title: 2011 m. lapkričio 30 d. Tarybos direktyva 2011/96/ES dėl bendrosios mokesčių sistemos, taikomos įvairių valstybių narių patronuojančioms ir dukterinėms bendrovėms

text:
29.12.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 345/8

         TARYBOS DIREKTYVA 2011/96/ES
   2011 m. lapkričio 30 d.
   dėl bendrosios mokesčių sistemos, taikomos įvairių valstybių narių patronuojančioms ir dukterinėms bendrovėms
   (nauja redakcija)
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 115 straipsnį,
   atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą,
   perdavus įstatymo galią turinčio teisės akto projektą nacionaliniams parlamentams,
   atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę (1),
   atsižvelgdama į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę (2),
   laikydamiesi specialios teisėkūros procedūros,
   kadangi:

               (1)

               1990 m. liepos 23 d. Tarybos direktyva 90/435/EEB dėl bendrosios mokesčių sistemos, taikomos įvairių valstybių narių patronuojančioms ir dukterinėms bendrovėms (3) buvo keletą kartų iš esmės pakeista (4). Kadangi šią direktyvą reikia keisti dar kartą, siekiant aiškumo ji turėtų būti išdėstyta nauja redakcija;

               (2)

               atsižvelgiant į 2008 m. gegužės 6 d. Teisingumo Teismo sprendimą byloje C 133/06 (5), laikoma, kad būtina performuluoti Direktyvos 90/435/EEB 4 straipsnio 3 dalies antrą pastraipą siekiant patikslinti, kad joje nurodytas taisykles priima Taryba, spręsdama pagal Sutartyje numatytą procedūrą. Be to, tikslinga atnaujinti tos direktyvos priedus;

               (3)

               šia direktyva siekiama neapmokestinti dukterinių bendrovių patronuojančioms bendrovėms mokamų dividendų ir kitų pelno paskirstymų mokesčiais, išskaičiuojamais prie šaltinio, bei panaikinti tokių pajamų dvigubą apmokestinimą patronuojančios bendrovės lygiu;

               (4)

               tam, kad Sąjungoje būtų sukurtos analogiškos vidaus rinkai sąlygos ir kad būtų užtikrintas efektyvus tokios vidaus rinkos veikimas, gali būti reikalinga grupuoti įvairių valstybių narių įmones. Šių operacijų neturėtų apsunkinti apribojimai, kliūtys ar suvaržymai, atsirandantys, visų pirma, dėl valstybių narių mokesčių nuostatų. Dėl to būtina numatyti skirtingų valstybių narių įmonių grupavimui taikytinas konkurencijos požiūriu neutralias mokesčių taisykles, kad įmonės galėtų prisitaikyti prie vidaus rinkos reikalavimų, tarptautiniu lygiu padidėtų jų gamybiniai pajėgumai ir konkurencingumas;

               (5)

               taip grupuojant įmones gali susidaryti patronuojančių ir dukterinių bendrovių grupės;

               (6)

               iki įsigaliojant Direktyvai 90/435/EEB įvairių valstybių narių mokesčių nuostatos, reglamentuojančios patronuojančių ir dukterinių bendrovių santykius, buvo labai skirtingos ir paprastai mažiau palankios nei nuostatos, taikytos tos pačios valstybės narės patronuojančioms ir dukterinėms bendrovėms. Dėl to skirtingų valstybių narių įmonių bendradarbiavimo sąlygos buvo mažiau palankios nei tos pačios valstybės narės įmonių bendradarbiavimo sąlygos. Tam, kad būtų lengviau grupuoti įmones, buvo būtina šią kliūtį pašalinti sukuriant bendrąją sistemą Sąjungos lygiu;

               (7)

               kai patronuojanti bendrovė dėl savo ryšių su savo dukterine bendrove gauna paskirstyto pelno dalį, patronuojančios bendrovės valstybė narė privalo arba tokio pelno neapmokestinti, arba tokį pelną apmokestinti, suteikdama teisę patronuojančiai bendrovei atimti iš priklausančio mokėti mokesčio sumos tą bendrovės pelno mokesčio dalį, kurią nuo to pelno sumokėjo dukterinė bendrovė;

               (8)

               tam, kad būtų užtikrintas mokestinis neutralumas, būtina, kad iš dukterinės bendrovės patronuojančiai bendrovei paskirto pelno nebūtų išskaitomas mokestis prie šaltinio;

               (9)

               dėl pelno paskirstymo mokėjimų patronuojančios bendrovės nuolatinei buveinei ir jos gaunamų tokių mokėjimų turėtų būti taikomos tokios pačios sąlygos, kurios taikomos tarp dukterinės ir patronuojančios bendrovių. Tokios nuostatos turėtų būti taikomos ir tais atvejais, kai patronuojančioji bendrovė ir jos dukterinė bendrovė yra toje pačioje valstybėje narėje, o nuolatinė buveinė – kitoje valstybėje narėje. Antra vertus, atrodo, jog tie atvejai, kai nuolatinė buveinė ir dukterinė bendrovė yra toje pačioje valstybėje narėje, gali būti nagrinėjami remiantis suinteresuotos valstybės narės nacionaliniais teisės aktais, nepažeidžiant taikomų Sutarties principų;

               (10)

               kalbant apie nuolatines buveines, valstybėms narėms gali tekti pagal Sutarties principus ir atsižvelgiant į tarptautiniu mastu priimtas mokesčių taisykles nustatyti sąlygas bei teisines priemones apsaugoti nacionalines mokestines pajamas ir neleisti apeiti nacionalinius teisės aktus;

               (11)

               tais atvejais, kai bendrovių grupės yra organizuotos bendrovių grandinėmis, o pelnas patronuojančiai bendrovei paskirstomas per dukterinių bendrovių grandinę, dvigubo apmokestinimo turėtų būti išvengiama atleidžiant nuo mokesčių arba taikant mokesčių kreditą. Mokesčių kredito atveju patronuojanti bendrovė turėtų turėti galimybę atskaityti visus bet kurios dukterinės bendrovės, priklausančios grandinei, sumokėtus mokesčius, jeigu yra įvykdyti šioje direktyvoje nustatyti reikalavimai;

               (12)

               ši direktyva neturėtų daryti poveikio valstybių narių pareigoms, susijusioms su direktyvų perkėlimo į nacionalinę teisę terminais, nurodytoms II priedo B dalyje,

         PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:
   1 straipsnis
   1.   Kiekviena valstybė narė šią direktyvą taiko:

               a)

               pelno, kurį tos valstybės bendrovės gauna iš kitose valstybėse narėse esančių savo dukterinių bendrovių, paskirstymui;

               b)

               pelno, kurį tos valstybės narės bendrovės perduoda kitose valstybėse narėse esančioms savo dukterinėms bendrovėms, paskirstymui;

               c)

               pelno paskirstymui, kurį gauna kitų valstybių narių bendrovių toje valstybėje narėje nuolatinės buveinės, iš jų dukterinių bendrovių, esančių valstybėje narėje, kitoje nei nuolatinė buveinė;

               d)

               pelno paskirstymui, kurį tos valstybės narės bendrovės, esančios dukterinėmis bendrovėmis, paskirsto kitoje valstybėje narėje tos pačios valstybės narės bendrovių nuolatinėms buveinėms.

         2.   Ši direktyva nekliudo taikyti nacionalinių arba susitarimais paremtų nuostatų dėl sukčiavimo ar piktnaudžiavimo prevencijos.
   2 straipsnis
   Šioje direktyvoje taikomos šios apibrėžtys:
   a)   „valstybės narės bendrovė“– tai bet kuri bendrovė, kuri:
   b)   „nuolatinė buveinė“– tai nuolatinė komercinės veiklos vieta valstybėje narėje, per kurią vykdoma kitos valstybės narės bendrovės komercinė veikla ar jos dalis tiek, kiek tos komercinės veiklos pelnas yra apmokestinamas valstybėje narėje, kurioje ta veiklos vieta yra, pagal atitinkamą dvišalę mokesčių sutartį arba, jeigu tokios sutarties nėra, pagal nacionalinius teisės aktus.
   3 straipsnis
   1.   Taikant šią direktyvą:

               a)

               patronuojančia bendrove laikoma:

                           i)

                           bent ta valstybės narės bendrovė, kuri atitinka 2 straipsnyje nustatytas sąlygas ir turi ne mažesnę kaip 10 % kitoje valstybėje narėje esančios bendrovės, atitinkančios tas pačias sąlygas, kapitalo dalį;

                           ii)

                           tomis pačiomis sąlygomis ir valstybės narės bendrovė, kuri turi ne mažesnę kaip 10 % toje pačioje valstybėje narėje esančios bendrovės kapitalo dalį, kurią visą ar jos dalį turi kitoje valstybėje narėje esančios buvusios bendrovės nuolatinė buveinė;

               b)

               „dukterinė bendrovė“ – tai įmonė, kurios kapitale turima a punkte nurodyta kapitalo dalis.

         2.   Nukrypdamos nuo 1 dalies, valstybės narės turi galimybę pasirinktinai:

               a)

               dvišaliu susitarimu vietoj turimo kapitalo dalies kriterijaus taikyti turimų balsavimo teisių kriterijų;

               b)

               netaikyti šios direktyvos toms valstybės narės bendrovėms, kurios neišlaiko nepertraukiamai bent dvejus metus kapitalo dalies, dėl kurios jos galėtų būti laikomos patronuojančiomis bendrovėmis, arba toms bendrovėms, kuriose kitos valstybės narės bendrovė tokios kapitalo dalies neišlaiko nepertraukiamai bent dvejus metus.

         4 straipsnis
   1.   Kai patronuojanti bendrovė ar jos nuolatinė buveinė dėl patronuojančios bendrovės ryšių su savo dukterine bendrove gauna paskirstytąjį pelną, išskyrus dukterinės bendrovės likvidavimo atvejį, patronuojančios bendrovės valstybė narė ir jos nuolatinės buveinės valstybė narė:

               a)

               tokio pelno neapmokestina arba

               b)

               tokį pelną apmokestina, suteikdama patronuojančiai bendrovei ir jos nuolatinei buveinei teisę atskaityti iš priklausančio mokėti mokesčio sumos tą bendrovių pelno mokesčio dalį, kurią nuo to pelno sumokėjo dukterinė bendrovė ir žemesnės grandies dukterinė bendrovė, laikantis nuostatos, kad kiekvienos grandies bendrovė ir jos žemesnės grandies dukterinė bendrovė atitinka 2 straipsnyje pateiktas sąvokų apibrėžtis ir 3 straipsnyje numatytus reikalavimus, neviršijant atitinkamo priklausančio mokėti mokesčio sumos.

         2.   Nė viena šios direktyvos nuostata netrukdo patronuojančios bendrovės valstybei narei svarstyti, ar dukterinė bendrovė yra fiskališkai skaidri pagal tos valstybės narės atliktą tos dukterinės bendrovės teisinių ypatumų, numatytų įstatymuose, pagal kuriuos ji buvo sukurta, vertinimą ir dėl to apmokestinti patronuojančią bendrovę, atsižvelgiant į jos dukterinės bendrovės pelno dalį tais atvejais, kai toks pelnas susidaro. Tokiu atveju patronuojančios bendrovės valstybė narė neapmokestina dukterinės bendrovės paskirstyto pelno.
   Įvertinant patronuojančios bendrovės dalį dukterinės bendrovės pelne, kai toks pelnas susidaro, patronuojančios bendrovės valstybė narė neapmokestina to pelno arba suteikia teisę patronuojančiai bendrovei atskaityti iš priklausančio mokėti mokesčio sumos tą bendrovių pelno mokesčio dalį, kuri susijusi su patronuojančios bendrovės pelno dalimi ir kurią nuo to pelno sumokėjo dukterinė bendrovė ir bet kuri žemesnės grandies dukterinė bendrovė, jeigu kiekvienos grandies bendrovė ir jos žemesnės grandies dukterinė bendrovė atitinka 2 straipsnyje pateiktas sąvokų apibrėžtis ir 3 straipsnyje numatytus reikalavimus, neviršijant atitinkamo priklausančio mokėti mokesčio sumos.
   3.   Kiekviena valstybė narė pasilieka galimybę numatyti, kad visi privalomieji mokėjimai, susiję su turima kapitalo dalimi, ir visi nuostoliai, atsiradę dėl dukterinės bendrovės pelno paskirstymo, negali būti išskaitomi iš patronuojančios bendrovės apmokestinamo pelno.
   Jeigu tokiu atveju turimos kapitalo dalies valdymo sąnaudos yra nustatomos kaip pastovus dydis, nustatytoji suma negali būti didesnė nei 5 % dukterinės bendrovės paskirstyto pelno.
   4.   1 ir 2 dalys taikomos iki bendros bendrovių apmokestinimo sistemos įsigaliojimo dienos.
   5.   Taryba, spręsdama pagal specialią teisėkūros procedūrą ir pasikonsultavusi su Europos Parlamentu bei Ekonomikos ir socialinių reikalų komitetu, vieningai tinkamu laiku patvirtina taisykles, taikomas nuo faktinio bendros bendrovių apmokestinimo sistemos įsigaliojimo dienos.
   5 straipsnis
   Iš pelno, kurį dukterinė bendrovė paskirsto savo patronuojančiai bendrovei, mokestis prie šaltinio neišskaitomas.
   6 straipsnis
   Patronuojančios bendrovės valstybė narė negali išskaičiuoti mokesčio prie šaltinio iš pelno, kurį tokia bendrovė gauna iš dukterinės bendrovės.
   7 straipsnis
   1.   Šioje direktyvoje vartojamas terminas „mokestis prie šaltinio“ netaikomas įmonių pelno mokesčio išankstiniam mokėjimui arba mokėjimui avansu (précompte), kurį dukterinė bendrovė, skirstydama pelną savo patronuojančiai bendrovei, moka valstybei narei.
   2.   Ši direktyva neturi įtakos taikant nacionalines arba susitarimais pagrįstas nuostatas, kuriomis siekiama panaikinti arba sumažinti ekonominį dvigubą dividendų apmokestinimą, ypač nuostatas dėl mokesčių kredito mokėjimo dividendų gavėjams.
   8 straipsnis
   1.   Valstybės narės užtikrina, kad įsigaliotų įstatymai ir kiti teisės aktai, būtini, kad šios direktyvos būtų laikomasi ne vėliau kaip nuo 2012 m. sausio 18 d. Apie tai jos nedelsdamos praneša Komisijai.
   Valstybės narės, patvirtindamos tas priemones, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.
   2.   Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų nacionalinės teisės aktų pagrindinių nuostatų tekstus bei tų nuostatų ir šios direktyvos atitikties lentelę.
   9 straipsnis
   Direktyva 90/435/EEB su pakeitimais, padarytais II priedo A dalyje nurodytais aktais, panaikinama nedarant poveikio valstybių narių pareigoms, susijusioms su direktyvų perkėlimo į nacionalinę teisę terminais, nustatytais II priedo B dalyje.
   Nuorodos į panaikintą direktyvą laikomos nuorodomis į šią direktyvą ir skaitomos pagal III priede pateiktą atitikties lentelę.
   10 straipsnis
   Ši direktyva įsigalioja dvidešimtą dieną po jos paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
   11 straipsnis
   Ši direktyva skirta valstybėms narėms.

