title: 1991 m. birželio 20 d. Tarybos direktyva, iš dalies keičianti Direktyvą 89/392/EEB dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su mašinomis, suderinimo

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

31991L0368

Oficialusis leidinys L 198 , 22/07/1991 p. 0016 - 0032 specialusis leidimas suomių kalba: skyrius 13 tomas 20 p. 0210  specialusis leidimas švedų kalba: skyrius 13 tomas 20 p. 0210

		Tarybos direktyva1991 m. birželio 20 d.iš dalies keičianti Direktyvą 89/392/EEB dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su mašinomis, suderinimo(91/368/EEB)EUROPOS BENDRIJŲ TARYBA,atsižvelgdama į Europos ekonominės bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 100a straipsnį,atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą [1],bendradarbiaudama su Europos Parlamentu [2],atsižvelgdama į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [3],kadangi mašinos, kurios kelia konkretų pavojų arba dėl savo mobilumo, arba dėl galėjimo kelti krovinius, arba dėl abiejų šių savybių kartu, privalo atitikti ne tik pagrindinius sveikatos ir saugos reikalavimus, nustatytus Direktyvoje 89/392/EEB [4], bet ir sveikatos ir saugos reikalavimus, susijusius su šiuo konkrečiu pavojumi;kadangi šių tipų mašinoms nebūtina nustatyti kitokios negu jau yra nustatyta Direktyvoje 89/392/EEB sertifikavimo tvarkos;kadangi papildomus pagrindinius sveikatos ir saugos reikalavimus, susijusius su konkrečiais pavojais, kylančiais dėl mašinų mobilumo ir galėjimo kelti krovinius, galima nustatyti iš dalies pakeitus Direktyvą 89/392/EEB, įtraukiant į ją šias papildomas nuostatas; kadangi tokiu pakeitimu galima ištaisyti tam tikrus visoms mašinoms taikomų pagrindinių sveikatos ir saugos reikalavimų trūkumus;kadangi būtina numatyti pereinamojo laikotarpio priemones, kurios leistų valstybėms narėms pateikti į rinką ir pradėti eksploatuoti mašinas, pagamintas pagal 1992 m. gruodžio 31 d. galiojusias nacionalines taisykles;kadangi tam tikri įrengimai arba mašinos, kurioms taikomos galiojančios direktyvos, patenka į šios direktyvos taikymo sritį; kadangi visiems įrengimams geriau būtų taikyti vieną bendrą direktyvą; kadangi nuo tos dienos, kai bus imta taikyti šią direktyvą, turėtų būti panaikintos kitos atitinkamos direktyvos,PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:1 straipsnisDirektyva 89/392/EEB iš dalies keičiama taip:1. 1 straipsnis iš dalies keičiamas taip:a) 2 dalyje įterpiama tokia pastraipa:"Mašinos – tai yra ir mašinos veikimą pakeičiančios keičiamosios priemonės, kurios pateikiamos rinkai, kad pats operatorius jas įmontuotų mašinoje ar įvairių mašinų serijoje arba traktoriuje, jei minėtos priemonės nėra atsarginės dalys arba įrankiai";b) 3 dalyje:- išbraukiama pirmoji įtrauka,- antroji įtrauka pakeičiama taip:- "– kėlimo įrenginiai, suprojektuoti ir sukonstruoti asmenims su kroviniais arba be jų kelti ir (arba) perkelti, išskyrus pramonines platformas, kuriose yra kėlimo operatoriaus vieta."- trečiojoje įtraukoje įterpiama tokia frazė: "nebent tai yra mašina, naudojama kroviniams kelti ar nuleisti,"- įterpiamos tokios įtraukos:- "– transporto priemonės, t. y. transporto priemonės ir jų priekabos, skirtos tik keleiviams vežti oro transportu, keliais, geležinkeliu arba vandenų keliais, taip pat tos transporto priemonės, kurios suprojektuotos kroviniams vežti oro transportu, viešaisiais keliais, geležinkeliu arba vandenų keliais. Neišskiriamos ir transporto priemonės, naudojamos mineralų gavybos pramonėje,- – jūrų laivai ir mobilūs įrenginiai atviroje jūroje kartu su laive ar įrenginyje esančia įranga,- – ir privatūs lynų keliai žmonėms vežti,- – žemės ir miškų ūkio traktoriai, apibūdinti 1974 m. kovo 4 d. Tarybos direktyvos 74/150/EEB dėl valstybių narių įstatymų, reglamentuojančių ratinių žemės ūkio ar miškų ūkio traktorių tipo patvirtinimą, suderinimo [5], su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 88/297/EEB [6], 1 straipsnio 1 dalyje,- – mašinos, specialiai suprojektuotos ir sukonstruotos kariniams ir policijos tikslams."2. 2 straipsnio 3 dalies pirmajame sakinyje žodžiai "…šios direktyvos nuostatų" pakeičiami žodžiais "galiojančių Bendrijos nuostatų".3. 4 straipsnio 2 dalyje įterpiama tokia pastraipa:""keičiamosios priemonės" tokia prasme, kaip apibrėžta 1 straipsnio 2 dalies trečiojoje pastraipoje, laikomos mašinomis, dėl to visais atvejais turi turėti EB ženklą ir prie jų pridedama II priedo A dalyje nurodyta EB atitikties deklaracija."4. 8 straipsnyje įterpiama tokia dalis:"7. 6 dalyje nustatyti įsipareigojimai netaikomi asmenims, montuojantiems keičiamąsias priemones mašinoje arba traktoriuje, kaip nurodyta 1 straipsnyje, jeigu dalys yra tarpusavyje suderintos ir kiekviena surinktos mašinos sudedamoji dalis yra pažymėta EB ženklu ir turi EB atitikties deklaraciją."5. 13 straipsnis pakeičiamas taip:"13 straipsnis1. Iki 1992 m. sausio 1 d. valstybės narės priima ir paskelbia įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie įgyvendina šią direktyvą. Apie tai jos nedelsdamos praneša Komisijai.Valstybės narės, tvirtindamos šias priemones, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.Valstybės narės konkrečias priemones taiko nuo 1993 m. sausio 1 d., išskyrus Direktyvose 86/295/EEB [7], 86/296/EEB [8] ir 86/663/EEB [9] minimą įrangą, kuriai šios priemonės taikomos nuo 1995 m. liepos 1 d.2. Be to, valstybės narės iki 1994 m. gruodžio 31 d., išskyrus Direktyvose 86/295/EEB, 86/296/EEB ir 86/663/EEB nurodytą įrengimą, kurios atžvilgiu pereinamasis laikotarpis baigiasi 1995 m. liepos 1 d., turi leisti pateikti į rinką ir pradėti eksploatuoti mašinas, atitinkančias nacionalinius teisės aktus, kurie jų teritorijoje galioja 1992 m. gruodžio 31 d.Direktyvos 86/295/EEB, 86/296/EEB ir 86/663/EEB neturi trukdyti 1 dalies nuostatas įgyvendinti nuo 1995 m. liepos 1 d.3. Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų nacionalinės teisės aktų nuostatų tekstus.4. Komisija iki 1994 m. sausio 1 d. išnagrinėja su šia direktyva susijusio standartizavimo pažangą ir pasiūlo atitinkamas priemones"6. I priedas iš dalies keičiamas taip:a) 1.3.7 skirsnyje įterpiama tokia pastraipa: "Turi būti imtasi visų reikiamų priemonių, neleidžiančių judamosioms dalims dirbant atsitiktinai užsikirsti. Jei, nepaisant atsargumo priemonių, užsikirtimas vis dėlto galimas, gamintojas turi instrukcijoje ir ant pačių mašinų nurodyti, kokiais konkrečiais apsaugos įtaisais arba įrankiais užsikirtę įrengimai bus saugiai pataisyti.";b) įterpiamas toks skirsnis:"1.6.5. Vidinių dalių valymasMašinos turi būti suprojektuotos ir sukonstruotos taip, kad jų vidines dalis, kuriose yra pavojingų medžiagų ar preparatų, būtų galima išvalyti išvengiant tiesioginio sąlyčio; taip pat turi būti galimybė prireikus iš išorės panaikinti užsikirtimą. Jeigu neįmanoma išvengti tiesioginio sąlyčio su vidinėmis mašinos dalimis, gamintojas turi imtis priemonių ir sukonstruoti mašiną taip, kad ją valant pavojus būtų kuo mažiausias.";c) 1.7.0 skirsnyje įterpiama tokia pastraipa: "Mašinose turi būti įtaisyti atitinkami įspėjamieji garso arba šviesos signalai tam atvejui, kai sutrikus neprižiūrimos mašinos veikimui iškiltų pavojus pažeidžiamų žmonių sveikatai ir saugumui.";d) 1.7.3 skirsnyje įterpiama tokia pastraipa:"Tais atvejais, kai naudojama mašinos dalis turi būti keliama kėlimo įrenginiu, tos dalies masė nurodoma įraše, kuris turi būti gerai įskaitomas, neištrinamas ir vienareikšmis.Tokia pat informacija turi būti ant keičiamųjų priemonių, minėtų 1 straipsnio 2 dalies trečiojoje pastraipoje.";e) 1.7.4 skirsnio a punktas papildomas tokia įtrauka:"– jei būtina, įrankių, kurie gali būti panaudoti dirbant mašina, pagrindinės charakteristikos.";f) 1.7.4 skirsnio f punkto trečioji pastraipa pakeičiama taip: "Tais atvejais, kai nėra taikomi darnieji standartai, garso lygiai turi būti matuojami šioms mašinoms tinkamiausiu būdu.";g) Pridedami šios direktyvos I priedo 3–5.7 skirsniai.7. II priedo B dalyje po antrosios įtraukos įterpiamos tokios įtraukos:"– jei reikia, notifikuotosios įstaigos pavadinimas ir adresas, EB tipo patvirtinimo bandymų sertifikato numeris,— jei reikia, notifikuotosios įstaigos, kuriai buvo perduoti duomenys pagal 8 straipsnio 2 dalies c punkto pirmąją įtrauką, pavadinimas ir adresas,— jei reikia, notifikuotosios įstaigos, kuri atliko 8 straipsnio 2 dalies c punkto antrojoje įtraukoje nurodytą patikrą, pavadinimas ir adresas,— jei reikia, nuoroda į darniuosius standartus."8. IV priede 12 numeriu pažymėtas įrenginys pakeičiamas šios direktyvos II priede 12–15 numeriais pažymėtais įrenginiais.2 straipsnisNuo 1994 m. gruodžio 31 d. yra panaikinami:- 1973 m. lapkričio 19 d. Tarybos direktyvos 73/361/EEB dėl valstybių narių