title: 2009 m. liepos 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2009/57/EB dėl ratinių žemės ar miškų ūkio traktorių konstrukcijų, saugančių apvirtimo atveju (Tekstas svarbus EEE)

text:
3.10.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 261/1

      EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS DIREKTYVA 2009/57/EB
   2009 m. liepos 13 d.
   dėl ratinių žemės ar miškų ūkio traktorių konstrukcijų, saugančių apvirtimo atveju
   (kodifikuota redakcija)
   (Tekstas svarbus EEE)
   EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdami į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 95 straipsnį,
   atsižvelgdami į Komisijos pasiūlymą,
   atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę (1),
   laikydamiesi Sutarties 251 straipsnyje nustatytos tvarkos (2),
   kadangi:

               (1)

               1977 m. birželio 28 d. Tarybos direktyva 77/536/EEB dėl valstybių narių įstatymų, reguliuojančių ratinių žemės ūkio ir miškų ūkio traktorių konstrukcijas, apsaugančias nuo apvirtimo, suderinimo (3) buvo keletą kartų iš esmės keičiama (4). Siekiant aiškumo ir racionalumo minėta direktyva turėtų būti kodifikuota.

               (2)

               Direktyva 77/536/EEB – tai viena iš 1974 m. kovo 4 d. Tarybos direktyvoje 74/150/EEB dėl valstybių narių įstatymų, reglamentuojančių ratinių žemės ūkio ar miškų ūkio traktorių tipo patvirtinimą, suderinimo, pakeistoje 2003 m. gegužės 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2003/37/EB dėl žemės ar miškų ūkio traktorių, jų priekabų ir keičiamos velkamosios įrangos, jų sistemų, sudėtinių dalių ir atskirų techninių mazgų tipo patvirtinimo (5), numatytos EB tipo patvirtinimo sistemos atskirųjų direktyvų, nustatanti techninius dizaino ir konstrukcijos nuostatus žemės ūkio ir miškų ūkio traktorių konstrukcijų, saugančių apvirtimo atveju, atžvilgiu. Šie techniniai nuostatai susiję su valstybių narių įstatymų derinimu, siekiant kiekvienai traktoriaus rūšiai taikyti EB tipo patvirtinimo tvarką, numatytą Direktyvoje 2003/37/EB. Todėl šiai direktyvai taikomos Direktyvoje 2003/37/EB išdėstytos nuostatos dėl žemės ar miškų ūkio traktorių, jų priekabų ir keičiamos velkamosios įrangos, jų sistemų, sudėtinių dalių ir atskirų techninių mazgų.

               (3)

               Ši direktyva neturėtų pažeisti valstybių narių įsipareigojimų, susijusių su direktyvų perkėlimo į nacionalinę teisę ir taikymo pradžios terminais, numatytais X priedo B dalyje,

         PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:
   1 straipsnis
   Ši direktyva taikoma Direktyvos 2003/37/EB 2 straipsnio j punkte apibrėžtiems traktoriams, pasižymintiems tokiomis charakteristikomis:

               a)

               kurių galinės ašies prošvaisa ne didesnė kaip 1 000 mm;

               b)

               kurių pastovus arba reguliuojamas vienos iš varomųjų ašių tarpvėžės plotis 1 150 mm arba didesnis;

               c)

               kuriems gali būti pritvirtintas daugtaškis sukabintuvas nuimamiems padargams ir vilkties sija;

               d)

               kurių masė 1,5–6 tonos, atitinkanti nepakrauto traktoriaus masę, nurodytą Direktyvos 2003/37/EB I priedo 2.1.1 punkte, įskaitant konstrukciją, saugančią apvirtimo atveju, pritvirtintą pagal šios direktyvos nuostatas, ir didžiausių matmenų padangas, kurias yra rekomendavęs gamintojas.

         2 straipsnis
   1.   Kiekviena valstybė narė suteikia EB sudėtinės dalies tipo patvirtinimą kiekvienam konstrukcijos, saugančios apvirtimo atveju, ir jos tvirtinimo prie traktoriaus įtaiso tipui, atitinkančiam konstrukcijos ir bandymų reikalavimus, nustatytus I–V prieduose.
   2.   EB sudėtinės dalies tipo patvirtinimą suteikusi valstybė narė imasi reikiamų priemonių, jeigu tai būtina, ir, jeigu reikia, bendradarbiaudama su kitų valstybių narių kompetentingomis institucijomis, patikrinti, ar produkcijos pavyzdžiai atitinka patvirtintą tipą. Tokie patikrinimai atliekami tik rengiant atsitiktinius tikrinimus.
   3 straipsnis
   Valstybės narės kiekvienam konstrukcijos, saugančios apvirtimo atveju, ir jos tvirtinimo prie traktoriaus įtaisų tipui, kurį jos tvirtina pagal 2 straipsnio nuostatas, traktoriaus ar konstrukcijos, saugančios apvirtimo atveju, gamintojui arba gamintojo įgaliotam atstovui išduoda EB sudėtinės dalies tipo patvirtinimo ženklą, atitinkantį VI priede nustatytą pavyzdį.
   Valstybės narės imasi visų tinkamų priemonių užtikrinti, kad nebūtų naudojami ženklai, galintys kelti painiavą tarp tokių konstrukcijų, kurioms pagal 2 straipsnio nuostatas suteiktas tipo patvirtinimas, ir kitų įtaisų.
   4 straipsnis
   1.   Valstybės narės negali uždrausti pateikti į rinką konstrukcijų, saugančių apvirtimo atveju, arba jų tvirtinimo prie traktoriaus įtaisų dėl priežasčių, susijusių su jų konstrukcija, jeigu konstrukcijos ir įtaisai turi EB sudėtinės dalies tipo patvirtinimo ženklą.
   2.   Vis dėlto valstybė narė gali uždrausti pateikti į rinką konstrukcijas su EB sudėtinės dalies tipo patvirtinimo ženklu, kurios aiškiai neatitinka patvirtinto tipo reikalavimų.
   Tokia valstybė narė nedelsdama praneša kitoms valstybėms narėms ir Komisijai apie priemones, kurių imtasi, ir nurodo priežastis, dėl kurių priimtas toks sprendimas.
   5 straipsnis
   Kiekvienos valstybės narės kompetentingos institucijos kitų valstybių narių kompetentingoms institucijoms per mėnesį nusiunčia tipo patvirtinimo sertifikatų, kurių pavyzdys pateiktas VII priede, užpildytų kiekvienam konstrukcijos, saugančios apvirtimo atveju, tipui, kuriam valstybės narės suteikia tvirtinimą arba atsisako suteikti tvirtinimą, kopijas.
   6 straipsnis
   1.   Jeigu EB sudėtinės dalies tipo patvirtinimą suteikusi valstybė narė nustato, kad kai kurios konstrukcijos, saugančios apvirtimo atveju, ir jų tvirtinimo prie traktoriaus įtaisai, turintys tą patį EB sudėtinės dalies tipo patvirtinimo ženklą, neatitinka tipo, kurį valstybė narė yra patvirtinusi, reikalavimų, ši valstybė narė imasi būtinų priemonių užtikrinti, kad produkcijos pavyzdžiai atitiktų patvirtinto tipo reikalavimus. Šios valstybės narės kompetentingos institucijos kitos valstybės narės kompetentingoms institucijoms praneša apie priemones, kurių imtasi ir kurios, prireikus, jeigu pakartotinai ir šiurkščiai pažeidžiami nustatyti reikalavimai, gali apimti ir EB sudėtinės dalies tipo patvirtinimo paskelbimą netekusius galios. Minėtos institucijos imasi tokių pačių priemonių, jeigu kitos valstybės narės kompetentingos institucijos joms praneša apie reikalavimų nesilaikymą.
   2.   Valstybių narių kompetentingos institucijos per mėnesį viena kitai praneša apie visus EB sudėtinės dalies tipo patvirtinimus, paskelbtus netekusiais galios, ir apie priežastis, dėl kurių tokios priemonės imtasi.
   7 straipsnis
   Kai, remiantis nuostatomis, priimtomis įgyvendinant šią direktyvą, priimamas sprendimas atsisakyti išduoti EB sudėtinės dalies tipo patvirtinimą arba paskelbti šį tipo patvirtinimą netekusiu galios, arba uždrausti pateikimą į rinką arba naudojimą, nurodomos išsamios tokio sprendimo priežastys. Apie tokį sprendimą pranešama suinteresuotai šaliai, kuri kartu informuojama apie savo teisių gynimo priemones pagal valstybėse narėse galiojančius įstatymus ir apie terminus, per kuriuos leidžiama pasinaudoti tokiomis savo teisių gynimo priemonėmis.
   8 straipsnis
   1.   Valstybės narės negali atsisakyti tam tikram traktorių tipui nei suteikti EB tipo patvirtinimą, nei išduoti Direktyvos 2003/37/EB 2 straipsnio u punkte nurodytą dokumentą, nei suteikti nacionalinį tipo patvirtinimą dėl priežasčių, susijusių su konstrukcijomis, saugančiomis apvirtimo atveju, jeigu jos atitinka I–IX priedų reikalavimus.
   2.   Valstybės narės jokiam traktorių tipui negali išduoti Direktyvos 2003/37/EB 2 straipsnio u punkte nurodyto dokumento, jei tas tipas neatitinka šios direktyvos reikalavimų.
   Valstybės narės gali atsisakyti suteikti nacionalinį tipo patvirtinimą bet kuriam traktorių tipui, jei jis neatitinka šios direktyvos reikalavimų.
   9 straipsnis
   Valstybės narės negali atsisakyti įregistruoti, nei uždrausti parduoti, pradėti pirmą kartą eksploatuoti arba naudoti traktorius dėl priežasčių, susijusių su konstrukcijomis, saugančiomis apvirtimo atveju, jeigu jos atitinka I–IX priedų reikalavimus.
   10 straipsnis
   Laikantis EB tipo patvirtinimo nuostatų kiekvienam 1 straipsnyje nurodytam traktoriui turi būti sumontuota konstrukcija, sauganti apvirtimo atveju, atitinkanti I–IV prieduose nustatytus reikalavimus.
   11 straipsnis
   Pakeitimai, būtini siekiant I–IX priedų reikalavimus suderinti su technikos pažanga, priimami laikantis Direktyvos 2003/37/EB 20 straipsnio 3 dalyje nurodytos tvarkos.
   12 straipsnis
   Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų nacionalinės teisės aktų pagrindinių nuostatų tekstus.
   13 straipsnis
   Direktyva 77/536/EEB su pakeitimais, padarytais X priedo A dalyje nurodytais aktais, yra panaikinama nepažeidžiant valstybių narių įsipareigojimų, susijusių su direktyvų perkėlimo į nacionalinę teisę ir taikymo pradžios terminais, nustatytais X priedo B dalyje.
   Nuorodos į panaikintą direktyvą laikomos nuorodomis į šią direktyvą ir skaitomos pagal XI priede pateiktą atitikties lentelę.
   14 straipsnis
   Ši direktyva įsigalioja dvidešimtą dieną nuo jos paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
   Ji taikoma nuo 2010 m. sausio 1 d.
   15 straipsnis
   Ši direktyva skirta valstybėms narėms.

      Priimta Briuselyje 2009 m. liepos 13 d.