      Priimta Briuselyje 2011 m. lapkričio 30 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         J. VINCENT-ROSTOWSKI

      (1)  2011 m. gegužės 4 d. pateikta nuomonė (dar nepaskelbta Oficialiajame leidinyje).

      (2)  OL C 107, 2011 4 6, p. 73.

      (3)  OL L 225, 1990 8 20, p. 6.

      (4)  Žr. II priedo A dalį.

      (5)  Rink. 2008, p. I-03189.

      I PRIEDAS
      A   DALIS

         2 straipsnio a punkto i papunktyje nurodytų bendrovių sąrašas

                  a)

                  bendrovės, įsteigtos pagal 2001 m. spalio 8 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 2157/2001 dėl Europos bendrovės (SE) statuto (1) ir 2001 m. spalio 8 d. Tarybos direktyvą 2001/86/EB, papildančią Europos bendrovės įstatus dėl darbuotojų dalyvavimo priimant sprendimus (2) ir kooperacinių bendrovių, įsteigtų pagal 2003 m. liepos 22 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1435/2003 dėl Europos kooperatinės bendrovės (SCE) statuto (3) ir 2003 m. liepos 22 d. Tarybos direktyvą 2003/72/EB, papildančią Europos kooperacinės bendrovės statutą dėl darbuotojų dalyvavimo (4);

                  b)

                  bendrovės pagal Belgijos įstatymus žinomos kaip „société anonyme“ / „naamloze vennootschap“, „société en commandite par actions“ / „commanditaire vennootschap op aandelen“, „société privée à respnsabilité limitée“ / „besloten vennootschap met beperkte aansprakelijkheid“, „société coopérative à responsabilité limitée“ / „coöperatieve vennootschap met beperkte aansprakelijkheid“, „société coopérative à responsabilité illimitée“ / „coöperatieve vennootschap met onbeperkte aansprakelijkheid“, „société en nom collectif“ / „vennootschap onder firma“, „société en commandite simple“ / „gewone commanditaire vennootschap“, valstybės įmonės, kurios pasirinko vieną iš pirmiau nurodytų teisinių formų, bei kitos bendrovės, įsteigtos pagal Belgijos įstatymus, kurios apmokestinamos Belgijos bendrovių pelno mokesčiu;

                  c)

                  bendrovės pagal Bulgarijos įstatymus žinomos kaip „събирателно дружество“, „командитно дружество“, „дружеството с ограничена отговорност“, „акционерно дружество“, „командитно дружество с акции“, „неперсонифицирано дружество“, „кооперации“, „кооперативни съюзи“, „държавни предприятия“, įsteigtos pagal Bulgarijos įstatymus ir vykdančios komercinę veiklą;

                  d)

                  bendrovės pagal Čekijos įstatymus žinomos kaip „akciová společnost“, „společnost s ručením omezeným“;

                  e)

                  bendrovės pagal Danijos įstatymus žinomos kaip „aktieselskab“ ir „anpartsselskab“. Kitos bendrovės apmokestinamos pagal Bendrovių pelno mokesčio įstatymą tiek, kiek jų apmokestinamosios pajamos yra apskaičiuojamos ir apmokestinamos pagal bendrąsias pelno mokesčio teisės aktų normas, taikomas „aktieselskaber“;

                  f)

                  bendrovės pagal Vokietijos įstatymus žinomos kaip „Aktiengesellschaft“, „Kommanditgesellschaft auf Aktine“, „Gesellschaft mit beschränkter Haftung“, „Versicherungsverein auf Gegenseitigkeit“, „Erwerbs- und Wirtschaftsgenossenschaft“, „Betriebe gewerblicher Art von juristischen Personen des öffentlichen Rechts“ ir kitos bendrovės, įsteigtos pagal Vokietijos įstatymus, kurios apmokestintos Vokietijos bendrovių pelno mokesčiu;

                  g)

                  bendrovės pagal Estijos įstatymus žinomos kaip „täisühing“, „usaldusühing“, „osaühing“, „aktsiaselts“, „tulundusühistu“;

                  h)

                  bendrovės, įsteigtos arba veikiančios pagal Airijos įstatymus, įstaigos, įregistruotos pagal „Industrial and Provident Societies ACTS“, arba „Building societies“, įregistruotos pagal „Building Societies ACTS“ bei patikos bankai, kaip jie apibrėžti 1989 m. Patikos bankų įstatyme;

                  i)

                  bendrovės pagal Graikijos įstatymus žinomos kaip „ανώνυμη εταιρεία“, „εταιρεία περιορισμένης ευθύνης (Ε.Π.Ε.)“ ir kitos bendrovės, įsteigtos pagal Graikijos įstatymus, kurios apmokestintos Graikijos bendrovių pelno mokesčiu;

                  j)

                  bendrovės pagal Ispanijos įstatymus žinomos kaip „sociedad anónima“, „sociedad comanditaria por acciones“, „sociedad de responsabilidad limitada“, viešosios teisės subjektai, kurie veikia pagal privatinę teisę. Kiti subjektai, įsteigti pagal Ispanijos įstatymus, kuriems yra taikomas Ispanijos bendrovių pelno mokestis („Impuesto sobre Sociedades“);

                  k)

                  bendrovės pagal Prancūzijos įstatymus žinomos kaip „société anonyme“, „société en commandite par actions“, „société à responsabilité limitée“, „sociétés par actions simplifiées“, „sociétés d’assurances mutuelles“, „caisses d’épargne et de prévoyance“, „sociétés civiles“, kurioms automatiškai taikomas bendrovių pelno mokestis, „coopératives“, „unions de coopératives“, viešosios pramoninio bei komercinio pobūdžio įstaigos ir įmonės bei kitos bendrovės, įsteigtos pagal Prancūzijos įstatymus, kurioms taikomas Prancūzijos bendrovių pelno mokestis;

                  l)

                  bendrovės pagal Italijos įstatymus, žinomos kaip „società per azioni“, „società in accomandita per azioni“, „società a responsabilità limitata“, „società cooperative“, „società di mutua assicurazione“, ir viešosios bei privačios įmonės, kurių visa veikla arba iš esmės yra komercinio pobūdžio;

                  m)

                  pagal Kipro įstatymus: „εταιρείες“, kaip apibrėžta pelno mokesčio įstatymuose;

                  n)

                  bendrovės pagal Latvijos įstatymus žinomos kaip „akciju sabiedrība“, „sabiedrība ar ierobežotu atbildību“;

                  o)

                  bendrovės įsteigtos pagal Lietuvos įstatymus;

                  p)

                  bendrovės pagal Liuksemburgo įstatymus žinomos kaip „société anonyme“, „société en commandite par actions“, „société à responsabilité limitée“, „société coopérative“, „société coopérative organisée comme une société anonyme“, „association d’assurances mutuelles“, „association d’épargne-pension“, „entreprise de nature commerciale, industrielle ou minière de l’Etat, des communes, des syndicats de communes, des établissements publics et des autres personnes morales de droit public“ ir kitos bendrovės, įsteigtos pagal Liuksemburgo įstatymus, kurioms taikomas Liuksemburgo bendrovių pelno mokestis;

                  q)

                  bendrovės pagal Vengrijos įstatymus žinomos kaip „közkereseti társaság“, „betéti társaság“, „közös vállalat“, „korlátolt felelősségű társaság“, „részvénytársaság“, „egyesülés“, „szövetkezet“;

                  r)

                  bendrovės pagal Maltos įstatymus žinomos kaip „Kumpaniji ta’ Responsabilita’ Limitata“, „Soċjetajiet en commandite li l-kapital tagħhom maqsum f’azzjonijiet“;

                  s)

                  bendrovės pagal Olandijos įstatymus žinomos kaip „naamloze vennootschap“, „besloten vennootschap met beperkte aansprakelijkheid“, „open commanditaire vennootschap“, „coöperatie“, „onderlinge waarborgmaatschappij“, „fonds voor gemene rekening“, „vereniging op coöperatieve grondslag“, „vereniging welke op onderlinge grondslag als verzekeraar of kredietinstelling optreedt“ ir kitos bendrovės, įsteigtos pagal Olandijos įstatymus, kurioms taikomas Olandijos bendrovių pelno mokestis;

                  t)

                  bendrovės pagal Austrijos įstatymus žinomos kaip „Aktiengesellschaft“, „Gesellschaft mit beschränkter Haftung“, „Versicherungsvereine auf Gegenseitigkeit“, „Erwerbs- und Wirtschaftsgenossenschaften“, „Betriebe gewerblicher Art von Körperschaften des öffentlichen Rechts“, „Sparkassen“ ir kitos bendrovės, įsteigtos pagal Austrijos įstatymus, kurioms taikomas Austrijos bendrovių pelno mokestis;

                  u)

                  bendrovės pagal Lenkijos įstatymus žinomos kaip „spółka akcyjna“, „spółka z ograniczoną odpowiedzialnością“;

                  v)

                  komercinės įmonės arba komercinės formos įmonės, reglamentuojamos civilinės teisės, taip pat kooperatyvai ir valstybės įstaigos, įsteigtos pagal Portugalijos įstatymus;

                  w)

                  bendrovės pagal Rumunijos įstatymus žinomos kaip „societăți pe acțiuni“, „societăți în comandită pe acțiuni“, „societăți cu răspundere limitată“;

                  x)

                  bendrovės pagal Slovėnijos įstatymus žinomos kaip „delniška družba“, „komanditna družba“, „družba z omejeno odgovornostjo“;

                  y)

                  bendrovės pagal Slovakijos įstatymus žinomos kaip „akciová spoločnosť“, „spoločnosť s ručením obmedzeným“, „komanditná spoločnosť“;

                  z)

                  bendrovės pagal Suomijos įstatymus žinomos kaip „osakeyhtiö“ / „aktiebolag“, „osuuskunta“ / „andelslag“, „säästöpankki“ / „sparbank“ ir „vakuutusyhtiö“ / „försäkringsbolag“;

                  aa)

                  bendrovės pagal Švedijos įstatymus žinomos kaip „aktiebolag“, „försäkringsaktiebolag“, „ekonomiska föreningar“, „sparbanker“, „ömsesidiga försäkringsbolag“, „försäkringsföreningar“;

                  ab)

                  bendrovės, įsteigtos pagal Jungtinės Karalystės įstatymus.