įstatymų ir kitų teisės aktų dėl lynų, grandinių ir kablių sertifikavimo ir ženklinimo suderinimo [10] su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 76/434/EEB [11], 2 ir 3 straipsniai,- 1976 m. balandžio 13 d. Komisijos direktyva 76/434/EEB, su technikos pažanga suderinanti 1973 m. lapkričio 19 d. Tarybos direktyvą dėl valstybių narių įstatymų ir kitų teisės aktų dėl lynų, grandinių ir kablių sertifikavimo ir ženklinimo suderinimo.Nuo 1995 m. gruodžio 31 d. yra panaikinamos:- 1986 m. gegužės 26 d. Tarybos direktyva 86/295/EEB dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su tam tikroms statybos įmonėms skirtomis konstrukcijomis, apsaugančiomis nuo apvirtimo (ROPS), suderinimo [12],- 1986 m. gegužės 26 d. Tarybos direktyva 86/296/EEB dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su tam tikroms statybos įmonėms skirtomis konstrukcijomis, apsaugančiomis nuo krintančių objektų (FOPS), suderinimo [13],- 1986 m. gruodžio 22 d. Tarybos direktyva 86/663/EEB dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su savaeigėmis pramoninėmis platformomis, suderinimo [14] su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 89/240/EEB [15].3 straipsnis1. Iki 1992 m. sausio 1 d. valstybės narės priima ir paskelbia įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie įgyvendina šią direktyvą. Apie tai jos nedelsdamos praneša Komisijai.Valstybės narės, tvirtindamos šias priemones, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodų darymo tvarką nustato valstybės narės.Minėtos priemonės pradedamos taikyti nuo 1993 m. sausio 1 d.2 Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų nacionalinės teisės aktų nuostatų tekstus.4 straipsnisŠi direktyva skirta valstybėms narėms.Priimta Liuksemburge, 1991 m. birželio 20 d.Tarybos varduPirmininkasR. Goebbels[1] OL C 37, 1990 2 17, p. 5 irOL C 268, 1990 10 24, p. 12.[2] OL C 175, 1990 7 16, p. 119 irOL C 129, 1991 5 20.[3] OL C 168, 1990 7 10, p. 15.[4] OL L 183, 1989 6 29, p. 9.[5] OL L 84, 1974 3 28, p. 10.[6] OL L 126, 1988 5 20, p. 52.“[7] OL L 186, 1986 7 8, p. 1.[8] OL L 186, 1986 7 8, p. 10.[9] OL L 384, 1986 12 31, p. 12.[10] OL L 335, 1973 12 5, p. 51.[11] OL L 122, 1976 5 8, p. 20.[12] OL L 186, 1986 7 8, p. 1.[13] OL L 186, 1986 7 8, p. 10.[14] OL L 384, 1986 12 31, p. 12.[15] OL L 100, 1989 4 12, p. 1.--------------------------------------------------I PRIEDASĮ Direktyvos 89/392/EEB I priedą įterpiami 3–5.7 skirsniai:"3. PAGRINDINIAI SVEIKATOS IR SAUGOS REIKALAVIMAI SIEKIANT IŠVENGTI PAVOJŲ, KYLANČIŲ DĖL MAŠINŲ JUDAMUMOBe pagrindinių sveikatos ir saugos reikalavimų, pateiktų 1 ir 2 skirsniuose, mašinos, kurios dėl savo judamumo kelia pavojų, turi būti suprojektuotos ir sukonstruotos taip, kad atitiktų toliau išdėstytus reikalavimus.Rizika, kylanti dėl mašinų judamumo, visada yra reali tose darbo vietose, kuriose naudojamos savaeigės, velkamosios arba stumiamosios, taip pat kitų mašinų arba traktorių vežamos mašinos; dirbančios mašinos judėjimas turi būti arba nuolatinis, arba pertraukiamas viena po kitos einančių fiksuotų darbo padėčių.Rizika dėl judamumo gali kilti ir naudojant tokias mašinas, kurios, nors ir dirba nejudėdamos, yra įrengtos taip, kad galėtų būti lengviau perkeliamos iš vienos vietos į kitą (mašinos su ratais, ritiniais, pavažomis ir t. t. arba įtaisytos ant platformų, vagonėlių ir t. t.).Kad įsitikintų, jog rotaciniai kultivatoriai ir motorinės akėčios nekelia itin didelės rizikos sąlytį turintiems asmenims, gamintojas arba jo įgaliotas Bendrijoje įsisteigęs atstovas turi atlikti atitinkamus kiekvieno šių mašinų tipo bandymus arba užtikrinti, kad jie būtų atlikti.3.1. Bendroji dalis3.1.1. Apibrėžimas"Vairuotojas" yra operatorius, atsakingas už mašinos judėjimą. Vairuotojas gali važiuoti mašinomis, eiti pėsčiomis šalia jų arba gali valdyti mašinas nuotolinio valdymo įtaisais (kabeliais, radijo bangomis ir pan.).3.1.2. ApšvietimasJei gamintojas numato, kad savaeigės mašinos bus naudojamos neapšviestose vietose, tai jos turi turėti tinkamus apšvietimo įtaisus, leidžiančius dirbti tokiose vietose, nepažeidžiant visų kitų taikytinų taisyklių (kelių eismo, navigacijos taisyklių ir t. t.).3.1.3. Mašinų konstrukcija, palengvinanti jų valdymąValdant mašinas ir (arba) jos dalis pagal gamintojo instrukcijas, neturi būti galimybės mašinai ir (arba) jos dalims staigiai pajudėti arba kilti pavojaus dėl jų nestabilumo.3.2. Darbo vietos3.2.1. Vairavimo vietaVairavimo vieta turi būti suprojektuota pagal ergonomikos principus. Gali būti įrengtos dvi ir daugiau vairavimo vietų, tokiais atvejais kiekviena vairavimo vieta turi turėti visus reikalingus valdymo įtaisus. Kai yra daugiau nei viena vairavimo vieta, mašinos turi būti suprojektuotos taip, kad naudojantis viena iš jų nebūtų galima naudotis kitomis, išskyrus avarinį stabdymą. Matomumas iš vairavimo vietos turi būti toks, kad vairuotojas galėtų visiškai užtikrinti savo bei kitų sąlytį turinčių asmenų saugą ir valdyti mašinas bei jų darbo įrankius numatytomis jų naudojimo sąlygomis. Prireikus atitinkami įtaisai turi panaikinti nepakankamo tiesioginio matomumo sukeliamus pavojus.Mašinos turi būti suprojektuotos ir sukonstruotos taip, kad vairavimo vietoje esančiam vairuotojui ir operatoriams nekiltų jokios rizikos atsitiktinai paliesti ratus ar vikšrus.Vairavimo vieta turi būti suprojektuota ir sukonstruota taip, kad būtų išvengta bet kokios rizikos sveikatai dėl išmetamųjų dujų poveikio ir (arba) deguonies stygiaus.Vairavimo vieta turi būti suprojektuota ir sukonstruota taip, kad, jei yra pakankamai vietos, būtų įrengta vairuotojo kabina. Tokiu atveju kabinoje turi būti pakankamai vietos, reikalingos vairuotojui ir (arba) operatoriui instruktuoti. Kai pavojinga aplinka kelia grėsmę, vairavimo vieta turi būti su tinkama kabina.Mašinos, turinčios kabinas, turi būti suprojektuotos, sukonstruoto ir (arba) sukomplektuotos taip, kad vairuotojas turėtų geras darbo sąlygas ir būtų apsaugotas nuo visų galinčių atsirasti pavojų (pvz., dėl netinkamo šildymo ir vėdinimo, nepakankamo matomumo, didelio triukšmo ir vibracijos, krintančių objektų, kitų daiktų, galinčių patekti į vidų, apsivertimo ir t. t.). Ji turi būti įrengta taip, kad prireikus būtų galima greitai iš jos išeiti. Be to, kitoje pusėse turi būti įrengtas atsarginis išėjimas.Medžiagos, naudojamos kabinos ir jos įrangos gamybai, turi būti atsparios ugniai.3.2.2. SėdėjimasKiekvienoje mašinoje turi būti įrengta vairuotojui skirta sėdynė, suprojektuota pagal ergonomikos principus ir užtikrinanti stabilią vairuotojo padėtį.Sėdynė turi būti suprojektuota taip, kad iki žemiausio leistino lygio sumažintų vairuotojo patiriamą vibraciją. Sėdynės tvirtinamieji elementai turi išlaikyti visas apkrovas, kurios gali atsirasti mašinai apvirtus. Kai po vairuotojo kojomis nėra grindų, turi būti įrengtos kojų atramos, padengtos neslidžia medžiaga.Kai mašinoje yra įrengta konstrukcija, apsauganti nuo apvirtimo, sėdynė turi turėti saugos diržą ar kitą analogišką įtaisą, kuris apsaugo vairuotoją sėdynėje, nevaržydamas vairavimo ar kitų judesių, galimų stabdant mašiną.3.2.3. Kitos vietosJei pagal mašinos naudojimo sąlygas numatoma, kad, be vairuotojo, mašina kartais ar nuolat bus vežami arba su ja dirbs ir kiti operatoriai, turi būti įrengtos atitinkamos vietos, kuriose jie būtų saugiai vežami arba dirbtų, svarbiausia, be rizikos nukristi.Jei darbo sąlygos leidžia, tokiose darbo vietose turi būti įrengtos sėdynės.Jei vairavimo vieta turi būti su kabina, kitos vietos taip pat turi būti apsaugotos nuo pavojų, dėl kurių vairavimo vieta buvo apsaugota.3.3. Valdymas3.3.1. Valdymo įtaisaiVairuotojas turi turėti galimybę iš vairavimo vietos įjungti visus mašinų valdymo įtaisus, išskyrus reguliuojančius tas mašinos funkcijas, kurios gali būti saugiai valdomos tik valdymo įtaisais, esančiais ne vairavimo vietoje. Tai ypač svarbu ne vairavimo, o kitoms darbo vietoms, kuriose dirba ne vairuotojas, bet kiti operatoriai, arba į kurias vairuotojas turi pereiti iš savo vairavimo vietos tam, kad saugiai atliktų tam tikrą veiksmą.Jeigu yra pedalai, jie turi būti suprojektuoti, sukonstruoti ir įrengti taip, kad leistų vairuotojui tam tikrą veiksmą atlikti saugiai ir kad būtų kuo mažiausia galimybė apsirikti; pedalų paviršiai turi būti neslidūs ir lengvai valomi.Jeigu valdymo įtaisų veikimas gali kelti pavojų dėl aiškiai pastebimų pavojingų judesių, mašinų valdymo įtaisai, išskyrus tuos, kurių padėtis yra iš anksto nustatyta, privalo grįžti į neutralią padėtį iš karto, kai tik operatorius jų nebevaldo.Ratinių mašinų vairavimo sistema turi būti suprojektuota ir sukonstruota taip, kad susilpnintų staigius vairuojamų ratų judesių smūgius į vairaratį ar vairalazdę.Kiekvienas valdymo įtaisas, užblokuojantis diferencialą, turi būti suprojektuotas ir įtaisytas taip, kad mašinai judant diferencialas būtų laisvas.Paskutiniame 1.2.2 skirsnio sakinyje numatyti reikalavimai netaikytini judėjimo funkcijai.3.3.2. Paleidimas (judėjimas)Savaeigės mašinos, kuriose yra vairavimo vieta, turi būti įrengtos taip, kad variklio negalėtų užvesti pašaliniai asmenys.Savaeigės mašinos, kuriose yra vairavimo vieta, turi būti tokios, kad galėtų judėti tik vairuotojo valdomos.Jeigu dėl tam tikros veiklos mašinose turi būti papildomų nestandartinių įtaisų (pvz., stabilizatoriai, krano strėlės ir t. t.), vairuotojas turi turėti priemonių, kuriomis prieš pajudant mašinoms lengvai patikrintų, ar įtaisų padėtis nekliudo mašinoms saugiai judėti.