymo metodikaBandymas turi būti atliktas pagal Komisijos direktyvos 92/69/EEB [2] priedą, septynioliktą kartą derinantį su technikos pažanga Direktyvą 67/548/EEB dėl įstatymų ir kitų teisės aktų, reglamentuojančių pavojingų medžiagų klasifikavimą, pakavimą ir ženklinimą etiketėmis, suderinimo, taikant C1 metodą.8.2.2. Lėtinis toksinis poveikis žuvimsBūtinos sąlygosLėtinis toksinis poveikis turi būti tiriamas, jei negalima įrodyti, kad nuolatinis ar kartotinis medžiagos sąlytis su žuvimis yra neįmanomas, arba jei negalima padaryti atitinkamo mikrokosmų ar mezokosmų tyrimo.Kokį bandymą atlikti, nusprendžia ekspertai. Kompetentingų institucijų sutikimą dėl bandymo tipo reikia gauti tada, kai bandymams numatoma naudoti veiklioji medžiaga, prie kurios būna pridėta speciali instrukcija (apie veikliosios medžiagos toksinį poveikį žuvims arba galimą poveikį).Toksinio poveikio žuvims jų ankstyvajame gyvenimo etape bandymas gali tikti tais atvejais, kai biokoncentracijos veiksniai (BCF) yra nuo 100 iki 1000 arba kai veikliosios medžiagos EB50 < 0,1 mg/l.Žuvų gyvenimo ciklo bandymas gali būti reikalingas tada, kai- biokoncentracijos veiksnys yra didesnis negu 1000, o veikliosios medžiagos šalinimas per 14 dienų mažesnis negu 95 %,arba- medžiaga nekinta vandenyje ar nuosėdose (DT90 > 100 dienų).Nebūtina atlikti lėtinio toksiškumo bandymo su jaunomis žuvimis, jei yra atliktas toksinio poveikio žuvims ankstyvajame jų gyvenimo etape bandymas arba žuvų gyvenimo ciklo bandymas; atlikus žuvų gyvenimo ciklo bandymą, nebūtina daryti ir toksinio poveikio žuvims ankstyvajame jų gyvenimo etape bandymą.8.2.2.1. Lėtinio toksinio poveikio jaunoms žuvims bandymasBandymo tikslasBandymu turėtų būti nustatytas poveikis augimui, mirtino poveikio ribinis lygis, pastebėto poveikio ribinis lygis ir NPK, taip pat išsamiai ištirtas pastebėtas poveikis.Bandymo sąlygosBandymas turi būti atliekamas su jaunais vaivorykštiniais upėtakiais praėjus 28 dienoms po sąlyčio su veikliąja medžiaga. Reikia gauti duomenis apie poveikį žuvų augimui ir jų elgesiui.8.2.2.2. Toksinio poveikio žuvims ankstyvajame jų gyvenimo etape bandymasBandymo tikslasBandymu turėtų būti nustatytas poveikis vystymuisi, augimui ir elgesiui, NPK ir išsamiai ištirtas pastebėtas poveikis žuvims ankstyvajame jų gyvenimo etape.Bandymo metodikaBandymas turi būti atliekamas taikant EBPO 210 metodą.8.2.2.3. Žuvų gyvenimo ciklo bandymasBandymo tikslasBandymu bus nustatytas poveikis užaugusių žuvų dauginimuisi ir mažų žuvyčių gyvybingumui.Bandymo sąlygosPrieš atliekant šiuos tyrimus pareiškėjas turi gauti kompetentingų institucijų sutikimą dėl tyrimo tipo ir sąlygų.8.2.3. Biokoncentracija žuvyseBandymo tikslasBandymu turėtų būti nustatyti biokoncentracijos veiksniai, įsisavinimo ir išskyrimo laipsnio konstantos, apskaičiuotos kiekvienam bandymo komponentui, ir atitinkamos ribos.Būtinos sąlygosJei negalima įrodyti, kad biokoncentraciją sukeliantis sąlytis yra neįmanomas, turi būti ištirtas veikliųjų medžiagų, metabolitų ir skilimo bei reakcijos produktų, galinčių pasiskirstyti į riebalinius audinius (tokius, kaip log pow 3, žr. 2.8 punktą ar kitus svarbius nurodymus, susijusius su biokoncentracija), biokoncentracijos galimumas ir apie jį pranešta.Bandymo metodikaTyrimas turi būti atliekamas taikant EBPO 305E metodą.8.2.4. Ūmus toksiškumas vandens bestuburiamsBandymo tikslasBandymu turėtų būti nustatytas ūmus veikliosios medžiagos toksinis poveikis per 24 ir 48 valandas, išreikštas kaip vidutinė efektyvioji koncentracija (EB50), sukelianti imobilizaciją, ir kai įmanoma, nustatyta didžiausia koncentracija, nesukelianti imobilizacijos.Būtinos sąlygosBūtina visada nustatyti ūmų toksinį poveikį dafnijoms (geriausiai Daphnia magna). Kai augalų apsaugos produktai, į kurių sudėtį įeina veiklioji medžiaga, skirti naudoti paviršiniame vandenyje, reikia pateikti papildomų duomenų bent apie vieną rūšį, atstovaujančią kiekvienai iš šių grupių: vandeniniams vabzdžiams, vandeniniams vėžiagyviams (iš rūšies, negiminingos Daphnia rūšiai) ir vandeniniams pilvakojams moliuskams.Bandymo metodikaBandymas turi būti atliktas pagal Direktyvą 92/69/EEB taikant C2 metodą.8.2.5. Lėtinis toksinis poveikis vandens bestuburiamsBandymo tikslasJei įmanoma, bandymu turėtų būti nustatytas EB50 dydis, turintis įtakos imobilizacijai ir dauginimuisi, ir didžiausia koncentracija, kuriai esant įtakos mirštamumui ar dauginimuisi (NPK) nepastebima, bei išsamiai ištirtas pastebėtas poveikis.Būtinos sąlygosBandymus su dafnijomis ir bent viena tipinga vandens vabzdžių rūšimi bei viena vandens pilvakojų moliuskų rūšimi reikia atlikti tada, kai negalima įrodyti, kad nuolatinis ar kartotinis medžiagos sąlytis su šiomis rūšimis yra neįmanomas.Bandymo sąlygosBandymas su dafnijomis turi trukti 21 dieną.Bandymo metodikaBandymas turi būti atliekamas pagal EBPO 202 metodo II dalį.8.2.6. Poveikis jūros dumblių augimuiBandymo tikslasBandymu turėtų būti nustatytas EB50 dydis, turintis įtakos augimui ir augimo greičiui, NPK dydis ir išsamiai ištirtas pastebėtas poveikis.Būtinos sąlygosDuomenis apie galimą veikliosios medžiagos poveikį jūros dumblių augimui reikia pateikti visada.Tiriant herbicidų poveikį, reikia atlikti bandymą su dar viena rūšimi iš skirtingos taksonominės grupės.Bandymo metodikaBandymas turi būti atliekamas pagal Direktyvą 92/69/EEB taikant C3 metodą.8.2.7. Poveikis nuosėdose gyvenantiems organizmamsBandymo tikslasBandymu bus nustatytas poveikis išlikimui ir vystymuisi (taip pat poveikis suaugusiems Chironomus), atitinkamas EB50 dydis ir NPK dydis.Būtinos sąlygosJei informacijoje apie veikliosios medžiagos reakciją aplinkoje ir galimus tos reakcijos rezultatus, pateikiamoje pagal 7 punkto reikalavimus, nurodoma, kad veiklioji medžiaga gali pasiskirstyti ir likti vandens nuosėdose, nuspręsti, ar reikalingas ūmaus ar lėtinio nuosėdų toksinio poveikio bandymas, turi ekspertai. Priimdami sprendimą ekspertai turėtų atsižvelgti, ar poveikis nuosėdose gyvenantiems bestuburiams yra galimas, ir palyginti toksinio poveikio vandens bestuburiams EB50 duomenis pagal 8.2.4 ir 8.2.5 punktus su numatomais veikliosios medžiagos nuosėdose lygmenimis pagal III priedo 9 punkto duomenis.Bandymo sąlygosPrieš atlikdamas šiuos tyrimus, pareiškėjas turi gauti kompetentingų institucijų sutikimą dėl tyrimo tipo ir sąlygų.8.2.8. Vandens augalaiReikia atlikti bandymą, nustatantį, kokį poveikį vandens augalams turi herbicidai.Prieš atlikdamas šiuos tyrimus, pareiškėjas turi gauti kompetentingų institucijų sutikimą dėl tyrimo tipo ir sąlygų.8.3. Poveikis nariuotakojams8.3.1. Bitės8.3.1.1. Ūmus toksinis poveikisBandymo tikslasBandymu turėtų būti nustatytas veikliosios medžiagos ūmaus oralinio ir kontaktinio toksinio poveikio LD50 dydis.Būtinos sąlygosGalimo poveikio bitėms nereikia tirti tada, kai preparatai, į kurių sudėtį įeina veiklioji medžiaga, skirti naudoti tik ten, kur bitės negalėtų patirti jų poveikio, kaip antai:- maisto saugyklose uždarose patalpose,- sėklų beicavimui nesisteminiais preparatais,- nesisteminių preparatų naudojimui dirvoje,- nesisteminiam persodinamų kultūrų ir svogūnėlių apdorojimui drėgnu būdu,- žaizdų gydymui,- jaukams graužikų naikinimui,- naudojimui šiltnamiuose.Bandymo metodikaBandymas turi būti atliekamas pagal EPPO 170 metodiką.8.3.1.2. Bičių kiaušinėlių ir perų maitinimo bandymasBandymo tikslasBandymu turėtų būti gauta pakankamai informacijos nustatyti galimą augalų apsaugos produkto kenksmingą poveikį bičių lervoms.Būtinos sąlygosBandymas būtinas, kai veiklioji medžiaga gali veikti kaip vabzdžio augimo reguliatorius, jei negalima įrodyti, kad bičių kiaušinėliai ir perai bus apsaugoti nuo sąlyčio su ta medžiaga.Bandymo metodikaBandymas turi būti atliktas taikant ICPBR metodą (pvz., P.A. Oomen, A. de Riujter ir J. van der Steen. Bičių kiaušinėlių ir perų maitinimo vabzdžių augimą reguliuojančiais insekticidais tyrimo metodas. EPPO Bulletin, 22 tomas, p. 613–616, 1992).8.3.2. Kiti nariuotakojaiBandymo tikslasBandymu turėtų būti gauta pakankamai informacijos nustatyti veikliųjų medžiagų toksiškumą (mirtinus ir pusiau mirtinus poveikius) atrinktoms nariuotakojų rūšims.Būtinos sąlygosReikia ištirti poveikį atsitiktinai paveiktiems sausumos nariuotakojams (pvz., grobuonims arba kenksmingų organizmų parazitoidams). Gauta informacija apie šioms rūšims daromą poveikį gali būti panaudota ir nustatant galimą toksinį poveikį kitoms atsitiktinai paveiktoms rūšims, gyvenančioms toje pačioje aplinkoje. Šie duomenys turi būti surinkti apie visas veikliąsias medžiagas, išskyrus tuos atvejus, kai