            Europos Parlamento vardu

            Pirmininkas

         H.-G. PÖTTERING

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         E. ERLANDSSON

      (1)  OL C 10, 2008 1 15, p. 21.

      (2)  2007 m. rugsėjo 25 d. Europos Parlamento nuomonė (OL C 219 E, 2008 8 28, p. 68) ir 2009 m. birželio 22 d. Tarybos sprendimas.

      (3)  OL L 220, 1977 8 29, p. 1.

      (4)  Žr. X priedo A dalį.

      (5)  OL L 171, 2003 7 9, p. 1.

      PRIEDŲ SĄRAŠAS

                     I PRIEDAS

               EB sudėtinės dalies tipo patvirtinimo sąlygos

                     II PRIEDAS

               Konstrukcijų, saugančių apvirtimo atveju, ir jų tvirtinimo prie traktoriaus įtaisų stiprumo bandymų sąlygos

                     III PRIEDAS

               Bandymų metodikos

                     IV PRIEDAS

               Paveikslai

                     V PRIEDAS

               Konstrukcijos, saugančios apvirtimo atveju (saugus rėmas arba kabina), stiprumo bei šios konstrukcijos tvirtinimo prie traktoriaus įtaisų stiprumo bandymų, susijusių su EB sudėtinės dalies tipo patvirtinimu, ataskaitos pavyzdys

                     VI PRIEDAS

               Ženklinimas

                     VII PRIEDAS

               EB sudėtinės dalies tipo patvirtinimo sertifikato pavyzdys

                     VIII PRIEDAS

               EB tipo patvirtinimo sąlygos

                     IX PRIEDAS

               EB tipo patvirtinimo sertifikato, išduoto traktoriui, priedo dėl konstrukcijos, saugančios apvirtimo atveju (saugi kabina arba rėmas), ir įtaisų, kuriais ši konstrukcija montuojama prie traktoriaus, stiprumo pavyzdys

                     X PRIEDAS

                  A dalis: Panaikinama direktyva su vėlesnių pakeitimų sąrašu
                  B dalis: Perkėlimo į nacionalinę teisę ir taikymo pradžios terminai

                     XI PRIEDAS

               Atitikties lentelė

         I PRIEDAS

            EB sudėtinės dalies tipo patvirtinimo sąlygos

         1.   SĄVOKOS APIBRĖŽTIS

                     1.1.

                     Konstrukcija, sauganti apvirtimo atveju (saugi kabina arba saugus rėmas)
                     Konstrukcija, sauganti apvirtimo atveju (saugi kabina arba saugus rėmas) – tai prie traktoriaus pritvirtinta konstrukcija, kurios pagrindinė paskirtis – pašalinti arba sumažinti pavojus vairuotojui įprastai naudojamo traktoriaus apvirtimo atveju.

                     1.2.

                     1.1 punkte minimoms konstrukcijoms būdinga tai, jog traktoriaus apvirtimo atveju šios konstrukcijos užtikrina, kad būtų išlaikyta pakankamo dydžio laisvoji erdvė vairuotojui apsaugoti.

               2.   BENDRIEJI REIKALAVIMAI

                     2.1.

                     Kiekviena konstrukcija, sauganti apvirtimo atveju, ir jos tvirtinimo prie traktoriaus įtaisas turi būti suprojektuoti ir sukonstruoti taip, kad būti įgyvendinta 1 punkte nustatyta pagrindinė paskirtis.

                     2.2.

                     III priede aprašytais vienu iš dviejų bandymų metodais tikrinama, ar laikomasi pirmiau minėto reikalavimo. Pasirenkant bandymų metodą atsižvelgiama į traktoriaus masę pagal tokius kriterijus:

                                 1 straipsnyje nurodytos masės traktoriams – pagal III priedo B dalyje aprašytą metodą;

                                 didesnės kaip 1,5 tonos, tačiau ne didesnės kaip 3,5 tonų masės traktoriams – pagal III priedo A dalyje aprašytą metodą;

                                 traktoriams su keičiamos padėties vairuotojo vieta (t. y. su keičiamos padėties sėdyne ir vairaračiu) arba su papildomomis sėdynėmis taikomas tik III priedo B dalyje aprašytas bandymų metodas.

               3.   PARAIŠKA EB SUDĖTINĖS DALIES TIPUI PATVIRTINTI

                     3.1.

                     Paraišką, kad konstrukcijoms, saugančioms apvirtimo atveju, ir jų tvirtinimo prie traktoriaus įtaisams dėl jų stiprumo būtų suteiktas EB sudėtinės dalies tipo patvirtinimas, pateikia traktoriaus ar konstrukcijos, saugančios apvirtimo atveju, gamintojas arba jų įgaliotieji atstovai.

                     3.2.

                     Kartu su paraiška patvirtinti EB sudėtinės dalies tipą įteikiama po tris toliau išvardytų dokumentų egzempliorius ir pateikiama tokia informacija:

                                 bendrojo vaizdo brėžinys, nubraižytas pagal jame nurodytą mastelį, arba brėžinyje nurodomi pagrindiniai konstrukcijos, saugančios apvirtimo atveju, matmenys. Šiame brėžinyje visų pirma, būtina pateikti konstrukcijos, saugančios apvirtimo atveju, montavimo sudėtinių dalių detales;

                                 fotografijos, kuriose pateiktas šoninis ir galinis montavimo detalių vaizdas;

                                 saugos konstrukcijos trumpas aprašas, įskaitant konstrukcijos tipo, tvirtinimo prie traktoriaus detalių ir, jeigu reikia plakiravimo detalių, prieigos ir evakuacijos priemonių, vidaus apmušalų, apsaugos priemonių, kad apvirtęs traktorius toliau nesiverstų, bei išsami informacija apie šildymo ir vėdinimo sistemą;

                                 duomenys apie medžiagas, naudojamas konstrukcijos, saugančios apvirtimo atveju, konstrukcijoje bei tvirtinimo elementuose (žr. V priedą).

                     3.3.

                     Traktorius, atitinkantis reprezentacinį traktoriaus, kuriam turi būti patvirtinta saugos konstrukcija, tipą, pristatomas į techninį centrą, atliekantį tipo patvirtinimo bandymus. Šis traktorius turi būti su konstrukcija, saugančia apvirtimo atveju.

                     3.4.

                     EB sudėtinės dalies tipo patvirtinimo turėtojas gali prašyti, kad šis tipo patvirtinimas būtų taikomas ir kitiems traktoriaus tipams. Pirminį EB sudėtinės dalies tipo patvirtinimą suteikusi kompetentinga institucija leidžia taikyti šį patvirtinimą kitam traktoriaus tipui, jeigu patvirtinta konstrukcija, sauganti apvirtimo atveju, ir traktoriaus tipas (-ai), kuriam (-iems) prašoma pradėti taikyti EB sudėtinės dalies tipo patvirtinimą, atitinka šias sąlygas:

                                 traktoriaus masė be balasto, kaip apibrėžta II priedo 1.3 punkte, pamatinę masę, naudojamą atliekant bandymus, viršija ne daugiau kaip 5 %,

                                 tvirtinimo būdas ir traktoriaus komponentai, prie kurių pritvirtinta konstrukcija, yra tapatūs,

                                 bet kokie komponentai, pavyzdžiui, purvasaugiai ir variklio gaubtas, prie kurių galima tvirtinti konstrukciją, saugančią apvirtimo atveju, yra tapatūs,

                                 sėdynės vieta nebuvo pakeista.

               4.   ŽENKLINIMAS

                     4.1.

                     Kiekviena konstrukcija, sauganti apvirtimo atveju, atitinkanti patvirtintą tipą, ženklinama šiais ženklais:

                                 4.1.1.

                                 prekės ženklas arba pavadinimas;

                                 4.1.2.

                                 sudėtinės dalies tipo patvirtinimo ženklas, atitinkantis VI priede nustatytą pavyzdį;

                                 4.1.3.

                                 saugos konstrukcijos serijinis numeris;

                                 4.1.4.

                                 traktoriaus (-ių), kuriam (-iems) skirta saugos konstrukcija, modelis ir tipas (-ai).

                     4.2.

                     Visi šie duomenys turi būti pateikti mažoje plokštelėje.

                     4.3.

                     Šie ženklai turi būti matomi, įskaitomi ir neištrinami.

         II PRIEDAS

            Konstrukcijų, saugančių apvirtimo atveju, ir jų tvirtinimo prie traktoriaus įtaisų stiprumo bandymų sąlygos

         1.   BENDRIEJI REIKALAVIMAI
         1.1.   Bandymų tikslai
         Bandymai, kuriuos atliekant naudojami specialūs stendai, skirti imituoti apkrovoms, veikiančioms saugos konstrukciją traktoriaus apvirtimo atveju. Šie III priede aprašyti bandymai turi suteikti galimybę įvertinti konstrukcijos, saugančios apvirtimo atveju, ir jos tvirtinimo prie traktoriaus įtaisų stiprumą.
         1.2.   Pasirengimas bandymui

                     1.2.1.

                     Konstrukcija, sauganti apvirtimo atveju, turi būti bandoma su to traktoriaus tipu, kuriam ji yra suprojektuota. Traktoriaus gamintojo ir (arba) saugos konstrukcijos gamintojo nurodytu būdu ji turi būti pritvirtinta prie traktoriaus.

                     1.2.2.

                     Bandymams atlikti skirtam traktoriui turi būti sumontuoti visi traktoriaus konstrukcijos serijinės gamybos komponentai, galintys daryti įtaką konstrukcijos, saugančios apvirtimo atveju, stiprumui, arba būti būtini stiprumo bandymui atlikti.
                     Komponentai, galintys kelti pavojų laisvojoje erdvėje, turi būti taip pat pritaikyti, kad būtų galima patikrinti jų atitiktį šio priedo 4.1 punkto reikalavimams.

                     1.2.3.

                     Bandymai turi būti atliekami su nejudančiu traktoriumi.

               1.3.   Traktoriaus masė
         Išmatuota traktoriaus masė W, naudojama formulėje (žr. III priedo A ir B dalis) aukščiui, iš kurio krenta švytuoklės svarmuo, ir gniuždymo jėgai apskaičiuoti – tai bent Direktyvos 2003/37/EB I priedo 2.1.1 punkte apibrėžta masė (t. y. be pasirenkamų priedų, tačiau su aušinimo skysčiu, tepalais, degalais, įrankiais ir vairuotoju), prie kurios pridedama konstrukcijos, saugančios apvirtimo atveju, masė ir atimami 75 kg. Į šią masę neįskaičiuojami papildomi priekiniai arba galiniai traktoriaus balastiniai svarmenys, padangų balastas, pakabinami padargai, pakabinama įranga arba kokios nors specialios paskirties sudėtinės dalys.
         2.   APARATŪRA IR ĮRANGA
         2.1.   Švytuoklės svarmuo

                     2.1.1.

                     Svarmuo dviem grandinėmis arba vieliniais lynais pakabinamas prie švytavimo taškų, esančių ne mažesniame kaip 6 m aukštyje virš žemės. Numatomos priemonės, kad svarmens pakabinimo aukštį ir kampą tarp svarmens ir grandinių arba vielinių lynų būtų galima reguliuoti atskirai.

                     2.1.2.