            B   DALIS

         2 straipsnio a punkto iii papunktyje nurodytų mokesčių sąrašas

                  —

                  impôt des sociétés/vennootschapsbelasting Belgijoje,

                  —

                  корпоративен данък Bulgarijoje,

                  —

                  daň z příjmů právnických osob Čekijoje,

                  —

                  selskabsskat Danijoje,

                  —

                  Körperschaftssteuer Vokietijoje,

                  —

                  tulumaks Estijoje,

                  —

                  corporation tax Airijoje,

                  —

                  φόρος εισοδήματος νομικών προσώπων κερδοσκοπικού χαρακτήρα Graikijoje,

                  —

                  impuesto sobre sociedades Ispanijoje,

                  —

                  impôt sur les sociétés Prancūzijoje,

                  —

                  imposta sul reddito delle società Italijoje,

                  —

                  φόρος εισοδήματος Kipre,

                  —

                  uzņēmumu ienākuma nodoklis Latvijoje,

                  —

                  pelno mokestis Lietuvoje,

                  —

                  impôt sur le revenu des collectivités Liuksemburge,

                  —

                  társasági adó, osztalékadó Vengrijoje,

                  —

                  taxxa fuq l-income Maltoje,

                  —

                  vennootschapsbelasting Nyderlanduose,

                  —

                  Körperschaftssteuer Austrijoje,

                  —

                  podatek dochodowy od osób prawnych Lenkijoje,

                  —

                  imposto sobre o rendimento das pessoas colectivas Portugalijoje,

                  —

                  impozit pe profit Rumunijoje,

                  —

                  davek od dobička pravnih oseb Slovėnijoje,

                  —

                  daň z príjmov právnických osôb Slovakijoje,

                  —

                  yhteisöjen tulovero/inkomstskatten för samfund Suomijoje,

                  —

                  statlig inkomstskatt Švedijoje,

                  —

                  corporation tax Jungtinėje Karalystėje.

         (1)  OL L 294, 2001 11 10, p. 1.

         (2)  OL L 294, 2001 11 10, p. 22.

         (3)  OL L 207, 2003 8 18, p. 1.

         (4)  OL L 207, 2003 8 18, p. 25.

      II PRIEDAS
      A   DALIS

         Panaikinama direktyva ir jos vėlesni pakeitimai

      (nurodyta 9 straipsnyje)

                  Tarybos direktyva 90/435/EEB
                  (OL L 225, 1990 8 20, p. 6)

                  1994 m. Stojimo akto I priedo XI.B.I.3 punktas
                  (OL C 241, 1994 8 29, p. 196)

                  Tarybos direktyva 2003/123/EB
                  (OL L 7, 2004 1 13, p. 41)

                  2003 m. Stojimo akto II priedo 9.8 punktas
                  (OL L 236, 2003 9 23, p. 555)

                  Tarybos direktyva 2006/98/EB
                  (OL L 363, 2006 12 20, p. 129)

                  tik priedo 7 punktas

            B   DALIS

         Perkėlimo į nacionalinę teisę terminų sąrašas

      (nurodytas 9 straipsnyje)

                  Direktyva

                  Perkėlimo terminas

                  90/435/EEB

                  1991 m. gruodžio 31 d.

                  2003/123/EB

                  2005 m. sausio 1 d.

                  2006/98/EB

                  2007 m. sausio 1 d.

      III PRIEDAS

         Atitikties lentelė

                  Direktyva 90/435/EEB

                  Ši direktyva

                  1 straipsnio 1 dalies pirma–ketvirta įtraukos

                  1 straipsnio 1 dalies a–d punktai

                  1 straipsnio 2 dalis

                  1 straipsnio 2 dalis

                  2 straipsnio 1 dalies įžanginės formuluotės pirma dalis

                  2 straipsnio įžanginė formuluotė

                  2 straipsnio 1 dalies įžanginės formuluotės antra dalis

                  2 straipsnio a punkto įžanginė formuluotė

                  2 straipsnio 1 dalies a punktas

                  2 straipsnio a punkto i papunktis

                  2 straipsnio 1 dalies b punktas

                  2 straipsnio a punkto ii papunktis

                  2 straipsnio 1 dalies c punkto pirmos ir antros pastraipų įžanginė formuluotė

                  2 straipsnio a punkto iii papunktis

                  2 straipsnio 1 dalies c punkto pirmos pastraipos pirma–dvidešimt septinta įtraukos

                  I priedo B dalies pirma–dvidešimt septinta įtraukos

                  2 straipsnio 2 dalis

                  2 straipsnio b punktas

                  3 straipsnio 1 dalies įžanginė formuluotė

                  3 straipsnio 1 dalies įžanginė formuluotė

                  3 straipsnio 1 dalies a punkto pirmos pastraipos įvadiniai žodžiai

                  3 straipsnio 1 dalies a punkto įžanginė formuluotė

                  3 straipsnio 1 dalies a punkto pirmos pastraipos baigiamieji žodžiai

                  3 straipsnio 1 dalies a punkto i papunktis

                  3 straipsnio 1 dalies a punkto antra pastraipa

                  3 straipsnio 1 dalies a punkto ii papunktis

                  3 straipsnio 1 dalies a punkto trečia pastraipa

                  —

                  3 straipsnio 1 dalies a punkto ketvirta pastraipa

                  —

                  3 straipsnio 1 dalies b punktas

                  3 straipsnio 1 dalies b punktas

                  3 straipsnio 2 dalies pirma ir antra įtraukos

                  3 straipsnio 2 dalies a ir b punktai

                  4 straipsnio 1 dalies pirma ir antra įtraukos

                  4 straipsnio 1 dalies a ir b punktai

                  4 straipsnio 1a dalis

                  4 straipsnio 2 dalis

                  4 straipsnio 2 dalies pirmas sakinys

                  4 straipsnio 3 dalies pirma pastraipa

                  4 straipsnio 2 dalies antras sakinys

                  4 straipsnio 3 dalies antra pastraipa

                  4 straipsnio 3 dalies pirma pastraipa

                  4 straipsnio 4 dalis

                  4 straipsnio 3 dalies antra pastraipa

                  4 straipsnio 5 dalis

                  5, 6 ir 7 straipsniai

                  5, 6 ir 7 straipsniai

                  8 straipsnio 1 dalis

                  —

                  8 straipsnio 2 dalis

                  8 straipsnis

                  —

                  9 straipsnis

                  —

                  10 straipsnis

                  9 straipsnis

                  11 straipsnis

                  Priedas

                  I priedo A dalis

                  —

                  II priedas

                  —

                  III priedas


title: 2011 m. gruodžio 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2011/98/ES dėl vienos prašymų išduoti vieną leidimą trečiųjų šalių piliečiams gyventi ir dirbti valstybės narės teritorijoje pateikimo procedūros ir dėl valstybėje narėje teisėtai gyvenančių trečiųjų šalių darbuotojų bendrų teisių

text:
23.12.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 343/1

         EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS DIREKTYVA 2011/98/ES
   2011 m. gruodžio 13 d.
   dėl vienos prašymų išduoti vieną leidimą trečiųjų šalių piliečiams gyventi ir dirbti valstybės narės teritorijoje pateikimo procedūros ir dėl valstybėje narėje teisėtai gyvenančių trečiųjų šalių darbuotojų bendrų teisių
   EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 79 straipsnio 2 dalies a ir b punktus,
   atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą,
   atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę (1),
   atsižvelgdami į Regionų komiteto nuomonę (2),
   laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros (3),
   kadangi:

               (1)

               siekiant palaipsniui sukurti laisvės, saugumo ir teisingumo erdvę, Sutartyje dėl Europos Sąjungos veikimo (toliau – SESV) numatomos priemonės, kurias reikia patvirtinti prieglobsčio, imigracijos ir trečiųjų šalių piliečių teisių apsaugos srityse;

               (2)

               1999 m. spalio 15 ir 16 d. Europos Vadovų Taryba specialiame posėdyje Tamperėje pripažino, kad reikia suderinti nacionalinės teisės aktus, reglamentuojančius leidimo atvykti ir gyventi trečiųjų šalių piliečiams suteikimo sąlygas. Tame kontekste ji visų pirma pažymėjo, kad Europos Sąjunga turėtų sudaryti teisingas sąlygas valstybių narių teritorijoje teisėtai gyvenantiems trečiųjų šalių piliečiams ir kad gyvybingesne integracijos politika turėtų būti siekiama suteikti jiems teises ir pareigas, panašias į tas, kurias turi Sąjungos piliečiai. Todėl Europos Vadovų Taryba paprašė Tarybos remiantis Komisijos pasiūlymais priimti atitinkamus teisės aktus. 2009 m. gruodžio 10 ir 11 d. Europos Vadovų Tarybos posėdyje priimta Stokholmo programa buvo dar kartą patvirtinta, jog reikia pasiekti Tamperėje nustatytus tikslus;

               (3)

               nustačius vieną prašymų pateikimo procedūrą, pagal kurią išduodamas vienas administracinis dokumentas, apimantis gyvenimo ir darbo leidimus, bus prisidėta prie šiuo metu valstybėse narėse taikomų taisyklių supaprastinimo ir suderinimo. Kelios valstybės narės procedūrą jau supaprastino ir ji tapo veiksmingesnė tiek migrantams, tiek jų darbdaviams, bei tapo lengviau kontroliuoti migrantų gyvenimo bei darbo teisėtumą;

               (4)

               valstybės narės, siekdamos leisti asmeniui pirmą kartą atvykti į jų teritoriją, turėtų galėti išduoti vieną leidimą arba vizą, jei jos vieną leidimą išduoda tik atvykus. Valstybės narės tokį vieną leidimą arba vizą turėtų išduoti laiku;

               (5)

               turėtų būti nustatytos taisyklės, reglamentuojančios prašymo išduoti vieną leidimą nagrinėjimo procedūrą. Ta procedūra turėtų būti veiksminga ir lengvai taikoma, atsižvelgiant į įprastą valstybių narių administracinių institucijų darbo krūvį; ji taip pat turėtų būti skaidri ir teisinga, kad suinteresuotiesiems asmenims būtų suteiktas deramas teisinis tikrumas;

               (6)

               šios direktyvos nuostatos neturėtų daryti poveikio valstybių narių kompetencijai reglamentuoti leidimą atvykti, įskaitant leidimų, kurie gali būti išduoti trečiosios šalies piliečiams, atvykstantiems darbo tikslais, skaičių;

               (7)

               komandiruotiems trečiųjų šalių piliečiams ši direktyva neturėtų būti taikoma. Tai neturėtų užkirsti kelio trečiųjų šalių piliečiams, kurie teisėtai gyvena ir dirba vienoje valstybėje narėje ir yra komandiruojami į kitą valstybę narę, visą komandiravimo laikotarpį ir toliau naudotis tokiomis pačiomis teisėmis, kaip ir kilmės valstybės narės piliečiai, susijusiomis su darbo sąlygomis, kurioms nedaro poveikio 1996 m. gruodžio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 96/71/EB dėl darbuotojų komandiravimo paslaugų teikimo sistemoje (4) taikymas;

               (8)

               trečiųjų šalių piliečiams, kurie įgijo ilgalaikio gyventojo statusą pagal 2003 m. lapkričio 25 d. Tarybos direktyvą 2003/109/EB dėl trečiųjų valstybių piliečių, kurie yra ilgalaikiai gyventojai, statuso (5), ši direktyva neturėtų būti taikoma, atsižvelgiant į jų palankesnį statusą ir ypatingą jiems išduoto leidimo gyventi rūšį „ilgalaikio gyventojo leidimas gyventi ES“;

               (9)

               trečiųjų šalių piliečiams, kuriems buvo leista atvykti į valstybės narės teritoriją dirbti sezoninį darbą, ši direktyva neturėtų būti taikoma, atsižvelgiant į jų laikiną statusą;

               (10)

               valstybių narių pareiga nustatyti, ar prašymą turi pateikti trečiosios šalies pilietis, ar jo darbdavys, neturėtų daryti poveikio susitarimams, pagal kuriuos reikalaujama, kad procedūroje dalyvautų ir trečiosios šalies pilietis, ir jo darbdavys. Valstybės narės turėtų nuspręsti, ar prašymas dėl vieno leidimo turi būti pateiktas paskirties valstybėje narėje, ar iš trečiosios šalies. Tais atvejais, kai trečiosios šalies piliečiui neleidžiama pateikti prašymo iš trečiosios šalies, valstybės narės turėtų užtikrinti, kad prašymą galėtų pateikti darbdavys paskirties valstybėje narėje;

               (11)

               šios direktyvos nuostatos, susijusios su viena prašymų pateikimo procedūra ir vienu leidimu, neturėtų būti taikomos vienodo pavyzdžio arba ilgalaikėms vizoms;

               (12)

               kompetentingos institucijos paskyrimas pagal šią direktyvą neturėtų daryti poveikio kitų valdžios institucijų bei atitinkamais atvejais socialinių partnerių vaidmeniui ir atsakomybei, kiek tai susiję su prašymo nagrinėjimu ir sprendimo dėl prašymų priėmimu;

               (13)

               profesinei kvalifikacijai pripažinti arba vizai išduoti reikalingas laikas neturėtų būti įskaičiuojamas į laikotarpį, per kurį turi būti priimtas sprendimas dėl prašymo. Ši direktyva neturėtų daryti poveikio nacionalinėms diplomų pripažinimo procedūroms;