Šis reikalavimas taikomas ir visoms kitoms mašinos dalims, kurios turi būti tam tikroje padėtyje, o jei reikia, ir užrakinamos, kad mašinos judėtų saugiai.Jeigu techniškai ir ekonomiškai įmanoma, tai mašinų judėjimas turi priklausyti nuo saugios minėtų dalių padėties.Paleidžiant variklį mašinos neturi pajudėti.3.3.3. Važiavimo funkcijaNepažeidžiant kelių eismo taisyklių reikalavimų, savaeigės mašinos ir jų priekabos turi atitikti stabdymo, sustojimo, stabdžio įjungimo ir rankinio stabdžio fiksavimo reikalavimus taip, kad visomis darbo, krovimo, greičio, kelio dangos ir nuolydžio aplinkybėmis, numatytomis gamintojo ir atitinkančiomis normalaus naudojimo sąlygas, būtų užtikrinta sauga.Vairuotojas turi turėti galimybę pagrindiniu valdymo įtaisu sulėtinti savaeigių mašinų judėjimą ir jas sustabdyti. Kai pagrindinis valdymo įtaisas sugenda arba dėl energijos tiekimo sutrikimų negalima juo naudotis, saugos sumetimais privalo būti įrengtas avarinis mašinos judėjimo lėtinimo ir sustabdymo įtaisas su visiškai savarankišku ir lengvai pasiekiamu valdymo pultu.Saugos sumetimais privalo būti įrengtas parkavimo įtaisas, neleidžiantis stovinčiai mašinai pajudėti iš vietos. Šis įtaisas gali būti suderintas su vienu iš įtaisų, minimų antroje pastraipoje, jei jis yra mechaninis.Nuotolinio valdymo mašinos turi būti suprojektuotos ir sukonstruotos taip, kad vairuotojo nevaldomos sustotų automatiškai.1.2.4. skirsnis netaikomas važiavimo funkcijai.3.3.4. Pėsčio vairuotojo valdomų mašinų judėjimasPėsčio vairuotojo valdomos savaeigės mašinos gali judėti tik vairuotojui nuolat valdant atitinkamą įtaisą. Ypač svarbu, kad mašinos nepajudėtų paleidžiant variklį.Pėsčio vairuotojo valdomų mašinų valdymo sistema turi būti suprojektuota taip, kad būtų sumažinti pavojai, kylantys dėl nenumatyto mašinos judėjimo vairuotojo link. Visų pirma:a) prispaudimo;b) sužeidimo sukamaisiais įtaisais.Be to, normaliai važiuojančios mašinos judėjimo greitis turi būti suderintas su pėsčio vairuotojo ėjimo sparta.Jei mašinose įrengiamas sukamasis įtaisas, neturi būti įmanoma įjungti šio įtaiso, kai įjungta atbulinė eiga, išskyrus atvejį, kai mašinų judėjimą sukelia tokio įtaiso judėjimas. Pastaruoju atveju atbulinės eigos greitis turi būti nepavojingas vairuotojui.3.3.5. Valdymo grandinės gedimasEnergijos tiekimo vairavimo stiprintuvui, jei toks yra, gedimas neturi nutraukti stabdomų mašinų valdymo tol, kol jos sustos.3.4. Apsauga nuo mechaninių pavojų3.4.1. Nevaldomas judėjimasKai mašinos dalis yra sustabdyta, kiekvienas įtaisais nevaldomas poslinkis iš stovėjimo padėties turi būti toks, kad būtų nepavojingas sąlytį turintiems asmenims.Mašinos turi būti suprojektuotos, sukonstruotos ir, jei reikia, užkeltos ant judančio pagrindo taip, kad svorio centro nekontroliuojami svyravimai nemažintų jų stabilumo ar nesukeltų papildomų jų konstrukcijų įrąžų.3.4.2. Lūžimo rizika dirbantDideliu greičiu sukamos mašinų dalys, kurios, nepaisant naudotų priemonių, gali lūžti ar suirti, turi būti įrengtos ir apsaugotos taip, kad lūžimo atveju jų skeveldros būtų sulaikomos arba, jeigu to padaryti neįmanoma, nelėktų vairuotojo ir (arba) operatoriaus darbo vietų link.3.4.3. ApvirtimasKai savaeigėms mašinoms, važiuojančioms su vairuotoju ir operatoriais, yra rizika apvirsti, jas projektuojant turi būti numatyti tvirtinimo taškai, kad būtų galima įrengti konstrukcijas, apsaugančias nuo apvirtimo (ROPS).Šios konstrukcijos turi būti tokios, kad mašinai apvirtus taip apribotų įlinkio dydį (DVL), kad būtų užtikrintas reikiamas vairuotojo, prireikus ir operatorių, saugumas.Gamintojas arba jo įgaliotas Bendrijoje įsisteigęs atstovas turi atlikti arba užtikrinti, kad būtų atlikti atitinkami kiekvieno tokios konstrukcijos tipo bandymai, kad būtų galima patvirtinti, jog konstrukcija atitinka antroje pastraipoje nustatytus reikalavimus.Be to, konstrukcijos, apsaugančios nuo apvirtimo, turi būti įrengtos toliau išvardytose didesnės negu 15 kW galios žemės darbų mašinose:- vikšriniuose arba ratiniuose krautuvuose (ekskavatoriuose),- atbulinio kaušo ekskavatoriuose,- vikšriniuose arba ratiniuose traktoriuose,- krovimo arba kitokiuose skreperiuose,- greideriuose,- valdomuosiuose iškrautuvuose.3.4.4. Krintantys objektaiKai yra rizika, kad ant savaeigių mašinų su jose esančiais vairuotoju ir operatoriais gali nukristi objektų ar medžiagų, tai mašinose, jei leidžia jų apimtis, turi būti suprojektuoti ir įtaisyti atraminiai taškai, prie kurių tvirtinamos konstrukcijos, apsaugančios nuo apvirtimo (FOPS).Šios konstrukcijos turi būti tokios, kad objektams arba medžiagoms nukritus, konstrukcijos ant mašinos taip apribotų įlinkio dydį (DVL), kad būtų užtikrintas reikiamas vairuotojo, prireikus ir operatorių, saugumas.Gamintojas arba jo įgaliotas Bendrijoje įsisteigęs atstovas turi atlikti arba, užtikrinti, kad būtų atlikti atitinkami kiekvieno tokios konstrukcijos tipo bandymai, kad būtų galima patvirtinti, jog konstrukcija atitinka antroje pastraipoje nustatytus reikalavimus.3.4.5. Prieigos priemonėsRankenos ir laipteliai turi būti suprojektuoti, sukonstruoti ir įtaisyti taip, kad operatoriai jais naudotųsi intuityviai, be jokių valdymo įtaisų.3.4.6. Vilkimo įtaisaiVisos velkančiosios ar velkamosios mašinos turi turėti vilkimo ar prikabinimo įtaisus, suprojektuotus, sukonstruotus ir įtaisytus taip, kad būtų galima lengvai ir saugiai juos prikabinti ir atkabinti ir kad juos naudojant nebūtų jokių atsitiktinių atsikabinimų.Jeigu to reikia dėl vilkties strypo apkrovos, šiose mašinose turi būti tokio ploto atrama, kuri atitiktų apkrovos dydį ir pagrindą.3.4.7. Jėgos perdavimas iš savaeigės mašinos (arba traktoriaus) į priimančiąją mašinąTransmisijos velenai su universaliaisiais lankstais, jungiančiais savaeigę mašiną (arba traktorių) su priimančiosios mašinos pirmuoju fiksuotu guoliu, turi būti per visą veleno, sujungto universaliaisiais lankstais, ilgį apsaugoti tiek iš savaeigės, tiek iš jėgą priimančiosios mašinos pusės.Vieta savaeigės mašinos (arba traktoriaus) pusėje, prie kurios pritvirtinamas transmisijos velenas, turi būti uždengta skydu, pritvirtintu prie savaeigės mašinos (arba traktoriaus), arba kokiu kitu tokią pat apsauginę funkciją atliekančiu įtaisu.Velenas velkamosios mašinos pusėje turi būti uždengtas prie mašinos pritvirtintu apsauginiu gaubtu.Tik vairuojamos mašinos sukimo momento ribotuvai ar laisvosios eigos mechanizmai gali būti tvirtinami prie transmisijos su universaliaisiais lankstais tik jėgą perduodančios mašinos pusėje. Transmisijos velenas su universaliaisiais lankstais turi būti atitinkamai pažymėtas.Visos velkamosios mašinos, kai transmisijos velenas prijungtas prie savaeigės mašinos arba traktoriaus, turi turėti tokią transmisijos veleno tvirtinamąją sistemą, kad nei velenas, nei jo apsaugai liesdamiesi su žeme arba kokia nors mašinos dalimi nebūtų gadinami mašinas atskiriant.Išorinės apsaugos dalys turi būti suprojektuotos, sukonstruotos ir išdėstytos taip, kad nesisuktų kartu su transmisijos velenu. Apsaugas turi dengti transmisijos veleną iki pat jo vidinių žiočių galo, jeigu naudojami paprastieji universalieji lankstai ir bent jau iki išorinio lanksto arba lankstų centro, jei naudojami "plačiakampiai" universalieji lankstai.Gamintojai, numatydami prieigą į darbo vietą prie transmisijos veleno su universaliaisiais lankstais, turi užtikrinti, kad veleno apsaugai, nurodyti šeštojoje pastraipoje nebūtų naudojami kaip laipteliai, nebent jie būtų specialiai tam suprojektuoti ir sukonstruoti.3.4.8. Transmisijos judamosios dalysVidaus degimo variklių nuimamiesiems apsaugams, neleidžiantiems patekti prie judamųjų dalių variklio skyriuje, nukrypstant nuo 1.3.8.A skirsnyje nurodytų reikalavimų, nereikia turėti užrakinimo įtaisų, kuriuos atidaryti reikia specialiais įrankiais, raktu arba valdymo įtaisu, įrengtu vairavimo vietoje, jeigu jie yra visiškai uždaroje rakinamoje kabinoje, į kurią negali patekti pašaliniai.3.5. Apsauga nuo kitų pavojų3.5.1. AkumuliatoriaiVieta akumuliatoriui