                     Svarmens masė, be grandinių arba vielinių lynų masės, kuri ne didesnė kaip 100 kg, turi būti 2 000 kg ± 20 kg. Smūgiavimo plokštumos kraštinių ilgis turi būti 680 mm ± 20 mm (žr. IV priedo 4 paveikslą). Svarmuo pripildomas įkrova taip, kad jo sunkio centras būtų pastovus.

                     2.1.3.

                     Numatomos priemonės, kad svarmenį kaip švytuoklę būtų galima atitraukti atgal į aukštį, nustatomą kiekvienam bandymui. Staigaus atpalaidavimo mechanizmas turi būti toks, kad svarmens mostas vyktų nekintant kampui tarp svarmens ir jį laikančių grandinių arba vielinių lynų.

               2.2.   Švytuoklės pakabinimo atramos
         Švytuoklės ašys standžiai pritvirtinamos taip, kad bet kokia kryptimi jos pasislinktų ne daugiau kaip 1 % kritimo aukščio.
         2.3.   Traktoriaus įtvirtinimas

                     2.3.1.

                     Traktorius veržiamuoju ir tempiamuoju įtaisais įtvirtinamas prie atramų, kurios standžiai sujungtos su plastiškai nesideformuojančio betono pagrindu. Atramos tinkamai išdėstomos, kad traktorių būtų galima tvirtinti taip, kaip parodyta IV priedo 5, 6 ir 7 paveiksluose. Atliekant kiekvieną bandymą traktoriaus ratai ir tilto stovai remiasi į plastiškai nesideformuojantį pagrindą.

                     2.3.2.

                     Traktorius tvirtinamas ne tik tempiamaisiais įtaisais ir prie atramų, sujungtų su betono pagrindu, bet ir nustatytų matmenų vieliniais lynais.
                     Šis vielinis lynas – tai bet koks apvalių vijų lynas su pluošto šerdimi, konstrukcijos 6 x 19 pagal ISO 2408. Vardinis vielinio lyno skersmuo yra 13 mm.

                     2.3.3.

                     Lanksčiojo rėmo traktorių centrinė posūkio ašis atliekant priekinės, galinės ir šoninės smūginių apkrovų bei gniuždymo bandymus, jeigu reikia, paremiama stovais ir tvirtinama vieliniais lynais ir, be to, paremiama iš šono, kai atliekamas šoninės smūginės apkrovos bandymas. Priekiniai ir galiniai traktoriaus ratai nebūtinai turi būti vienoje linijoje, jeigu taip patogiau tvirtinti tinkamus vielinius lynus.

               2.4.   Rato paspara ir sija

                     2.4.1.

                     Atliekant šoninės smūginės apkrovos bandymą ratui paremti naudojama sija, kaip parodyta IV priedo 7 paveiksle.

                     2.4.2.

                     Kvadratinė spygliuočių medienos sija, kurios kraštinės ilgis maždaug 150 mm, tvirtinama prie grindų po traktoriaus padangomis iš smūginės apkrovos krypčiai priešingos pusės, kaip parodyta IV priedo 5, 6 ir 7 paveiksluose, padangoms paremti.

               2.5.   Lanksčiojo rėmo traktorių pasparos ir tvirtinimo priemonės

                     2.5.1.

                     Lanksčiojo rėmo traktoriams naudojamos papildomos pasparos ir tvirtinimo priemonės. Jos užtikrina, kad traktoriaus dalis, prie kurios sumontuota saugos konstrukcija, būtų tokia pat nepaslanki kaip ir vientiso rėmo traktoriaus.

                     2.5.2.

                     Specifinės papildomos smūginės apkrovos ir gniuždymo bandymų detalės pateiktos III priede.

               2.6.   Gniuždymo stendas
         IV priedo 8 paveiksle parodytas stendas yra tinkamas, jei maždaug 250 mm pločio standžia sija, universaliomis lankstomis sujungta su apkrovos mechanizmu, žemyn nukreipta apkrova galima spausti konstrukciją, saugančią apvirtimo atveju. Numatomos ašiai tinkamos pasparos, kad gniuždymo apkrova neveiktų traktoriaus padangų.
         2.7.   Matavimų aparatūra

                     2.7.1.

                     Atliekant III priedo A ir B dalyse numatytus bandymus turi būti naudojamas įtaisas, kuriame prie horizontalaus strypo standžiai tvirtinamas slankus trinties lankas didžiausios akimirkinės ir liekamosios deformacijos skirtumui matuoti, kai atliekamas šoninės dalies smūginės apkrovos bandymas.

                     2.7.2.

                     Pirmiau minėti matavimai, atliekant III priedo A dalyje numatytus bandymus, atliekami po laboratorinio bandymo, kuriuo nustatoma, ar kokia nors saugos konstrukcijos dalis atsidūrė III priedo A dalies 2 punkte nurodytoje laisvojoje erdvėje.

                     2.7.3.

                     Atliekant III priedo B dalyje numatytus bandymus, turi būti įranga – galima naudoti fotografavimo įrangą – po laboratorinių bandymų nustatyti, ar kokia nors saugos konstrukcijos dalis, atliekant pirmiau minėtus bandymus, atsidūrė III priedo B dalies 2 punkte nurodytoje laisvojoje erdvėje arba prisilietė prie šios erdvės ribų.

               2.8.   Leistinosios matavimo nuokrypos
         Bandymų metu atliekamiems matavimams taikomos šios leistinosios nuokrypos:

                     2.8.1.

                     bandymo metu matuojamiems ilginiams matmenims (išskyrus 2.8.2. punktą), saugos konstrukcijos ir traktoriaus matmenims, laisvajai erdvei ir traktoriaus padangų deformacijoms, kai traktorius pritvirtintas prie grindų smūginės apkrovos bandymams: ± 3 mm;

                     2.8.2.

                     svarmens, parengto smūginės apkrovos bandymams atlikti, aukščiui: ± 6 mm;

                     2.8.3.

                     išmatuotai traktoriaus masei: ± 20 kg;

                     2.8.4.

                     apkrovai, naudojamai gniuždymo bandymui atlikti: ± 2 %;

                     2.8.5.

                     kampui tarp svarmenį laikančių grandinių arba vielinių lynų smūginės apkrovos taške: ± 2 °.

               3.   BANDYMAI
         3.1.   Bendrieji reikalavimai
         3.1.1.   Bandymų seka

                     3.1.1.1.

                     Bandymų sąrašas ir jų atlikimo seka pateikti toliau (punkto numeris atitinka bandymo numerį, kuris bandymui priskirtas juos aprašant III priedo A ir B dalyse):

                                             1.

                                             galinės dalies smūginės apkrovos bandymas:

                                 1.1,

                                             2.

                                             galinės dalies gniuždymo bandymas:

                                 1.4,

                                             3.

                                             priekinės dalies smūginės apkrovos bandymas:

                                 1.2,

                                             4.

                                             šoninės dalies smūginės apkrovos bandymas:

                                 1.3,

                                             5.

                                             priekinės dalies gniuždymo bandymas:

                                 1.5.

                     3.1.1.2.

                     Jeigu atliekant bandymą veržiamosios įrangos kokia nors dalis pasislenka arba lūžta, bandymas kartojamas.

                     3.1.1.3.

                     Bandymo metu negalima taisyti traktoriaus arba konstrukcijos, saugančios apvirtimo atveju, ar jų reguliuoti.

                     3.1.1.4.

                     Bandymo metu traktoriaus pavarų dėžė perjungiama į neutralią padėtį, o stabdžiai išjungiami.

                     3.1.1.5.

                     Jei traktorius yra su keičiamos padėties vairuotojo vieta (t. y. su keičiamos padėties sėdyne ir vairaračiu), pirmasis smūgis turi būti smogiamas išilgine kryptimi ir į sunkesnįjį galą (daugiau kaip 50 % traktoriaus masės). Vėliau atliekamas to paties galo gniuždymo bandymas. Antrasis smūgis smūgiuojamas į lengvesnįjį galą, o trečiasis – į šoną. Galiausiai atliekamas antrasis gniuždymo bandymas lengvesniajame gale.

               3.1.2.   Tarpvėžės plotis
         Traktoriaus galinių ratų tarpvėžės plotis parenkamas taip, kad bandymo metu konstrukcija, sauganti apvirtimo atveju, nesiremtų į traktoriaus padangas.
         3.1.3.   Nepavojingų sudėtinių dalių pašalinimas
         Visi traktoriaus ir konstrukcijos, saugančios apvirtimo atveju, komponentai, kurie kaip vientisi junginiai užtikrina vairuotojo saugą – įskaitant apsaugą nuo atmosferos poveikio – pristatomos su bandomuoju traktoriumi. Leidžiama išimti priekinių, šoninių ir galinių langų nedūžtamuosius stiklus arba panašias medžiagas ir bet kokius nuimamus skydelius, detales arba reikmenis, kurie nedaro poveikio konstrukcijos stiprumui ir nekelia pavojaus traktoriaus apvirtimo metu.
         3.1.4.   Smūgių kryptis
         Smūgine apkrova veikiama ta traktoriaus pusė, kuri, tikėtina, labiausiai deformuosis. Kai smūgine apkrova veikiamas konstrukcijos, saugančios apvirtimo atveju, galas, pasirenkamas jos kampas, esantis toliausiai nuo šoninės smūginės apkrovos taško, o šia apkrova veikiant tos konstrukcijos priekį, pasirenkamas jos kampas, esantis arčiausiai prie šoninės smūginės apkrovos taško.
         3.1.5.   Padangų slėgiai ir deformacijos
         Į traktoriaus padangų kameras nepilama vandens. Padangų, kurios atliekant įvairius bandymus tvirtinamos, slėgiai ir deformacijos turi atitikti šioje lentelėje nurodytus duomenis:

                     Padangų slėgis (barais)

                     Deformacija (mm)

                     Radialinės padangos

                     Įstrižinės padangos

                     Priekinė

                     Galinė

                     Priekinės

                     Galinės

                     Priekinės

                     Galinės

                     Keturi varantieji ratai, priekiniai ir galiniai ratai vienodo dydžio

                     1,20

                     1,20

                     1,00

                     1,00

                     25

                     25

                     Keturi varantieji ratai, priekiniai ratai mažesni už galinius

                     1,80

                     1,20

                     1,50

                     1,00

                     20

                     25

                     Du varantieji ratai

                     2,40

                     1,20

                     2,00

                     1,00

                     15

                     25

               4.   REZULTATŲ AIŠKINIMAS

                     4.1.

                     Konstrukcija, sauganti apvirtimo atveju, kuri pristatyta EB sudedamosios dalies tipui tvirtinti, laikoma atitinkančia stiprumo reikalavimus, jeigu ji atitinka šias sąlygas:

                                 4.1.1.

                                 konstrukcija nesupleišėja ir neįtrūksta, kaip aprašyta III priedo A ir B dalių 3.1 punkte;

                                 4.1.2.

                                 atliekant III priedo A dalies bandymus: jokia laisvosios erdvės dalis neturi atsidurti už konstrukcija, saugančia apvirtimo atveju, apsaugotos erdvės;
                                 atliekant III priedo B dalies bandymus: į jokią laisvosios erdvės dalį atliekant smūginės apkrovos arba gniuždymo bandymus neturi patekti konstrukcija, sauganti apvirtimo atveju, ir jokia pirmiau minėtos erdvės dalis neturi atsidurti už konstrukcija, saugančia apvirtimo atveju, apsaugotos erdvės, kaip apibrėžta III priedo B dalies 3.2 punkte;

                                 4.1.3.