preparatai, į kurių sudėtį įeina veiklioji medžiaga, yra naudojami tik ten, kur atsitiktinai paveikti nariuotakojai negalėtų patirti jų poveikio, kaip antai:- saugyklose uždarose patalpose,- žaizdų gydymui,- jaukams graužikų naikinimui.Bandymo sąlygosPirmiausia bandymas turi būti atliekamas laboratorijoje su dirbtiniais substratais (pvz., stiklo plokšte ar kvarciniu smėliu), išskyrus tuos atvejus, kai kenksmingą poveikį galima aiškiai nustatyti iš kitų tyrimų. Tokiais atvejais gali būti naudojami natūralesni substratai.Reikia ištirti dvi jautrias tipingas rūšis – parazitoidą ir grobuoniškąją erkę (pvz., Aphidius rhopalosiphi ir Typhlodromus pyri). Be to, turi būti ištirtos dar dvi kitos rūšys, kurios bus veikiamos veikliąja medžiaga. Jei įmanoma, jos turi priklausyti kitoms dviem didžiosioms funkcinėms grupėms: dirvoje gyvenantiems grobuonims ir lapuose gyvenantiems grobuonims. Kai poveikį galima nustatyti iš tyrimų su rūšimis, kurioms skirtas produktas, kiti bandymai gali būti atliekami išplėstiniu laboratoriniu lygiu arba lygiu, panašiu į pusiau lauką. Atitinkamos rūšys bandymams turėtų būti parenkamos atsižvelgiant į siūlymus, pateiktus Setac – Dokumente, nustatančiame pesticidų bandymų su atsitiktinai paveiktais nariuotakojais tvarką [3]. Bandymas turi būti atliekamas taikant normas, kurios yra lygiavertės rekomenduotinoms didžiausioms naudojimo lauke normoms.Bandymo metodikaTam tikrais atvejais bandymas turėtų būti atliekamas laikantis tam tikrų metodikų, atitinkančių bent Setac (Dokumente, nustatančiame pesticidų bandymų su atsitiktinai paveiktais nariuotakojais tvarką) pateiktus reikalavimus.8.4. Poveikis sliekams8.4.1. Ūmus toksinis poveikisBandymo tikslasBandymu turėtų būti nustatytas veikliosios medžiagos LC50 dydis sliekams, o jei įmanoma – didžiausia koncentracija, nesukelianti mirtingumo, ir mažiausia koncentracija, sukelianti šimtaprocentinį mirtingumą, taip pat turi būti ištirtas pastebėtas poveikis jų morfologijai ir elgesiui.Būtinos sąlygosPoveikis sliekams turi būti ištirtas, kai preparatai, į kurių sudėtį įeina veiklioji medžiaga, naudojami dirvai arba gali užteršti dirvožemį.Bandymo metodikaBandymą reikia atlikti pagal Komisijos direktyvos 88/302/EEB [4], devintą kartą derinančios su technikos pažanga Tarybos direktyvą 67/548/EEB dėl įstatymų ir kitų teisės aktų, reglamentuojančių pavojingų medžiagų klasifikavimą, pakavimą ir ženklinimą etiketėmis, suderinimo, C dalį: Dirbtinio dirvožemio bandymu nustatomas toksinis poveikis sliekams.8.4.2. Pusiau mirtinas poveikisBandymo tikslasBandymu turėtų būti nustatytas NPK ir poveikis augimui, dauginimuisi bei elgesiui.Būtinos sąlygosKai, remiantis rekomendacijomis dėl preparatų, į kurių sudėtį įeina veiklioji medžiaga, naudojimo būdo arba veikliosios medžiagos reakcija dirvožemyje bei galimais reakcijos rezultatais (DT90 > 100 dienų), galima numatyti, jog veiklioji medžiaga ar dideli metabolitų, skilimo ar reakcijos produktų kiekiai gali nuolat ar pakartotinai daryti poveikį sliekams, tik ekspertai turi nuspręsti, ar reikalingas bandymas dėl pusiau mirtino poveikio.Bandymo sąlygosBandymas turi būti atliekamas su Eisenia foetida.8.5. Poveikis dirvos atsitiktinai paveiktiems mikroorganizmamsBandymo tikslasBandymu turėtų būti gauta pakankamai duomenų įvertinti veikliosios medžiagos poveikį mikrobiologinei veiklai pagal azoto ir anglies mineralizacijos procesus.Būtinos sąlygosBandymas būtinas, kai preparatai, į kurių sudėtį įeina veiklioji medžiaga, įterpiami į dirvą arba kai gali užteršti dirvožemį. Kai veiklioji medžiaga skirta dirvožemio sterilizavimo preparatams, reikia atlikti tyrimus, kuriais galima apskaičiuoti atsistatymo po preparato panaudojimo greitį.Bandymo sąlygosDirvožemio mėginiai tyrimui turi būti neseniai paimti iš dirbamos žemės. Dirvoje, iš kurios imami mėginiai, per pastaruosius dvejus metus neturi būti naudotos jokios medžiagos, galinčios ilgam laikui gerokai pakeisti dirvožemio mikrobų populiacijos įvairovę arba jų lygį.Bandymo metodikaSetac – Pesticidų išlikimo aplinkoje ir ekotoksiškumo įvertinimo tvarka.8.6. Poveikis kitiems atsitiktinai paveiktiems organizmams (floros ir faunos), kuriems gali pakenkti veiklioji medžiagaReikia pateikti duomenų, gautų per ankstesnius bandymus, kuriais buvo nustatomas medžiagos biologinis aktyvumas ir nustatomos dozių ribos (teigiamos ar neigiamos), santrauką, galinčią suteikti informacijos apie galimą poveikį kitoms atsitiktinai paveiktoms floros ir faunos rūšims, kartu kritiškai įvertinant tų duomenų patikimumą nustatant galimą poveikį atsitiktinai paveiktoms rūšims.8.7. Poveikis biologiniams nuotekų valymo būdamsDuomenis apie poveikį biologiniams nuotekų valymo būdams reikia pateikti tada, kai augalų apsaugos produktai, į kurių sudėtį įeina veikliosios medžiagos, gali pakenkti nuotekų valymo įrenginiams."[1] Aplinkos toksikologijos ir chemijos draugija (Setac), 1995. Pesticidų elgesio aplinkoje ir ekotoksiškumo nustatymo tvarka, ISBN 90-5607-002-9.[2] OL L 383, 1992 12 29, p. 113.[3] Iš seminaro Europos normatyvinių tyrimų tipinės savybės (Escort), 1994 m. kovo 28–30 d., ISBN 0-95-22535-2-6.[4] OL L 133, 1988 5 30, p. 1.--------------------------------------------------II PRIEDAS"10. EKOTOKSIKOLOGINIAI TYRIMAIĮžangai) Informacijos, pateiktos kartu su informacija apie veikliąją (-sias) medžiagą (-as), turi pakakti augalų apsaugos produkto poveikiui atsitiktinai paveiktoms rūšims (floros ir faunos) nustatyti, kai jis naudojamas, kaip siūloma. Poveikis gali atsirasti dėl vienkartinio, ilgalaikio ar kartotinio sąlyčio ir gali būti grįžtamasis arba negrįžtamasis.ii) Informacijos apie augalų apsaugos produktą, pateikiamos kartu su informacija apie veikliąją medžiagą turėtų pakakti, kad būtų galima:- tiksliai apibūdinti aplinkos apsaugai skirtus pavojaus simbolius, pavojaus nuorodas bei rizikos ir saugos frazes, kurios turi būti užrašytos ant pakuotės (konteinerių),- tinkamai įvertinti ilgalaikį ir trumpalaikį kenksmingą poveikį atsitiktinai paveiktoms rūšims: populiacijoms, bendrijoms ir procesams,- įvertinti, ar būtinos specialios saugos priemonės atsitiktinai paveiktų rūšių apsaugai.iii) Reikia pranešti apie visus galimus kenksmingus poveikius, nustatytus per įprastinius ekotoksikologinius tyrimus, o kai reikia, atlikti papildomus tyrimus, kad būtų galima nustatyti su veikliąja medžiaga susijusius procesus, įvertinti tų poveikių svarbą ir apie juos pranešti.iv) Apskritai dauguma duomenų apie poveikį atsitiktinai paveiktoms rūšims, kurių reikalaujama įregistruoti augalų apsaugos produktus, turės būti pateikti ir įvertinti dėl veikliosios (-iųjų) medžiagos (-ų) įtraukimo į I priedą. Nustatant poveikį atsitiktinai paveiktoms rūšims, dažniausiai remiamasi informacija apie medžiagos išlikimą ir elgesį aplinkoje, surinkta ir pateikta pagal 9.1–9.3 punktus, ir apie likučių kiekį augaluose, surinkta ir pateikta pagal 8 punktą, nes šioje informacijoje sukaupti duomenys apie galimo ar tikro poveikio pobūdį ir mastą. Galutiniai PKA įvertinimai turi būti suderinti atsižvelgus į skirtingas organizmų grupes, ypač atkreipiant dėmesį į jautriausių rūšių biologiją.Toksikologiniai tyrimai ir duomenys, pateikiami pagal 7.1 punktą, suteikia esminę informaciją apie toksiškumą stuburinių rūšims.v) Tam tikrais atvejais, bandymai turėtų būti parengti ir duomenys išanalizuoti taikant atitinkamus statistinius metodus. Visi statistinės analizės duomenys turėtų būti tiksliai pranešami (pvz., visi vertinimai pateikiami taškais, nurodant paklaidos intervalus, dydžiai nurodomi tiksliais skaičiais, o ne konstatuojant reikšminga ar nereikšminga).vi) Kai tyrimui naudojamos skirtingos dozės, reikia pranešti apie dozės ir kenksmingo poveikio santykį.vii) Jei būtinai reikia duomenų apie poveikį, kad būtų galimą nuspręsti, ar reikia atlikti tyrimą, ar ne, tokie duomenys turėtų būti gauti pagal III priedo 9 punkto nuostatas.Vertinant poveikį organizmams, būtina įsigilinti į visą svarbią informaciją apie augalų apsaugos produktą ir veikliąją medžiagą. Naudingas šių vertinimų metodas pateikiamas EPPO/Europos Tarybos schemose kenksmingam poveikiui aplinkai įvertinti [1]. Kur svarbu, reikėtų naudotis parametrais, numatytais šiame skirsnyje. Kai duomenys rodo, kad preparatas yra toksiškesnis negu veiklioji medžiaga, atitinkami toksiškumo/poveikio koeficientai turi būti apskaičiuojami pagal augalų apsaugos produkto toksiškumo duomenis.viii) Nustatant galimą priemaišų įtaką ekotoksikologiniam poveikiui, labai svarbu, kad prie kiekvieno tyrimo duomenų būtų pridedamas išsamus naudojamos medžiagos