turi būti numatyta bei sukonstruota, ir akumuliatorius įtaisytas taip, kad būtų visiškai išvengta galimybės elektrolitui išsilieti ant operatoriaus, kuri atsiranda mašinai apsivertus, ir (arba) būtų išvengta garų sankaupų operatoriaus darbo vietoje.Mašinos turi būti suprojektuotos ir sukonstruotos taip, kad akumuliatorių būtų galima atjungti specialiu lengvai pasiekiamu įtaisu.3.5.2. GaisrasPriklausomai nuo pavojų, kuriuos numato gamintojas, mašinos, kiek leidžia jų dydis, privalo turėti:- arba lengvai pasiekiamus gesintuvus,- arba įmontuotą gesinimo sistemą.3.5.3. Dulkių, dujų ir kitų panašių medžiagų sklaidaJeigu esama pavojų, 1.5.13 skirsnyje numatyta sulaikymo įranga gali būti pakeista kitomis priemonėmis, pavyzdžiui, nusodinimu purškiant vandenį.1.5.13. skirsnio antroji ir trečioji pastraipos netaikomos mašinoms, kurių pagrindinė paskirtis yra purkšti produktus.3.6. Nurodymai3.6.1. Ženklai ir įspėjimaiKad būtų užtikrinta sąlytį turinčių asmenų sveikata ir sauga, mašinos privalo turėti įspėjamąsias priemones ir (arba), jei reikia, lenteles, informuojančias apie mašinų naudojimą, reguliavimą ir priežiūrą. Jos turi būti parinktos, suprojektuotos ir sukonstruotos taip, kad būtų aiškiai matomos ir neištrinamos.Nepažeidžiant reikalavimų, kurių turi būti laikomasi važiuojant viešaisiais keliais, vairuotojo valdomos mašinos privalo turėti tokią įrangą:- garso signalo įtaisą, kuriuo būtų galima įspėti sąlytį turinčius asmenis,- naudojimo sąlygas atitinkančią šviesos signalų sistemą, t. y. stabdymo signalo žibintus, atbulinės eigos žibintus, švyturėlius. Šis reikalavimas netaikomas mašinoms, skirtoms dirbti tik požeminius darbus ir naudojančioms ne elektros energiją.Nuotolinio valdymo mašinos, kurios dirbdamos normaliomis sąlygomis gali kelti susidūrimo ar prispaudimo pavojų, turi turėti atitinkamas priemones, signalizuojančias apie jų judėjimo kryptį, arba kitomis priemonėmis turi apsaugoti sąlytį turinčius asmenis nuo tokių pavojų. Tokie pat reikalavimai keliami mašinoms, kurios, veikdamos tolygiai, kartoja vienaašį judėjimą pirmyn ir atgal ir kurių užpakalinės dalies vairuotojas aiškiai nemato.Mašinos turi būti sukonstruotos taip, kad visų įspėjimo ir signalizavimo įtaisų nebūtų galima atsitiktinai išjungti. Jeigu tai svarbu saugai, mašinoje turi būti įtaisytos priemonės, leidžiančios patikrinti, kaip minėti įtaisai veikia, o jų gedimas turi būti akivaizdus operatoriui.Kai mašinų ar jų darbo įrankių judėjimas yra ypač pavojingas, ant mašinų turi būti ženklai, įspėjantys apie tokios mašinos artėjimą; šie ženklai turi būti aiškiai įskaitomi iš pakankamo atstumo, užtikrinančio netoliese atsidūrusių asmenų saugumą.3.6.2. ŽenklinimasBūtiniausi reikalavimai, išdėstyti 1.7.3 skirsnyje, turi būti papildyti tokiais:- vardinė galia kilovatais (kW),- įprastinės konfigūracijos mašinos masė kilogramais ir prireikus:- didžiausia traukos jėga niutonais (N), kurią gamintojas nurodo ant jungiamojo kablio,- didžiausia vertikali apkrova niutonais (N), kurią gamintojas nurodo ant jungiamojo kablio.3.6.3. Instrukcijos vadovasBe būtiniausių reikalavimų, nurodytų 1.7.4 skirsnyje, instrukcijos vadove dar turi būti ir tokia informacija:a) apie mašinos skleidžiamą vibraciją, pateikiant faktinę vertę arba apskaičiuotąją pagal identiškų mašinų duomenis:- rankas veikianti kvadratinio vidurkio svertinė pagreičio vertė, jeigu ji viršija 2,5 m/s2; jeigu neviršija 2,5 m/s2, tai turi būti nurodyta,- kūną (pėdas ar sėdmenis) veikianti kvadratinio vidurkio svertinė pagreičio vertė, jeigu ji viršija 0,5 m/s2; jeigu neviršija 0,5 m/s2, tai turi būti nurodyta.Kai nėra taikomi darnieji standartai, šių mašinų vibracija turi būti matuojama pačiu tinkamiausiu metodu.Gamintojas turi nurodyti, kokiomis sąlygomis mašinos dirbo matuojant vibraciją, ir matavimo metodiką;b) kai mašinos, atsižvelgiant į naudojamą įrangą, naudojamos įvairiems tikslams, pagrindinių mašinų, kurioms gali būti pritaikytos keičiamosios priemonės, gamintojas ir keičiamųjų priemonių gamintojas turi pateikti visą būtiną informaciją, kaip įrangą saugiai įtaisyti ir naudoti.4. PAGRINDINIAI SVEIKATOS IR SAUGOS REIKALAVIMAI, KAD BŪTŲ IŠVENGTA KONKREČIŲ PAVOJŲ ATLIEKANT KĖLIMO OPERACIJASBe pagrindinių sveikatos ir saugos reikalavimų, pateiktų 1, 2 ir 3 skirsniuose, mašinos, keliančios pavojų atliekant kėlimo operacijas, – daugiausia dėl to, kad kroviniai gali kristi, susidurti arba mašina gali apvirsti keldama krovinį, – turi būti suprojektuotos ir sukonstruotos taip, kad atitiktų toliau išdėstytus reikalavimus.Rizika atliekant kėlimo operacijas ypač kyla tada, kai mašinos yra suprojektuotos vienetiniams kroviniams perkelti, o keliamo krovinio padėtis keičiama kėlimo metu. Krovinys gali būti atskiri objektai, medžiagos arba gaminiai.4.1. Bendrosios pastabos4.1.1. Apibrėžimaia) Kėlimo reikmenys"kėlimo reikmenys" – tai sudedamosios dalys arba įranga, nepritvirtinta prie mašinos ir esanti tarp mašinų ir krovinio arba ant krovinio, kad jį pritvirtintų;b) atskiri kėlimo reikmenys:"atskiri kėlimo reikmenys" – tai reikmenys, kurie padeda sukomplektuoti arba naudotis pakabinamuoju įtaisu, pvz., kabliai,, varžtai su auselėmis, žiedai, apkabos ir t. t.;c) valdomoji apkrova"valdomoji apkrova" – tai tokia apkrova, kai kroviniai juda naudojant fiksuotas standžias ar lanksčias kreipes;d) darbo koeficientas:"darbo koeficientas" – tai aritmetinis santykis tarp tos krovinio masės, kurią gali išlaikyti įrangos dalis, kėlimo reikmuo ar mašina ir kurią garantuoja gamintojas, ir didžiausios darbo krovinio masės, pažymėtos ant įrangos, kėlimo reikmens ar mašinos;e) bandymo koeficientas:"bandymo koeficientas" – tai aritmetinis santykis tarp krovinio masės, naudotos atliekant statinius arba dinaminius kurios nors įrangos, kėlimo reikmens ar mašinų bandymus, ir didžiausios darbo krovinio masės, pažymėtos ant tos įrangos, kėlimo reikmens ar mašinų;f) statinis bandymas:"statinis bandymas" – tai toks bandymas, kai mašinos ar kėlimo reikmenys iš pradžių apžiūrimi ir veikiami jėga, atitinkančia didžiausią darbo apkrovą, padauginta iš atitinkamo statinio bandymo koeficiento, o paskui dar apžiūrima apkrovą nuėmus, kad būtų įsitikinta, jog jie nebuvo pažeisti;g) dinaminis bandymas:"dinaminis bandymas" – tai toks bandymas, kai mašinos dirba visomis didžiausiomis darbo apkrovomis ir visais galimais pritaikymo būdais, o tuo metu tiriama mašinų dinaminė veikla, kad būtų įsitikinta, jog mašinos ir jų saugos elementai veikia patikimai ir saugiai.4.1.2. Apsauga nuo mechaninių pavojų4.1.2.1. Rizika dėl stabilumo stokosMašinos turi būti suprojektuotos ir sukonstruotos taip, kad būtų garantuotas pagal 1.3.1 skirsnį reikalaujamas stabilumas, kai mašinos veikia ir kai neveikia, taip pat visuose mašinų gabenimo, surinkimo ir išrinkimo sugedus jų sudedamosioms dalims etapuose, taip pat tuo atveju, kai atliekami instrukcijų vadove numatyti bandymai.Dėl to gamintojas arba jo įgaliotas Bendrijoje įsisteigęs atstovas privalo taikyti atitinkamus tikrinimo metodus; ypač svarbu, kad būtų patikrintos savaeigės pramoninės važiuoklės, kurių pakylos didesnės nei 1,80 m; gamintojas arba jo įgaliotas Bendrijoje įsisteigęs atstovas privalo atlikti arba užtikrinti, kad būtų atlikti kiekvieno tokios pramoninės važiuoklės tipo, platformos stabilumo ar panašūs bandymai.4.1.2.2. Kreipės ir bėgių keliaiMašinos turi turėti įtaisus, veikiančius ant kreipių ar bėgių kelių ir neleidžiančius mašinoms nuvažiuoti nuo bėgių.Tačiau jeigu mašina ir su šiais įtaisais gali nuvažiuoti nuo bėgių, kai sugenda bėgis arba važiuoklė, būtina įrengti įtaisus, kurie neleistų įrangai, sudedamosioms dalims ar kroviniui nukristi, o pačiai mašinai – apvirsti.4.1.2.3. Mechaninis atsparumasMašinos, kėlimo reikmenys ir jų keičiamos sudedamosios dalys turi išlaikyti darbo metu veikiančius įtempius ir jei reikia – kai mašina nedirba gamintojo numatytomis įrengimo ir naudojimo sąlygomis, visų galimų konfigūracijų, prireikus tinkamai atsižvelgiant į atmosferos veiksnius ir žmonių naudojamą jėgą. Šio reikalavimo turėtų būti paisoma gabenant, surenkant ir išmontuojant mašinas.Mašinos ir kėlimo reikmenys turi būti suprojektuoti ir sukonstruoti taip, kad numatytomis naudojimo sąlygomis būtų išvengta gedimų dėl elementų susidėvėjimo arba nusilpimo.Medžiagos, iš kurių jie pagaminti, turi būti parenkamos pagal gamintojo numatomą darbo aplinką, ypatingą dėmesį atkreipiant į korodavimą, dilumą, atsparumą smūgiams, trapumą šaltyje ir senėjimą.Mašinos ir kėlimo reikmenys turi būti suprojektuoti ir sukonstruoti taip, kad galėtų be liekamųjų deformacijų ir akivaizdžių defektų išlaikyti statinių bandymų apkrovas. Skaičiuojant turi būti atsižvelgta į statinio bandymo koeficiento, parinkto reikiamam saugos lygiui užtikrinti, vertę: šio koeficiento vertės paprastai yra tokios:a) rankinės pavaros mašinoms ir kėlimo reikmenims – 1,5;b) kitoms mašinoms – 1,25.Mašinos turi būti suprojektuotos ir sukonstruotos taip, kad nesugestų, kai atliekant dinaminius bandymus naudojama didžiausia darbo apkrova, padauginta iš dinaminio bandymo koeficiento. Šis dinaminio bandymo koeficientas parenkamas taip, kad užtikrintų reikiamą saugos lygį; šio koeficiento vertė paprastai yra 1,1.Dinaminiai bandymai turi būti atlikti su mašinomis, parengtomis darbui normaliomis naudojimo sąlygomis. Paprastai bandymai atliekami mašinoms dirbant gamintojo nurodytais vardiniais greičiais. Jeigu mašinos valdymo sistema leidžia vienu metu atlikti keletą judesių (pvz., sukimą ir krovinio perkėlimą), tai bandymai turi būti atliekami nepalankiausiomis sąlygomis, t. y. paprastai derinant atitinkamą judėjimą.4.1.2.4. Skridiniai, būgnai, grandinės ir lynaiSkridinių, būgnų ir ratų skersmenys turi būti suderinti su matmenimis tų lynų ar grandinių, su kuriais jie gali būti naudojami.Būgnai ir ratai turi būti suprojektuoti, sukonstruoti ir sumontuoti taip, kad naudojami lynai ir grandinės galėtų aplink juos vyniotis nenukrisdami.Lynai, tiesiogiai naudojami kroviniams kelti arba laikyti, turi būti be jokių sandūrų, išskyrus tas, kurios yra jų galuose (sandūros galimos įrangoje, kurią pagal jos paskirtį numatoma reguliariai keisti atsižvelgiant į naudojimo reikmes). Parinktas ištisinių lynų ir jų antgalių darbo koeficientas turi užtikrinti reikiamą saugos lygį. Paprastai, šis koeficientas yra 5.Kėlimo grandinių darbo koeficientas turi užtikrinti reikiamą saugos lygį. Paprastai šis koeficientas yra 4.Norėdami patikrinti, kad ar yra pasiektas reikiamas darbo koeficientas, gamintojas arba jo įgaliotas Bendrijoje įsisteigęs atstovas privalo atlikti arba būti atlikęs reikiamus grandinės, lynų ir lynų antgalių, naudojamų kroviniams kelti, tipo bandymus.4.1.2.5. Atskiri kėlimo reikmenysKėlimo reikmenys turi būti surūšiuoti tinkamai atsižvelgus į jų nusilpimą ir senėjimo procesus per tam tikrą skaičių panaudojimo ciklų, kad galėtų būti naudojami tiek kartų, kiek pagal nustatytas naudojimo sąlygas leidžia jų naudojimo laikas.Be to:a) parinktas metalinio lyno (lyno antgalio) derinio darbo koeficientas turi užtikrinti reikiamą saugos lygį; paprastai šis koeficientas yra 5. Lynai turi būti be jokių sandūrų arba kilpų, išskyrus tuos, kurie yra jų galuose;b) tuo atveju, kai naudojamos grandinės su suvirintomis grandimis, grandys turi būti trumpagrandžių tipo. Parinktas kiekvienos grandinių rūšies darbo koeficientas turi užtikrinti reikiamą saugos lygį; paprastai šis koeficientas yra 4;c) tekstilinių lynų ir virvių darbo koeficientas priklauso nuo medžiagos, gamybos būdo, matmenų ir naudojimo. Parinktas koeficientas turi užtikrinti reikiamą saugos lygį; paprastai jis yra 7, jeigu buvo panaudotos labai geros kokybės medžiagos, o gamybos būdas atitinka jų naudojimo paskirtį. Jeigu taip nėra, šis koeficientas paprastai nustatomas didesnis, kad būtų galima užtikrinti reikiamą saugos lygį.Tekstiliniai lynai ir virvės turi būti be jokių mazgų jungčių ar sandūrų, išskyrus tuos, kurie yra kilpos galuose; šis reikalavimas netaikomas vientisai virvei;d) visų metalinių sudedamųjų dalių, kurios sudaro virvę arba yra naudojamos kartu su ja, darbo koeficientas parenkamas taip, kad užtikrintų reikiamą saugos lygį; paprastai šis koeficientas yra 4;e) didžiausias daugiagijės virvės atsparumas trūkimui apibrėžiamas pagal silpniausios gijos saugos koeficientą, gijų skaičių ir silpnėjimo faktorių, priklausantį nuo virvės suvijimo būdo;f) norint patikrinti, ar yra pasiektas reikiamas darbo koeficientas, gamintojas ar jo įgaliotas Bendrijoje įsisteigęs atstovas privalo atlikti arba užtikrinti, kad būtų atlikti reikiami kiekvieno a, b, c ir d pastraipose aptartos įrangos tipo bandymai.4.1.2.6. Judėjimo valdymasJudėjimą valdantys įtaisai turi veikti taip, kad mašinos, ant kurių jie įtaisyti, būtų saugios:a) mašinos turi būti taip suprojektuotos arba turėti tokius įtaisus, kad jų sudedamųjų dalių judėjimo amplitudės neviršytų nustatytų ribų. Prieš paleidžiant tokius įtaisus prireikus privalo būti įjungiamas įspėjamasis signalas;b) kai toje pačioje vietoje vienu metu manevruoja keletas stacionarių arba ant bėgių sumontuotų mašinų ir kyla rizika susidurti, šios mašinos turi būti suprojektuotos ir sukonstruotos taip, kad būtų galima įmontuoti sistemas, leidžiančias išvengti tokios rizikos;c) mašinų mechanizmai turi būti suprojektuoti ir sukonstruoti taip, kad kroviniai negalėtų slinkti pavojingai laisvai ar netikėtai kristi, net kai iš dalies ar visiškai nutraukiamas energijos tiekimas arba kai operatorius nebevaldo mašinos;d) normaliomis darbo sąlygomis neturi būti galimybės nuleisti krovinį naudojantis vien frikciniais stabdžiais, išskyrus tokias mašinas, kurių funkcijos numato, kad jos frikciniai stabdžiai turi veikti būtent taip;e) palaikantieji įtaisai turi būti suprojektuoti ir sukonstruoti taip, kad krovinys netikėtai nenukristų.4.1.2.7. Krovinių kėlimasMašinų vairavimo vieta turi būti įrengta taip, kad kuo geriau būtų matomos judamųjų dalių trajektorijos, siekiant išvengti galimų susidūrimų su žmonėmis, įranga ar kitomis mašinomis, manevruojančiomis tuo pačiu metu ir galinčiomis sukelti tokį pavojų.Mašinos su valdomąja apkrova, pritvirtinta vienoje vietoje, turi būti suprojektuotos ir sukonstruotos taip, kad sąlytį turintys asmenys išvengtų susidūrimo su keliamu kroviniu ar atsvaru.4.1.2.8. ŽaibasMašinos, kurioms dirbant reikia apsaugos nuo žaibo, privalo turėti įžeminimo sistemą.4.2. Specialieji reikalavimai mašinoms, išskyrus rankinės pavaros mašinas4.2.1. Valdymas4.2.1.1. Vairavimo vietaReikalavimai, išdėstyti 3.2.1 skirsnyje, taikytini ir nemobiliosioms mašinoms.4.2.1.2. SėdynėReikalavimai, išdėstyti 3.2.2 skirsnio pirmoje bei antroje pastraipoje ir 3.2.3 skirsnyje, taikytini ir nemobiliosioms mašinoms.4.2.1.3. Valdymo įtaisaiĮtaisai, valdantys mašinų ar jų įrangos judėjimą, turi grįžti į neutralią padėtį iš karto, kai tik operatorius juos paleidžia. Nepaisant to, atlikti dalinius arba visus judesius, kuriuos atliekant nėra jokios keliamo krovinio arba mašinų susidūrimo rizikos, šie įtaisai gali būti pakeisti valdymo įtaisais su automatiškai nustatytais sustojimais iš anksto pasirinktuose lygiuose, nelaikant palaikančiojo valdymo įtaiso.4.2.1.4. Apkrovos kontrolėMašinos, kurių didžiausia darbo apkrova yra ne mažesnės kaip 1000 kg masės arba kurių apvirtimo momentas ne mažesnis kaip 40000 Nm, turi turėti įtaisus, kurie įspėtų vairuotoją ir neleistų kroviniams pavojingai pajudėti, kai:- mašinos yra perkrautos dėl:- viršijamos didžiausios darbo apkrovos arba- momentų, atsiradusių dėl per didelių apkrovų,- dėl keliamo krovinio neleistinai padidėja apvirtimą keliantis momentas.4.2.2. Kabeliais valdomi įrengimaiKabeliais valdomus vežimėlius, traktorius arba traktorių vežimėlius turi prilaikyti atsvarai arba įtaisas, leidžiantis nuolat kontroliuoti jų įtempį.4.2.3. Sąlytį turinčių asmenų rizika. Prieigos prie vairavimo ir prie valdymo vietų priemonėsMašinose su valdomąja apkrova ir mašinose, kuriose krovinių laikikliai juda aiškiai apibrėžta trajektorija, turi būti įtaisai, kad būtų užkirstas kelias sąlytį turinčių asmenų rizikai.4.2.4. Tikslo atitikimasKai mašinos pateikiamos į rinką arba pirmą kartą pradedamos eksploatuoti, gamintojas arba jo įgaliotas Bendrijoje įsisteigęs atstovas turi užtikrinti, imdamasis atitinkamų priemonių arba užtikrindamas jų įvykdymą, kad kėlimo reikmenys ir parengtos darbui mašinos – nesvarbu, ar jos būtų rankinės pavaros, ar variklinės, – galėtų saugiai atlikti nustatytąsias funkcijas. Minėtų priemonių turi būti imamasi atsižvelgiant į mašinų statinius ir dinaminius aspektus.Jei gamintojas arba jo įgaliotas Bendrijoje įsisteigęs atstovas negali mašinų surinkti savo patalpose, turi būti imtasi atitinkamų priemonių jų naudojimo vietoje. Kitais atvejais priemonių gali būti imtasi arba gamintojo patalpose, arba naudojimo vietoje.4.3. Ženklinimas4.3.1. Grandinės ir lynaiKiekviena keliamosios grandinės, apvaliojo ar juostinio lyno dalis, kuri nėra vientiso įtaiso dalis, turi būti pažymėta, o kai to padaryti neįmanoma, turi turėti įtvirtintą plokštelę arba nenuimamą žiedą, ant kurių būtų nurodytas gamintojas arba jo įgaliotas Bendrijoje įsisteigęs atstovas, adresas ir atitinkamo sertifikato nuoroda.Sertifikate turi būti nurodyta pagal darniuosius standartus reikalaujama informacija arba, jeigu tokių standartų nėra, pateikta bent tokia informacija:- gamintojas arba jo įgaliotas Bendrijoje įsisteigęs atstovas,- gamintojo arba jo įgalioto Bendrijoje įsisteigusio atstovo adresas,- grandinės arba lyno aprašas, kuriame nurodyta:- vardinis dydis,- konstrukcija,- medžiaga, iš kurios pagaminta,- specialaus metalurginio medžiagos apdorojimo būdas,- pagal kokį standartą atlikti bandymai, jei bandyta,- grandinės arba lyno didžiausia apkrova juos naudojant. Gali būti pateikiamos kelios vertės nustatytiems naudojimo atvejams.4.3.2. Kėlimo reikmenysAnt visų kėlimo reikmenų turi būti nurodyta:- gamintojo duomenys,- duomenys (pvz., pagal tarptautinę klasifikaciją), kai tokie duomenys reikalingi dėl matmenų suderinamumo,- didžiausia darbo apkrova,- EB ženklas.Tuo atveju, kai kėlimo reikmenys sudaryti iš tokių dalių, kurių praktiškai neįmanoma paženklinti, pvz., kabelių arba lynų, pirmojoje pastraipoje minimi duomenys turi būti pateikti ant plokštelės arba kitokios informacijos priemonės, saugiai pritvirtintos prie kėlimo reikmens.