                                 atliekant III priedo A dalies bandymus: skirtumas tarp didžiausios akimirkinės deformacijos ir liekamosios deformacijos, nurodytos III priedo A dalies 3.3 punkte, neviršija 15 cm;
                                 atliekant III priedo B dalies bandymus: atliekant šoninės smūginės apkrovos bandymą skirtumas tarp didžiausios deformacijos ir liekamosios deformacijos, nurodytos III priedo B dalies 3.3 punkte, neviršija 25 cm.

                     4.2.

                     Neužfiksuota jokių požymių, keliančių vairuotojui pavojų, pavyzdžiui, tam tikro tipo stiklas gali pavojingai sudužti, nepakankamas traktoriaus kabinos lubų arba tos vietos, į kurią vairuotojas gali trenktis galva, kamšalas.

               5.   BANDYMŲ ATASKAITA

                     5.1.

                     Bandymų ataskaita pridedama prie VII priede nurodyto EB sudėtinės dalies tipo patvirtinimo sertifikato. Ataskaita parengiama pagal V priede nurodytą pavyzdį. Į ataskaitą įtraukiama:

                                 5.1.1.

                                 bendras konstrukcijos, saugančios apvirtimo atveju, pavidalo ir jos struktūros aprašas, įskaitant medžiagas ir tvirtinamąsias detales; traktoriaus, prie kurio pritvirtinta saugos konstrukcija, išoriniai matmenys; pagrindiniai vidiniai matmenys; mažiausias atstumas nuo vairaračio; šoninis atstumas nuo vairaračio iki saugos konstrukcijos kraštų; atstumas nuo sėdynės arba sėdynės atskaitos taško iki saugos konstrukcijos lubų arba nuo grindų, jeigu jos yra, iki saugos konstrukcijos lubų; įprastos prieigos ir avarinio išėjimo iš šios konstrukcijos galimybės, kurios nustatomos atsižvelgiant į saugos konstrukcijos sudedamąsias dalis, detalės; šildymo ir, jeigu reikia, ventiliacijos sistemų, detalės;

                                 5.1.2.

                                 kiekvieno specialaus įrenginio, visų pirma skirto apsaugoti traktorių, kad apvirtęs jis nesiverstų kelis kartus iš eilės, detalės;

                                 5.1.3.

                                 trumpas kabinos bet kokios vidinės apdailos, turinčios mažinti vairuotojo galvos arba peties susižeidimo pavojų arba slopinti triukšmą, aprašas;

                                 5.1.4.

                                 nuoroda apie priekinio lango stiklo tipą bei kitus sumontuotus stiklus.

                     5.2.

                     Ataskaitoje turi būti aiškiai nurodytas atliekant bandymus naudotas traktoriaus tipas (modelis, tipas, komercinis aprašas ir t. t.) ir tipai, kuriems skirta saugos konstrukcija.

                     5.3.

                     Jeigu EB sudėtinės dalies tipo patvirtinimas taikomas ir kitam traktoriaus tipui, į ataskaitą turi būti įtraukta tiksli nuoroda į pirminio EB sudėtinės dalies tipo patvirtinimo ataskaitą bei tikslūs nurodymai dėl I priedo 3.4 punkte nustatytų reikalavimų.

         III PRIEDAS

            BANDYMŲ METODIKOS

            A –   I bandymo būdas

         1.   SMŪGINĖS APKROVOS IR GNIUŽDYMO BANDYMAI
         1.1.   Galinės dalies smūginės apkrovos bandymas

                     1.1.1.

                     Traktorius svarmens atžvilgiu statomas tokioje vietoje, kad svarmuo smogtų į konstrukciją, saugančią apvirtimo atveju, tada, kai svarmens smogiamasis paviršius ir jo tvirtinimo grandinės arba vieliniai lynai su vertikale sudaro 20 ° kampą, išskyrus jeigu konstrukcija, sauganti apvirtimo atveju, nuokrypio metu smūginės apkrovos taške su vertikale sudaro didesnį kampą. Šiuo atveju svarmens smogiamasis paviršius reguliuojamas papildomomis grandinėmis taip, kad smūginės apkrovos taške didžiausio nuokrypio metu jis būtų lygiagretus konstrukcijai, saugančiai apvirtimo atveju, o svarmens kabinamųjų grandinių arba vielinių lynų su vertikale kampas liktų 20 °. Turi būti imtasi priemonių, kad svarmuo nenuslystų išilgai to konstrukcijos taško, į kurį atsitrenkia. Svarmens kabinimo aukštis reguliuojamas taip, kad jo sunkio centras kirstų sąlyčio su konstrukcija tašką.
                     Smūginės apkrovos taškas – tai ta konstrukcijos, saugančios apvirtimo atveju, vieta, kuri tikriausiai pirmoji trenktųsi į žemę, jeigu traktorius apvirstų atgal, paprastai tai yra viršutinė konstrukcijos dalis. Svarmens sunkio centro padėtis – tai konstrukcijos, saugančios apvirtimo atveju, viršutinės dalies pločio viena šeštoji, matuojant į vidų nuo vertikalios plokštumos, kuri liečia konstrukcijos, saugančios apvirtimo atveju, viršutinės dalies tolimiausią išorinį tašką ir kuri lygiagreti traktoriaus vidurinei plokštumai.
                     Tačiau, jeigu konstrukcijos, saugančios apvirtimo atveju, galinėje dalyje išlanka prasideda didesniu, kaip pirmiau minėtasis, atstumu į vidinę pusę nuo tos vertikalios plokštumos, smūginės apkrovos taškas išrenkamas išlankos pradžioje, t. y. taške, kuriame ši išlanka liečia traktoriaus vidurinei plokštumai statmeną liniją (žr. IV priedo 9 paveikslą).
                     Jeigu konstrukcijos kyšančios dalies plotas, palyginti su svarmeniu, nepakankamas, prie tos dalies tinkamo storio, pločio ir maždaug 300 mm ilgio plieninė plokštė tvirtinama taip, kad konstrukcijos, saugančios apvirtimo atveju, stiprumas nepasikeistų.

                     1.1.2.

                     Vientiso rėmo traktoriai tvirtinami vieliniais lynais. Vielinių lynų tvirtinimo taškai yra maždaug 2 metrų atstumu už galinės ašies ir 1,5 metro atstumu prieš priekinę ašį. Šie tvirtinimo taškai yra vertikalioje plokštumoje, kurią kerta svarmens sunkio centras, arba daugiau kaip vienas vielinis lynas sukuria atstojamąją jėgą, kaip parodyta IV priedo 5 paveiksle.
                     Vieliniai lynai įtempiami taip, kad traktoriaus priekinių ir galinių padangų deformacijos atitiktų nurodytas II priedo 3.1.5 punkte. Įtempus vielinius lynus prieš galinius traktoriaus ratus ant žemės dedama medinė kvadratinė sija, kurios matmenys yra 150 × 150 mm ir kuri įremiama į ratus ir tvirtinama prie jų.

                     1.1.3.

                     Lanksčiojo rėmo traktorių abi ašys tvirtinamos prie grindų. Tos traktoriaus dalies, prie kurios tvirtinama saugos konstrukcija, ašis laikoma galine ašimi IV priedo 5 paveiksle. Rėmo jungimo taškas paremiamas kvadratine sija, kurios matmenys yra 100 × 100 mm, ir vieliniais lynais stipriai tvirtinamas prie atramų.

                     1.1.4.

                     Svarmuo atgal atitraukiamas taip, kad jo sunkio centro aukštis virš smūginės apkrovos taško būtų skaičiuojamas pagal formulę:
                     H = 125 + 0,020 W
                     čia H – svarmens kritimo aukštis milimetrais, o W – traktoriaus masė, apibrėžta II priedo 1.3 punkte.
                     Tada svarmuo paleidžiamas, kad trenktųsi į saugos konstrukciją.

               1.2.   Priekinės dalies smūginės apkrovos bandymas

                     1.2.1.

                     Traktorius svarmens atžvilgiu statomas tokioje vietoje, kad svarmuo smogtų į konstrukciją, saugančią apvirtimo atveju, tada, kai svarmens smogiamasis paviršius ir jo tvirtinimo grandinės arba vieliniai lynai su vertikale sudaro 20 ° kampą, išskyrus jeigu saugos konstrukcija nuokrypio metu smūginės apkrovos taške su vertikale sudaro didesnį kampą. Šiuo atveju svarmens smogiamasis paviršius reguliuojamas papildomomis grandinėmis taip, kad smūginės apkrovos taške didžiausio nuokrypio metu jis būtų lygiagretus saugos konstrukcijai, o svarmens kabinamųjų grandinių arba vielinių lynų su vertikale kampas liktų 20 °. Turi būti imtasi priemonių, kad svarmuo nenuslystų išilgai to konstrukcijos taško, į kurį atsitrenkia. Svarmens kabinimo aukštis reguliuojamas taip, kad jo sunkio centras kirstų sąlyčio su konstrukcija tašką.
                     Smūginės apkrovos taškas – tai ta saugos konstrukcijos vieta, kuri tikriausiai pirmoji trenktųsi į žemę, jeigu traktorius, važiuodamas į priekį, virstų į šoną, paprastai tai yra viršutinis priekinis konstrukcijos kampas. Svarmens sunkio centro padėtis yra ne toliau kaip 80 mm nuo vertikalios plokštumos, kuri liečia saugos konstrukcijos viršutinės dalies tolimiausią išorinį tašką ir kuri lygiagreti traktoriaus vidurinei plokštumai.
                     Tačiau, jeigu saugos konstrukcijos priekinėje dalyje išlanka prasideda didesniu kaip 80 mm atstumu nuo šios vertikalios plokštumos į vidų, smūginės apkrovos taškas išrenkamas išlankos pradžioje, t. y. taške, kuriame ši išlanka liečia traktoriaus vidurinei plokštumai statmeną liniją (žr. IV priedo 9 paveikslą).

                     1.2.2.

                     Vientiso rėmo traktoriai tvirtinami vieliniais lynais, kaip nurodyta IV priedo 6 paveiksle. Vielinių lynų tvirtinimo taškai yra maždaug 2 metrų atstumu už galinės ašies ir 1,50 metro atstumu prieš priekinę ašį.
                     Vieliniai lynai įtempiami taip, kad traktoriaus priekinių ir galinių padangų deformacijos atitiktų nurodytas II priedo 3.1.5 punkte. Įtempus vielinius lynus, už galinių traktoriaus ratų ant žemės dedama medinė kvadratinė sija, kurios matmenys yra 150 × 150 mm ir kuri įremiama į ratus ir tvirtinama prie jų.

                     1.2.3.

                     Lanksčiojo rėmo traktorių abi ašys tvirtinamos prie grindų. Tos traktoriaus dalies, prie kurios tvirtinama saugos konstrukcija, ašis laikoma priekine ašimi IV priedo 6 paveiksle. Rėmo jungimo taškas paremiamas kvadratine sija, kurios matmenys yra 100 × 100 mm, ir vieliniais lynais stipriai tvirtinamas prie atramų.

                     1.2.4.

                     Svarmuo atgal atitraukiamas taip, kad jo sunkio centro aukštis virš smūginės apkrovos taško būtų skaičiuojamas pagal formulę:
                     H = 125 + 0,020 W.