               (14)

               vienas leidimas turėtų būti parengtas laikantis 2002 m. birželio 13 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1030/2002, nustatančio vienodą leidimų apsigyventi trečiųjų šalių piliečiams formą (6), kad valstybės narės turėtų galimybę nurodyti papildomą informaciją, visų pirma apie tai, ar asmeniui suteikiamas leidimas dirbti. Siekiant, inter alia, geriau kontroliuoti migraciją, valstybė narė ne tik viename leidime, bet ir kituose išduodamuose leidimuose gyventi turėtų nurodyti informaciją, susijusią su leidimu dirbti, nepriklausomai nuo leidimo rūšies ar teisės gyventi, kuriais remiantis trečiosios šalies piliečiui buvo leista atvykti į valstybės narės teritoriją ir suteikta galimybė patekti į tos valstybės narės darbo rinką;

               (15)

               šios direktyvos nuostatos, susijusios su leidimais gyventi, išduotais kitais nei darbo tikslais, turėtų būti taikomos tik tokių leidimų formai ir neturėtų daryti poveikio Sąjungos arba nacionalinėms taisyklėms, reglamentuojančioms leidimo atvykti procedūras ir tokių leidimų išdavimo procedūras;

               (16)

               šios direktyvos nuostatos, susijusios su vienu leidimu ir leidimu gyventi, išduotais kitais nei darbo tikslais, neturėtų trukdyti valstybėms narėms išduoti papildomo spausdinto dokumento, kad būtų galima suteikti tikslesnės informacijos apie darbo santykius, kuriai leidime gyventi dėl jo formos nėra pakankamai vietos. Toks dokumentas gali būti naudojamas siekiant užkirsti kelią trečiųjų šalių piliečių išnaudojimui ir kovoti su neteisėtu darbu, tačiau valstybėms narėms jis neturėtų būti privalomas, juo taip pat neturėtų būti pakeičiamas leidimas dirbti, tokiu būdu sukeliant pavojų vieno leidimo idėjai. Pasitelkiant Reglamento (EB) Nr. 1030/2002 4 straipsnyje ir jo priedo a punkto 16 papunktyje numatytas technines galimybes, tokia informacija taip pat gali būti saugoma elektroniniu formatu;

               (17)

               sąlygos ir kriterijai, kuriais remiantis prašymas išduoti, pakeisti ar atnaujinti vieną leidimą gali būti atmestas, arba kuriais remiantis vienas leidimas gali būti panaikintas, turėtų būti objektyvūs ir nustatyti nacionalinėje teisėje, įskaitant pareigą gerbti Sąjungos pirmumo principą, kaip nurodyta visų pirma atitinkamose 2003 m. ir 2005 m. Stojimo aktų nuostatose. Tokie sprendimai dėl atmetimo arba panaikinimo turėtų būti tinkamai argumentuoti;

               (18)

               trečiųjų šalių piliečiams, turintiems galiojantį kelionės dokumentą ir vieną leidimą, išduotą valstybės narės, kuri taiko visą Šengeno acquis, turėtų būti suteikta teisė atvykti į valstybių narių, taikančių visą Šengeno acquis, teritoriją ir joje laisvai judėti ne ilgiau kaip tris mėnesius per bet kurį šešių mėnesių laikotarpį pagal 2006 m. kovo 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 562/2006, nustatantį taisyklių, reglamentuojančių asmenų judėjimą per sienas, Bendrijos kodeksą (Šengeno sienų kodeksas) (7) ir Konvencijos dėl Šengeno susitarimo 1985 m. birželio 14 d. sudaryto tarp Beniliukso ekonominės sąjungos valstybių, Vokietijos Federacinės Respublikos ir Prancūzijos Respublikos Vyriausybių dėl laipsniško jų bendrų sienų kontrolės panaikinimo įgyvendinimo (8) (Šengeno konvencija) 21 straipsnį;

               (19)

               nesant horizontaliųjų Sąjungos teisės aktų, trečiųjų šalių piliečių teisės skiriasi priklausomai nuo valstybės narės, kurioje jie dirba, ir nuo jų pilietybės. Siekiant toliau plėtoti nuoseklią imigracijos politiką, mažinti Sąjungos piliečių bei teisėtai valstybėje narėje dirbančių trečiųjų šalių piliečių teisių atotrūkį bei papildyti imigracijos sritį reglamentuojančią galiojančią acquis, turėtų būti nustatytos tam tikros teisės visų pirma nurodant sritis, kuriose numatomas vienodas požiūris į valstybės narės savus piliečius ir tokius trečiųjų šalių piliečius, kurie dar neturi ilgalaikio gyventojo statuso. Tokiomis nuostatomis siekiama sukurti būtiniausias vienodas sąlygas Sąjungos viduje, pripažinti, kad tokie trečiųjų šalių piliečiai savo darbu bei mokamais mokesčiais prisideda prie Sąjungos ekonomikos, ir sumažinti nesąžiningą valstybės narės savų piliečių ir trečiųjų šalių piliečių konkurenciją, atsirandančią dėl galimo pastarųjų išnaudojimo. Šioje direktyvoje turėtų būti apibrėžtas trečiosios šalies darbuotojo terminas, nedarant poveikio darbo santykių koncepcijos aiškinimui kitose Sąjungos teisės nuostatose, t. y. trečiosios šalies pilietis, kuriam leista atvykti į valstybės narės teritoriją, kuris teisėtai joje gyvena ir kuriam leista apmokamų santykių pagrindu ten dirbti pagal nacionalinę teisę arba praktiką;

               (20)

               visi teisėtai valstybėse narėse gyvenantys ir dirbantys trečiųjų šalių piliečiai turėtų turėti bent tokias pačias bendras teises, grindžiamas vienodu požiūriu, kaip ir atitinkamos priimančiosios valstybės narės piliečiai, nepriklausomai nuo pirminio leidimo atvykti į šalį suteikimo tikslo ar pagrindo. Teisė į vienodą požiūrį šioje direktyvoje nurodytose srityse turėtų būti suteikta ne tik tiems trečiųjų šalių piliečiams, kuriems buvo leista atvykti į valstybę narę darbo tikslu, bet ir tiems, kuriems buvo leista atvykti kitais tikslais ir suteikta galimybė patekti į tos valstybės narės darbo rinką pagal kitas Sąjungos arba nacionalinės teisės nuostatas, įskaitant trečiosios šalies darbuotojo šeimos narius, kuriems buvo leista atvykti į valstybę narę, remiantis 2003 m. rugsėjo 22 d. Tarybos direktyva 2003/86/EB dėl teisės į šeimos susijungimą (9); trečiųjų šalių piliečius, kuriems buvo leista atvykti į valstybės narės teritoriją, laikantis 2004 m. gruodžio 13 d. Tarybos direktyvos 2004/114/EB dėl trečiosios šalies piliečių įleidimo studijų, mokinių mainų, neatlygintino stažavimosi ar savanoriškos tarnybos tikslais sąlygų (10); ir mokslininkus, kuriems buvo leista atvykti, laikantis 2005 m. spalio 12 d. Tarybos direktyvos 2005/71/EB dėl konkrečios įleidimo trečiųjų šalių piliečiams atvykti mokslinių tyrimų tikslais tvarkos (11);

               (21)

               teisė į vienodą požiūrį tam tikrose srityse turėtų būti griežtai susijusi su trečiosios šalies piliečio teisėtu buvimu valstybėje narėje ir su suteikta galimybe patekti į jos darbo rinką, kurie yra įtvirtinti viename leidime, kuris suteikia teisę gyventi ir dirbti, bei kitais tikslais išduotuose leidimuose gyventi, kuriuose nurodyta informacija apie leidimą dirbti;

               (22)

               šioje direktyvoje nurodytos darbo sąlygos turėtų apimti bent darbo užmokestį ir atleidimą iš darbo, darbuotojų sveikatą ir saugą darbo vietoje, darbo laiką ir atostogas, atsižvelgiant į galiojančias kolektyvines sutartis;

               (23)

               valstybė narė turėtų pripažinti trečiosios šalies piliečio kitoje valstybėje narėje įgytą profesinę kvalifikaciją tokiomis pačiomis sąlygomis, kokios yra taikomos Sąjungos piliečiams, bei turėtų atsižvelgti į kvalifikaciją, įgytą trečiojoje šalyje, laikydamasi 2005 m. rugsėjo 7 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2005/36/EB dėl profesinių kvalifikacijų pripažinimo (12). Trečiųjų šalių piliečiams suteikta teisė į vienodą požiūrį, susijusį su diplomų, pažymėjimų ir kitų profesinės kvalifikacijos dokumentų pripažinimu pagal atitinkamą nacionalinę tvarką, neturėtų daryti poveikio valstybių narių kompetencijai leisti tokiems trečiųjų šalių darbuotojams patekti į jų darbo rinką;

               (24)

               trečiųjų šalių darbuotojams turėtų būti taikomas vienodas požiūris socialinės apsaugos srityje. Socialinės apsaugos sritys apibrėžtos 2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (EB) Nr. 883/2004 dėl socialinės apsaugos sistemų koordinavimo (13). Šios direktyvos nuostatos dėl vienodo požiūrio socialinės apsaugos srityje taip pat turėtų būti taikomos darbuotojams, kuriems leista atvykti į valstybę narę tiesiai iš trečiosios šalies. Vis dėlto ši direktyva neturėtų suteikti trečiųjų šalių darbuotojams daugiau teisių nei numatyta galiojančiuose Sąjungos teisės aktuose socialinės apsaugos srityje trečiųjų šalių piliečiams, kurių statusas susijęs su tarpvalstybine padėtimi. Be to, ši direktyva neturėtų suteikti teisių tais atvejais, kuriems netaikomi Sąjungos teisės aktai, kaip antai, trečiojoje šalyje gyvenančių šeimos narių atveju. Ši direktyva turėtų suteikti teises tik šeimos nariams, kurie atvyksta gyventi valstybėje narėje su trečiosios šalies darbuotojais šeimos susijungimo tikslais, arba šeimos nariams, kurie jau teisėtai gyvena toje valstybėje narėje;

               (25)

               valstybės narės turėtų užtikrinti vienodą požiūrį bent į tuos trečiųjų šalių piliečius, kurie dirba arba kurie po minimalaus darbo laikotarpio yra įregistruoti bedarbiais. Šioje direktyvoje numatyti vienodo požiūrio apribojimai socialinės apsaugos srityje neturėtų daryti poveikio teisėms, suteiktoms pagal 2010 m. lapkričio 24 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1231/2010, kuriuo išplečiamas Reglamento (EB) Nr. 883/2004 ir Reglamento (EB) Nr. 987/2009 taikymas trečiųjų šalių piliečiams, kuriems tie reglamentai dar netaikomi tik dėl jų pilietybės (14);

               (26)

               Sąjungos teisė neapriboja valstybių narių teisės nustatyti savo socialinės apsaugos sistemas. Kadangi ši sritis nėra suderinta Sąjungos lygmeniu, kiekviena valstybė narė nustato sąlygas, kuriomis suteikiamos socialinės išmokos, taip pat tokių išmokų dydį ir laikotarpį, kuriuo jos teikiamos. Tačiau naudodamosi šia teise valstybės narės turėtų laikytis Sąjungos teisės;

               (27)

               vienodas požiūris į trečiųjų šalių darbuotojus neturėtų būti taikomas priemonėms profesinio mokymo srityje, kurios finansuojamos pagal socialinės paramos sistemas;

               (28)

               ši direktyva turėtų būti taikoma nedarant poveikio palankesnėms nuostatoms, numatytoms Sąjungos teisėje ir taikomuose tarptautiniuose teisės aktuose;

               (29)

               valstybės narės turėtų įgyvendinti šios direktyvos nuostatas nediskriminuodamos dėl asmens lyties, rasės, odos spalvos, etninės ar socialinės kilmės, genetinių bruožų, kalbos, religijos ar tikėjimo, politinių ar kitokių pažiūrų, priklausymo tautinei mažumai, turtinės padėties, gimimo, negalios, amžiaus ar seksualinės orientacijos, visų pirma laikydamosi 2000 m. birželio 29 d. Tarybos direktyvos 2000/43/EB, įgyvendinančios vienodo požiūrio principą asmenims nepriklausomai nuo jų rasės arba etninės priklausomybės (15), ir 2000 m. lapkričio 27 d. Tarybos direktyvos 2000/78/EB, nustatančios vienodo požiūrio užimtumo ir profesinėje srityje bendruosius pagrindus (16);

               (30)

               kadangi šios direktyvos tikslų, t. y. nustatyti vieną prašymų išduoti vieną leidimą trečiųjų šalių piliečiams dirbti valstybės narės teritorijoje pateikimo procedūrą ir nustatyti bendras valstybės narės teritorijoje teisėtai gyvenančių trečiųjų šalių darbuotojų teises, valstybės narės negali deramai pasiekti ir kadangi dėl to veiksmo masto ir poveikio tų tikslų būtų geriau siekti Sąjungos lygmeniu, laikydamasi Europos Sąjungos sutarties (toliau - ES sutartis) 5 straipsnyje nustatyto subsidiarumo principo, Sąjunga gali patvirtinti priemones. Pagal tame straipsnyje nustatytą proporcingumo principą šia direktyva neviršijama to, kas būtina nurodytiems tikslams pasiekti;