Ši informacija turi būti įskaitoma ir pateikta tokioje vietoje, kurioje ji negalėtų išnykti dėl mašininio apdorojimo, nusidėvėjimo ir t. t., o jos pritvirtinimas nesumažintų reikmens atsparumo.4.3.3. MašinosBe informacijos, nurodytos 1.7.3 skirsnyje, ant kiekvienos mašinos turi būti įskaitomai ir neištrinamai pateikta informacija apie vardinę apkrovą:i) ji turi būti pateikta ant įrangos reljefiškai ir nekoduota, jei mašina gali turėti tik vienos vertės vardinę apkrovą;ii) kai vardinė apkrova priklauso nuo mašinos konfigūracijos, kiekvienoje vairavimo vietoje turi būti apkrovų lentelė, kurioje paprastai diagramų arba lentelių forma pateikiamos vardinės kiekvienos konfigūracijos apkrovos.Mašinos su krovinių platforma, ant kurių užlipusiems žmonėms yra pavojus nukristi, turi turėti aiškų ir neištrinamą įspėjamąjį ženklą, draudžiantį kelti žmones. Šis įspėjamasis ženklas turi būti matomas kiekvienoje vietoje, kuri galima prieiga.4.4. Instrukcijų vadovas4.4.1. Kėlimo reikmenysKiekvienas kėlimo reikmuo arba kiekviena komerciškai nedaloma jų siunta privalo turėti instrukcijų vadovą, kurioje būtų bent tokie duomenys:- normalios naudojimo sąlygos,- naudojimo, surinkimo ir priežiūros instrukcijos,- naudojimo apribojimai (ypač tų reikmenų, kurie negali atitikti 4.1.2.6 skirsnio e punkto reikalavimų).4.4.2. MašinosBe 1.7.4 skirsnyje minimų reikalavimų, instrukcijų vadove turi būti tokia informacija:a) mašinų techninės charakteristikos, būtent:- prireikus – apkrovų dydžių lentelės, apibūdintos 4.3.3 skirsnio ii punkte, kopija,- atraminės bei inkarinės reakcijos ir bėgių kelio charakteristikos,- prireikus – balasto aprašas ir jo montavimo priemonės;b) darbo žurnalo, jei jis nepateikiamas kartu su mašina, turinys;c) patarimai naudotojams, ypač operatoriams, kaip elgtis, kai krovinio tiesioginis matomumas yra ribotas;d) prieš pradedant eksploatuoti mašinas pirmą kartą, jeigu jos nebuvo surinktos gamintojo patalpose, būtina pateikti bandymų atlikimo instrukcijas.5. PAGRINDINIAI SAUGOS IR SVEIKATOS REIKALAVIMAI TIK POŽEMINIAMS DARBAMS SKIRTOMS MAŠINOMSBe pagrindinių saugos ir sveikatos reikalavimų, pateiktų 1, 2, 3 ir 4 skirsniuose, tik požeminiams darbams skirtos mašinos turi būti suprojektuotos ir sukonstruotos taip, kad atitiktų ir toliau pateiktus reikalavimus.5.1. Rizika dėl stabilumo stokosEnergiją naudojančios stogo atramos turi būti suprojektuotos ir sukonstruotos taip, kad būtų išlaikoma numatyta judėjimo kryptis ir kad jos nepasislinktų apkraunant, kraunant ir nukraunant. Jos privalo turėti atskirų hidraulinių ramsčių viršutinių plokščių standžius įtvirtinimus.5.2. JudėjimasEnergiją naudojančios stogo atramos turi užtikrinti netrukdomą sąlytį turinčių asmenų judėjimą.5.3. Apšvietimas1.1.4 skirsnio trečioje pastraipoje išdėstyti reikalavimai netaikomi.5.4. Valdymo įtaisaiBėgiais judančių mašinų greitiklio ir stabdžių valdymas turi būti rankinis. Tačiau automatinis valdymas gali būti kojinis.Energiją naudojančių stogo atramų valdymo įtaisai turi būti suprojektuoti ir išdėstyti taip, kad perkėlimo operacijos metu operatoriai būtų apsaugoti toje vietoje paremtu stogu. Valdymo įtaisai turi būti apsaugoti nuo atsitiktinio įjungimo tikimybės.5.5. StabdymasSavaeigės bėgiais judančios požeminių darbų mašinos turi turėti stabdymo įrangą, valdomą automatiškai mašinos judėjimą kontroliuojančia grandine.5.6. GaisrasJei mašinose yra greitai užsidegančių dalių, jos būtinai turi atitikti 3.5.2 skirsnio antrosios įtraukos reikalavimą.Požeminių darbų mašinų stabdymo sistema turi būti suprojektuota ir sukonstruota taip, kad nekibirkščiuotų ir nesukeltų gaisro.Požeminių darbų mašinos su šiluminiais varikliais privalo turėti tik tokius vidaus degimo variklius, kuriuose naudojami mažo spūdumo garai ir kuriuose negali atsirasti jokia elektros kibirkštis.5.7. Dulkių, dujų ir kitokia sklaidaVidaus degimo variklių išskiriamos dujos neturi būti išleidžiamos į viršų."--------------------------------------------------II PRIEDASDirektyvos 89/392/EEB IV priedas papildomas tokiais 12–15 numeriais pažymėtais objektais:"12. Tokių tipų požeminių darbų mašinos:- mašinos ant bėgių: lokomotyvai ir vagonėliai su stabdžiais,- hidraulinės stogo atramos,- vidaus degimo varikliai, naudojami požeminių darbų mašinose.13. Rankomis pakraunami ir suspaudimo mechanizmą turintys vagonėliai buitinėms atliekoms surinkti.14. Apauginiai ir nuimami transmisijos velenai su universaliaisiais lankstais, apibūdinti 3.4.7 skirsnyje.15. Liftų priežiūros priemonės."--------------------------------------------------


title: 1976 m. gruodžio 21 d. Tarybos direktyva dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su taksometrais, suderinimo

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

31977L0095

Oficialusis leidinys L 026 , 31/01/1977 p. 0059 - 0066 specialusis leidimas suomių kalba: skyrius 13 tomas 7 p. 0003  specialusis leidimas graikų k.: skyrius 13 tomas 6 p. 0003  specialusis leidimas švedų kalba: skyrius 13 tomas 7 p. 0003  specialusis leidimas ispanų kalba: skyrius 13 tomas 7 p. 0007  specialusis leidimas portugalų kalba skyrius 13 tomas 7 p. 0007

		Tarybos direktyva1976 m. gruodžio 21 d.dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su taksometrais, suderinimo(77/95/EEB)EUROPOS BENDRIJŲ TARYBA,atsižvelgdama į Europos ekonominės bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 100 straipsnį,atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą,atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę [1],atsižvelgdama į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [2],kadangi valstybėse narėse taikomos privalomos nuostatos dėl taksometrų konstrukcijos ir kontrolės, kurios įvairiose valstybėse narėse yra skirtingos ir dėl to trukdo tokių matuoklių prekybai; kadangi dėl to būtina tokias nuostatas suderinti;kadangi 1971 m. liepos 26 d. Tarybos direktyvoje 71/316/EEB dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su bendromis matavimo priemonių ir metrologinės kontrolės metodų nuostatomis, suderinimo [3] su pakeitimais, padarytais Stojimo aktu [4], nustatyta EEB modelio patvirtinimo ir EEB pirminės patikros tvarka; kadangi pagal tą direktyvą būtina nustatyti techninius taksometrų gamybos ir veikimo reikalavimus, kad taksometrus patikrinus ir paženklinus privalomais ženklais bei žymenimis būtų galima laisvai jais prekiauti, juos importuoti ir naudoti,PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:1 straipsnisŠi direktyva taikoma trukmės ir kelio matuokliams, vadinamiems "taksometrais".Tokie matuokliai apibrėžiami šios direktyvos priedo 1.1 punkte.2 straipsnisTaksometrai, kuriuos galima paženklinti EEB ženklais ir žymenimis, aprašyti šios direktyvos priede.Jiems taikomos EEB modelio patvirtinimo ir EEB pirminės patikros sąlygos, nustatytos Direktyvos 71/316/EEB II priedo 1.2.2 punkte ir šios direktyvos priede.3 straipsnisNė viena valstybė narė negali atsisakyti, drausti ar riboti pateikti į rinką taksometrus, pažymėtus EEB modelio patvirtinimo ženklu ir EEB dalinės pirminės patikros žymeniu, nustatytais Direktyvos 71/316/EEB II priedo 3.1.1.2 punkte.Valstybių narių atsakingosios institucijos užtikrina, kad prieš pradedant šiuos matuoklius naudoti papildomi EEB pirminės patikros veiksmai būtų atliekami taip, kaip numatyta šios direktyvos priedo 7.3 punkte, jei tokie veiksmai yra numatyti nacionalinėse taisyklėse, bet anksčiau nebuvo atliekami.4 straipsnis1. Valstybės narės priima įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie, įsigalioję per 18 mėnesių nuo pranešimo apie šią direktyvą, ją įgyvendina, ir apie tai nedelsdamos praneša Komisijai.2. Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų ar ketinamų priimti nacionalinės teisės aktų nuostatų tekstus.5 straipsnisŠi direktyva skirta valstybėms narėms.Priimta Briuselyje, 1976 m. gruodžio 21 d.Tarybos varduPirmininkasA. P. L. M. M. van der Stee[1] OL C 7, 1976 1 12, p. 38.