               1.3.   Šoninės dalies smūginės apkrovos bandymas

                     1.3.1.

                     Traktorius svarmens atžvilgiu statomas taip, kad svarmuo smogtų į konstrukciją, saugančią apvirtimo atveju, tada, kai svarmens smogiamasis paviršius ir jo tvirtinimo grandinės arba vieliniai lynai yra vertikalūs, išskyrus jeigu saugos konstrukcija nuokrypio metu sąlyčio taške nėra vertikali. Šiuo atveju svarmens smogiamasis paviršius reguliuojamas papildomomis grandinėmis, kad smūginės apkrovos taške didžiausio nuokrypio metu jis būtų lygiagretus saugos konstrukcijai, o svarmens kabinamosios grandinės arba vieliniai lynai būtų vertikalūs. Svarmens kabinimo aukštis reguliuojamas taip, kad jo sunkio centras kirstų sąlyčio su konstrukcija tašką.
                     Smūginės apkrovos taškas – tai ta saugos konstrukcijos vieta, kuri tikriausiai pirmoji trenktųsi į žemę, jeigu traktorius virstų į šoną, paprastai tai yra viršutinė konstrukcijos dalis. Išskyrus atvejus, kai akivaizdu, kad pirmoji į žemę trenktųsi kita saugos konstrukcijos dalis, smūginės apkrovos taškas – tai taškas, esantis plokštumoje, kuri statmena traktoriaus vidurinei plokštumai ir kuri kerta sėdynės vidurį, kai sėdynė nustatyta viduriniame jos reguliavimo taške. Turi būti imtasi priemonių, kad svarmuo nenuslystų išilgai to konstrukcijos taško, į kurį atsitrenkia.

                     1.3.2.

                     Vientiso rėmo traktorių kiekviena ašis, kuri susijusi su konstrukcija, saugančia apvirtimo atveju, ir kurios padėtis yra nejudama, tvirtinama toje pusėje, kuri turi būti veikiama smūgine apkrova. Traktorių su dviem varančiaisiais ratais paprastai tai – galinė ašis; šis išdėstymas parodytas IV priedo 7 paveiksle. Du vieliniai lynai apjuosia ašį iš taškų, esančių tiesiai po ašimi, ir vienas vielinis lynas tempiamas iki tvirtinimo taško, esančio maždaug 1,5 metro atstumu prieš ašį, o kitas – iki tvirtinimo taško, esančio maždaug 1,5 metro atstumu už ašies. Vieliniai lynai įtempiami taip, kad traktoriaus padangos, esančios prie vielinių lynų, deformacijos atitiktų nurodytas II priedo 3.1.5 punkte. Įtempus vielinius lynus ratas, esantis kitoje, o ne toje traktoriaus pusėje, iš kurios konstrukcija veikiama smūgine apkrova, paremiamas medine sija, kuri prie grindų tvirtinama taip, kad ji smūginės apkrovos metu standžiai remtųsi į rato ratlankį, kaip parodyta IV priedo 7 paveiksle. Sijos ilgis parenkamas taip, kad įstatyta tarp ratlankio ir grindų, su horizontale ji sudarytų 30 ° ± 3 ° kampą. Sijos ilgis už jos storį didesnis 20–25 kartus, o plotis už storį didesnis 2 arba 3 kartus. Iš traktoriaus ratų išorės, kitoje traktoriaus pusėje, nei toje, iš kurios konstrukcija turi būti veikiama smūgine apkrova, prie grindų apkabomis tvirtinant siją užtikrinama, kad abi traktoriaus ašys būtų nejudamos.

                     1.3.3.

                     Lanksčiojo rėmo traktorius prie grindų tvirtinamas taip, kad traktoriaus dalis, prie kurios pritaisyta saugos konstrukcija, prie grindų būtų stipriai pritvirtinta taip, kaip vientiso rėmo traktoriaus atveju.
                     Lanksčiojo rėmo traktorių abi ašys tvirtinamos prie grindų. Tos traktoriaus dalies, prie kurios tvirtinama saugos konstrukcija, ašis ir ratai tvirtinami vieliniais lynais ir paremiami paspara, kaip nurodyta IV priedo 7 paveiksle. Rėmo sujungimo taškas paremiamas kvadratine sija, kurios matmenys yra 100 × 100 mm, ir vieliniu lynu tvirtinamas prie atramų. Rėmo sujungimo taškas paspara paremiamas ir ji tvirtinama prie grindų taip, kad paspara veiktų taip pat, kaip ir paspara, kuria paremtas galinis ratas, ir kad ji užtikrintų tokią atramą, kokia užtikrinama šią pasparą naudojant su vientiso rėmo traktoriais.

                     1.3.4.

                     Svarmuo atgal atitraukiamas taip, kad jo sunkio centro aukštis virš smūginės apkrovos taško būtų skaičiuojamas pagal formulę:
                     H = 125 + 0,150 W.

               1.4.   Galinės dalies gniuždymo bandymas
         II priedo 2.6 punkte aprašytame ir IV priedo 8 ir 10 paveiksluose parodytame stende traktorius statomas taip, kad galinis sijos kraštas būtų virš saugos konstrukcijos labiausiai kyšančios galinės atraminės dalies, o traktoriaus vidurinė išilginė plokštuma būtų viduryje tarp taškų, kuriuose sija yra veikiama jėga.
         Stovai po ašimis statomi taip, kad traktoriaus padangų neveiktų gniuždymo jėga. Atliekant bandymą, veikiama tokia jėga, kuri du kartus didesnė už traktoriaus masę, apibrėžtą II priedo 1.3 punkte. Gali prireikti traktoriaus priekį pritvirtinti vieliniu lynu.
         1.5.   Priekinės dalies gniuždymo bandymas

                     1.5.1.

                     Šis bandymas atliekamas taip pat, kaip ir galinės dalies gniuždymo bandymas, išskyrus tai, kad sijos priekinis kraštas dedamas virš konstrukcijos, saugančios apvirtimo atveju, labiausiai kyšančios priekinės dalies.

                     1.5.2.

                     Kai saugos konstrukcijos stogo priekinė dalis visos gniuždymo jėgos neatlaiko, ši dalis spaudžiama gniuždymo jėga tol, kol saugos konstrukcijos stogo priekinė dalis sutampa su plokštuma, jungiančia viršutinę konstrukcijos, saugančios apvirtimo atveju, dalį su traktoriaus priekio dalimi, galinčia išlaikyti traktoriaus masę, jeigu jis apvirstų. Tada jėga nutraukiama ir traktorius iš naujo statomas taip, kad sija būtų virš to saugos konstrukcijos taško, kuriuo remtųsi traktoriaus galinė dalis, jeigu jis visiškai apvirstų, kaip parodyta IV priedo 10 paveiksle, ir saugos konstrukcija vėl veikiama visa jėga.

               2.   LAISVOJI ERDVĖ

                     2.1.

                     Traktoriui stovint ant horizontalaus paviršiaus „laisvoji erdvė“ apibrėžiama šiomis plokštumomis:

                                 horizontaliąja, 95 cm virš sėdynės, kai ji suspausta;

                                 vertikaliąja, statmena traktoriaus vidurinei plokštumai, ir 10 cm už sėdynės atkaltės;

                                 vertikaliąja, lygiagrečia traktoriaus vidurinei plokštumai, ir 25 cm į kairę nuo sėdynės centro;

                                 vertikaliąja, lygiagrečia traktoriaus vidurinei plokštumai, ir 25 cm į dešinę nuo sėdynės centro;

                                 nuožulniąja, kurioje nubrėžta horizontali traktoriaus vidurinei plokštumai statmena linija, esanti 95 cm virš suspaustos sėdynės ir 45 cm (prie šio atstumo pridedama galima sėdynės pastūma į priekį ir į galą) prieš sėdynės atkaltę. Ši nuožulnioji plokštuma yra prieš vairaratį, o jos artimiausias taškas nuo vairaračio žiedo yra nutolęs 4 cm.

                     2.2.

                     Apibrėžiant sėdynės atkaltę neatsižvelgiama į jokį jos kamšalą. Sėdynė statoma į toliausią galinę jos reguliavimo padėtį, kai traktorius valdomas įprastu būdu, ir keliama į aukščiausią padėtį, jeigu sėdynės padėtį galima laisvai keisti. Kai sėdynės padėtis reguliuojama, sėdynė statoma į vidurinę padėtį ir apkraunama 75 kg apkrova.

               3.   ATLIKTINI MATAVIMAI
         3.1.   Plyšiai ir trūkiai
         Atlikus kiekvieną bandymą visos traktoriaus konstrukcijos sudedamosios dalys, jungtys ir tvirtinamosios pasparos vizualiai tikrinamos, ar jose neatsirado plyšių ir trūkių. Į galimus nedidelius trūkius nesvarbiose dalyse nekreipiama dėmesio.
         3.2.   Laisvoji erdvė

                     3.2.1.

                     Atlikus kiekvieną bandymą tikrinama, ar kokia nors saugos konstrukcijos dalis neatsidūrė laisvojoje erdvėje aplink vairuotojo sėdynę, kaip apibrėžta 2 punkte.

                     3.2.2.

                     Be to, tikrinama, ar kokia nors laisvosios erdvės dalis yra už saugos konstrukcija apsaugotos erdvės. Šiuo požiūriu laikoma, kad laisvoji erdvė saugos konstrukcijos neapsaugota, jeigu kokia nors šios erdvės dalis paliestų plokščią grunto paviršių, kai traktorius apvirsta į tą pusę, iš kurios jis buvo paveiktas smūgine apkrova. Šiuo požiūriu laikoma, kad traktoriaus padangų ir tarpvėžės matmenys iš tų, kuriuos nurodė gamintojas, yra mažiausi.

               3.3.   Didžiausia akimirkinė deformacija
         Atliekant šoninės smūginės apkrovos bandymą 950 mm aukštyje virš sėdynės, kuri veikiama apkrova, registruojamas didžiausios akimirkinės ir liekamosios deformacijos skirtumas. II priedo 2.7.1 punkte aprašyto strypo galas tvirtinamas prie konstrukcijos, saugančios apvirtimo atveju, viršutinės dalies, o kitas galas kišamas į vertikalioje atramoje esančią skylę. Trinties lanko padėtis ant strypo po smūginės apkrovos rodo didžiausią akimirkinę deformaciją.
         3.4.   Liekamoji deformacija
         Atlikus baigiamąjį suspaudimo bandymą, registruojama saugos konstrukcijos liekamoji deformacija. Šiam tikslui prieš pradedant bandymą fiksuojamos saugos konstrukcijos pagrindinių sudedamųjų dalių padėtys sėdynės atžvilgiu.

            B –   II bandymo būdas

         1.   SMŪGINĖS APKROVOS IR GNIUŽDYMO BANDYMAI
         1.1.   Galinės dalies smūginės apkrovos bandymas

                     1.1.1.