apibūdinimas (specifikacija), kaip numatyta 1.4 punkte.ix) Kad būtų lengviau vertinti bandymų rezultatus, įvairūs toksiškumo tyrimai turi būti atliekami, jei įmanoma, su ta pačia atitinkamos rūšies veisle.10.1. Poveikis paukščiamsGalimo poveikio paukščiams nereikia tirti tik tais atvejais, kai galima atmesti tiesioginio ar netiesioginio poveikio paukščiams galimybę, tai yra, kai naudojama uždarose patalpose arba žaizdoms gydyti.Reikia nurodyti ūmaus toksiškumo/poveikio koeficientą (TERa), trumpalaikio šėrimo toksiškumo/poveikio koeficientą (TERst) ir ilgalaikio šėrimo toksiškumo/poveikio koeficientą (TERlt), kai:TERa = LD50 (mg v.m./kg kūno svorio)/ETE (mg v.m./kg kūno svorio)TERst = LC50 (mg v.m./kg maisto)/ETE (mg v.m./kg maisto)TERlt = NPK (mg v.m./kg maisto)/ETE (mg v.m./kg maisto),kur ETE apskaičiuotas teorinis poveikis.Tiriant palečių, granulių ar beicuotų sėklų poveikį, reikia nurodyti v.m. kiekį kiekvienoje paletėje, granulėje ar sėkloje, taip pat veikliosios medžiagos LD50 proporciją 100 dalelių ir viename dalelių grame. Turi būti nurodytas palečių arba granulių dydis bei forma.Tiriant jauko poveikį, reikia nurodyti v.m. koncentraciją jauke (mg/kg).10.1.1. Ūmus oralinis toksiškumasBandymo tikslasBandymu turėtų būti nustatyta, jei įmanoma, LD50 dydis, mirtina ribinė dozė, reakcijos ir atsistatymo trukmė, NOEL bei turi apimti tam tikrus bendrus patologijos duomenis.Būtinos sąlygosApie preparatų ūmų oralinį toksiškumą reikia pranešti tais atvejais, kai veikliųjų medžiagų TERa arba TERst paukščiuose yra nuo 10 iki 100 arba kai bandymų su žinduoliais rezultatai rodo, jog preparatai daug toksiškesni negu veiklioji medžiaga, jei negalima įrodyti, kad tiesioginis paukščių sąlytis su augalų apsaugos produktu yra neįmanomas.Bandymo sąlygosTyrimas turi būti atliekamas su pačiomis jautriausiomis rūšimis, kurios atrenkamos per tyrimus, numatytus II priedo 8.1.1 arba 8.1.2 punkte.10.1.2. Bandymas izoliatoriuje (narve) arba laukeBandymo tikslasBandymu bus gauta pakankamai duomenų nustatyti kenksmingumo pobūdį ir mastą praktinio naudojimo sąlygomis.Būtinos sąlygosKai TERa ir TERst yra > 100 ir kai kitais veikliosios medžiagos tyrimais (pvz., dauginimosi tyrimu) nenustatyta jokių kenksmingumo požymių, kitų tyrimų atlikti nereikia. Kitais atvejais apie kitų tyrimų reikalingumą sprendžia ekspertai. Jei reikia, ekspertai atsižvelgs į veikliosios medžiagos elgesį pašaruose, atmetimo reakciją, alternatyvų pašarą, tikrąją likučių sudėtį maiste, junginio išlikimą organizme per visą vegetaciją, preparato ar juo apdoroto produkto skilimą, maisto kenksmingumo laipsnį, organizmo savybes priimti jauką, granules ar beicuotas sėklas ir biokoncentracijos galimybę.Bandymai izoliatoriuje arba lauke turi būti atliekami ir apie juos pranešama, kai TERa ir TERst 10 arba TERlt 5, jei pagal 10.1.3. punktą atliktais tyrimais neįmanoma atlikti galutinio vertinimo.Bandymo sąlygosPrieš atliekant šiuos tyrimus, pareiškėjas turėtų gauti kompetentingų institucijų sutikimą dėl tyrimo tipo ir sąlygų.10.1.3. Tikimybė, kad paukščiai gali palesti jauko, granulių arba beicuotų sėklųBandymo tikslasBandymu bus gauta pakankamai duomenų įvertinti galimybę sunaudoti apsaugos produktą arba juo apdorotus augalinius produktus.Būtinos sąlygosBandymus reikia atlikti norint nustatyti, ar paukščiams tinka beicuotos sėklos, paletės, granulių formos jaukas ir preparatai, kuriuose TERa 10.10.1.4. Antrinio apnuodijimo poveikisNuspręsti, ar reikia ištirti antrinio apnuodijimo poveikį, turi ekspertai.10.2. Poveikis vandens organizmamsBūtina ištirti galimą poveikį vandens rūšims, išskyrus tuos atvejus, kai vandens organizmų sąlyčio su veikliąja medžiaga galimybė gali būti atmesta.TERa ir TERlt turi būti nurodomi, kai:TERa = ūmus LC50 (mg v.m./l)/realus blogiausias atvejis PECsw (pradinis arba trumpalaikis, mg v.m./l)TERlt = lėtinis NPK (mg v.m./l)/ilgalaikis PECsw (mg v.m./l)10.2.1. Ūmus toksiškumas žuvims, vandens bestuburiams arba poveikis dumblių augimuiBūtinos sąlygosJei pats augalų apsaugos produktas gali užteršti vandenį, bandymai dažniausiai turėtų būti atliekami su viena iš trijų vandens organizmų grupių rūšių, kaip minima II priedo 8.2 punkte (žuvys, vandens bestuburiai ir dumbliai). Tačiau, jei iš turimos informacijos galima daryti išvadą, kad viena šių grupių yra akivaizdžiai jautresnė už kitas, bandymus reikia atlikti tik su jautriausiomis atitinkamų grupių rūšimis.Bandymas turi būti atliekamas, kai:- iš duomenų apie veikliąją medžiagą negalima nuspėti augalų apsaugos produkto ūmaus toksiškumo, o tai ypač svarbu, kai į preparato sudėtį įeina dvi ar daugiau veikliųjų medžiagų arba į jį įeina tirpikliai, emulsikliai, paviršiaus aktyviosios medžiagos, dispergatoriai, trąšos, kurios gali padidinti toksiškumą, palyginti su veikliąja medžiaga, arba- skirta naudoti vandenyje,jei negalima atlikti tinkamų tyrimų pagal 10.2.4 punktą.Bandymo sąlygos ir metodikosTaikomos tam tikros nuostatos pagal atitinkamus II priedo 8.2.1, 8.2.4 ir 8.2.6 punktus.10.2.2. Mikrokosmų ir mezokosmų tyrimasBandymo tikslasBandymu turi būti gauta pakankamai duomenų esminiam poveikiui vandens organizmams lauko sąlygomis nustatyti.Būtinos sąlygosKai TERa 100 arba kai TERlt 10, nuspręsti, ar reikalingas mikrokosmų ar mezokosmų tyrimas, turi ekspertai. Šis sprendimas bus priimtas atsižvelgiant į visus papildomus duomenis, visų pirma į rezultatus, kurių reikalaujama pagal II priedo 8.2 punkto ir 10.2.1 punkto nuostatas.Bandymo sąlygosPrieš atlikdamas šiuos tyrimus, pareiškėjas turi gauti kompetentingų institucijų sutikimą dėl konkrečių tyrimo tikslų, o vėliau – apie atliktino tyrimo tipą ir sąlygas.Atliekant tyrimą reikėtų atkreipti dėmesį į didžiausią galimą poveikį, atsirandantį dėl tiesioginio preparato naudojimo, krypties, drenažo arba nutekėjimo. Tyrimas turi trukti tiek laiko, kiek reikia visiems poveikiams nustatyti.Bandymo metodikaAtitinkamos metodikos yra pateikiamos:SETAC – Dokumente, nustatančiame pesticidų bandymų su gėlojo vandens mezokosmomis tvarką/Seminaras Huntingdone, 1991 m. liepos 3 ir 4 d.arbaGėlojo vandens lauko bandymai cheminių medžiagų kenksmingumui nustatyti – Europos seminaras apie gėlojo vandens lauko bandymus (EWOFFT).10.2.3. Duomenys apie likučius žuvyseBandymo tikslasBandymu bus gauta pakankamai duomenų galimam likučių susikaupimui žuvyse nustatyti.Būtinos sąlygosApskritai duomenys yra gaunami iš biokoncentracijos tyrimų su žuvimis.Jei biokoncentracija buvo stebėta per tyrimą, atliktą pagal II priedo 8.2.3. punktą, nuspręsti, ar reikia atlikti ilgalaikį mikrokosmų ar mezokosmų tyrimą siekiant nustatyti maksimalų galimą likučių kiekį, turi ekspertai.Bandymų metodikaSETAC – Dokumentas, nustatantis pesticidų bandymų su gėlojo vandens mezokosmomis normatyvus/Seminaras Huntingdon, 1991 m. liepos 3 ir 4 d.10.2.4. Papildomi tyrimaiAtlikti konkrečių augalų apsaugos produktų tyrimus, aptariamus II priedo 8.2.2 ir 8.2.5 punktuose, gali tekti tuomet, kai neįmanoma padaryti išvadų iš duomenų, gautų pagal atitinkamus veikliosios medžiagos tyrimus.10.3. Poveikis kitiems sausumos stuburiniams, išskyrus paukščiusGalimo poveikio laukinėms stuburinių rūšims nereikia tirti tada, kai galima įrodyti, kad tiesioginis ar netiesioginis kitų sausumos stuburinių, išskyrus paukščius, poveikis su preparatu nėra įmanomas. TERa, TERst ir TERlt turi būti nurodomi, kai:TERa = LD50 (mg a.m./kg kūno svorio)/ETE (mg v.m./kg kūno svorio)TERst = apylėtis NOEL (mg v.m./kg maisto)/ETE (mg v.m./kg maisto)TERlt = lėtinis NOEL (mg v.m./kg maisto)/ETE (mg v.m./kg maisto),kur ETE apskaičiuotas teorinis poveikis.Kenksmingumo šioms rūšims nustatymo tvarka iš esmės yra ta pati, kaip ir paukščiams. Faktiškai kitus bandymus atlikti reikia nedažnai, nes tyrimai, atlikti pagal II priedo 5 punktą ir III priedo 7 punktą, suteiktų reikalingą informaciją.Bandymo tikslasBandymu bus gauta pakankamai informacijos kenksmingumo kitiems sausumos stuburiniams, išskyrus paukščius, pobūdžiui ir apimčiai įprastinėmis sąlygomis nustatyti.Būtinos sąlygosKai TERa ir TERst > 100 ir kai kitais tyrimais nenustatyta, kad preparatas kenksmingas, jokių kitų bandymų atlikti nereikia. Kitais atvejais nuspręsti, ar reikia papildomų tyrimų, turi ekspertai. Priimdami šį sprendimą, ekspertai atsižvelgia į veikliosios medžiagos reakciją pašare ar maiste, atmetimo reakciją, alternatyvų pašarą, tikrąją likučių sudėtį pašare ar maiste, junginio patvarumą per visą vegetaciją, preparato arba juo apdoroto produkto skilimą, maisto kenksmingumo laipsnį, organizmų gebėjimą priimti jauką, granules ar