               (31)

               šia direktyva gerbiamos pagrindinės teisės ir laikomasi principų, kurie pripažįstami Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijoje pagal ES sutarties 6 straipsnio 1 dalį;

               (32)

               pagal 2011 m. rugsėjo 28 d. bendrą valstybių narių ir Komisijos politinį pareiškimą dėl aiškinamųjų dokumentų valstybės narės pagrįstais atvejais įsipareigojo prie pranešimų apie perkėlimo priemones pridėti vieną ar daugiau dokumentų, kuriuose paaiškinamos direktyvos sudėtinių dalių ir nacionalinių perkėlimo priemonių atitinkamų dalių sąsajos. Šios direktyvos atveju teisės aktų leidėjas laikosi nuomonės, kad tokių dokumentų perdavimas yra pagrįstas;

               (33)

               pagal prie ES sutarties ir SESV pridėto Protokolo (Nr. 21) dėl Jungtinės Karalystės ir Airijos pozicijos 1 ir 2 straipsnius ir nedarant poveikio to protokolo 4 straipsniui, šios valstybės narės nedalyvauja priimant šią direktyvą ir ji nėra joms privaloma ar taikoma;

               (34)

               pagal prie ES sutarties ir SESV pridėto Protokolo (Nr. 22) dėl Danijos pozicijos 1 ir 2 straipsnius Danija nedalyvauja priimant šią direktyvą ir ji nėra jai privaloma ar taikoma,

         PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:
   I   SKYRIUS

      BENDROSIOS NUOSTATOS

   1 straipsnis
   Dalykas
   1.   Ši direktyva nustato:

               a)

               vieną prašymų išduoti vieną leidimą trečiųjų šalių piliečiams gyventi darbo tikslais valstybės narės teritorijoje pateikimo procedūrą, siekiant supaprastinti jų leidimo atvykti procedūras ir sudaryti palankesnes sąlygas jų statusui patikrinti; ir

               b)

               bendras teises valstybėje narėje teisėtai gyvenantiems trečiųjų šalių darbuotojams, nepriklausomai nuo tikslų, kuriais jiems iš pradžių buvo leista atvykti į tos valstybės narės teritoriją, grindžiamas vienodu požiūriu, kaip ir į tos valstybės narės piliečius.

         2.   Šia direktyva nedaromas poveikis valstybių narių kompetencijai, susijusiai su trečiųjų šalių piliečių įsileidimu į savo darbo rinką.
   2 straipsnis
   Terminų apibrėžtys
   Šioje direktyvoje vartojamų terminų apibrėžtys:
   a)   trečiosios šalies pilietis– asmuo, kuris nėra Sąjungos pilietis, kaip apibrėžta SESV 20 straipsnio 1 dalyje;
   b)   trečiosios šalies darbuotojas– trečiosios šalies pilietis, kuriam leista atvykti į valstybės narės teritoriją ir kuris teisėtai joje gyvena ir kuriam leista apmokamų santykių pagrindu dirbti toje valstybėje narėje pagal nacionalinę teisę arba praktiką;
   c)   vienas leidimas– valstybės narės valdžios institucijų išduotas leidimas gyventi, leidžiantis trečiosios šalies piliečiui teisėtai gyventi jos teritorijoje darbo tikslais;
   d)   viena prašymų pateikimo procedūra– procedūra, kurios metu, remiantis vienu trečiosios šalies piliečio arba jo darbdavio pateiktu prašymu dėl leidimo gyventi ir dirbti valstybės narės teritorijoje, priimamas sprendimas dėl to prašymo dėl vieno leidimo.
   3 straipsnis
   Taikymo sritis
   1.   Ši direktyva taikoma:

               a)

               trečiosios šalies piliečiams, kurie pateikia prašymą dėl leidimo gyventi valstybės narės teritorijoje darbo tikslais;

               b)

               trečiųjų šalių piliečiams, kuriems pagal Sąjungos arba nacionalinę teisę buvo leista atvykti į valstybę narę kitais nei darbo tikslais, kuriems leista dirbti ir kurie turi leidimą gyventi, išduotą pagal Reglamentą (EB) Nr. 1030/2002; ir

               c)

               trečiųjų šalių piliečiams, kuriems pagal Sąjungos arba nacionalinę teisę buvo leista atvykti į valstybę narę darbo tikslais.

         2.   Ši direktyva netaikoma trečiųjų šalių piliečiams:

               a)

               kurie yra Sąjungos piliečių, pasinaudojusių arba besinaudojančių teise laisvai judėti Sąjungos teritorijoje pagal 2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2004/38/EB dėl Sąjungos piliečių ir jų šeimos narių teisės laisvai judėti ir gyventi valstybių narių teritorijoje (17), šeimos nariai;

               b)

               kurie kartu su savo šeimos nariais, nepriklausomai nuo jų pilietybės, pagal Sąjungos ir valstybių narių arba Sąjungos ir trečiųjų šalių susitarimus naudojasi tokiomis pačiomis teisėmis laisvai judėti, kaip ir Sąjungos piliečiai;

               c)

               kurie yra komandiruoti – tol, kol jie yra komandiruoti;

               d)

               kurie pateikė prašymą dėl leidimo atvykti arba kuriems leista atvykti į valstybės narės teritoriją dirbti kaip jų bendrovės laikinai perkeliamiems asmenims;

               e)

               kurie pateikė prašymą dėl leidimo atvykti ar kuriems leista atvykti į valstybės narės teritoriją kaip sezoniniams darbuotojams arba pagal programą au pair;

               f)

               kuriems leista gyventi valstybėje narėje laikinosios apsaugos pagrindu arba kurie pateikė prašymą dėl leidimo joje apsigyventi tokiu pagrindu ir laukia, kol bus priimtas sprendimas dėl jų statuso;

               g)

               kuriems suteikta tarptautinė apsauga pagal 2004 m. balandžio 29 d. Tarybos direktyvą 2004/83/EB dėl trečiųjų šalių piliečių ar asmenų be pilietybės priskyrimo pabėgėliams ar asmenims, kuriems reikalinga tarptautinė apsauga, jų statuso ir suteikiamos apsaugos pobūdžio būtiniausių standartų (18) arba kurie pateikė prašymą dėl tarptautinės apsaugos suteikimo pagal tą direktyvą ir dėl kurių prašymo dar nėra priimtas galutinis sprendimas;

               h)

               kuriems pagal nacionalinės teisės aktus, tarptautinius įsipareigojimus ar valstybės narės praktiką suteikta apsauga arba kurie pateikė prašymą dėl apsaugos suteikimo pagal nacionalinės teisės aktus, tarptautinius įsipareigojimus ar valstybių narių praktiką ir dėl kurių prašymo dar nepriimtas galutinis sprendimas;

               i)

               kurie yra ilgalaikiai gyventojai pagal Direktyvą 2003/109/EB;

               j)

               kurių išsiuntimas buvo sustabdytas dėl faktinių ar teisinių priežasčių;

               k)

               kurie pateikė prašymą dėl leidimo atvykti arba kuriems leista atvykti į valstybės narės teritoriją kaip savarankiškai dirbantiems darbuotojams;

               l)

               kurie pateikė prašymą dėl leidimo atvykti arba kuriems leista atvykti kaip jūrininkams įsidarbinti arba dirbti bet kokį darbą laive, kuris registruotas valstybėje narėje arba plaukia su valstybės narės vėliava.

         3.   Valstybės narės gali nuspręsti, kad II skyrius netaikomas trečiųjų šalių piliečiams, kuriems buvo leista dirbti valstybės narės teritorijoje ne ilgiau kaip šešis mėnesius arba kuriems buvo leista atvykti studijuoti į valstybę narę.
   4.   II skyrius netaikomas trečiųjų šalių piliečiams, kuriems leista dirbti vizos pagrindu.
   II   SKYRIUS

      VIENA PRAŠYMŲ PATEIKIMO PROCEDŪRA IR VIENAS LEIDIMAS

   4 straipsnis
   Viena prašymų pateikimo procedūra
   1.   Prašymas išduoti, pakeisti ar atnaujinti vieną leidimą pateikiamas naudojantis viena prašymų pateikimo procedūra. Valstybės narės nusprendžia, ar prašymus dėl vieno leidimo turi pateikti trečiosios šalies pilietis ar trečiosios šalies piliečio darbdavys. Valstybės narės taip pat gali nuspręsti, kad prašymą gali pateikti bet kuris iš jų. Jeigu prašymą turi pateikti trečiosios šalies pilietis, valstybės narės leidžia jį pateikti iš trečiosios šalies arba, jeigu numatyta nacionalinėje teisėje, valstybės narės, kurioje trečiosios šalies pilietis jau teisėtai yra, teritorijoje.
   2.   Valstybės narės išnagrinėja prašymą, pateiktą pagal 1 dalį, ir priima sprendimą išduoti, pakeisti arba atnaujinti vieną leidimą, jei pareiškėjas atitinka Sąjungos arba nacionalinėje teisėje nustatytus reikalavimus. Sprendimas suteikti, pakeisti arba atnaujinti vieną leidimą parengiamas kaip vienas administracinis aktas, kuriuo suteikiama tiek teisė gyventi, tiek teisė dirbti.
   3.   Viena prašymų pateikimo procedūra nedaro poveikio vizos procedūrai, kurios gali reikėti siekiant atvykti pirmą kartą.
   4.   Įvykdžius numatytas sąlygas valstybės narės išduoda vieną leidimą trečiųjų šalių piliečiams, kurie pateikia prašymą dėl leidimo atvykti, ir leidimą atvykti jau gavusiems trečiųjų šalių piliečiams, kurie pateikia prašymą pratęsti jų leidimo gyventi galiojimą ar jį patikslinti, įsigaliojus nacionalinėms įgyvendinimo nuostatoms.
   5 straipsnis
   Kompetentinga institucija
   1.   Valstybės narės paskiria kompetentingą instituciją, kuri priima prašymą ir išduoda vieną leidimą.
   2.   Kompetentinga institucija kuo greičiau, ir bet kuriuo atveju ne vėliau kaip per keturis mėnesius nuo prašymo pateikimo dienos priima sprendimą dėl visiškai užpildyto prašymo.
   Pirmoje pastraipoje nurodytas terminas išimtinėmis aplinkybėmis, susijusiomis su sudėtingu prašymo nagrinėjimu, gali būti pratęstas.
   Jei sprendimas nepriimamas per šioje dalyje numatytą terminą, pasekmės nustatomos nacionalinėje teisėje.
   3.   Kompetentinga institucija raštu praneša prašymą pateikusiam asmeniui apie savo sprendimą, laikydamasi atitinkamuose nacionalinės teisės aktuose nustatytos pranešimo tvarkos.
   4.   Jei prašymą pagrindžianti informacija arba dokumentai pagal nacionalinėje teisėje nustatytus kriterijus yra neišsamūs, kompetentinga institucija raštu praneša prašymą pateikusiam asmeniui, kokia papildoma informacija arba dokumentai yra reikalingi, ir nustato pagrįstą terminą jiems pateikti. 2 dalyje nurodytas terminas sustabdomas, kol kompetentinga institucija ar kitos atitinkamos institucijos negauna reikiamos papildomos informacijos arba dokumentų. Jei per nustatytą terminą papildoma informacija arba dokumentai nepateikiami, kompetentinga institucija gali prašymą atmesti.
   6 straipsnis
   Vienas leidimas
   1.   Valstybės narės išduoda vieną leidimą, naudodamos Reglamente (EB) Nr. 1030/2002 nustatytą vienodą formą, ir nurodo informaciją, susijusią su leidimu dirbti, kaip nustatyta jo priedo a punkto 7.5–9 papunkčiuose.
   Valstybės narės gali spausdinta forma pateikti papildomą informaciją, susijusią su trečiosios šalies piliečio darbo santykiais (pvz., darbdavio pavadinimą ir adresą, darbo vietą, darbo rūšį, darbo valandas, darbo užmokestį) arba saugoti tokius duomenis elektroniniu formatu, kaip nurodyta Reglamento (EB) Nr. 1030/2002 4 straipsnyje ir jo priedo a punkto 16 papunktyje.
   2.   Valstybės narės, išduodamos vieną leidimą, neišduoda jokių papildomų leidimų, įrodančių teisę patekti į darbo rinką.
   7 straipsnis
   Leidimai gyventi, išduoti kitais nei darbo tikslais
   1.   Išduodamos leidimus gyventi pagal Reglamentą (EB) Nr. 1030/2002, valstybės narės nurodo informaciją, susijusią su leidimu dirbti, nepriklausomai nuo leidimo rūšies.
   Valstybės narės gali spausdinta forma pateikti papildomą informaciją, susijusią su trečiosios šalies piliečio darbo santykiais (pvz., darbdavio pavadinimą ir adresą, darbo vietą, darbo rūšį, darbo valandas, darbo užmokestį) arba saugoti tokius duomenis elektroniniu formatu, kaip nurodyta Reglamento (EB) Nr. 1030/2002 4 straipsnyje ir jo priedo a punkto 16 papunktyje.
   2.   Išduodamos leidimus gyventi pagal Reglamentą (EB) Nr. 1030/2002, valstybės narės neišduoda jokių papildomų leidimų, įrodančių teisę patekti į darbo rinką.
   8 straipsnis
   Procedūrinės garantijos
   1.   Sprendimo atmesti prašymą išduoti, pakeisti arba atnaujinti vieną leidimą, arba sprendimo panaikinti vieną leidimą priežastys pateikiamos pranešime raštu, remiantis kriterijais, numatytais Sąjungos arba nacionalinėje teisėje.
   2.   Dėl sprendimo atmesti prašymą išduoti, pakeisti arba atnaujinti vieną leidimą, arba dėl sprendimo panaikinti vieną leidimą gali būti pareikštas ieškinys arba pateiktas skundas atitinkamoje valstybėje narėje pagal nacionalinę teisę. 1 dalyje nurodytame pranešime raštu nurodomas teismas arba administracinė institucija, kuriame (kurioje) atitinkamas asmuo gali pareikšti ieškinį arba pateikti skundą, ir tokio padavimo terminas.
   3.   Prašymas gali būti laikomas nepriimtinu dėl priežasčių, susijusių su nustatytu leidimų, kurie gali būti išduoti įsidarbinimo tikslais atvykstantiems trečiųjų šalių piliečiams, skaičiumi, todėl tuo pagrindu neturi būti nagrinėjamas.
   9 straipsnis
   Galimybė susipažinti su informacija
   Esant prašymui valstybės narės suteikia trečiosios šalies piliečiui ir būsimam darbdaviui atitinkamą informaciją apie dokumentus, kurie reikalingi išsamiam prašymui pateikti.
   10 straipsnis
   Mokesčiai
   Valstybės narės gali reikalauti, kad prašymą pateikę asmenys atitinkamais atvejais sumokėtų mokesčius už paraiškų tvarkymą pagal šią direktyvą. Tokių mokesčių dydis turi būti proporcingas ir gali būti grindžiamas tvarkant paraiškas ir išduodant leidimus faktiškai suteiktomis paslaugomis.
   11 straipsnis
   Pagal vieną leidimą suteikiamos teisės
   Išdavus vieną leidimą pagal nacionalinę teisę jo turėtojui jo galiojimo laikotarpiu suteikiamos bent tokios teisės:

               a)

               atvykti ir gyventi vieną leidimą išdavusios valstybės narės teritorijoje, jeigu turėtojas atitinka visus leidimo atvykti reikalavimus pagal nacionalinę teisę;

               b)

               laisvai judėti visoje vieną leidimą išdavusios valstybės narės teritorijoje, laikantis nacionalinės teisės aktuose nustatytų apribojimų;

               c)

               vykdyti konkrečią darbo veiklą, nustatytą pagal vieną leidimą, laikantis nacionalinės teisės;

               d)

               būti informuotam apie turėtojo teises, susijusias su leidimu, suteiktomis pagal šią direktyvą ir (arba) nacionalinę teisę.

         III   SKYRIUS

      TEISĖ Į VIENODĄ POŽIŪRĮ

   12 straipsnis
   Teisė į vienodą požiūrį
   1.   Turi būti taikomas vienodas požiūris į 3 straipsnio 1 dalies b ir c punktuose nurodytus trečiųjų šalių darbuotojus, kaip ir į valstybės narės, kurioje jie gyvena, piliečius, atsižvelgiant į:

               a)

               darbo sąlygas, įskaitant darbo užmokestį ir atleidimą iš darbo, darbuotojų sveikatą ir saugą darbo vietoje;

               b)

               asociacijų laisvę ir laisvę jungtis į sąjungas bei būti darbuotojams ar darbdaviams atstovaujančių organizacijų nariais ar bet kurių kitų organizacijų, kurių nariai yra tam tikros profesijos atstovai, nariais, įskaitant naudojimąsi visais tokių organizacijų teikiamais privalumais, nedarant poveikio nacionalinėms viešosios tvarkos ir visuomenės saugumo nuostatoms;

               c)

               švietimą ir profesinį mokymą;

               d)

               diplomų, pažymėjimų ir kitų profesinės kvalifikacijos dokumentų pripažinimą pagal atitinkamą nacionalinę tvarką;

               e)

               socialinės apsaugos sritis, kaip apibrėžta Reglamente (EB) Nr. 883/2004;

               f)

               mokesčių lengvatas, jei darbuotojas mokesčių tikslais laikomas atitinkamos valstybės narės gyventoju;

               g)

               galimybę naudotis prekėmis ir paslaugomis bei visuomenei prieinamų prekių ir paslaugų pasiūla, įskaitant būsto įsigijimo tvarką, kaip numatyta nacionalinėje teisėje, nedarant poveikio sutarčių sudarymo laisvei, vadovaujantis Sąjungos ir nacionaline teise;

               h)

               įdarbinimo tarnybų teikiamas konsultavimo paslaugas.

         2.   Valstybės narės gali nustatyti vienodo požiūrio taikymo apribojimus:

               a)

               pagal 1 dalies c punktą:

                           i)

                           taikydamos jį tik tiems trečiųjų šalių darbuotojams, kurie dirba, buvo įdarbinti arba yra įregistruoti bedarbiais;

                           ii)

                           netaikydamos jo tiems trečiųjų šalių darbuotojams, kuriems buvo leista atvykti į jų teritoriją pagal Direktyvą 2004/114/EB;

                           iii)

                           netaikydamos jo stipendijoms ir paskoloms studijoms bei pragyvenimui arba kitoms išmokoms ir paskoloms;

                           iv)

                           susiedamos galimybę įgyti universitetinį, aukštesnįjį ir profesinį išsilavinimą, tiesiogiai nesusijusį su konkrečia darbo veikla, su konkrečiomis pagal nacionalinę teisę nustatytomis būtinomis sąlygomis, įskaitant kalbos žinias ir mokesčio už mokslą sumokėjimą;

               b)

               apribodamos trečiųjų šalių darbuotojams pagal 1 dalies e punktą suteiktas teises; tačiau jos negali apriboti tokių teisių trečiųjų šalių darbuotojams, kurie yra dirba, buvo įdarbinti ne trumpesnį kaip šešių mėnesių laikotarpį arba yra įregistruoti bedarbiais.
               Be to, valstybės narės gali nuspręsti, kad 1 dalies e punktas šeimos išmokų atžvilgiu netaikomas trečiųjų šalių piliečiams, kuriems buvo leista dirbti valstybės narės teritorijoje ne ilgiau kaip šešis mėnesius, trečiųjų šalių piliečiams, kuriems buvo leista atvykti studijuoti, arba trečiųjų šalių piliečiams, kuriems leidžiama dirbti vizos pagrindu;

               c)

               pagal 1 dalies f punktą mokesčių lengvatų atžvilgiu, taikydamos jį tik tais atvejais, kai trečiosios šalies darbuotojo šeimos nario, kuriam darbuotojas prašo skirti išmokas, registruota arba įprastinė gyvenamoji vieta yra atitinkamos valstybės narės teritorijoje;

               d)

               pagal 1 dalies g punktą:

                           i)

                           taikydamos jį tik tiems trečiųjų šalių darbuotojams, kurie dirba;

                           ii)

                           apribodamos galimybę įsigyti būstą.

         3.   Teisė į vienodą požiūrį, kaip nustatyta 1 dalyje, nedaro poveikio valstybės narės teisei panaikinti pagal šią direktyvą išduotą leidimą gyventi, ne darbo tikslais išduotą leidimą gyventi ar kitą leidimą dirbti valstybėje narėje arba atsisakyti pratęsti jo galiojimą.
   4.   Į trečiąją šalį persikeliantys gyventi trečiųjų šalių darbuotojai arba trečiojoje šalyje gyvenantys maitintojo netekę tokių darbuotojų šeimos nariai, kurie įgyja tų darbuotojų teises, gauna su senatve, negalia ir mirtimi susijusias įstatyme nustatytas pensijas, grindžiamas darbuotojų ankstesniu darbu ir įgyjamas pagal Reglamento (EB) Nr. 883/2004 3 straipsnyje nurodytus teisės aktus, tokiomis pačiomis sąlygomis ir tokių pačių dydžių, kaip ir atitinkamų valstybių narių piliečiai, kai jie persikelia gyventi į trečiąją šalį.
   IV   SKYRIUS

      BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS

   13 straipsnis
   Palankesnės nuostatos
   1.   Ši direktyva taikoma nedarant poveikio palankesnėms nuostatoms, nustatytoms:

               a)

               Sąjungos teisėje, įskaitant dvišalius ir daugiašalius susitarimus, sudarytus tarp Sąjungos arba Sąjungos ir jos valstybių narių, ir vienos ar daugiau trečiųjų šalių; ir

               b)

               dvišaliuose arba daugiašaliuose vienos ar kelių valstybių narių ir vienos ar daugiau trečiųjų šalių susitarimuose.

         2.   Šia direktyva nedaromas poveikis valstybių narių teisei priimti arba toliau taikyti nuostatas, kurios yra palankesnės asmenims, kuriems ji yra taikoma.
   14 straipsnis
   Visuomenės informavimas
   Kiekviena valstybė narė sudaro sąlygas visuomenei susipažinti su reguliariai atnaujinama informacija apie trečiųjų šalių piliečių leidimo atvykti į jos teritoriją ir apsigyvenimo jos teritorijoje, siekiant joje dirbti, sąlygas.
   15 straipsnis
   Ataskaitų teikimas
   1.   Periodiškai, o pirmą kartą ne vėliau kaip 2016 m. gruodžio 25 d., Komisija teikia Europos Parlamentui ir Tarybai šios direktyvos taikymo valstybėse narėse ataskaitą ir siūlo pakeitimus, kuriuos ji laiko būtinais.
   2.   Kasmet, o pirmą kartą ne vėliau kaip 2014 m. gruodžio 25 d., valstybės narės pagal 2007 m. liepos 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 862/2007 dėl Bendrijos migracijos statistikos ir tarptautinės apsaugos statistikos (19) pateikia Komisijai statistinius duomenis apie trečiųjų šalių piliečių, kuriems per pastaruosius kalendorinius metus buvo suteiktas vienas leidimas, skaičių.
   16 straipsnis
   Perkėlimas į nacionalinę teisę
   1.   Valstybės narės užtikrina, kad įsigaliotų įstatymai ir kiti teisės aktai, būtini, kad šios direktyvos būtų laikomasi ne vėliau kaip nuo 2013 m. gruodžio 25 d. Jos nedelsdamos pateikia Komisijai tų priemonių tekstus.
   Valstybės narės, priimdamos tas priemones, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos pateikimo tvarką nustato valstybės narės.
   2.   Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų nacionalinės teisės aktų pagrindinių nuostatų tekstus.
   17 straipsnis
   Įsigaliojimas
   Ši direktyva įsigalioja kitą dieną po jos paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
   18 straipsnis
   Adresatai
   Ši direktyva pagal Sutartis skirta valstybėms narėms.

      Priimta Strasbūre 2011 m. gruodžio 13 d.

            Europos Parlamento vardu

            Pirmininkas

         J. BUZEK

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         M. SZPUNAR

      (1)  OL C 27, 2009 2 3, p. 114.

      (2)  OL C 257, 2008 10 9, p. 20.

      (3)  2011 m. kovo 24 d. Europos Parlamento pozicija (dar nepaskelbta Oficialiajame leidinyje) ir 2011 m. lapkričio 24 d. Tarybos pozicija, priimta per pirmąjį svarstymą (dar nepaskelbta Oficialiajame leidinyje). 2011 m. gruodžio 13 d. Europos Parlamento pozicija (dar nepaskelbta Oficialiajame leidinyje).

      (4)  OL L 18, 1997 1 21, p. 1.

      (5)  OL L 16, 2004 1 23, p. 44.

      (6)  OL L 157, 2002 6 15, p. 1.

      (7)  OL L 105, 2006 4 13, p. 1.

      (8)  OL L 239, 2000 9 22, p. 19.

      (9)  OL L 251, 2003 10 3, p. 12.

      (10)  OL L 375, 2004 12 23, p. 12.

      (11)  OL L 289, 2005 11 3, p. 15.

      (12)  OL L 255, 2005 9 30, p. 22.

      (13)  OL L 166, 2004 4 30, p. 1.

      (14)  OL L 344, 2010 12 29, p. 1.

      (15)  OL L 180, 2000 7 19, p. 22.

      (16)  OL L 303, 2000 12 2, p. 16.

      (17)  OL L 158, 2004 4 30, p. 77.

      (18)  OL L 304, 2004 9 30, p. 12.