                     Traktorius svarmens atžvilgiu statomas tokioje vietoje, kad svarmuo smogtų į konstrukciją, saugančią apvirtimo atveju, tada, kai svarmens smogiamasis paviršius ir jo tvirtinimo grandinės arba vieliniai lynai su vertikale sudaro 20 ° kampą, išskyrus jeigu konstrukcija, sauganti apvirtimo atveju, nuokrypio metu smūginės apkrovos taške su vertikale sudaro didesnį kampą. Šiuo atveju svarmens smogiamasis paviršius reguliuojamas papildomomis grandinėmis taip, kad smūginės apkrovos taške didžiausio nuokrypio metu jis būtų lygiagretus konstrukcijai, saugančiai apvirtimo atveju, o svarmens kabinamųjų grandinių arba vielinių lynų su vertikale kampas liktų 20 °. Turi būti imtasi priemonių, kad svarmuo nenuslystų išilgai to konstrukcijos taško, į kurį atsitrenkia. Svarmens kabinimo aukštis reguliuojamas taip, kad jo sunkio centras kirstų sąlyčio su konstrukcija tašką.
                     Smūginės apkrovos taškas – tai ta konstrukcijos, saugančios apvirtimo atveju, vieta, kuri tikriausiai pirmoji trenktųsi į žemę, jeigu traktorius apvirstų atgal, paprastai tai yra viršutinė konstrukcijos dalis. Svarmens sunkio centro padėtis – tai konstrukcijos, saugančios apvirtimo atveju, viršutinės dalies pločio viena šeštoji, matuojant į vidų nuo vertikalios plokštumos, kuri liečia konstrukcijos, saugančios apvirtimo atveju, viršutinės dalies tolimiausią išorinį tašką ir kuri lygiagreti traktoriaus vidurinei plokštumai.
                     Tačiau, jeigu konstrukcijos, saugančios apvirtimo atveju, galinėje dalyje išlanka prasideda didesniu, kaip pirmiau minėtasis, atstumu į vidinę pusę nuo tos vertikalios plokštumos, smūginės apkrovos taškas išrenkamas išlankos pradžioje, t. y. taške, kuriame ši išlanka liečia traktoriaus vidurinei plokštumai statmeną liniją (žr. IV priedo 9 paveikslą).
                     Jeigu konstrukcijos kyšančios dalies plotas palyginti su svarmeniu nepakankamas, prie tos dalies tinkamo storio, pločio ir maždaug 300 mm ilgio plieninė plokštė tvirtinama taip, kad konstrukcijos, saugančios apvirtimo atveju, stiprumas nepasikeistų.

                     1.1.2.

                     Vientiso rėmo traktoriai tvirtinami vieliniais lynais. Vielinių lynų tvirtinimo taškai yra maždaug 2 metrų atstumu už galinės ašies ir 1,5 metro atstumu prieš priekinę ašį. Šie tvirtinimo taškai yra vertikalioje plokštumoje, kurią kerta svarmens sunkio centras, arba daugiau kaip vienas vielinis lynas sukuria atstojamąją jėgą, kaip parodyta IV priedo 5 paveiksle.
                     Vieliniai lynai įtempiami taip, kad traktoriaus priekinių ir galinių padangų deformacijos atitiktų nurodytas II priedo 3.1.5 punkte. Įtempus vielinius lynus prieš galinius traktoriaus ratus ant žemės dedama medinė kvadratinė sija, kurios matmenys yra 150 × 150 mm ir kuri įremiama į ratus ir tvirtinama prie jų.

                     1.1.3.

                     Lanksčiojo rėmo traktorių abi ašys tvirtinamos prie grindų. Tos traktoriaus dalies, prie kurios tvirtinama saugos konstrukcija, ašis laikoma galine ašimi IV priedo 5 paveiksle. Rėmo jungimo taškas paremiamas kvadratine sija, kurios matmenys yra 100 × 100 mm, ir vieliniais lynais stipriai tvirtinamas prie atramų.

                     1.1.4.

                     Svarmuo atgal atitraukiamas taip, kad jo sunkio centro aukštis virš smūginės apkrovos taško būtų skaičiuojamas pagal formulę:
                     H = 2,165 × 10-8 × WL2 arba H = 5,73 × 10-2 × I
                     čia

                                 H

                                 =

                                 svarmens kritimo aukštis milimetrais,

                                 W

                                 =

                                 traktoriaus masė, apibrėžta II priedo 1.3 punkte,

                                 L

                                 =

                                 didžiausia traktoriaus bazė milimetrais,
                                 ir

                                 I

                                 =

                                 galinės ašies inercijos momentas, kai ratai nuimti, kilogramais į kvadratinį metrą (kg/m2).

                           Tada svarmuo paleidžiamas, kad trenktųsi į saugos konstrukciją.

                     1.1.5.

                     Su traktoriumi, kurio bent 50 % masės, apibrėžtos II priedo 1.3 punkte, tenka priekinei ašiai, nereikia atlikti galinės dalies smūginės apkrovos bandymo.

               1.2.   Priekinės dalies smūginės apkrovos bandymas

                     1.2.1.

                     Traktorius svarmens atžvilgiu statomas tokioje vietoje, kad svarmuo smogtų į konstrukciją, saugančią apvirtimo atveju, tada, kai svarmens smogiamasis paviršius ir jo tvirtinimo grandinės arba vieliniai lynai su vertikale sudaro 20 ° kampą, išskyrus jeigu konstrukcija, sauganti apvirtimo atveju, nuokrypio metu smūginės apkrovos taške su vertikale sudaro didesnį kampą. Šiuo atveju svarmens smogiamasis paviršius reguliuojamas papildomomis grandinėmis taip, kad smūginės apkrovos taške didžiausio nuokrypio metu jis būtų lygiagretus konstrukcijai, saugančiai apvirtimo atveju, o svarmens kabinamųjų grandinių arba vielinių lynų su vertikale kampas liktų 20 °. Turi būti imtasi priemonių, kad svarmuo nenuslystų išilgai to konstrukcijos taško, į kurį atsitrenkia. Svarmens kabinimo aukštis reguliuojamas taip, kad jo sunkio centras kirstų sąlyčio su konstrukcija tašką.
                     Smūginės apkrovos taškas – tai ta saugos konstrukcijos vieta, kuri tikriausiai pirmoji trenktųsi į žemę, jeigu traktorius, važiuodamas į priekį, virstų į šoną, paprastai tai yra viršutinis priekinis konstrukcijos kampas. Svarmens sunkio centro padėtis yra ne toliau kaip 80 mm nuo vertikalios plokštumos, kuri liečia konstrukcijos, saugančios apvirtimo atveju, viršutinės dalies tolimiausią išorinį tašką ir kuri lygiagreti traktoriaus vidurinei plokštumai.
                     Tačiau, jeigu saugos konstrukcijos priekinėje dalyje išlanka prasideda didesniu kaip 80 mm atstumu nuo tos vertikalios plokštumos į vidų, smūginės apkrovos taškas išrenkamas išlankos pradžioje, t. y. taške, kuriame ši išlanka liečia traktoriaus vidurinei plokštumai statmeną liniją (žr. IV priedo 9 paveikslą).

                     1.2.2.

                     Vientiso rėmo traktoriai tvirtinami vieliniais lynais, kaip nurodyta IV priedo 6 paveiksle. Vielinių lynų tvirtinimo taškai yra maždaug 2 metrų atstumu už galinės ašies ir 1,5 metro atstumu prieš priekinę ašį.
                     Vieliniai lynai įtempiami taip, kad traktoriaus priekinių ir galinių padangų deformacijos atitiktų nurodytas II priedo 3.1.5 punkte. Įtempus vielinius lynus už galinių traktoriaus ratų ant žemės dedama medinė kvadratinė sija, kurios matmenys yra 150 × 150 mm ir kuri įremiama į ratus ir tvirtinama prie jų.

                     1.2.3.

                     Lanksčiojo rėmo traktorių abi ašys tvirtinamos prie grindų. Tos traktoriaus dalies, prie kurios tvirtinama saugos konstrukcija, ašis laikoma priekine ašimi IV priedo 6 paveiksle. Rėmo jungimo taškas paremiamas kvadratine sija, kurios matmenys yra 100 × 100 mm, ir vieliniais lynais stipriai tvirtinamas prie atramų.

                     1.2.4.

                     Svarmuo atgal atitraukiamas taip, kad jo sunkio centro aukštis virš smūginės apkrovos taško būtų skaičiuojamas pagal formulę:
                     H = 125 + 0,020 W.

               1.3.   Šoninės dalies smūginės apkrovos bandymas

                     1.3.1.

                     Traktorius svarmens atžvilgiu statomas tokioje vietoje, kad svarmuo smogtų į konstrukciją, saugančią apvirtimo atveju, tada, kai svarmens smogiamasis paviršius ir jo tvirtinimo grandinės arba vieliniai lynai yra vertikalūs, išskyrus jeigu konstrukcija, sauganti apvirtimo atveju, nuokrypio metu sąlyčio taške nėra vertikali. Šiuo atveju svarmens smogiamasis paviršius reguliuojamas papildomomis grandinėmis, kad smūginės apkrovos taške didžiausio nuokrypio metu jis būtų lygiagretus konstrukcijai, saugančiai apvirtimo atveju, o svarmens kabinamosios grandinės arba vieliniai lynai būtų vertikalūs. Svarmens kabinimo aukštis reguliuojamas taip, kad jo sunkio centras kirstų sąlyčio su konstrukcija tašką.
                     Smūginės apkrovos taškas – tai ta saugos konstrukcijos vieta, kuri tikriausiai pirmoji trenktųsi į žemę, jeigu traktorius virstų į šoną, paprastai tai yra viršutinė konstrukcijos dalis. Išskyrus atvejus, kai akivaizdu, kad pirmoji į žemę trenktųsi kita konstrukcijos, saugančios apvirtimo atveju, dalis pirmiau minėto viršutinio krašto kita dalis pirmoji trenktųsi į žemę, smūginės apkrovos taškas – tai taškas, esantis plokštumoje, kuri statmena traktoriaus vidurinei plokštumai ir kuri kerta sėdynės vidurį, kai sėdynė nustatyta viduriniame jos reguliavimo taške. Turi būti imtasi priemonių, kad svarmuo nenuslystų išilgai to konstrukcijos taško, į kurį atsitrenkia. Jei traktorius yra su keičiamos padėties vairuotojo vieta (t. y. su keičiamos padėties sėdyne ir vairaračiu), apkrova turi veikti viršutinį konstrukcijos, saugančios apvirtimo atveju, kraštą, per vidurį tarp dviejų sėdynės atskaitos taškų.

                     1.3.2.

                     Vientiso rėmo traktorių kiekviena ašis, kuri susijusi su konstrukcija, saugančia apvirtimo atveju, ir kurios padėtis yra nejudama, tvirtinama toje pusėje, kuri turi būti veikiama smūgine apkrova. Traktorių su dviem varančiaisiais ratais paprastai tai – galinė ašis; šis išdėstymas parodytas IV priedo 7 paveiksle. Du vieliniai lynai apjuosia ašį iš taškų, esančių tiesiai po ašimi, ir vienas vielinis lynas tempiamas iki tvirtinimo taško, esančio maždaug 1,5 metro atstumu prieš ašį, o kitas – iki tvirtinimo taško, esančio maždaug 1,5 metro atstumu už ašies. Vieliniai lynai įtempiami taip, kad traktoriaus padangos, esančios prie grandinių, deformacijos atitiktų nurodytas II priedo 3.1.5 punkte. Įtempus vielinius lynus, ratas, esantis kitoje, o ne toje traktoriaus pusėje, iš kurios konstrukcija veikiama smūgine apkrova, paremiamas medine sija, kuri prie grindų tvirtinama taip, kad ji smūginės apkrovos metu standžiai remtųsi į rato ratlankį, kaip parodyta IV priedo 7 paveiksle. Sijos ilgis parenkamas taip, kad įstatyta tarp ratlankio ir grindų, su horizontale ji sudarytų 30 ° ± 3 ° kampą. Sijos ilgis už jos storį didesnis 20–25 kartus, o plotis už storį didesnis 2 arba 3 kartus. Iš traktoriaus ratų išorės, kitoje traktoriaus pusėje, nei toje, iš kurios konstrukcija turi būti veikiama smūgine apkrova, prie grindų apkabomis tvirtinant siją užtikrinama, kad abi traktoriaus ašys būtų nejudamos.