beicuotas sėklas bei biokoncentracijos galimybę.Kai TERa ir TERst 10 arba TERlt 5, reikia pranešti apie bandymus izoliatoriuje, lauke ar kitus atitinkamus tyrimus.Bandymo sąlygosPrieš atlikdamas šiuos tyrimus, pareiškėjas turi gauti kompetentingų institucijų sutikimą dėl atliktino tyrimo tipo ir sąlygų bei, ar reikėtų įvertinti antrinio apsinuodijimo poveikį.10.4. Poveikis bitėmsGalimo poveikio bitėms nereikia tirti tada, kai produktas skirtas naudoti tik ten, kur bitės negali patirti poveikio, kaip antai:- saugykloms uždarose patalpose,- sėklų beicavimui nesisteminiais preparatais,- nesisteminių preparatų naudojimui dirvoje,- persodinamų kultūrų ir svogūnėlių beicavimui drėgnu būdu nesisteminiais preparatais,- žaizdų gydymui,- jaukams graužikų naikinimui,- naudojimui šiltnamiuose be dulkintojų.Kenksmingumo dalmenys oraliniam ir kontaktiniam poveikiui (QHO ir QHC) turi būti nurodomi:QHO = dozė/oralinė LD50 (μg v.m. vienai bitei)QHC = dozė/kontaktinė LD50 (μg v.m. vienai bitei),kurdozė = maksimali naudojimo norma, kurią ketinama įregistruoti, gramais veikliosios medžiagos vienam hektarui.10.4.1. Ūmus oralinis ir kontaktinis toksiškumasBandymo tikslasBandymu turėtų būti nustatytas LD50 dydis (per oralinį ir kontaktinį poveikį).Būtinos sąlygosBandymas reikalingas, kai:- į produkto sudėtį įeina daugiau nei viena veiklioji medžiaga,- negalima patikimai numatyti, ar naujosios sudėtinės medžiagos toksiškumas bus toks pat, ar mažesnis negu sudėtinės medžiagos, ištirtos pagal II priedo 8.3.1.1 arba šio punkto nuostatas.Bandymo metodikaBandymas turi būti atliekamas pagal EPPO 170 metodiką.10.4.2. Likučių tyrimasBandymo tikslasBandymu turėtų būti gauta pakankamai informacijos nustatyti galimą augalų apsaugos produkto kenksmingumą bitėms dėl likučių liekančių ant augalų.Būtinos sąlygosKai QHC 50 ir kai negalima įrodyti, kad augaluose nėra pastebimų likučių, galinčių paveikti besimaitinančias bites, arba jei nepakanka informacijos, gautos iš bandymų izoliatoriuje, šiltnamyje ar lauke, ekspertai turi nuspręsti, ar reikia nustatyti likučių poveikį.Bandymo sąlygosReikia nustatyti ir nurodyti vidutinį letalinį laiką (LT50 valandomis) po 24 valandų poveikio likučiams ant lapų, suvytusių per 8 valandas. Kai LT50 yra daugiau nei 8 valandos, jokių papildomų bandymų atlikti nereikia.10.4.3. Tyrimai izoliatoriujeBandymo tikslasBandymu reikėtų gauti pakankamai informacijos nustatyti galimą augalų apsaugos produkto kenksmingą poveikį bičių gyvybingumui ir elgesiui.Būtinos sąlygosKai QHO ir QHC yra < 50, papildomi bandymai nereikalingi, išskyrus tuos atvejus, kai bičių kiaušinėlių ir perų maitinimo bandymas rodo netiesioginį poveikį: uždelstą veikimą arba pasikeitusį bičių elgesį, tokiu atveju bandymai atliekami izoliatoriuje arba lauke.Kai QHO ir QHC yra > 50, bandymą reikia atlikti izoliatoriuje ir (arba) lauke.Kai pagal 10.4.4 punktą bandymas atliekamas lauke ir apie jį pranešama, atlikti bandymą izoliatoriuje nebūtina. Tačiau, jeigu bandymai izoliatoriuje atliekami, apie juos reikia pranešti.Bandymo sąlygosBandymas turėtų būti atliekamas su sveikomis bitėmis. Jei bitės buvo veikiamos, pvz., preparatais prieš erkes, prieš tiriant tą bičių šeimą reikia palaukti keturias savaites.Bandymo metodikaBandymai turi būti atliekami pagal EPPO 170 metodiką.10.4.4. Bandymai laukeBandymo tikslasBandymu turėtų būti gauta pakankamai duomenų nustatyti galimą augalų apsaugos produkto kenksmingą poveikį bičių elgesiui, šeimos gyvybingumui ir vystymuisi.Būtinos sąlygosBandymai lauke turi būti atliekami tada, kai bandymais izoliatoriuje, atliktais remiantis ekspertų sprendimu ir atsižvelgiant į rekomenduojamą naudojimo būdą bei veikliosios medžiagos reakciją, buvo nustatytas didelis poveikis.Bandymo sąlygosBandymas turėtų būti atliekamas su stipriomis sveikomis bičių šeimomis. Jei bitės buvo paveiktos, pvz., preparatais prieš erkes, prieš tiriant šeimą, būtina palaukti keturias savaites. Atliekamų bandymų sąlygos turi atitikti nurodytas naudojimo sąlygas.Bandymų lauke metu pastebėjus specialius poveikius (toksiškumas lervoms, ilgas poveikis, bičių orientacijos sutrikimai), gali prireikti papildomo tyrimo, atliekamo taikant specialius metodus.Bandymo metodikaBandymai turi būti atliekami pagal EPPO 170 metodiką.10.4.5. Bandymai šiltnamyjeBandymo tikslasBandymu turėtų būti gauta pakankamai informacijos nustatyti apnuodyto nektaro arba apnuodytų gėlių poveikį bitėms.Būtinos sąlygosKai tam tikro poveikio negalima ištirti bandymais izoliatoriuje arba lauke, reikėtų atlikti bandymą šiltnamyje, pvz., kai reikia ištirti augalų apsaugos produktus, skirtus augalų apsaugai nuo amarų ir kitų čiulpiančių kenkėjų.Bandymo sąlygosBandymas turėtų būti atliekamas su sveikomis bitėmis. Jei bitės buvo veikiamos, pvz., preparatais prieš erkes, prieš tiriant šeimą būtina palaukti keturias savaites.Bandymo metodikaBandymas turi būti atliekamas pagal EPPO 170 metodiką.10.5. Poveikis kitiems nariuotakojams, išskyrus bitesReikia ištirti augalų apsaugos produktų poveikį atsitiktinai paveiktiems sausumos nariuotakojams (pvz., grobuonims arba kenksmingų organizmų parazitoidams). Informacija, gauta ištyrus šias rūšis, gali būti panaudota ir nurodant galimą toksinį poveikį atsitiktinai paveiktoms rūšims, gyvenančioms toje pačioje aplinkoje.10.5.1. Laboratoriniai, išplėstiniai laboratoriniai ir beveik lauke atliekami bandymaiBandymo tikslasBandymu turėtų būti gauta pakankamai informacijos nustatyti augalų apsaugos produkto toksinį poveikį atrinktoms nariuotakojų rūšims, kurioms skirtas šis produktas.Būtinos sąlygosBandymas nebūtinas, kai itin stiprų toksinį poveikį (> 99 % poveikį organizmams, palyginti su kontrole) galima nustatyti iš turimų duomenų arba kai augalų apsaugos produktas skirtas naudoti tik ten, kur atsitiktinai paveikti nariuotakojai būtų apsaugoti nuo sąlyčio su produktu, kaip antai:- saugyklose uždarose patalpose,- žaizdų gydymui,- jaukams graužikų naikinimui.Bandymas reikalingas tada, kai pagal II priedo 8.3.2 punkto reikalavimus atlikus laboratorinius tyrimus su maksimaliomis rekomenduojamomis dozėmis, nustatomas didelis poveikis organizmams, palyginti su kontrole. Poveikis konkrečioms tyrimu ištirtoms rūšims laikomas dideliu, kai viršijami ribiniai dydžiai, nustatyti EPPO schemose kenksmingam poveikiui aplinkai įvertinti, jei ribiniai dydžiai konkrečioms rūšims nenurodyti atitinkamo bandymo metodikose.Bandymo taip pat reikia, jeigu:- į produkto sudėtį įeina daugiau nei viena veiklioji medžiaga,- negalima patikimai numatyti, kad naujosios sudėtinės medžiagos toksiškumas bus toks pat arba mažesnis negu sudėtinės medžiagos, su kuria buvo atliktas bandymas pagal II priedo 8.3.2 punktą arba remiantis šiuo punktu,- pagal numatytą naudojimo būdą arba pagal medžiagos reakciją galima tikėtis ilgalaikio arba kartotinio sąlyčio,- gerokai pakeičiama siūloma paskirtis, pvz., ketinama naudoti ne lauko augalams, bet vaismedžių sodams, o bandymo, ar produktas šiuo atveju tinka, anksčiau nebuvo,- padidinta rekomenduojama naudojimo norma, palyginti su ištirta anksčiau pagal II priedą.Bandymo sąlygosKai tyrimais pagal II priedo 8.3.2 punkto reikalavimus nustatomas didelis poveikis arba kai pakeičiama paskirtis, pvz., preparatas, skirtas lauko augalams, naudojamas vaismedžių sodams, reikia ištirti toksinį poveikį dar dviem atitinkamoms rūšims ir pranešti gautus duomenis. Tačiau tai neturi būti tos rūšys, kurios jau atitinkamai ištirtos pagal II priedo 8.3.2 punktą.Naujojo mišinio arba sudėtinės medžiagos toksiškumas visų pirma turėtų būti nustatytas dviem jautriausioms rūšims, nustatytoms per ankstesnius tyrimus, kai ribiniai dydžiai buvo viršyti, tačiau poveikis vis tiek išliko mažesnis negu 99 %. Tada bus galima palyginti; jei naujasis mišinys ar sudėtinė medžiaga pasirodys gerokai toksiškesni, reikės atlikti bandymus su dviem rūšimis, kurioms numatytas produktas.Bandymų intensyvumas turi prilygti maksimaliam leistinam naudojimo intensyvumui. Turėtų būti taikomas bandymų sekos metodas, t. y. atliekamas laboratorinis, o jei reikia, išplėstinis laboratorinis bandymas ir (arba) lauko bandymas.Jei produktas naudojamas daugiau negu vieną kartą per sezoną, intensyvumas turėtų būti dvigubai didesnis negu rekomenduojama, jei tokios informacijos nėra gauta iš tyrimų, atliktų pagal II priedo 8.2.3 punktą.Kai pagal nurodytą naudojimo būdą ar produkto reakciją galima numatyti, kad poveikis bus ilgalaikis ar kartotinis (pvz., produktas turi būti naudojamas daugiau negu tris kartus per sezoną su 14 dienų ar trumpesnėmis pertraukomis), tik ekspertai