      (19)  OL L 199, 2007 7 31, p. 23.


title: 1983 m. liepos 29 d. Komisijos direktyva, penktą kartą derinanti su technikos pažanga Tarybos direktyvą 67/548/EEB dėl įstatymų ir kitų teisės aktų, reglamentuojančių pavojingų medžiagų klasifikavimą, pakavimą ir ženklinimą etiketėmis, suderinimo

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

31983L0467

Oficialusis leidinys L 257 , 16/09/1983 p. 0001 - 0033 specialusis leidimas suomių kalba: skyrius 13 tomas 13 p. 0090  specialusis leidimas ispanų kalba: skyrius 13 tomas 14 p. 0168  specialusis leidimas švedų kalba: skyrius 13 tomas 13 p. 0090  specialusis leidimas portugalų kalba skyrius 13 tomas 14 p. 0168

		Komisijos direktyva1983 m. liepos 29 d.penktą kartą derinanti su technikos pažanga Tarybos direktyvą 67/548/EEB dėl įstatymų ir kitų teisės aktų, reglamentuojančių pavojingų medžiagų klasifikavimą, pakavimą ir ženklinimą etiketėmis, suderinimo(83/467/EEB)EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,atsižvelgdama į Europos ekonominės bendrijos steigimo sutartį,atsižvelgdama į 1967 m. birželio 27 d. Tarybos direktyvą 67/548/EEB dėl įstatymų ir kitų teisės aktų, reglamentuojančių pavojingų medžiagų klasifikavimą, pakavimą ir ženklinimą etiketėmis, suderinimo [1] su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 79/831/EEB [2], ypač į jos 19 straipsnį,kadangi patirtis rodo, kad Direktyvos 67/548/EEB I priede pateiktas pavojingų medžiagų sąrašas turi būti suderintas su turimomis mokslo ir technikos žiniomis, siekiant į sąrašą įtraukti papildomų medžiagų, paaiškinti tam tikrus šių medžiagų klasifikavimo ir ženklinimo kriterijus ir patikslinti kai kurių iš jų klasifikavimą bei ženklinimą;kadangi Direktyvos 67/548/EEB 2 straipsnyje apibrėžiamos kaip pavojingos, inter alia, sprogstamosios, oksiduojančios, ypač degios, labai degios, labai toksiškos, toksiškos, kenksmingos, ėsdinančios ir dirginančios medžiagos ir preparatai, remiantis bendraisiais kriterijais; kadangi 16 straipsnyje yra nustatyti simboliai ir pavojaus nuorodos, kurie turi būti naudojami ženklinant tokias medžiagas ir preparatus; kadangi šie simboliai ir pavojaus nuorodos yra pavaizduoti Direktyvos 67/548/EEB II priede; kadangi siekiant atsižvelgti į naujas pavojaus kategorijas, įtrauktas į direktyvą, II priedas turi būti iš dalies keičiamas;kadangi Direktyvos 67/548/EEB III ir IV prieduose apibrėžtos specialios rizikos (R frazės) ir saugos patarimų (S frazės) nuorodos; kadangi atsižvelgiant į žinių pažangą tam tikri specialios rizikos veiksniai gali būti tiksliau apibrėžti ir tam tikros saugos frazės tiksliau suformuluotos; kadangi dėl šių aplinkybių III ir IV priedai turėtų būti iš dalies keičiami;kadangi Direktyvos 67/548/EEB 5 straipsnyje ir 8 straipsnio 2 dalyje pateiktos nuostatos dėl pavojingų medžiagų, neįtrauktų į tos direktyvos I priedą, pakavimo ir laikino ženklinimo; kadangi šios nuostatos turi visų pirma atitikti kriterijus, nustatytus VI priedo II dalies B skyriuje, kuriame pateikiamas ėsdinimo ir dirginimo kriterijų apibrėžimas, ir II dalies D skyriuje, kuriame pateikti pavojingų medžiagų ženklinimo vadovas ir pavojingoms medžiagoms priskiriamų specialios rizikos frazių (R frazių) ir saugos patarimų frazių (S frazių) pasirinkimo kriterijai; kadangi dėl šių aplinkybių VI priedas turėtų būti išplėstas;kadangi šios direktyvos nuostatos atitinka Direktyvų dėl techninių kliūčių panaikinimo pavojingų medžiagų ir preparatų prekybos srityje derinimo su technikos pažanga komiteto nuomonę,PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:1 straipsnisDirektyva 67/548/EEB iš dalies keičiama taip:1. I priedo (Pavojingų medžiagų sąrašas) preambulės bendroji pastaba išplečiama taip:"Konkrečiau, jei tai druskos (bet kuriuo I priede pateiktu pavadinimu), atsižvelgiama į jų bevandenę formą ir kristalohidratą, jei aiškiai nenurodyta priešingai."2. Medžiaga, nurodyta šios direktyvos I priede, įrašoma į I priedą (Pavojingų medžiagų sąrašas).3. I priede (Pavojingų medžiagų sąrašas) daromi tokie pataisymai:Nuorodos Nr. | Medžiaga | Klaida | Pataisymas |603-072-00-7 | 1,4-bis(2,3-epoksipropoksi) butanas (butandioldiglicidileteris) | R: 20/21-36/38-40 | R: 20/2-36/38-43 |607-106-00-1 | 8,9-dinorborn-5-en-2,3-dikarboksirūgšties anhidridas (Anglų kalba šios medžiagos pavadinimas Direktyvoje 81/957/EEB yra neteisingas.) | R: 22-36/37/38-43 (Visomis kalbomis, išskyrus prancūzų.) | R: 22-36/37/38-42 |612-059-00-5 | 3,6-diazaoktanetilendiaminas (trietilenetetraminas) | R: 21/34-43 | R: 21-34-43 |615-005-01-6 | Difenilmetan-4,4'-diizocianatas, izomerai ir homologai, (l) ir (2) mišinys | S: trūksta skaičių | S: 26-28-38-45 |615-006-00-4 | Toluen-2,4-diizocianatas (1) Toluen-2,6-diizocianatas (2) (1) ir (2) mišiniai | Tik prancūzų kalba: neteisingas medžiagos pavadinimas. | Tik prancūzų kalba: 2,4-Diisocyanate de toluylene (1) 2,6-Diisocyanate de toluylene (2) Melanges de (1) et (2) |4. I priedas (Pavojingų medžiagų sąrašas) iš dalies keičiamas taip:1)Nr. 607-107-00-7 | 2-etilheksilakrilatas Po R: 37/38 įrašoma: -43 |2)Nr. 615-011-00-1 | Heksametilendiizocianatas Specialios rizikos veiksnių teiginiai keičiami šiais: R: 23-36/37/38-42/43 |+++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++3)Nr 601-023-00-4 | Etilbenzenas Simbolis keičiamas simboliu Specialios rizikos ir saugos patarimo teiginiai keičiami šiais: R: 11-20 S: 16-24/25-29 |5. II priedas pakeičiamas šios direktyvos II priedu.6. III priedas (Pavojingoms medžiagoms priskiriamų ypatingų rizikos veiksnių pobūdis) iš dalies keičiamas taip:1) Įrašomos šios frazės:R 41 | Risiko for alvorlig øjenskade. |Gefahr ernster Augenschäden. |Κίνδυνος σοβαρών οφθαλμικών βλαβών. |Risk of serious damage to eyes. |Risque de lésions oculaires graves. |Rischio di gravi lesioni oculari. |Gevaar voor ernstig oogletsel. |R 44 | Eksplosionsfarlig ved opvarmning under indeslutning. |Explosionsgefahr bei Erhitzen unter Einschluß. |Κίνδυνος εκρήξεως εάν θερμανθεί σε κλειστή ατμόσφαιρα. |Risk of explosion if heated under confinement. |Risque d'explosion si chauffé en ambiance confinée. |Rischio di esplosione per riscaldamento in ambiente confinato. |Ontploffingsgevaar bij verwarming in afgesloten toestand. |R 45 | Kan fremkalde kræft. |Kann Krebs erzeugen. |Μπορεί να προκαλέσει καρκίνο. |May cause cancer. |Peut causer le cancer. |Può provocare il cancro. |Kan kanker veroorzaken. |R 46 | Kan forårsage arvelige genetiske skader. |Kann vererbbare Schäden verursachen. |Μπορεί να προκαλέσει κληρονομικές γενετικές βλάβες. |May cause heritable genetic damage. |Peut causer des altérations génétiques héréditaires. |Può provocare alterazioni genetiche ereditarie. |Kan erfelijke genetische schade veroorzaken. |R 47 | Kan medføre fosterskader. |Kann Mißbildungen verursachen. |Μπορεί να προκαλέσει εκ γενετής παραμορφώσεις. |May cause birth defects. |Peut causer des malformations congénitales. |Può provocare malformazioni congenite. |Kan geboorteafwijkingen veroorzaken. |R 48 | Alvorlig sundhedsfare ved længere tids påvirkning. |Gefahr ernster Gesundheitsschäden bei längerer Exposition. |Κίνδυνος σοβαρής βλάβης για την υγεία κατόπιν παρατεταμένης εκθέσεως. |Danger of serious damage to health by prolonged exposure. |Risque d'effets graves pour la santé en cas d'exposition prolongée. |Pericolo di gravi danni per la salute in caso di esposizione prolungata. |Gevaar voor ernstige schade aan de gezondheid bij langdurige blootstelling. |2) Vokiečių kalba terminas "explosionsfähig" pakeičiamas terminu "explosionsgefährlich" frazėse R 1, R 2, R 4 ir R 16; terminas "leicht explosionsfähig" pakeičiamas terminu "besonders explosionsgefährlich" frazėje R 3. Terminas "hochgiftige" pakeičiamas terminu "sehr giftige" frazėje R 32.7. IV priedas (Saugos patarimai dėl pavojingų cheminių medžiagų) iš dalies keičiamas taip:1) Išbraukiamos šios frazės:S 10: Turinys turi būti šlapias.S 11: Vengti sąlyčio su oru.S 31: Laikyti atokiau nuo sprogstamųjų medžiagų.2) Įrašomos šios frazės:S 46 | Ved indtagelse, kontakt omgående læge og vis denne beholder eller etiket. |Bei Verschlucken sofort ärztlichen Rat einholen und Verpackung oder Etikett vorzeigen. |Σε περίπτωση καταπόσεως, να ζητηθεί αμέσως ιατρική συμβουλή και να επιδειχθεί το δοχείο ή η ετικέτα. |If swallowed, seek medical advice immediately and show this container or label. |En cas d'ingestion consulter immédiatement un médecin et lui montrer l'emballage ou l'étiquette. |In caso d'ingestione consultare immediatamente il medico e mostrargli il contenitore o l'etichetta. |In geval van inslikken onmiddellijk een arts raadplegen en verpakking of etiket tonen. |S 47 | Må ikke opbevares ved temperaturer på over… °C (angives af fabrikanten). |Nicht bei Temperaturen über… °C aufbewahren (vom Hersteller anzugeben). |Διατηρείται σε θερμοκρασία ίση ή κατώτερη των… °C (προς προσδιορισμό από τον κατασκευαστή). |Keep at temperature not exceeding… °C (to be specified by the manufacturer). |Conserver à une température ne dépassant pas… °C (à préciser par le fabricant). |Conservare a temperatura non superiore a… °C (da precisare da parte del fabbricante). |Bewaren bij een temperatuur beneden… °C (aan te geven door de fabrikant). |S 48 | Holdes befugtet med… (passende middel angives af fabrikanten). |Feucht halten mit… (geeignetes Mittel vom Hersteller anzugeben). |Διατηρείται υγρό με… (κατάλληλο υγρό που πρέπει να καθοριστεί από τον κατασκευαστή). |Keep wetted with… (appropriate material to be specified by the manufacturer). |Maintenir humide avec… (moyen approprié à préciser par le fabricant). |Mantenere umido con… (mezzo appropriato da precisare da parte del fabbricante). |Inhoud vochtig houden met… (middel aan te geven door de fabrikant). |S 49 | Må kun opbevares i den originale emballage. |Nur im Originalbehälter aufbewahren. |Διατηρείται μόνο μέσα στο αρχικό δοχείο. |Keep only in the original container. |Conserver uniquement dans le récipient d'origine. |Conservare soltanto nel recipiente originale. |Uitsluitend in de oorspronkelijke verpakking bewaren. |S 50 | Må ikke blandes med… (angives af fabrikanten), |Nicht mischen mit… (vom Hersteller anzugeben). |Να μην αναμιχθεί με… (καθορίζεται από τον κατασκευαστή). |Do not mix with… (to be specified by the manufacturer). |Ne pas mélanger avec… (à spécifier par le fabricant). |Non mescolare con… (da specificare da parte del fabbricante). |Niet vermengen met… (aan te geven door de fabrikant). |S 51 | Må kun bruges på steder med god ventilation. |Nur in gut gelüfteten Bereichen verwenden. |Χρησιμοποιείται μόνο σε χώρους με πολύ καλό αερισμό. |Use only in well ventilated areas. |Utiliser seulement dans des zones bien ventilées. |Usare soltanto in luogo ben ventilato. |Uitsluitend op goed geventileerde plaatsen gebruiken. |S 52 | Bør ikke anvendes til større flader i beboelses- eller opholdsrum |Nicht großflächig für Wohn- und Aufenthaltsräume zu verwenden. |Να μη χρησιμοποιηθεί σε ευρείες επιφάνειες σε κατοικούμενους χώρους. |Not recommended for interior use on large surface areas. |Ne pas utiliser sur de grandes surfaces dans les locaux habités. |Non utilizzare su grandi superfici in locali abitati. |Niet voor gebruik op grote oppervlakken in woon- en verblijfruimtes. |3) S frazių deriniai papildomi šiais deriniais:S 3/14 | Opbevares køligt og adskilt fra… (uforligelige stoffer angives af fabrikanten). |An einem kühlen, von… entfernten Ort aufbewahren (die Stoffe, mit denen Kontakt vermieden werden muß, sind vom Hersteller anzugeben). |Διατηρείται σε δροσερό μέρος μακριά από… (ασύμβατα υλικά που υποδεικνύονται από τον κατασκευαστή). |Keep in a cool place away from… (incompatible materials to be indicated by the manufacturer). |Conserver dans un endroit frais à l'écart des… (matières incompatibles à indiquer par le fabricant). |Conservare in luogo fresco lontano da… (materiali incompatibili da precisare da parte del fabbricante). |Bewaren op een koele plaats verwijderd van… (stoffen, waarmee contact vermeden dient te worden, aan te geven door de fabrikant). |S 3/9/14 | Opbevares køligt, godt ventileret og adskilt fra… (uforligelige stoffer angives af fabrikanten). |An einem kühlen, gut gelüfteten Ort, entfernt von… aufbewahren (die Stoffe, mit denen Kontakt vermieden werden muß, sind vom Hersteller anzugeben). |Διατηρείται σε δροσερό και καλά αεριζόμενο μέρος μακριά από… (ασύμβατα υλικά που υποδεικνύονται από τον κατασκευαστή). |Keep in a cool, well ventilated place away from… (incompatible materials to be indicated by the manufacturer). |Conserver dans un endroit frais et bien ventilé à l'écart des… (matières incompatibles à indiquer par le fabricant). |Conservare in luogo fresco e ben ventilato lontano da… (materiali incompatibili da precisare da parte del fabbricante). |Bewaren op een koele, goed geventileerde plaats verwijderd van… (stoffen, waarmee contact vermeden dient te worden, aan te geven door de fabrikant). |S 3/9/49 | Må kun opbevares i originalemballagen på et køligt, godt ventileret sted. |Nur im Originalbehälter an einem kühlen, gut gelüfteten Ort aufbewahren. |Διατηρείται μόνο μέσα στο αρχικό δοχείο σε δροσερό και καλά αεριζόμενο μέρος. |Keep only in the original container in a cool well ventilated place. |Conserver uniquement dans le récipient d'origine dans un endroit frais et bien ventilé. |Conservare soltanto nel contenitore originale in luogo fresco e ben ventilato. |Uitsluitend in de oorspronkelijke verpakking bewaren op een koele, goed geventileerde plaats. |S 3/9/14/49 | Må kun opbevares i originalemballagen på et køligt, godt ventileret sted og adskilt fra… (uforligelige stoffer angives af fabrikanten). |Nur im Originalbehälter an einem kühlen, gut gelüfteten Ort, entfernt von… aufbewahren (die Stoffe, mit denen Kontakt vermieden werden muß, sind vom Hersteller anzugeben). |Διατηρείται μόνο μέσα στο αρχικό δοχείο σε δροσερό και καλά αεριζόμενο μέρος από… (ασύμβατα υλικά που υποδεικνύονται από τον κατασκευαστή). |Keep only in the original container in a cool well ventilated place away from… (incompatible materials to be indicated by the manufacturer). |Conserver uniquement dans le récipient d'origine dans un endroit frais et bien ventilé à l'écart de… (matières incompatibles à indiquer par le fabricant). |Conservare soltanto nel contenitore originale in luogo fresco e ben ventilato lontano da… (materiali incompatibili da precisare da parte del fabbricante). |Uitsluitend in de oorspronkelijke verpakking bewaren op een koele, goed geventileerde plaats verwijderd van… (stoffen, waarmee contact vermeden dient te worden, aan te geven door de fabrikant). |S 47/49 | Må kun opbevares i originalemballagen ved en temperatur på ikke over… °C (angives af fabrikanten). |Nur im Originalbehälter bei einer Temperatur von nicht über… °C (vom Hersteller anzugeben) aufbewahren. |Διατηρείται μόνο μέσα στο αρχικό δοχείο σε θερμοκρασία ίση ή κατώτερη των… °C (προς προσδιορισμό από τον κατασκευαστή). |Keep only in the original container at temperature not exceeding… °C (to be specified by the manufacturer). |Conserver uniquement dans le récipient d'origine à température ne dépassant pas… °C (à préciser par le fabricant). |Conservare soltanto nel contenitore originale a temperatura non superiore a… °C (da precisare da parte del fabbricante). |Uitsluitend in de oorspronkelijke verpakking bewaren bij een temperatuur beneden… °C (aan te geven door de fabrikant). |8. VI priedo II dalies B skyrius pakeičiamas šiuo tekstu:"B. Išskyrus tuos atvejus, kai atskirose direktyvose dėl pavojingų preparatų numatyta kitaip, medžiagos ir preparatai klasifikuojami kaip ėsdinantys arba dirginantys pagal šiuos kriterijus:a) Ėsdinimo kriterijaiMedžiaga arba preparatas laikomas ėsdinančiu, jei uždėtas ant visiškai sveikos ir nepažeistos gyvūno odos kiaurai suardo bent vieno gyvūno odos audinį, darant V priede nurodytą arba lygiavertį odos dirginimo bandymą, arba jei rezultatą galima numatyti, pvz., dėl stiprių rūgščių arba šarmų reakcijų.b) Dirginimo kriterijaiMedžiaga arba preparatas laikomas dirginančiu, jei sukelia odos uždegimą arba akių pažeidimą, atitinkantį toliau pateiktą parametrų įvertinimą:1. Odos uždegimasi) Odos uždegimas, kuris trunka bent 24 valandas, pasibaigus ne ilgesniam kaip keturių valandų veikimo laikotarpiui, ir atitinka šias vertes, nustatytas triušiui pagal V priede minimą odos dirginimo metodą:- vidutinis eritemos ir šašų ar edemos susidarymo balas, apskaičiuotas visiems bandomiesiems gyvūnams, įvertinamas dviem balais arba daugiau,- arba, jei, darant V priedo bandymą su trimis gyvūnais, dviejų gyvūnų arba daugiau eritemos ir šašų arba edemos vidutinis susidarymo balas, apskaičiuotas kiekvienam gyvūnui atskirai, atitinka du balus arba daugiau.Abiem atvejais atitinkamoms vidutinėms balų vertėms apskaičiuoti reikia vartoti visas balų vertes, gautas kiekvieną kartą registruojant duomenis (24, 48 ir 72 h).ii) Jei praktinė patirtis rodo, kad medžiagos ir preparatai liesdami odą gali sukelti jautrinimo poveikį dideliam skaičiui žmonių, arba jei yra teigiami bandomųjų gyvūnų reakcijos rezultatai.Jei taikant odos jautrinimo bandymų metodą, smulkiai aprašytą V priede, arba kitus pagalbinio tipo bandymų metodus, bent 30 % gyvūnų reakcija laikoma teigiama. Jei taikomas bet koks kitas bandymų metodas, bent 15 % gyvūnų reakcija laikoma teigiama.2. Akių pažeidimasAkių pažeidimas, kuris atsiranda per 72 veikimo valandas, trunka bent 24 valandas ir atitinka šias vertes, gautas triušiams taikant V priede nurodytą metodą:- kiekvieno tipo pažeidimo balų vidutinės vertės, apskaičiuotos visiems bandomiesiems gyvūnams, yra šios:—akies ragenos padrumstėjimas | du arba daugiau |—rainelės pažeidimas | vienas arba daugiau; |—akies junginės paraudimas | 2,5 arba daugiau |—akies junginės edema (chemozė) | du arba daugiau |- arba, jei V priedo bandymas buvo daromas naudojant tris gyvūnus, akies ragenos padrumstėjimas, rainelės pažeidimas, akies junginės paraudimas arba akies junginės edema (chemozė), atitinkanti pirmiau minėtas vidutines vertes, bet apskaičiuota kiekvienam gyvūnui atskirai, buvo stebima dviem gyvūnams arba daugiau.Abiem atvejais atitinkamoms vidutinėms balų vertėms apskaičiuoti reikia vartoti visas balų vertes, gautas kiekvieną kartą registruojant duomenis (24, 48 ir 72 h)."9. VI priedo II dalies D skyrius pakeičiamas šios direktyvos III priedu.2 straipsnisValstybės narės priima ir paskelbia nuostatas, kurios, įsigaliojusios ne vėliau kaip iki 1985 m. sausio 1 d., įgyvendina šią direktyvą, ir apie tai jos nedelsdamos praneša Komisijai.Šias nuostatas jos taiko ne vėliau kaip nuo 1986 m. sausio 1 d.3 straipsnisŠi direktyva skirta valstybėms narėms.Priimta Briuselyje, 1983 m. liepos 29 d.Komisijos varduKarl-Heinz narjesKomisijos narys[1] OL L 196, 1967 8 16, p. 1.[2] OL L 259, 1979 10 15, p. 10.--------------------------------------------------BILAG IANHANG IΠΑΡΑΡΤΗΜΑ IANNEX IANNEXE IALLEGATO IBIJLAGE IŽr. Komisijos direktyvą 93/72/EEB,OL L 258, 1993 10 16, p. 29.--------------------------------------------------BILAG IIANHANG IIΠΑΡΑΡΤΗΜΑ IIANNEX IIANNEXE IIALLEGATO IIBIJLAGE IIBILAG IIFaresymboler og farebetegnelserANHANG IIGefahrensymbole und -bezeichnungenΠΑΡΑΡΤΗΜΑ IIΣύμβολα και ενδείξεις κινδύνουANNEX IISymbols and indications of dangerANNEXE IISymboles et indications de dangerALLEGATO IISimboli e indicazioni di rischioBIJLAGE IIGevaarsymbolen en -aanduidingenŽr. Komisijos direktyvą 2001/59/EB,OL L 225, 2001 8 21, p. 1.--------------------------------------------------III PRIEDAS"VI PRIEDAS, II DALIES D SKYRIUS"Pavojingų medžiagų ir preparatų klasifikavimo ir ženklinimo vadovas; frazių, rodančių specialios rizikos veiksnius (R frazių), ir saugos patarimo frazių (S frazių) parinkimo kriterijaiŽr. Komisijos direktyvą 2001/59/EB,OL L 225, 2001 8 21, p. 1.--------------------------------------------------