[2] OL C 35, 1976 2 16, p. 12.[3] OL L 202, 1971 9 6, p. 1.[4] OL L 73, 1972 3 27, p. 14.--------------------------------------------------PRIEDAS1. TERMINAI1.1. Trukmės ir kelio matuokliai, vadinamieji "taksometrai"Trukmės ir kelio matuokliai, toliau – taksometrai, – tai įtaisai, kurie, juos įjungus, pagal transporto priemonės, kurioje jie įtaisyti, charakteristikas ir nustatytus tarifus automatiškai skaičiuoja ir rodo, kiek viešojo transporto, vadinamo taksi, naudotojas turi mokėti už nuvažiuotą kelią, o greičiui atitinkamai sumažėjus, – už laiko tarpą, kurį transporto priemonė yra užimta, neskaičiuojant įvairių papildomų mokesčių, kurių gali būti reikalaujama pagal galiojančias vietines valstybių narių taisykles.Šis priedas bus patikslintas pagal Direktyvos 71/316/EEB 17 straipsnio nuostatas, kad jį būtų galima taikyti taksometrams su elektroniniu matavimo įtaisu. Iki tol elektroniniai taksometrai EEB modelio patvirtinimo negali gauti.1.2. Specialieji terminaiNesvarbu, koks nustatytas tarifas, taksometro rodmenys priklauso nuo jo "k" konstantos ir būdingojo transporto priemonės, kurioje jis įrengtas, "w" koeficiento. Šis "w" koeficientas – tai transporto priemonės ratų efektyviojo apskritimo ilgio "u" bei ratų apsisukimų ir detalės, jungiančios transporto priemonę su taksometru, apsisukimų skaičių dalmens funkcija.1.2.1. Taksometro "k" konstantaTaksometro "k" konstanta – tai būdingasis dydis, rodantis signalų, kuriuos matuoklis turi gauti, kad galėtų teisingai fiksuoti nuvažiuotą kelią, rūšį ir skaičių.Konstanta "k" išreiškiama:a) apsisukimų skaičiumi vienam kilometrui (aps/km), arbab) impulsų kiekiu vienam kilometrui (imp/km),atsižvelgiant į tai, ar informacija apie transporto priemonės nuvažiuotą kelią į taksometrą siunčiama jo pagrindinės ašies (varančiosios ašies įėjimo į matuoklį taške) apsisukimų skaičiais ar elektriniais signalais.1.2.2. Transporto priemonės charakteristikos koeficientas "w"Transporto priemonės charakteristikos koeficientas "w" – tai dydis, rodantis taksometrą valdančių signalų rūšį ir skaičių, atitinkantį nuvažiuotą kelią, ir matomas specialiai tam skirtoje transporto priemonės vietoje.Šis koeficientas išreiškiamas:a) apsisukimų skaičiumi vienam kilometrui (aps/km), arbab) impulsų kiekiu vienam kilometrui (imp/km),atsižvelgiant į tai, ar informacija apie transporto priemonės nuvažiuotą kelią yra susijusi su taksometrą valdančios dalies apsisukimų skaičiumi ar elektriniais signalais.Šio koeficiento vertė priklauso nuo keleto veiksnių, ypač nuo padangų nusidėvėjimo, jų slėgio, transporto priemone vežamo krovinio masės ir kelionės sąlygų. Jis turi būti nustatomas atliekant transporto priemonės bandymą standartinėmis sąlygomis (1.2.7).1.2.3. Transporto priemonės ratų efektyvusis apskritimo ilgis "u".Transporto priemonės rato, kuris tiesiogiai ar netiesiogiai varo taksometrą, efektyvusis apskritimo ilgis "u" – tai transporto priemonės nuvažiuotas atstumas per vieną visą šio rato apsisukimą. Kai taksometrą kartu varo du ratai, apskritimo ilgis – dviejų ratų apskritimų ilgio vidurkis, išreikštas milimetrais.Efektyvusis apskritimo ilgis "u" koreliuojamas su transporto priemonės koeficientu "w" (1.2.2) ir dėl to šio apskritimo ilgis prireikus nustatomas 1.2.7 punkte nurodytomis sąlygomis.1.2.4. SiejiklisSiejiklio paskirtis – transporto priemonės "w" koeficientą suderinti su taksometro "k" konstanta.1.2.5. Leidžiamųjų paklaidų intervalas5 skirsnyje minimos paklaidos priklauso tik nuo paties matuoklio (prietaiso paklaidos). Faktinė vertė (5 punktas) paklaidoms išreikšti apskaičiuojama pagal taksometro "k" konstantą ir jo nustatytus tarifus.Pagal leidžiamąsias paklaidas nustatomas maksimalus didžiausiojo ir mažiausiojo rodmens skirtumas.1.2.6. Persijungimo greitisPersijungimo greitis – tai greitis, kuriuo taksometro rodomojo įtaiso varytuvas persijungia rodyti ne trukmę, o nuvažiuotą kelią, ir atvirkščiai.Jis apskaičiuojamas trukmės tarifą dalijant iš kelio tarifo.1.2.7. Normaliosios transporto priemonės bandymo sąlygos (ypač jo būdingajam koeficientui nustatyti)"Normaliosios transporto priemonės bandymo sąlygos" yra tokios sąlygos, kai:a) ant rato ar ratų, varančių taksometrą, uždėtos padangos, kurių apskritimo ilgis "u" yra toks pat, kaip ir ratų, naudotų nustatant "w" koeficientą.Padangos turi būti geros ir pripūstos iki reikiamo slėgio;b) transporto priemone vežamas krovinys yra apie 150 kg. (Priimta, kad tai atitinka dviejų suaugusių žmonių masę, įskaitant vairuotoją);c) transporto priemonė juda savo pačios varomąja jėga lygiu be nuolydžio keliu tiesia linija 40 km/h ± 5 km/h greičiu.Jei bandymas atliekamas skirtingomis sąlygomis, pavyzdžiui, esant skirtingai apkrovai, greičiui, mašinai judant pėsčiojo greičiu, naudojant bandomąsias stakles ir kt., duomenis reikia taisyti taikant pataisinius koeficientus taip, kad jie atitiktų tuos duomenis, kurie būtų gauti atliekant bandymą pirmiau nurodytomis normaliosiomis sąlygomis.2. MATAVIMO VIENETAILeidžiami tik tokie taksometrų rodomi matavimo vienetai:- kelio – metras arba kilometras. Tačiau kol baigsis pereinamasis laikotarpis, per kurį Bendrijoje leidžiama vartoti Jungtinėje Karalystėje taikomus matavimo vienetus, pateiktus 1971 m. spalio 18 d. Tarybos direktyvos 71/354/EEB dėl matavimo vienetų [1], paskutinį kartą pakeistos ir papildytos Direktyva 76/770/EEB [2], priedo C ir D skyriuose, Jungtinėje Karalystėje ir Airijoje galima kelią žymėti jardais ir myliomis, jei šalys to nori,- trukmės – sekundė, minutė arba valanda.Mokestis už važiavimą skaičiuojamas tos šalies, kurioje transporto priemonė registruota, teisėtais piniginiais vienetais.3. TECHNINĖS CHARAKTERISTIKOS3.1. Matuokliai ir skaičiuotuvai3.1.1. Taksometras turi būti sukonstruotas taip, kad skaičiuotų ir rodytų mokestį už važiavimą tik pagal:a) nuvažiuotą kelią (nuotoliu paremtas valdymas), kai transporto priemonė juda greičiu, didesniu už persijungimo greitį;b) trukmę (laiko tarpu paremtas valdymas), kai transporto priemonė juda greičiu, mažesniu už persijungimo greitį, arba stovi.3.1.2. Nuvažiuotą kelią fiksuojanti varančioji ašis turi būti sujungta su ratais, bet transporto priemonei važiuojant atbulai neturi mažėti rodomas mokestis už važiavimą ar nuvažiuotas kelias.Trukmę fiksuojanti varančioji ašis turi būti sujungta su trukmės apskaitos mechanizmu, kuris paleidžiamas tik įjungus kontrolinį taksometro įtaisą.Jei trukmės apskaitos mechanizmas prisukamas ranka, prisuktas jis turi veikti bent aštuonias valandas arba dvi valandas, jei prisukimo sistema priklauso nuo kiekvieno rankos judesio taksometrą įjungiant.Jei mechaninis trukmės apskaitos mechanizmas prisukamas elektriniu būdu, tai turi vyki automatiškai.Elektrinis trukmės apskaitos mechanizmas visuomet turi būti parengtas veikti.3.1.3. Kai taksometras fiksuoja mokestį už nuvažiuotą kelią pagal kiekvieną tarifą, taksometro rodmenys pirmą kartą pasikeičia nuvažiavus pradinį kelią, nustatytą kiekvienos valstybės narės tarifų taisyklėse. Vėlesni rodmenys turi atitikti vienodus kelio tarpus.Kai taksometras fiksuoja mokestį už trukmę pagal kiekvieną tarifą, taksometro rodmenys pirmą kartą pasikeičia, praėjus pradiniam laiko tarpui, nustatytam kiekvienos valstybės narės tarifų taisyklėse. Paskesni rodmenys turi atitikti vienodus laiko tarpus.Nepakeitus valdymo pagrindo, pradinio kelio ir paskesnių kelio tarpų dalmuo turi būti toks pat, kaip ir pradinio bei paskesnių laiko tarpų dalmuo, nepriklausomai nuo taikomo tarifo.3.1.4. Siejiklis turi būti sukonstruotas taip, kad atidarius korpusą nebūtų galima pasiekti kitų taksometro dalių.3.1.5. Taksometras turi būti suprojektuotas taip, kad keičiantis valstybių narių tarifų taisyklėms būtų galima lengvai padaryti būtinus skaičiuotuvo pakeitimus.Kai matuoklio techninės galimybės leidžia taikyti daugiau tarifų, nei šiuo metu galioja, taksometrai visose papildomose pozicijose turi skaičiuoti ir rodyti mokestį už važiavimą pagal vieną iš tarifų, kuriuos leidžiama taikyti pagal valstybės narės tarifų taisykles.3.2. Valdymo įtaisas3.2.1. Taksometro mechanizmo neturi būti galima paleisti tol, kol nesuveiks valdymo įtaisas, nustatytas vienoje iš tokių leistinių padėčių:3.2.2. Padėtis LAISVASEsant padėčiai LAISVAS:a) taksometras neturi rodyti jokio mokesčio už važiavimą arba turi rodyti nulį. Tačiau taksometras gali rodyti pradinį mokestį tose valstybėse narėse, kur taip yra nustatyta šios direktyvos priėmimo metu;b) matuoklio, rodančio mokestį už važiavimą, neturi veikti nei nuotoliu, nei trukme paremtas valdymas;c) įtaisas, rodantis galimus papildomus mokesčius (3.3.7), neturi rodyti nieko arba rodyti nulį.3.2.3. Kitos padėtysValdymo įtaisas turi būti suprojektuotas taip, kad pradedant padėtimi LAISVAS, taksometro veikimo