gali nuspręsti, ar reikia kitų bandymų po pradinio laboratorinio bandymo, per kurį sudaromas siūlomo naudojimo modelis. Šie bandymai gali būti atliekami laboratorijoje arba pusiau lauke. Kai bandymas atliekamas laboratorijoje, turėtų būti naudojamas tikras substratas, pvz., augalinė medžiaga arba natūralus dirvožemis. Tačiau atlikti lauko bandymus gali būti naudingiau.Bandymo metodikaJei reikia, bandymai turėtų būti atliekami pagal tam tikras metodikas, atitinkančias bent tuos reikalavimus, kuriuos numato Setac – Dokumentas, nustatantis pesticidų bandymų su atsitiktinai paveiktais nariuotakojais tvarką.10.5.2. Lauko bandymaiBandymo tikslasBandymais turėtų būti gauta pakankamai informacijos nustatyti augalų apsaugos produkto kenksmingą poveikį nariuotakojams lauko sąlygomis.Būtinos sąlygosKai laboratorijoje ir pusiau lauko sąlygomis atliktais bandymais nustatomas didelis poveikis arba kai pagal rekomenduojamą naudojimo būdą arba preparato reakciją galima numatyti ilgalaikį arba kartotinį sąlytį, tik ekspertai gali nustatyti, ar būtinas išsamesnis bandymas, kad būtų galima tiksliai įvertinti kenksmingumo laipsnį.Bandymo sąlygosNorint nustatyti realų blogiausią atvejį, bandymai turi būti atliekami tipiškomis žemės ūkio sąlygomis ir laikantis naudojimo rekomendacijų.Visi bandymai turėtų būti atliekami nepažeidžiant toksiškumo standarto.Bandymo metodikaJei reikia, bandymai turėtų būti atliekami pagal tam tikras metodikas, atitinkančias bent tuos reikalavimus, kuriuos numato SETAC – Dokumentas, nustatantis pesticidų bandymų su atsitiktinai paveiktais nariuotakojais tvarką.10.6. Poveikis sliekams ir kitiems atsitiktinai paveiktiems dirvos makroorganizmams, kuriems, manoma, gali būti pakenkta10.6.1. Poveikis sliekamsPranešti apie galimą poveikį sliekams reikia visada, išskyrus tuos atvejus, kai galima įrodyti, kad tiesioginis ar netiesioginis sliekų sąlytis su preparatu yra negalimas.TERa ir TERlt turi būti nurodomi, kai:TERa = LC50 (mg v.m./kg)/realus blogiausias atvejis PECs (pradinis arba trumpalaikis, mg v.m./kg),TERlt = NPK (mg v.m./kg)/ilgalaikis PECs (mg v.m./kg).10.6.1.1. Ūmaus toksiškumo bandymaiBandymo tikslasBandymu turėtų būti nustatyta LC50, jei įmanoma – didžiausia koncentracija, nesukelianti mirtingumo, ir mažiausia koncentracija, sukelianti šimtaprocentinį mirtingumą, ir ištirtas pastebėtas poveikis morfologijai ir elgesiui.Būtinos sąlygosŠių bandymų reikia tik tada, kai:- į produkto sudėtį įeina daugiau nei viena veiklioji medžiaga,- naujos sudėtinės medžiagos toksiškumas negali būti tiksliai nustatytas pagal sudėtinę medžiagą, su kuria buvo atliktas bandymas pagal II priedo 8.4 punktą arba remiantis šiuo punktu.Bandymo metodikaBandymai turi būti atliekami taikant EPBO 207 metodą.10.6.1.2. Bandymai pusiau mirtinam poveikiui nustatytiBandymo tikslasBandymu turėtų būti nustatytas NPK ir poveikis augimui, dauginimuisi ir elgesiui.Būtinos sąlygosŠių bandymų reikia tik tada, kai:- į produkto sudėtį įeina daugiau negu viena veiklioji medžiaga,- naujos sudėtinės medžiagos toksiškumas negali būti tiksliai nustatytas pagal sudėtinę medžiagą, su kuria buvo atliktas tyrimas pagal II priedo 8.4 punktą arba remiantis šiuo punktu,- padidinta rekomenduojama naudojimo norma, palyginti su ta, kurios buvo laikomasi anksčiau atliekant bandymą.Bandymo sąlygosTaikomos tos pačios nuostatos, kaip ir pagal atitinkamas II priedo 8.4.2 punkto pastraipas.10.6.1.3. Lauko bandymaiBandymo tikslasBandymu turėtų būti gauta pakankamai informacijos nustatyti poveikį sliekams lauko sąlygomis.Būtinos sąlygosKai TERlt < 5, lauko bandymas poveikiui įprastinėmis lauko sąlygomis nustatyti turi būti atliktas lauke ir apie jį pranešta.Ar reikia ištirti likučių kiekį sliekuose, turėtų nuspręsti ekspertai.Bandymo sąlygosReikia parinkti tokias vietas, kur veisiasi gausi sliekų populiacija.Bandymas turi būtų atliktas taikant maksimalią naudojimo normą. Bandymui turi būti naudojamas standartinis toksiškas produktas.10.6.2. Poveikis kitiems atsitiktinai paveiktiems dirvos makroorganizmamsBandymo tikslasBandymu turėtų būti gauta pakankamai informacijos nustatyti augalų apsaugos produkto poveikį makroorganizmams, padedantiems skilti žuvusių augalų ir gyvulių organinei medžiagai.Būtinos sąlygosBandymo atlikti nereikia, kai pagal III priedo 9.1 punktą yra akivaizdu, kad DT90 yra mažesnis negu 100 dienų, arba kai pagal augalų apsaugos produkto pobūdį ir naudojimo būdą sąlytis su šiais organizmais neįvyksta, arba kai veikliosios medžiagos tyrimų, atliktų pagal II priedo 8.3.2., 8.4 ir 8.5. punktų nuostatas, duomenys rodo, kad dirvos makrofaunai, sliekams arba dirvos mikroflorai nebus pakenkta.Kai DT90f dydis, nustatytas sklaidos lauke tyrimais (9.1. punktas), yra > 365 dienos, poveikis organinės medžiagos skilimui turi būti ištirtas ir apie jį pranešta.10.7. Poveikis atsitiktinai paveiktiems dirvos mikroorganizmams10.7.1. Laboratoriniai bandymaiBandymo tikslasBandymu turėtų būti gauta pakankamai duomenų įvertinti augalų apsaugos produkto poveikį mikrobiologinei veiklai pagal azoto ir anglies mineralizacijos procesus.Būtinos sąlygosKai DT90f dydis, nustatytas sklaidos lauke tyrimais (9.1 punktas), yra > 100 dienų, poveikis atsitiktinai paveiktiems dirvos mikroorganizmams turi būti ištirtas laboratoriniais bandymais. Tačiau bandymai nebūtini, jei per tyrimus, atliktus pagal II priedo 8.5 punkto nuostatas, nukrypimai nuo kontrolinio dydžio mikrobų biomasės metabolinės veiklos požiūriu po 100 dienų yra < 25 % ir tie duomenys svarbūs konkretaus įregistruotino preparato, naudojimui, pobūdžiui ir savybėms.Bandymo metodikaSetac – Pesticidų išlikimo aplinkoje ir ekotoksiškumo įvertinimo tvarka.10.7.2. Papildomi bandymaiBandymo tikslasBandymu turėtų būti gauta pakankamai duomenų nustatyti augalų apsaugos produkto poveikį mikrobiologinei veiklai lauko sąlygomis.Būtinos sąlygosKai per laboratorinį bandymą išmatuotas veiklumas po 100 dienų nukrypsta nuo kontrolinio daugiau negu 25 %, gali prireikti papildomų bandymų laboratorijoje po stiklu ir (arba) lauke.10.8. Duomenų, gautų per pirmąją biologinę atranką, santraukaReikia pateikti duomenų, gautų per parengiamuosius bandymus, kuriais siekta įvertinti biologinę veiklą bei nustatyti neigiamas arba teigiamas dozių ribas, santrauką, suteikiančią informacijos apie galimą poveikį atsitiktinai paveiktoms faunos ir floros rūšims, taip pat kritiškai įvertinti galimo poveikio svarbą atsitiktinai paveiktoms rūšims.11. 9 IR 10 PUNKTŲ APIBENDRINIMAS IR ĮVERTINIMASTurėtų būti pateikta visų 9 ir 10 punktuose pateiktų duomenų santrauka ir įvertinimas pagal valstybių narių kompetentingų institucijų pateiktą metodiką dėl tokių santraukų ir vertinimo formos. Ji turėtų apimti išsamų ir kritišką tų duomenų vertinimą laikantis atitinkamų vertinimo ir sprendimų priėmimo kriterijų bei metodikų, ypatingą dėmesį skiriant galimam arba faktiškam kenksmingumui aplinkai ir atsitiktinai paveiktoms rūšims, taip pat duomenų bazės apimtį, kokybę bei patikimumą. Visų pirma turėtų būti išdėstyti šie dalykai:- numatyti pasiskirstymą ir elgesį aplinkoje bei laiko tarpus, per kuriuos šie procesai įvyksta,- nustatyti atsitiktinai paveiktas rūšis ir populiacijas, kurioms produktas gali pakenkti, ir numatyti galimo poveikio mastą,- įvertinti trumpalaikį ir ilgalaikį kenksmingą poveikį atsitiktinai paveiktoms rūšims: populiacijoms, bendrijoms ir procesams,- įvertinti kenksmingumą, turintį įtakos žuvų ir didelių stuburinių arba sausumos grobuonių mirtingumui, neatsižvelgiant į poveikį populiacijoms ar bendrijoms,- nustatyti saugos priemones, kaip išvengti arba sumažinti aplinkos užteršimą ir apsaugoti atsitiktinai paveiktas rūšis."[1] OEPP/EPPO (1993). Sprendimų priėmimo schemos augalų apsaugos produktų poveikiui aplinkai įvertinti. Bulletin OEPP/EPPO Bulletin, 23, 1–154 ir Bulletin 24, 1–87.--------------------------------------------------


title: 1991 m. birželio 18 d. Tarybos direktyva dėl ginklų įsigijimo ir laikymo kontrolės

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

31991L0477

Oficialusis leidinys L 256 , 13/09/1991 p. 0051 - 0058 specialusis leidimas suomių kalba: skyrius 15 tomas 10 p. 0145  specialusis leidimas švedų kalba: skyrius 15 tomas 10 p. 0145