title: 1983 m. lapkričio 15 d. Komisijos direktyva, iš dalies keičianti Direktyvą Nr. 83/201/EEB, nustatančią Tarybos direktyvos Nr. 77/99/EEB išimtis kai kuriems gaminiams, kurių sudėtyje yra kitų maisto produktų ir tik maža procentinė dalis mėsos ar mėsos produkto

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

31983L0577

Oficialusis leidinys L 334 , 29/11/1983 p. 0021 - 0021

		Komisijos direktyva1983 m. lapkričio 15 d.iš dalies keičianti Direktyvą Nr. 83/201/EEB, nustatančią Tarybos direktyvos Nr. 77/99/EEB išimtis kai kuriems gaminiams, kurių sudėtyje yra kitų maisto produktų ir tik maža procentinė dalis mėsos ar mėsos produkto(83/577/EEB)EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,atsižvelgdama į Europos ekonominės bendrijos steigimo sutartį,atsižvelgdama į 1976 m. gruodžio 21 d. Tarybos direktyvą Nr. 77/99/EEB dėl sveikatos problemų, darančių įtaką Bendrijos vidaus prekybai mėsos produktais [1], ypač į jos 8 straipsnį,kadangi Direktyva Nr. 83/201/EEB [2] Komisija nustatė tam tikras Direktyvos Nr. 77/99/EEB išimtis kai kuriems gaminiams, kurių sudėtyje yra kitų maisto produktų ir tik maža procentinė dalis mėsos ir mėsos produktų;kadangi atrodo, kad valstybėms narėms reikia suteikti papildomo laiko Direktyvos Nr. 83/201/EEB nuostatoms perkelti į jų nacionalinę teisę;kadangi šioje direktyvoje numatytos priemonės atitinka Veterinarijos nuolatinio komiteto nuomonę,PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:1 straipsnisŠiuo dokumentu Direktyvos Nr. 83/201/EEB 6 straipsnyje data "1984 m. sausio 1 d." keičiama data "1984 m. birželio 1 d."2 straipsnisŠi direktyva skirta valstybėms narėms.Priimta Briuselyje, 1983 m. lapkričio 15 d.Komisijos varduPoul DalsagerKomisijos narys[1] OL L 26, 1977 1 31, p. 85.[2] OL L 112, 1983 4 28, p. 28.--------------------------------------------------