padėtys galėtų būti nustatomos tokios:a) įvairios veikimo padėtys pagal esamus tarifus didėjančia tvarka arba bet kuria kita valstybių narių tarifų taisyklėse leidžiama tvarka; šiose padėtyse privalo veikti trukme ir nuotoliu paremtas valdymas bei papildomas rodytuvas, jei toks yra;b) padėtis MOKĖTI, rodanti galutinę sumą, kiek reikia mokėti, be papildomo mokesčio. Nustačius taksometrą į šią padėtį, trukmės rodymas turi būti išjungtas, o nuvažiuotas kelias fiksuojamas pagal atitinkamą tarifą, nustatytą valstybės narės tarifų taisyklėse.3.2.4. Valdymo įtaiso naudojimasValdymo įtaiso naudojimui taikomi šie apribojimai:a) iš bet kurio tarifo padėties neturi būti galimybių taksometro sugrąžinti į padėtį LAISVAS nepereinant per padėtį MOKĖTI. Tačiau pereiti nuo vieno prie kito turi būti galima;b) nustačius taksometrą į padėtį MOKĖTI, neturi būti galimybių taksometro grąžinti į bet kurio tarifo padėtį nepereinant per padėtį LAISVAS;c) taksometras turi būti taip suprojektuotas, kad vieną tarifą pakeisti kitu pereinant per padėtį LAISVAS būtų galima tik tuo atveju, kai pereinant per šią padėtį yra visiškai laikomasi ant valdymo įtaiso (3.2.2) nurodytų šios padėties sąlygų;d) neturi būti galimybių naudoti valdymo įtaiso taip, kad taksometras galėtų būti nustatytas į kitą padėtį nei nurodyta pirmiau.3.2.5. Specialiosios nuostatosNepriklausomai nuo pirmiau išdėstytų reikalavimų įvairių tarifų eiliškumą galima nustatyti ir automatiškai kaip nuvažiuoto kelio ar trukmės, kiek transporto priemonė buvo užimta, funkciją, kaip nurodyta kiekvienos valstybės narės tarifų taisyklėse.3.3. Rodomasis įtaisas3.3.1. Taksometro rodomasis įtaisas turi būti sukonstruotas taip, kad keleivis ir dieną, ir naktį lengvai įžiūrėtų jį dominančius rodmenis.3.3.2. Kiek reikia mokėti be papildomų priedų, turi būti aišku iš rodomų paeiliui išdėstytų ne mažesnių kaip 10 mm aukščio skaitmenų.Valdymo įtaisu taksometrą įjungus iš padėties LAISVAS, rodomajame įtaise turi pasirodyti atitinkama nustatyta pradinio mokesčio suma.Po to rodoma mokesčio už važiavimą kaina turi vis keistis kaskart didėdama tam tikra pastovia suma.3.3.3. Taksometras turi turėti įtaisą, kuris pagal valstybės narės reikalavimus rodomajame įtaise nuolat rodytų, kad transporto priemonė veikia ir yra užimta.3.3.4. Taksometras turi būti suprojektuotas taip, kad antruoju valdymo įtaisu būtų galima transporto priemonės išorėje parodyti, jog transporto priemonė užimta, arba koks yra nustatytas tarifas.Šis antrasis valdymo įtaisas jokiu būdu neturi kliudyti taksometrui tiksliai veikti ar leisti prieiti prie jo mechanizmo ar taksometro varančiojo mechanizmo.3.3.5. Jei reikalingi rodmenys neperduodami šviečiančiais skaitmenimis ar raidėmis, taksometre turi būti įrengtas įtaisas, kuris pakankamai, bet ne per stipriai, apšviestų tuos rodmenis, kad juos būtų lengva perskaityti.Šio įtaiso šviesos šaltinį turi būti galima pakeisti neatidarius užplombuotų taksometro dalių.3.3.6. Taksometre turi būti galima įtaisyti pagal nacionalines taisykles leistinus sumuotuvus, pavyzdžiui registravimo įtaisus, kurie rodytų:a) visą transporto priemonės nuvažiuotą kelią;b) visą nuvažiuotą kelią su keleiviu;c) kiek kartų transporto priemonė yra samdyta;d) kiek yra užregistruota didėjančių mokesčio už važiavimą vienetų.Šie registravimo įtaisai turi tiksliai atlikti savo funkcijas. Duomenis jie turi rodyti paeiliui išdėstytais mažiausiai 4 mm aukščio skaitmenimis.3.3.7. Taksometre turi būti galima įtaisyti papildomą rodomąjį įtaisą, atitinkantį nacionalines taisykles, kuris nepriklausytų nuo mokesčio už važiavimą rodomojo įtaiso ir transporto priemonei esant padėtyje LAISVAS grįžtų į nulį.Tokia papildomoji informacija turi būti matoma iš eilės išdėstytais mažiausiai 8 mm aukščio skaitmenimis, kurie neturi būti didesni už skaitmenis, rodančius mokestį už važiavimą.3.4. Neprivalomi papildomi įtaisaiTaksometre dar gali būti papildomi įtaisai, tokie kaip:a) savininkui svarbią informaciją registruojantys įtaisai;b) korteliniai ar juostiniai mokesčio už važiavimą spausdintuvai.Tokie įtaisai veikdami neturi pakenkti paties taksometro tiksliam veikimui.3.5. Konstrukcija3.5.1. Taksometrai turi būti tvirti ir geros konstrukcijos.Jų pagrindinės dalys turi būti pagamintos iš pakankamai stiprių ir patvarių medžiagų.3.5.2. Taksometro korpusas ir bet kuris įtaisas, kuris nėra taksometro korpuse bei perdavimo dalių įvorės turi būti taip sukonstruotos, kad būtų apsaugotos nuo dulkių ir drėgmės, o pagrindinių mechanizmo dalių nebūtų galima pasiekti iš išorės.Turi būti negalima nepažeidus garantinių plombų prieiti prie dalių, kuriomis galima reguliuoti mechanizmą (6 punktas).4. ŽYMENYS4.1. Bendrieji žymenys ir identifikavimasAnt kiekvieno taksometro ciferblato arba ant plombuotos plokštelės turi būti tokie normaliomis sąlygomis lengvai matomi ir įskaitomi žymenys:a) gamintojo pavardė (pavadinimas), adresas arba žymuo;b) matuoklio modelio žymuo, numeris ir gamybos metai;c) EEB modelio patvirtinimo ženklas;d) jo "k" konstanta (su ne didesne kaip 0,2 % paklaida).Kiekviename taksometre turi būti vietos:a) papildomai informacijai, jei reikia, apie taksometrą arba transporto priemonę pagal nacionalines taisykles;b) šalia EEB dalinės pirminės patikros žymens kitiems žymenims, numatytiems nacionalinėse taisyklėse.4.2. Specialieji įrašai4.2.1. Rodomi dydžiai turi būti aiškūs, įskaitomi ir nedviprasmiški, netoli visų rodomųjų įtaisų langelių.4.2.2. Piniginio vieneto pavadinimas arba simbolis turi būti rodomas šalia mokesčio už važiavimą ir papildomų mokesčių.5. LEIDŽIAMŲJŲ PAKLAIDŲ INTERVALASTikrinant ant staklių įrengimui parengtą trukmės ir kelio matuoklį su visais priedais, matuojamų dydžių tikrosios (sutartinės) vertės apskaičiuojamos iš matomos ant jo "k" vertės taikant tarifą(us), pagal kurį matuoklis yra nustatytas.Tikroji šių dydžių vertė turi tilpti tarp didžiausiojo ir mažiausiojo leidžiamo rodmens.5.1. Jei matuoklio varančioji ašis fiksuoja kelią, leidžiamoji nuvažiuoto kelio paklaida neturi būti didesnė:a) kai pradinis kelias yra toks, kaip nurodyta (3.1.3): 2 % tikrosios vertės; tačiau taikant mažesnius kaip 1000 metrų pradinius nuotolius, priimtina paklaida gali būti 20 metrų;b) visiems kitiems nuotoliams – 2 % tikrosios vertės.5.2. Jei matuoklio varančioji ašis fiksuoja trukmę, leidžiamoji trukmės paklaida neturi būti didesnė:a) kai pradinis mokestis yra toks, kaip nustatyta (3.1.3): 3 % tikrosios vertės; tačiau kai pradinė trukmė yra mažesnė nei 10 minučių, priimtina yra 18 sekundžių paklaida;b) kitokiai trukmei– 3 % tikrosios vertės.5.3. Nacionalinėse taisyklėse turi būti nurodyta, ar visa matavimo sistema (taksometras + transporto priemonė) turi būti pataisoma taip, kad leidžiamųjų paklaidų ribos būtų simetriškos ar nesimetriškos nulinei paklaidai; nuvažiuoto kelio veleno ši paklaida siejama su transporto priemonės faktiškai nuvažiuotu keliu.6. PLOMBOS6.1. Toliau nurodytos taksometro dalys turi būti taip sukonstruotos, kad jas būtų galima užplombuoti:a) korpusas, kuriame yra taksometro vidaus mechanizmas;b) siejiklio korpusas;c) mechaninių ir elektroninių įtaisų, kurie jungia įėjimo į taksometrą tašką su atitinkama detale, jungiančia transporto priemonę su taksometru, įskaitant ir nuimamas siejiklio dalis, apsauginės dangos;d) kai trukmės mechanizmai yra prisukami elektriniu būdu ir taksometro kontrolinis įtaisas varomas elektra – elektros laidų sujungimo vietos;e) visos plokštelės su privalomais žymenimis arba patikros žymenimis;f) jei yra 3.3.4 punkte minimas pakartotinio valdymo įtaisas, jo elektros laidų sujungimo vietos.6.2. Visos plombos turi būti tvirtinamos taip, kad jų nepažeidus nebūtų galima prieiti prie apsaugotų dalių ir sujungimų.6.3. EEB modelio patvirtinimo liudijime turi būti nurodyta, kur turi būti dedamos plombos ir prireikus tų plombų pobūdis ir forma.7. EEB PIRMINĖ PATIKRA7.1. Jei reikalaujama atlikti išsamią EEB patikrą, taksometro pradinė patikra atliekama keliais etapais.7.2. Pirmasis etapas: taksometrui suteikiamas EEB dalinės pirminės patikros žymuo, kai:a) jau atliktas jo EEB modelio patikrinimas;b) matuoklis atitinka patvirtintą modelį ir turi 4.1 punkte minėtus būtinus žymenis;c) paklaidų ribos atitinka 5.1 ir 5.2 punktų reikalavimus.7.3. Vėlesnieji etapai: už juos atsako šalies, kurioje taksometras bus naudojamas, institucijos.Vėlesniuose etapuose:- prieš įrengiant matuoklį transporto priemonėje:a) tikrinamas matuoklio reguliavimas kaip nurodyta 5.3 punkte;b) tikrinami pagal nacionalines taisykles nustatyti tarifai.- matuoklį įrengus transporto priemonėje:tikrinama taip sukonstruota matavimo sistema.[1] OL L 243, 1971 10 29, p. 29.[2] OL L 262, 1976 9 27, p. 204.--------------------------------------------------