		Tarybos direktyva1991 m. birželio 18 d.dėl ginklų įsigijimo ir laikymo kontrolės(91/477/EEB)EUROPOS BENDRIJŲ TARYBA,atsižvelgdama į Europos ekonominės bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 100a straipsnį,atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą [1],bendradarbiaudama su Europos Parlamentu [2],atsižvelgdama į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [3],kadangi Sutarties 8a straipsnis numato, kad vidaus rinka turi būti sukurta ne vėliau kaip iki 1992 m. gruodžio 31 d.; kadangi vidaus rinka apima teritoriją be vidaus sienų, kurioje pagal Sutarties nuostatas užtikrinamas laisvas prekių, žmonių, paslaugų ir kapitalo judėjimas;kadangi 1984 m. birželio 25–26 d. susitikime Fontenblo Europos Vadovų Taryba aiškiai nustatė tikslą prie Bendrijos vidaus sienų panaikinti visus policijos ir muitinės formalumus;kadangi tikrinimų ir formalumų visiškas panaikinimas prie Bendrijos vidaus sienų yra susijęs su tam tikrų pagrindinių sąlygų įvykdymu; kadangi Komisija baltojoje knygoje "Vidaus rinkos sukūrimas" nurodė, jog asmenų ir gabenamų daiktų saugos tikrinimo panaikinimas, be kita ko, apima ginklams skirtų teisės aktų suderinimą;kadangi panaikinus ginklų laikymo tikrinimą prie Bendrijos vidaus sienų yra būtina priimti veiksmingas taisykles, leidžiančias valstybėse narėse kontroliuoti šaunamųjų ginklų įsigijimą ir laikymą bei jų perdavimą kitai valstybei narei; kadangi dėl to sistemingi tikrinimai prie Bendrijos vidaus sienų turi būti panaikinti;kadangi abipusis pasitikėjimas užtikrinant asmenų saugą, kurį tos taisyklės sukurs tarp valstybių narių, bus didesnis, jeigu jos bus paremtos iš dalies suderintais teisės aktais; kadangi dėl to būtų naudinga apibrėžti kategoriją šaunamųjų ginklų, kuriuos privatiems asmenims įsigyti ir laikyti turi būti uždrausta arba kuriems įsigyti ir laikyti reikia oficialaus leidimo, arba kurių įsigijimą ir laikymą reikia deklaruoti;kadangi turint ginklą patekti iš vienos valstybės narės į kitą iš esmės turėtų būti uždrausta; kadangi nukrypti nuo minėtojo draudimo priimtina tik tuomet, kai yra parengta tam tikra tvarka, užtikrinanti, kad valstybėms narėms būtų pranešta apie tai, jog į jų teritoriją bus įvežtas šaunamasis ginklas;kadangi medžioklei ir sportiniam šaudymui reikėtų nustatyti lankstesnes taisykles, siekiant neriboti laisvo asmenų judėjimo labiau nei tai yra būtina;kadangi direktyva neturi poveikio valstybių narių teisei imtis priemonių užkirsti kelią neteisėtai ginklų prekybai,PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:1 SKYRIUSTaikymo sritis1 straipsnis1. Šioje direktyvoje "ginklai" ir "šaunamieji ginklai" vartojami tokiomis reikšmėmis, kokios jiems priskirtos I priede. Šaunamieji ginklai yra klasifikuoti ir apibrėžti šio priedo II skirsnyje.2. Šioje direktyvoje "prekiautojas" – tai bet kuris fizinis ar juridinis asmuo, kuris prekiauja arba kurio veikla visiškai ar iš dalies susijusi su šaunamųjų ginklų gaminimu, prekyba, keitimusi jais, šaunamųjų ginklų nuoma, remontu arba techniniu jų pertvarkymu.3. Šioje direktyvoje asmuo laikomas nuolatiniu gyventoju tos šalies, kurios adresas nurodytas jo gyvenamąją vietą žyminčiame dokumente, pvz., pase ar asmens pažymėjime, kuris tikrinant laikymą arba įsigijimą yra pateikiamas valstybės narės institucijai arba prekiautojui.4. "Europos šaunamojo ginklo leidimas" – tai dokumentas, kurį asmens, teisėtai įsigijusio šaunamąjį ginklą ir juo besinaudojančio, prašymu išduoda valstybės narės valdžios institucijos. Leidimo galiojimo laikas yra ne ilgesnis kaip penkeri metai. Galiojimo laikas gali būti pratęstas. Jeigu jame yra įrašyti D kategorijai priskirti šaunamieji ginklai, ilgiausias leidimo galiojimo laikas yra dešimt metų. Leidime yra įrašoma II priede nurodyta informacija. "Europos šaunamojo ginklo leidimas" – tai dokumentas, kurio negalima perleisti ir kuriame įrašomas(-i) šio leidimo turėtojo laikomas(-i) ir naudojamas(-i) šaunamasis ginklas arba šaunamieji ginklai. Šį leidimą visą laiką privalo turėti šaunamuoju ginklu besinaudojantis asmuo. Leidime nurodoma ne tik tai, kaip pasikeitė šaunamojo ginklo laikymo aplinkybės ar jo charakteristikos, bet ir tai, kad jis buvo pamestas arba pavogtas.2 straipsnis1. Ši direktyva nepažeidžia nacionalinių nuostatų dėl ginklų nešiojimo, medžioklės arba sportinio šaudymo taikymo.2. Šios direktyvos nuostatos netaikomos, kai ginklus ir šaudmenis įsigyja ir juos laiko ginkluotosios pajėgos, policija, valdžios institucijos arba kolekcininkai ir institucijos, ginklais besidominčios kultūriniu ir istoriniu požiūriu, kurias tokiomis yra pripažinusios valstybės narės, kurių teritorijoje jos yra įsisteigusios. Jos taip pat netaikomos atliekant komercinį ginklų ir karinių šaudmenų perdavimą.3 straipsnisValstybės narės atsižvelgdamos į teises, kurios valstybių narių nuolatiniams gyventojams suteiktos pagal 12 straipsnio 2 dalies nuostatas, savo teisės aktuose gali nustatyti griežtesnes nuostatas nei numatytos šioje direktyvoje.2 SKYRIUSTeisės aktų dėl šaunamųjų ginklų suderinimas4 straipsnisBent jau dėl A ir B kategorijų kiekviena valstybė narė reikalauja, kad prieš pradedant jos teritorijoje verstis prekiautojo veikla būtų gautas oficialus leidimas, išduodamas patikrinus bent jau prekiautojo asmeninį ir profesinį patikimumą. Jei tai juridinis asmuo, patikrinamas įmonei vadovaujantis asmuo. Kiekviena valstybė narė, nereikalaujanti, kad prieš pradėdamas jos teritorijoje savo verslą prekiautojas gautų oficialų leidimą, reikalauja deklaruoti prekybą C ir D kategorijų ginklais.Iš kiekvieno prekiautojo reikalaujama, kad jis tvarkytų registracijos knygą, kurioje įrašytų informaciją apie visus savo gautus arba parduotus A, B arba C kategorijos šaunamuosius ginklus, įskaitant tokius duomenis, pagal kuriuos būtų galima ginklą identifikuoti, visų pirma ginklo tipą, markę, modelį, kalibrą ir serijinį numerį, tiekėjo pavadinimą ir adresą bei ginklą įsigijusio asmens adresą ir pavardę. Valstybės narės reguliariai tikrina, ar prekiautojas laikosi šio įsipareigojimo. Prekiautojas registracijos knygą saugo penkerius metus netgi po to, kai nutraukia savo veiklą.5 straipsnisNepažeisdamos 3 straipsnio nuostatų valstybės narės leidžia B kategorijai priskirtus šaunamuosius ginklus įsigyti ir laikyti tik tiems asmenims, kurie turi tam pakankamą pagrindą ir kurie:a) yra 18 metų amžiaus arba vyresni, išskyrus ginklus medžioklei arba sportiniam šaudymui,b) nekelia grėsmės sau patiems, viešajai tvarkai arba visuomenės saugumui.Nepažeisdamos 3 straipsnio nuostatų, valstybės narės C ir D kategorijoms priskirtus šaunamuosius ginklus leidžia laikyti tik asmenims, kurie atitinka šio straipsnio pirmos pastraipos a punkto reikalavimus.Valstybės narės oficialų leidimą laikyti šaunamąjį ginklą gali atimti, jei šio straipsnio pirmos pastraipos b punkto kurio nors reikalavimas nebetenkinamas.Valstybės narės negali drausti savo teritorijoje nuolatos gyvenantiems asmenims laikyti kitoje valstybėje narėje įsigyto ginklo, išskyrus atvejį, kai jos tokį ginklą draudžia įsigyti savo teritorijoje.6 straipsnisValstybės narės imasi visų atitinkamų priemonių, kad uždraustų įsigyti ir laikyti A kategorijai priskirtus šaunamuosius ginklus bei šaudmenis. Tam tikrais atvejais kompetentingos institucijos gali išduoti oficialius leidimus tokiems šaunamiesiems ginklams ir šaudmenims, jei tai neprieštarauja visuomenės saugumui ir viešajai tvarkai.7 straipsnis1. Nė vienas asmuo valstybės narės teritorijoje negali įsigyti B kategorijai priskirto šaunamojo ginklo, jei ta valstybė narė nėra išdavusi asmeniui oficialaus leidimo.Tokio oficialaus leidimo kitos valstybės narės nuolatiniam gyventojui negalima išduoti, jei iš anksto nėra gautas tos valstybės narės sutikimas.2. Nė vienas asmuo valstybės narės teritorijoje negali laikyti B kategorijai priskirto šaunamojo ginklo, jei ta valstybė narė nėra išdavusi asmeniui oficialaus leidimo. Jeigu jis yra nuolatinis kitos valstybės narės gyventojas, apie tai atitinkamai pranešama tai kitai valstybei narei.3. Oficialus leidimas įsigyti ir oficialus leidimas laikyti B kategorijai priskirtą šaunamąjį ginklą gali būti išduotas priėmus vieną administracinį sprendimą.8 straipsnis1. Nė vienas asmuo negali laikyti C kategorijai priskirto šaunamojo ginklo, jei jis apie ginklą nepraneša valstybės narės, kurioje ginklas laikomas, valdžios institucijoms.Valstybės narės numato, kad privaloma deklaruoti visus C kategorijai priskirtus šaunamuosius ginklus, kurie šiuo metu yra laikomi jų teritorijoje, tačiau per metus nuo nacionalinių nuostatų, perkeliančių šios direktyvos nuostatas į nacionalinę teisę, įsigaliojimo apie juos iki šiol nebuvo pranešta.2. Kiekvienas pardavėjas, prekiautojas arba privatus asmuo apie kiekvieną C kategorijai priskirto šaunamojo ginklo perleidimą arba perdavimą praneša valstybės narės, kurioje tai atliekama, valdžios institucijoms, nurodydamas duomenis, pagal