                     1.3.3.

                     Lanksčiojo rėmo traktorius prie grindų tvirtinamas taip, kad traktoriaus dalis, prie kurios pritaisyta saugos konstrukcija, prie grindų būtų stipriai pritvirtinta taip, kaip vientiso rėmo traktoriaus atveju.
                     Lanksčiojo rėmo traktorių abi ašys tvirtinamos prie grindų. Tos traktoriaus dalies, prie kurios tvirtinama saugos konstrukcija, ašis ir ratai tvirtinami vieliniais lynais ir paremiami paspara, kaip nurodyta IV priedo 7 paveiksle. Rėmo sujungimo taškas paremiamas kvadratine sija, kurios matmenys yra bent 100 × 100 mm, ir vieliniu lynu tvirtinamas prie atramų. Rėmo sujungimo taškas paspara paremiamas ir ji tvirtinama prie grindų taip, kad paspara veiktų taip pat, kaip ir paspara, kuria paremtas galinis ratas ir kad ji užtikrintų tokią atramą, kokia užtikrinama šią pasparą naudojant su vientiso rėmo traktoriumi.

                     1.3.4.

                     Svarmuo atgal atitraukiamas taip, kad jo sunkio centro aukštis virš smūginės apkrovos taško būtų skaičiuojamas pagal formulę:
                     H = 125 + 0,150 W.

               1.4.   Galinės dalies gniuždymo bandymas
         II priedo 2.6 punkte aprašytame ir IV priedo 8 ir 10 paveiksluose parodytame stende traktorius statomas taip, kad galinis sijos kraštas būtų virš saugos konstrukcijos labiausiai kyšančios galinės atraminės dalies, o traktoriaus vidurinė išilginė plokštuma būtų viduryje tarp taškų, kuriuose sija veikiama jėga.
         Stovai po ašimis statomi taip, kad traktoriaus padangų neveiktų gniuždymo jėga. Atliekant bandymą, konstrukcija, sauganti apvirtimo atveju, veikiama tokia jėga, kuri du kartus didesnė už traktoriaus masę, apibrėžtą II priedo 1.3 punkte. Gali prireikti traktoriaus priekį pritvirtinti vieliniu lynu.
         1.5.   Priekinės dalies gniuždymo bandymas

                     1.5.1.

                     Šis bandymas atliekamas taip pat, kaip ir galinės dalies gniuždymo bandymas, išskyrus tai, kad sijos priekinis kraštas dedamas virš konstrukcijos, saugančios apvirtimo atveju, labiausiai kyšančios priekinės dalies.

                     1.5.2.

                     Kai saugos konstrukcijos stogo priekinė dalis visos gniuždymo jėgos neatlaiko, ši dalis spaudžiama gniuždymo jėga tol, kol saugos konstrukcijos stogo priekinė dalis sutampa su plokštuma, jungiančia viršutinę konstrukcijos, saugančios apvirtimo atveju, dalį su traktoriaus priekio dalimi, galinčia išlaikyti traktoriaus masę, jeigu jis apvirstų. Tada jėga nutraukiama ir traktorius iš naujo statomas taip, kad sija būtų virš to saugos konstrukcijos taško, kuriuo remtųsi traktoriaus galinė dalis, jeigu jis visiškai apvirstų, kaip parodyta IV priedo 10 paveiksle, ir saugos konstrukcija vėl veikiama visa jėga.

               2.   LAISVOJI ERDVĖ

                     2.1.

                     Laisvosios erdvės iliustracija pateikta IV priedo 3 paveiksle ir ši erdvė apibrėžta vertikalios pamatinės plokštumos, kuri paprastai yra išilginė traktoriaus plokštuma ir kuri kerta 2.3 punkte aprašytą sėdynės atskaitos tašką bei vairaračio centrą, atžvilgiu. Daroma prielaida, kad veikiant smūginei apkrovai, atskaitos plokštuma kartu su sėdyne ir vairaračiu pasislenka horizontalia kryptimi, tačiau lieka statmena traktoriaus kabinos grindims arba konstrukcijai, saugančiai apvirtimo atveju, jeigu ši konstrukcija pritvirtinta lanksčiai.
                     Jeigu vairaratį galima reguliuoti, jis turėtų būti nustatytas tokioje padėtyje, kad vairaratį būtų galima sukinėti įprastu būdu sėdint vairuotojo sėdynėje.

                     2.2.

                     Laisvosios erdvės ribos yra šios:

                                 2.2.1.

                                 250 mm atstumu iš abiejų pamatinės plokštumos pusių vertikalios plokštumos, 300 mm atstumu nuo sėdynės atskaitos taško besitęsiančios į viršų;

                                 2.2.2.

                                 lygiagrečios plokštumos nuo 2.2.1 punkte aprašytų plokštumų viršutinio krašto besitęsiančios ne daugiau kaip 900 mm virš sėdynės atskaitos taško ir pasvirusios taip, kad viršutinis plokštumos kraštas toje pusėje, iš kurios konstrukcija, sauganti apvirtimo atveju, veikiama smūgine apkrova, nuo pamatinės plokštumos yra bent 100 mm atstumu;

                                 2.2.3.

                                 horizontali plokštuma, 900 mm atstumu esanti virš sėdynės atskaitos taško;

                                 2.2.4.

                                 nuožulnioji plokštuma, statmena pamatinei plokštumai, ir įskaitant tašką, esantį 900 mm atstumu virš sėdynės atskaitos taško, ir patį galinį sėdynės konstrukcijos tašką, įskaitant sėdynės pakabą;

                                 2.2.5.

                                 vertikali plokštuma, statmena pamatinei plokštumai, besitęsianti į apačią nuo pačio galinio sėdynės taško;

                                 2.2.6.

                                 pamatinei plokštumai statmenas 120 mm spindulio kreivinis paviršius, liečiantis 2.2.3 ir 2.2.4 punktuose aprašytas plokštumas;

                                 2.2.7.

                                 pamatinei plokštumai statmenas 900 mm spindulio kreivinis paviršius, kuris iš taško, esančio 150 mm atstumu prieš sėdynės atskaitos tašką, 400 mm besitęsia į priekį bei liečia 2.2.3 punkte aprašytą plokštumą;

                                 2.2.8.

                                 pamatinei plokštumai statmena nuožulnioji plokštuma, priekiniu kraštu susijungianti su 2.2.7 punkte apibrėžtu paviršiumi, ir 40 mm atstumu praeinanti nuo vairaračio. Kai vairaratis nustatytas viršutinėje padėtyje, ši plokštuma keičiama 2.2.7 punkte aprašyta paviršių liečiančia plokštuma;

                                 2.2.9.

                                 vertikali plokštuma, statmena pamatinei plokštumai, 40 mm atstumu prieš vairaratį;

                                 2.2.10.

                                 horizontali plokštuma, kertanti sėdynės atskaitos tašką;

                                 2.2.11.

                                 jei traktorius yra su keičiamos padėties vairuotojo vieta (t. y. su keičiamos padėties sėdyne ir vairaračiu), laisvoji erdvė turi būti dviejų laisvųjų erdvių, nustatytų dviem vairaračio ir sėdynės padėtims, derinys;

                                 2.2.12.

                                 jei traktoriuje galima įrengti papildomų sėdynių, bandymai atliekami įvertinant laisvųjų erdvių derinį apie visų galimų sėdynių atskaitos taškus. Saugos konstrukcija turi nepatekti į bendrąją laisvąją erdvę aplink skirtingų sėdynių atskaitos taškus;

                                 2.2.13.

                                 jei atlikus bandymus pasiūloma nauja papildoma sėdynė, skaičiavimais nustatoma, ar naujos sėdynės laisvoji erdvė aplink naująjį atskaitos tašką visiškai patenka į anksčiau nustatytą laisvųjų erdvių derinį. Jei taip nėra, reikia atlikti naują bandymą.

                     2.3.

                     Sėdynės vieta ir sėdynės atskaitos taškas

                     2.3.1.

                     Siekiant apibrėžti 2.1 punkte minimą laisvąją erdvę, sėdynė stumiama į pačią galutinę horizontalaus sėdynės reguliavimo padėtį. Sėdynė nustatoma vertikalaus jos reguliavimo intervalo viduriniame taške, jeigu sėdynės padėtis nereguliuojama horizontaliai.
                     Sėdynės atskaitos taškui nustatyti naudojamas IV priedo 1 ir 2 paveiksluose pateiktas įtaisas, imituojantis apkrovą, kuria žmogus veikia sėdynę, kai ant jos sėdi. Įtaisas sudarytas iš sėdynės pagrindo ir sėdynės atkaltės plokščių. Apatinė atkaltės plokštė sujungiama toje vietoje, kur į traktoriaus sėdynės pagrindą remiasi sėdynkaulis (A) ir strėnų aukštyje (B), jungties (B) aukštį galima reguliuoti.

                     2.3.2.

                     Atskaitos taškas – tai vidurinės išilginės sėdynės plokštumos taškas, kuriame apatinės atkaltės liečiamoji plokštuma susikerta su horizontalia plokštuma. Ši horizontali plokštuma sėdynės pagrindo apatinį paviršių kerta 150 mm atstumu prieš pirmiau minėtą liestinę.

                     2.3.3.

                     Jeigu numatyta, kad sėdynės pakabą galima reguliuoti atsižvelgiant į vairuotojo svorį, sėdynės pakaba nustatoma taip, kad sėdynė būtų viduriniame savo dinaminio intervalo taške.
                     Įtaisas dedamas ant sėdynės. Tada taške, esančiame 50 mm atstumu prieš jungtį (A), įtaisas veikiamas 550 N jėga, o dvi įtaiso atkaltės plokštės šiek tiek prispaudžiamos prie atkaltės, kol atsiremia į ją.

                     2.3.4.

                     Jeigu kiekvienam atkaltės plotui (virš ir žemiau juosmens) negalima nustatyti apibrėžtųjų liestinių, atliekami šie veiksmai:

                                 2.3.4.1.

                                 jeigu apibrėžtosios liestinės negalima nustatyti apatiniam plotui, atkaltės apatinės dalies plokštė vertikaliai prispaudžiama prie atkaltės;

                                 2.3.4.2.

                                 jeigu apibrėžtosios liestinės negalima nustatyti viršutiniam plotui: (B) jungtis, jeigu atkaltės apatinė plokštė vertikali, virš sėdynės atskaitos taško tvirtinama 230 mm aukštyje. Tada abu atkaltės plokštės plotai šiek tiek prispaudžiami prie sėdynės atkaltės.