kuriuos galima identifikuoti šaunamąjį ginklą ir jį įsigijusį asmenį. Jei tokį šaunamąjį ginklą įsigijęs asmuo yra nuolatinis kitos valstybės narės gyventojas, apie ginklo įsigijimą praneša ta valstybė narė, kurioje jis buvo įsigytas, ir šaunamąjį ginklą įsigijęs asmuo.3. Jei valstybė narė savo teritorijoje draudžia įsigyti ir laikyti B, C arba D kategorijai priskirtą šaunamąjį ginklą arba nustato, kad jam įsigyti ir laikyti reikia gauti oficialų leidimą, ji apie tai praneša kitoms valstybėms narėms, kurios apie tai padaro atitinkamą įrašą kiekviename Europos šaunamojo ginklo leidime, jų išduotame tokiam šaunamajam ginklui pagal 12 straipsnio 2 dalį.9 straipsnis1. Laikantis 6, 7 ir 8 straipsniuose nustatytų įsipareigojimų, A, B arba C kategorijai priskirtą šaunamąjį ginklą leidžiama perduoti asmeniui, kuris nėra nuolatinis nurodytosios valstybės narės gyventojas, kai:- šaunamąjį ginklą įsigyjančiam asmeniui yra išduotas laikantis 11 straipsnio nuostatų oficialus leidimas pervežti ginklą į valstybę, kurioje jis paprastai nuolatos gyvena,- šaunamąjį ginklą įsigyjantis asmuo pateikia raštišką deklaraciją, patvirtinančią ir pagrindžiančią jo ketinimą šaunamąjį ginklą laikyti valstybėje narėje, kurioje jis buvo įsigytas, jeigu toks asmuo įvykdo teisinius reikalavimus, toje valstybėje narėje nustatytus šaunamojo ginklo laikymui.2. Valstybės narės gali išduoti oficialų leidimą savo nustatyta tvarka laikinai perduoti šaunamuosius ginklus.10 straipsnisŠaudmenų įsigijimo ir laikymo taisyklės yra tokios pat kaip ir šaunamųjų ginklų, kuriems jie skirti, įsigijimo ir laikymo taisyklės.3 SKYRIUSGinklų judėjimo Bendrijoje formalumai11 straipsnis1. Nepažeidžiant 12 straipsnio nuostatų šaunamuosius ginklus galima perduoti iš vienos valstybės narės į kitą tik tada, kai yra laikomasi tolesnėse straipsnio dalyse nustatytos tvarkos. Šios nuostatos taip pat taikomos perduodant šaunamuosius ginklus, kai jie parduodami pristatant juos pirkėjui paštu.2. Jei šaunamasis ginklas turi būti perduotas į kitą valstybę narę, iki jo perdavimo suinteresuotas asmuo valstybei narei, kurioje šis šaunamasis ginklas yra, pateikia tokius duomenis:- šaunamąjį ginklą parduodančio arba perleidžiančio ir jį perkančio arba įsigyjančio asmens pavardę ir adresą arba prireikus – jo savininko pavardę ir adresą,- adresą, kuriuo šaunamasis ginklas turi būti nusiųstas arba nugabentas,- siųstinų arba gabentinų šaunamųjų ginklų skaičių,- duomenis, leidžiančius šaunamąjį ginklą identifikuoti, taip pat pažymėjimą, nurodantį, kad šaunamasis ginklas patikrintas pagal 1969 m. liepos 1 d. Konvencijos dėl šaulių ginklų patvirtinimo žymenų abipusio pripažinimo nuostatas,- nurodo, kaip šaunamasis ginklas bus perduotas,- šaunamojo ginklo išsiuntimo ir numatomą jo gavimo datą.Paskutinėse dviejose šios dalies įtraukose nurodytos informacijos galima nepateikti, jeigu šaunamąjį ginklą vienas prekiautojas perduoda kitam prekiautojui.Valstybė narė, ypač atkreipdama dėmesį į saugumą, ištiria sąlygas, kuriomis šaunamasis ginklas turi būti perduotas.Jeigu valstybė narė šaunamąjį ginklą leidžia perduoti, ji išduoda licenciją, kurioje įrašo visus pirmojoje pastraipoje nurodytus duomenis. Ši licencija yra laikoma su šaunamuoju ginklu tol, kol jis pasiekia savo paskirties vietą; ji pateikiama kiekvieną kartą, kai to pareikalauja valstybių narių valdžios institucijos.3. Nereikalaudama iš anksto gauti 2 dalyje nurodyto oficialaus leidimo, kiekviena valstybė narė prekiautojams gali suteikti teisę iš savo teritorijos perduoti kitoje valstybėje narėje įsisteigusiam prekiautojui šaunamuosius ginklus, išskyrus karinius ginklus, kuriems šios direktyvos nuostatos pagal 2 straipsnio 2 dalį yra netaikomos. Šiam tikslui valstybė narė išduoda ne ilgiau kaip trejus metus galiojantį oficialų leidimą, kurį, priėmus motyvuotą sprendimą, bet kada galima paskelbti laikinai negaliojančiu arba panaikinti. Dokumentą, pagrįstą tuo oficialiu leidimu, privalu laikyti su šaunamuoju ginklu tol, kol šis ginklas pasiekia savo paskirties vietą; dokumentą reikia pateikti kiekvieną kartą, kai to pareikalauja valstybių narių valdžios institucijos.Visus šio straipsnio 2 dalies pirmojoje pastraipoje išvardytus duomenis prekiautojas valstybės narės, iš kurios teritorijos turi būti perduodama, valdžios institucijoms praneša ne vėliau kaip perdavimo metu.4. Kiekviena valstybė narė kitai valstybei narei pateikia šaunamųjų ginklų, kuriuos galima leisti perduoti į jos teritoriją be išankstinio šios valstybės narės sutikimo, sąrašą.Šie šaunamųjų ginklų sąrašai perduodami prekiautojams, gavusiems pritarimą šaunamuosius ginklus perduoti šio straipsnio 3 dalyje nustatyta tvarka be išankstinio oficialaus leidimo.12 straipsnis1. Jeigu 11 straipsnyje numatyta tvarka netaikoma, vykstant per kelias ar daugiau valstybių narių šaunamojo ginklo laikyti neleidžiama, jeigu suinteresuotas asmuo nėra gavęs oficialaus kiekvienos tokios valstybės narės leidimo.Valstybės narės tokį oficialų leidimą, kuris turi būti pratęsiamas, gali suteikti vienai arba kelioms kelionėms ne ilgesniam kaip vienerių metų laikotarpiui. Šie oficialūs leidimai įrašomi į Europos šaunamųjų ginklų leidimą, kurį keliautojas privalo pateikti kiekvieną kartą, kai to paprašo valstybių narių valdžios institucijos.2. Nepaisant šio straipsnio 1 dalies nuostatų, medžiotojai, turintys C ir D kategorijų šaunamuosius ginklus, ir šauliai, turintys B, C ir D kategorijų šaunamuosius ginklus, vykdami per dvi ar daugiau valstybių narių tam, kad galėtų užsiimti savo veikla, be išankstinio oficialaus leidimo gali laikyti vieną nurodytajai kategorijai priskirtą šaunamąjį ginklą arba keletą jų, jeigu jie turi Europos šaunamųjų ginklų leidimą, kuriame yra įrašytas toks šaunamasis ginklas arba šaunamieji ginklai, ir jeigu jie gali pagrįsti savo vykimo priežastis, visų pirma pateikdami iškvietimą.Vis dėlto ši išimtis netaikoma, kai vykstama į valstybę narę, kuri nurodytuosius šaunamuosius ginklus draudžia įsigyti ir laikyti arba kuri pagal 8 straipsnio 3 dalį nustato, kad jiems įsigyti ir laikyti reikia oficialaus leidimo; tokiu atveju Europos šaunamųjų ginklų leidime daromas įrašas.Pagal 17 straipsnyje minimą ataskaitą Komisija, pasikonsultavusi su valstybėmis narėmis, taip pat apsvarstys šios dalies antrosios pastraipos nuostatų taikymo padarinius, ypač jų įtaką viešajai tvarkai ir visuomenės saugumui.3. Pagal susitarimus dėl nacionalinių dokumentų abipusio pripažinimo dvi arba keletas valstybių narių gali numatyti lankstesnes nei šiame straipsnyje nustatytosios taisykles judėjimo su šaunamaisiais ginklais jų teritorijoje taisykles.13 straipsnis1. Kiekviena valstybė narė visą savo turimą naudingą informaciją apie galutinį ginklų perdavimą praneša valstybei narei, į kurios teritoriją jie buvo perduoti.2. Visą informaciją, kurią valstybės narės 11 straipsnyje nustatyta tvarka gauna apie šaunamųjų ginklų perdavimus ir 7 straipsnio 2 dalyje bei 8 straipsnio 2 dalyje nustatyta tvarka – apie ne nuolatos gyvenančių toje šalyje gyventojų šaunamųjų ginklų įsigijimą ir laikymą, valstybėms narėms, į kurias ginklai perduodami, jos praneša dar neprasidėjus atitinkamiems perdavimams ir, jei reikia, dar neprasidėjus ginklų perdavimui – tranzito valstybėms narėms.3. Kad būtų taikomos šio straipsnio nuostatos, ne vėliau kaip iki 1993 m. sausio 1 d. valstybės narės sukuria tinklus, skirtus keistis informacija. Jos kitoms valstybėms narėms ir Komisijai praneša, kurios nacionalinės valdžios institucijos yra atsakingos už informacijos perdavimą bei gavimą ir už 11 straipsnio 4 dalyje nurodytų formalumų taikymą.14 straipsnisValstybės narės priima reikiamas nuostatas, draudžiančias perduoti į jų teritoriją:- šaunamąjį ginklą, išskyrus 11 ir 12 straipsniuose numatytus atvejus ir jei yra laikomasi šiuose straipsniuose nustatytų reikalavimų,- kitą, ne šaunamąjį ginklą, jei to nedraudžia atitinkamos valstybės narės nacionaliniai teisės aktai.4 SKYRIUSBaigiamosios nuostatos15 straipsnis1. Valstybės narės prie išorinių Bendrijos sienų sugriežtina ginklų laikymo kontrolę. Jos visų pirma užtikrina, kad vykstantieji iš trečiųjų šalių, ketinantys toliau keliauti į kitą valstybę narę, laikytųsi 12 straipsnio nuostatų.2. Šios direktyvos nuostatos neužkerta kelio valstybei narei arba vežėjui atlikti patikrinimo tada, kai yra įsėdama į transporto priemonę.3. Valstybės narės Komisijai praneša, kokiu būdu yra atliekamas šio straipsnio 1 ir 2 dalyse nurodytas patikrinimas. Komisija išanalizuoja šią informaciją ir pasirūpina, kad ji būtų prieinama visoms valstybėms narėms.4. Valstybės narės praneša Komisijai apie savo teisės aktų nuostatas, įskaitant ginklų įsigijimo ir laikymo tvarkos pakeitimus, jei nacionaliniai teisės aktai yra griežtesni nei minimalūs standartai, kuriuos jos turi patvirtinti. Komisija šią informaciją perduoda kitoms valstybėms narėms.16 straipsnisValstybės narės nustato nuobaudas už nuostatų, priimtų pagal šios direktyvos reikalavimus, nesilaikymą. Šios nuobaudos turi būti veiksmingos, kad skatintų laikytis tokių nuostatų.17 straipsnisPer penkerius metus nuo šios direktyvos nuostatų perkėlimo į nacionalinius teisės aktus dienos Komisija Europos Parlamentui ir Tarybai pateikia ataskaitą apie padėtį, susiklosčiusią taikant šios direktyvos nuostatas, ir prireikus prideda savo pasiūlymus.18 straipsnisValstybės narės tinkamu laiku priima įstatymus, kitus teisės aktus ir administracines nuostatas, būtinus, kad šia direktyva numatytas priemones būtų galima įgyvendinti ne vėliau kaip iki 1993 m. sausio 1 d. Apie priemones, kurių buvo imtasi, jos nedelsdamos praneša Komisijai ir kitoms valstybėms narėms.Valstybės narės, priimdamos šias priemones, daro jose nuorodą į šią direktyvą, arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.19 straipsnisŠi direktyva yra skirta valstybėms narėms.Priimta Liuksemburge, 1991 m. birželio 18 d.Tarybos varduPirmininkasG. Wohlfart[1] OL C 235, 1987 9 1, p. 8 irOL C 299, 1989 11 28, p. 6.[2] OL C 231, 1990 9 17, p. 69 irOL C 158, 1991 6 17, p. 89.[3] OL C 35, 1988 2 8, p. 5.--------------------------------------------------I PRIEDASI. Šioje direktyvoje "ginklas" – tai:- bet kuris šaunamasis ginklas, apibrėžtas šio priedo II skirsnyje,- kiti ginklai, apibrėžti nacionaliniuose teisės aktuose.II. Šioje direktyvoje "šaunamasis ginklas" – tai:A. bet kuris daiktas, priskiriamas vienai iš toliau nurodytų kategorijų, išskyrus tą, kuriam, nors jis ir atitinka apibrėžimo reikalavimus, tačiau dėl vienos iš III skirsnyje išvardytų priežasčių yra taikoma išimtis.A kategorija – Uždrausti šaunamieji ginklai1. Karinės raketos su sprogstamaisiais užtaisais ir jų paleidimo įtaisai.2. Automatiniai šaunamieji ginklai.3. Šaunamieji ginklai, kurie užmaskuoti kaip kiti daiktai.4. Šaudmenys su pramušančiaisiais, sprogstamaisiais arba padegamaisiais sviediniais ir šių šaudmenų sviediniai.5. Pistoletų ir revolverių šoviniai su ekspansyviomis kulkomis ir kulkos tokiems šoviniams, išskyrus atvejus, kai tokius šovinius bei kulkas medžioklei ar sportiniam šaudymui naudoja turintys tam teisę asmenys.B kategorija – Šaunamieji ginklai, kuriems įsigyti reikia oficialaus leidimo1. Pusiau automatiniai arba pertaisomi trumpieji šaunamieji ginklai.2. Vienašūviai trumpieji šaunamieji ginklai, šaudantys centrinio įskėlimo šoviniais.3. Vienašūviai trumpieji šaunamieji ginklai, kurių visas ilgis yra mažesnis kaip 28 cm, šaudantys žiedinio įskėlimo šoviniais.4. Pusiau automatiniai ilgieji šaunamieji ginklai, kurių dėtuvėje ir šovinio lizde kartu telpa daugiau nei trys šoviniai.5. Pusiau automatiniai ilgieji šaunamieji ginklai, kurių dėtuvėje ir šovinio lizde kartu telpa ne daugiau kaip trys šoviniai, jeigu jų dėtuvė nuimama arba ginklo konstrukcija neužtikrina galimybės su paprastais įrankiais perdaryti jį į ginklą, kurio dėtuvėje ir šovinio lizde kartu tilptų daugiau kaip trys šoviniai.6. Pertaisomi arba pusiau automatiniai ilgieji lygiavamzdžiai ginklai ne ilgesniais kaip 60 cm vamzdžiais.7. Pusiau automatiniai šaunamieji ginklai, neskirti kariniam naudojimui, kurie yra panašūs į karinius ginklus su automatiniais mechanizmais.C kategorija – Šaunamieji ginklai, kuriuos reikia deklaruoti1. Pertaisomi ilgieji šaunamieji ginklai, išskyrus išvardytuosius B kategorijos 6 punkte.2. Ilgieji šaunamieji ginklai su graižtviniais po kiekvieno šūvio užtaisomais vamzdžiais.3. Pusiau automatiniai ilgieji šaunamieji ginklai, išskyrus išvardytuosius B kategorijos 4–7 punktuose.4. Vienašūviai trumpieji šaunamieji ginklai, kurių bendras ilgis ne mažesnis kaip 28 cm, šaudantys žiedinio įskėlimo šoviniais.D kategorija – Kiti šaunamieji ginklaiVienašūviai ilgieji lygiavamzdžiai ginklaiB. Bet kuri svarbi tokių šaunamųjų ginklų sudedamoji dalis:Užrakto mechanizmas, šovinio lizdas ir vamzdis kiekvienas atskirai yra priskiriami tai šaunamųjų ginklų, į kuriuos jie yra įmontuoti arba numatyti įmontuoti, kategorijai.III. Šiame priede daiktai, kurie atitinka "šaunamojo ginklo" apibrėžimą, neturi būti laikomi tą apibrėžimą atitinkančiais, jeigu jie:a) taikant techninius procesus, dėl kurių garantuoja arba kuriuos pripažįsta oficiali institucija, yra visam laikui padaromi netinkami naudoti;b) yra skirti duoti pavojaus signalui, signalizuoti, žmonėms gelbėti, gyvuliams dobti, medžioti harpūnais (žeberklais) arba skirti naudoti pramoniniams arba techniniams tikslams, jei juos galima panaudoti tik nurodytam tikslui;c) yra laikomi senoviniais ginklais arba jų kopijomis, jei jie nebuvo priskirti pirmiau minėtoms kategorijoms ir jei jiems taikomos nacionalinių įstatymų nuostatos.Laukdamos, kol bus suderinta visoje Bendrijoje, šiame skirsnyje išvardytiems šaunamiesiems ginklams valstybės narės gali taikyti savo nacionalinių įstatymų nuostatas.IV. Šiame priede:a) "trumpasis šaunamasis ginklas" – tai šaunamasis ginklas su ne ilgesniu kaip 30 cm vamzdžiu arba toks, kurio visas ilgis yra ne didesnis kaip 60 cm;b) "ilgasis šaunamasis ginklas" – tai bet kuris kitas šaunamasis ginklas, išskyrus trumpąjį šaunamąjį ginklą;c) "automatinis šaunamasis ginklas" – tai šaunamasis ginklas, kuris, iššovus šovinį, kiekvieną kartą automatiškai užsitaiso ir iš kurio, nuspaudus nuleistuką vieną kartą, galima iššauti daugiau nei vieną šovinį;d) "pusiau automatinis šaunamasis ginklas" – tai šaunamasis ginklas, kuris iššovus šovinį kiekvieną kartą automatiškai užsitaiso ir iš kurio, nuspaudus nuleistuką vieną kartą, galima iššauti tik vieną šovinį;e) "pertaisomas šaunamasis ginklas" – tai šaunamasis ginklas, kuris yra sukonstruotas taip, kad, iššovus šovinį, ranka atliekamu veiksmu ginklas turi būti užtaisomas iš dėtuvės arba iš būgnelio;f) "vienašūvis šaunamasis ginklas" – tai šaunamasis ginklas be dėtuvės, kuris prieš kiekvieną šūvį užtaisomas ranka įdedant šovinį į šovinio lizdą arba į užtaisymo išėmą vamzdžio drūtgalyje;g) "šaudmenys su pramušančiaisiais sviediniais" – tai kariniai šaudmenys, kurių sviedinys yra su metaliniu apvalkalu ir turi kietą pramušančią šerdį;h) "šaudmenys su sprogstamaisiais sviediniais" – tai kariniai šaudmenys, kurių sviedinys yra su sprogstamuoju užtaisu, sprogstančiu sviediniui atsitrenkus į kliūtį;i) "šaudmenys su padegamaisiais sviediniais" – tai kariniai šaudmenys, kurių sviedinys yra su cheminiu mišiniu, užsiliepsnojančiu, kai susimaišo su oru arba atsitrenkia į kliūtį.--------------------------------------------------II PRIEDASEUROPOS ŠAUNAMŲJŲ GINKLŲ LEIDIMASLeidime turi būti šie skyriai:a) turėtojo tapatybę nurodantis skyrius;b) ginklo arba šaunamojo ginklo identifikavimo skyrius, įskaitant nuorodą į direktyvoje apibrėžtą kategoriją;c) skyrius, kuriame nurodytas leidimo galiojimo laikas;d) leidimą išduodančios valstybės narės reikmėms skirtas skyrius (oficialių leidimų tipas ir nuorodos į juos ir t. t.);e) kitų valstybių narių darytiniems įrašams skirtas skyrius (oficialūs leidimai atvykti į jos teritoriją ir t. t.);f) šie įrašai:"Šiame leidime nurodyta teisė vykti į kitą valstybę narę turint vieną ar keletą B, C arba D kategorijai priskirtų šaunamųjų ginklų įgyjama tada, kai iš jau aplankytos valstybės narės iš anksto yra gautas vienas arba keletas atitinkamų oficialių leidimų. Europos šaunamojo ginklo leidime gali būti padarytas įrašas apie tokį arba tokius leidimus.Pirmiau nurodytas iš anksto gaunamas oficialus leidimas iš esmės nėra būtinas, kai su C arba D kategorijos šaunamuoju ginklu vykstama medžioti arba kai su B, C ar D kategorijos šaunamuoju ginklu vykstama dalyvauti sportinio medžioklinio šaudymo renginiuose, jei vykstantis asmuo turi leidimą šaunamiesiems ginklams ir gali nurodyti savo kelionės priežastį."Jeigu valstybė narė, laikydamasi 8 straipsnio 3 dalies nuostatų, kitą valstybę narę informuoja, kad laikyti tam tikrus B, C arba D kategorijai priskirtus šaunamuosius ginklus yra draudžiama arba jiems įsigyti būtinas oficialus leidimas, yra daromas vienas iš šių įrašų:"Vykti į … (nurodoma (-os) valstybė (-ės)) su šaunamuoju ginklu … (identifikavimas) yra draudžiama.""Norint vykti į … (nurodoma (-os) valstybė (-ės)) su šaunamuoju ginklu … (identifikavimas) būtina gauti oficialų leidimą."--------------------------------------------------