               3.   ATLIKTINI MATAVIMAI
         3.1.   Plyšiai ir trūkiai
         Atlikus kiekvieną bandymą visos traktoriaus konstrukcijos sudedamosios dalys, jungtys ir tvirtinamosios pasparos vizualiai tikrinamos, ar jose neatsirado plyšių ir trūkių. Į galimus nedidelius trūkius nesvarbiose dalyse nekreipiama dėmesio.
         3.2.   Laisvoji erdvė

                     3.2.1.

                     Atlikus kiekvieną bandymą, tikrinama, ar kokia nors konstrukcijos, saugančios apvirtimo atveju, dalis neatsidūrė laisvojoje erdvėje aplink vairuotojo sėdynę, kaip apibrėžta 2.1 ir 2.2 punktuose.

                     3.2.2.

                     Be to, tikrinama, ar kokia nors laisvosios erdvės dalis yra už saugos konstrukcija apsaugotos erdvės. Šiuo požiūriu laikoma, kad laisvoji erdvė saugos konstrukcijos neapsaugota, jeigu kokia nors šios erdvės dalis paliestų plokščią grunto paviršių, kai traktorius apvirsta į tą pusę, iš kurios jis buvo paveiktas smūgine apkrova. Šiuo požiūriu laikoma, kad traktoriaus padangų ir tarpvėžės matmenys iš tų, kuriuos nurodė gamintojas, yra mažiausi.

               3.3.   Didžiausia akimirkinė deformacija
         Atliekant šoninės smūginės apkrovos bandymą 900 mm aukštyje virš sėdynės atskaitos taško ir 150 mm atstumu prieš šį tašką, registruojamas didžiausios akimirkinės ir liekamosios deformacijos skirtumas. II priedo 2.7.1 punkte aprašyto strypo galas tvirtinamas prie konstrukcijos, saugančios apvirtimo atveju, viršutinės dalies, o kitas galas kišamas į vertikalioje atramoje esančią skylę. Trinties lanko padėtis ant strypo po smūginės apkrovos rodo didžiausią akimirkinę apkrovą.
         3.4.   Liekamoji deformacija
         Atlikus baigiamąjį suspaudimo bandymą, registruojama saugos konstrukcijos liekamoji deformacija. Šiam tikslui prieš pradedant bandymą fiksuojamos saugos konstrukcijos pagrindinių sudedamųjų dalių padėtys sėdynės atskaitos taško atžvilgiu.

         IV PRIEDAS
         PAVEIKSLAI

         V PRIEDAS

         VI PRIEDAS

            ŽENKLAI

         EB sudėtinės dalies tipo patvirtinimo ženklą turi sudaryti stačiakampis, apibrėžiantis mažąją raidę „e“, po kurios seka sudėtinės dalies tipo patvirtinimą suteikusios valstybės narės skiriamasis numeris:
         1. Vokietijai,
         2. Prancūzijai,
         3. Italijai,
         4. Nyderlandams,
         5. Švedijai,
         6. Belgijai,
         7. Vengrijai,
         8. Čekijai,
         9. Ispanijai,
         11. Jungtinei Karalystei,
         12. Austrijai,
         13. Liuksemburgui,
         17. Suomijai,
         18. Danijai,
         19. Rumunijai,
         20. Lenkijai,
         21. Portugalijai,
         23. Graikijai,
         24. Airijai,
         26. Slovėnijai,
         27. Slovakijai,
         29. Estijai,
         32. Latvijai,
         34. Bulgarijai,
         36. Lietuvai,
         49. Kiprui,
         50. Maltai
         ir EB sudėtinės dalies tipo patvirtinimo numeris, atitinkantis EB sudėtinės dalies tipo patvirtinimo sertifikato, išduoto dėl konstrukcijos, saugančios apvirtimo atveju, ir jos tvirtinimo prie traktoriaus įtaisų stiprumo, numerį.

            EB sudėtinės dalies tipo patvirtinimo ženklo pavyzdys

         VII PRIEDAS

         VIII PRIEDAS

            EB Tipo patvirtinimo sąlygos

                     1.

                     Paraišką suteikti EB tipo patvirtinimą traktoriui atsižvelgiant į jo konstrukcijos, saugančios apvirtimo atveju, ir į įtaisų, kuriais ši saugos konstrukcija tvirtinama prie traktoriaus, stiprumą, įteikia traktoriaus gamintojas arba jo įgaliotasis atstovas.

                     2.

                     Traktoriaus tipo, kuriam turi būti suteiktas patvirtinimas, pavyzdinis traktorius, prie kurio primontuota deramai patvirtinta saugos konstrukcija ir jos tvirtinimo įtaisai, pristatomi į techninę tarnybą, atsakingą, kad būtų atlikti tipo patvirtinimo bandymai.

                     3.

                     Už tipo patvirtinimo bandymų atlikimą atsakinga techninė tarnyba tikrina, ar patvirtintą saugos konstrukcijos tipą ketinama montuoti prie traktoriaus, kurio tipą prašoma patvirtinti. Techninė tarnyba pirmiausia nustato, ar saugos konstrukcijos tvirtinimo įtaisai atitinka tuos įtaisus, kurie buvo naudoti suteikiant EB sudėtinės dalies tipo patvirtinimą.

                     4.

                     EB tipo patvirtinimo turėtojas gali prašyti, kad šis patvirtinimas būtų taikomas ir kitiems saugos konstrukcijos tipams.

                     5.

                     Kompetentingos institucijos leidžia, kad pirmiau nurodytas patvirtinimas būtų taikomas ir kitiems saugos konstrukcijos tipams, jeigu laikomasi šių sąlygų:

                                 5.1.

                                 naujam konstrukcijos, saugančios apvirtimo atveju, ir jos montavimo prie traktoriaus įtaisų tipui suteiktas EB sudėtinės dalies tipo patvirtinimas;

                                 5.2.

                                 konstrukcija turi būti suprojektuota tam, kad būtų primontuota prie tokio tipo traktoriaus, kuriam prašoma išplėsti EB tipo patvirtinimą;

                                 5.3.

                                 saugos konstrukcijos montavimo prie traktoriaus įtaisai atitinka tuos įtaisus, kurie buvo išbandyti suteikiant EB sudėtinės dalies tipo patvirtinimą.

                     6.

                     IX priede pateikto pavyzdžio sertifikatas pridedamas prie EB tipo patvirtinimo sertifikato, kai patvirtinimas suteikiamas kiekvienam tipui arba kai tipo patvirtinimas išplečiamas kitiems tipams, arba kai atsisakoma suteikti arba išplėsti tipo patvirtinimą.

                     7.

                     Jeigu paraiška traktoriaus tipui suteikti EB tipo patvirtinimą įteikiama kartu su prašymu EB sudėtinės dalies tipo patvirtinimą suteikti konstrukcijos, saugančios apvirtimo atveju, tipui, kurį ketinama primontuoti prie traktoriaus tipo, kuriam prašoma EB tipo patvirtinimo, 2 ir 3 punktuose nurodytų tikrinimų galima neatlikti.

         IX PRIEDAS

         X PRIEDAS
         A   DALIS

            Panaikinama direktyva su vėlesnių pakeitimų sąrašu

         (nurodyta 13 straipsnyje)

                     Tarybos direktyva 77/536/EEB
                     (OL L 220, 1977 8 29, p. 1).

                     1979 m. Stojimo akto I priedo X dalis
                     (OL L 291, 1979 11 19, p. 108).

                     1985 m. Stojimo akto I priedo IX A dalis
                     (OL L 302, 1985 11 15, p. 209).

                     Tarybos direktyva 87/354/EEB
                     (OL L 192, 1987 7 11, p. 43).

                     tik Priedo 9 punkto a papunkčio nuorodos į Direktyvą 77/536/EEB

                     Tarybos direktyva 89/680/EEB
                     (OL L 398, 1989 12 30, p. 26).

                     1994 m. Stojimo akto I priedo XI.C.II.2 punktas
                     (OL C 241, 1994 8 29, p. 205).

                     Komisijos direktyva 1999/55/EB
                     (OL L 146, 1999 6 11, p. 28).

                     2003 m. Stojimo akto II priedo I.A.21 punktas
                     (OL L 236, 2003 9 23, p. 53).

                     Tarybos direktyva 2006/96/EB
                     (OL L 363, 2006 12 20, p. 81).

                     tik 1 straipsnio nuorodos į Direktyvą 77/536/EEB ir Priedo 20 punktas

               B   DALIS

            Perkėlimo į nacionalinę teisę ir taikymo pradžios terminai

         (nurodyti 13 straipsnyje)

                     Direktyva

                     Perkėlimo terminas

                     Taikymo pradžios data

                     77/536/EEB

                     1978 m. gruodžio 29 d.

                     —

                     87/354/EEB

                     1987 m. gruodžio 31 d.

                     —

                     89/680/EEB

                     1990 m. sausio 3 d.

                     —

                     1999/55/EB

                     2000 m. birželio 30 d. (1)

                     —

                     2006/96/EB

                     2007 m. sausio 1 d.

                     —

            (1)  Pagal Direktyvos 1999/55/EB 2 straipsnį:

            „1.   Nuo 2000 m. liepos 1 d. nė viena valstybė narė neturi teisės:

                        —

                        atsisakyti tam tikram traktorių tipui suteikti EB tipo patvirtinimą, išduoti Tarybos direktyvos 74/150/EEB 10 straipsnio 1 dalies trečioje įtraukoje nurodytą dokumentą arba suteikti nacionalinį tipo patvirtinimą,

                        —

                        uždrausti pradėti eksploatuoti traktorius,

                  jei tie traktoriai atitinka Direktyvos 77/536/EEB su pakeitimais, padarytais šia direktyva, reikalavimus.
            2.   Nuo 2001 m. sausio 1 d. valstybės narės:

                        —

                        jokiam traktorių tipui nebeišduoda Direktyvos 74/150/EEB 10 straipsnio 1 dalies trečioje įtraukoje nurodyto dokumento, jei tas tipas neatitinka Direktyvos 77/536/EEB su pakeitimais, padarytais šia direktyva, reikalavimų;

                        —

                        gali atsisakyti suteikti nacionalinį tipo patvirtinimą bet kuriam traktorių tipui, jei jis neatitinka Direktyvos 77/536/EEB su pakeitimais, padarytais šia direktyva, reikalavimų.“

         XI PRIEDAS

            ATITIKTIES LENTELĖ

                     Direktyva 77/536/EEB

                     Direktyva 1999/55/EB

                     Ši direktyva

                     9 straipsnis

                     1 straipsnis

                     1 straipsnis

                     2 straipsnis

                     2 straipsnis

                     3 straipsnis

                     3 straipsnis

                     4 straipsnis

                     4 straipsnis

                     5 straipsnis

                     5 straipsnis

                     6 straipsnis

                     6 straipsnis

                     7 straipsnis

                     7 straipsnis

                     —

                     2 straipsnis

                     8 straipsnis

                     8 straipsnis

                     9 straipsnis

                     10 ir 11 straipsniai

                     10 ir 11 straipsniai

                     12 straipsnio 1 dalis

                     —

                     12 straipsnio 2 dalis

                     12 straipsnis

                     —

                     13 straipsnis

                     —

                     14 straipsnis

                     13 straipsnis

                     15 straipsnis

                     I–IX priedai

                     I–IX priedai

                     —

                     X priedas

                     —

                     XI priedas