title: 2015 m. kovo 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva (ES) 2015/412, kuria iš dalies keičiamos Direktyvos 2001/18/EB nuostatos dėl valstybių narių galimybės savo teritorijoje riboti ar drausti genetiškai modifikuotų organizmų (GMO) auginimą  Tekstas svarbus EEE

text:
13.3.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 68/1

         EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS DIREKTYVA (ES) 2015/412
   2015 m. kovo 11 d.
   kuria iš dalies keičiamos Direktyvos 2001/18/EB nuostatos dėl valstybių narių galimybės savo teritorijoje riboti ar drausti genetiškai modifikuotų organizmų (GMO) auginimą
   (Tekstas svarbus EEE)
   EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 114 straipsnį,
   atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą,
   teisėkūros procedūra priimamo akto projektą perdavus nacionaliniams parlamentams,
   atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę (1),
   atsižvelgdami į Regionų komiteto nuomonę (2),
   laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros (3),
   kadangi:

               (1)

               Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2001/18/EB (4) ir Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 1829/2003 (5) nustatyta išsami teisinė leidimų genetiškai modifikuotiems organizmams (toliau – GMO) išdavimo sistema, kuri visapusiškai taikoma GMO, skirtiems naudoti auginimo tikslais visoje Sąjungoje, tiekiamiems kaip sėklos ar kita augalų dauginamoji medžiaga (toliau – auginti skirti GMO);

               (2)

               pagal tą teisinę sistemą, prieš išduodant leidimą auginti skirtus GMO tiekti Sąjungos rinkai, turi būti atliekamas atskiras rizikos vertinimas pagal Direktyvos 2001/18/EB II priedą, atsižvelgiant į tiesioginį, netiesioginį, greitą ir uždelstą poveikį, taip pat į bendrą ilgalaikį poveikį žmonių sveikatai ir aplinkai. Minėtame rizikos vertinime pateikiamos mokslinės rekomendacijos su informacija, kuri yra svarbi sprendimų priėmimo procesui, o jį atlikus priimamas rizikos valdymo sprendimas. Tos leidimų išdavimo procedūros tikslas – užtikrinti aukštą žmonių gyvybės ir sveikatos, gyvūnų sveikatos ir gerovės, aplinkos ir vartotojų interesų apsaugos lygį tuo pačiu užtikrinant veiksmingą vidaus rinkos veikimą. Visoje Sąjungos teritorijoje turėtų būti pasiektas ir išsaugotas vienodas aukštas sveikatos, aplinkos ir vartotojų apsaugos lygis. Pagal Direktyvą 2001/18/EB ir vėliau ją įgyvendinant turėtų būti visada atsižvelgiama į atsargumo principą;

               (3)

               vadovaujantis 2008 m. gruodžio 4 d. patvirtintomis Tarybos išvadomis dėl genetiškai modifikuotų organizmų (toliau – 2008 m. Tarybos išvados), turi būti patobulintas teisinės GMO leidimų išdavimo sistemos įgyvendinimas. Šiomis aplinkybėmis rizikos vertinimo taisyklės prireikus turėtų būti reguliariai atnaujinamos, kad būtų atsižvelgta į nuolat besikeičiančias mokslines žinias ir tyrimų procedūras, visų pirma susijusias su ilgalaikiu genetiškai modifikuotų kultūrų poveikiu aplinkai, taip pat su jų galimu poveikiu atsitiktinai paveiktiems organizmams, į priimančiųjų aplinkų ir geografinių sričių, kuriose gali būti auginami genetiškai modifikuoti augalai, ypatumus, ir į kriterijus bei reikalavimus, taikomus vertinant pesticidus gaminančius GMO ir herbicidams atsparius GMO. Todėl Direktyvos 2001/18/EB priedai turėtų būti atitinkamai iš dalies pakeisti;

               (4)

               turi būti ne tik išduotas leidimas genetiškai modifikuotas rūšis tiekti rinkai – jos taip pat turi atitikti Sąjungos teisėje nustatytus reikalavimus dėl prekybos sėkla ir augalų dauginamąja medžiaga, nustatytus visų pirma Tarybos direktyvose 66/401/EEB (6), 66/402/EEB (7), 68/193/EEB (8), 98/56/EB (9), 1999/105/EB (10), 2002/53/EB (11), 2002/54/EB (12), 2002/55/EB (13), 2002/56/EB (14), 2002/57/EB (15) ir 2008/90/EB (16). Iš išvardytų direktyvų direktyvose 2002/53/EB ir 2002/55/EB pateikiama nuostatų, pagal kurias valstybėms narėms leidžiama tam tikromis aiškiai apibrėžtomis sąlygomis drausti naudoti konkrečią veislę visoje jų teritorijoje ar jos dalyje arba nustatyti atitinkamas konkrečios veislės augalų auginimo sąlygas;

               (5)

               kai pagal Sąjungos teisinę sistemą dėl GMO išduodamas leidimas auginimo tikslais naudoti GMO ir jis atitinka konkrečiai veislei, kurią numatoma tiekti rinkai, taikomus Sąjungos teisės, reglamentuojančios sėklų ir augalų dauginamosios medžiagos tiekimą rinkai, reikalavimus, valstybėms narėms neleidžiama drausti, riboti ar varžyti jo laisvos apyvartos savo teritorijoje, išskyrus Sąjungos teisėje apibrėžtomis sąlygomis;

               (6)

               patirtis parodė, kad GMO auginimo klausimas nuodugniau sprendžiamas valstybių narių lygmeniu. Klausimai dėl GMO tiekimo rinkai ir importo turėtų ir toliau būti reguliuojami Sąjungos lygmeniu, kad būtų išsaugota bendroji rinka. Vis dėlto auginimo klausimą tam tikrais atvejais gali reikėti spręsti lanksčiau, nes šiam klausimui dėl jo sąsajos su žemės naudojimu, vietinėmis žemės ūkio struktūromis ir buveinių, ekosistemų bei kraštovaizdžių apsauga arba priežiūra būdingi ryškūs nacionaliniai, regioniniai ir vietos aspektai. Remiantis Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 2 straipsnio 2 dalimi, valstybėms narėms suteikiama galimybė priimti teisiškai privalomus aktus, kuriais ribojamas arba draudžiamas GMO auginimas jų teritorijoje, po to, kai buvo išduotas leidimas tokius GMO tiekti Sąjungos rinkai. Vis dėlto, dėl tokio lankstumo neturėtų būti daromas neigiamas poveikis bendrai leidimų išdavimo procedūrai, visų pirma vertinimo procesui, kuri pirmiausia atlieka Europos maisto saugos tarnyba (toliau – Tarnyba);

               (7)

               praeityje kai kurios valstybės narės, siekdamos riboti arba uždrausti GMO auginimą, pasinaudojo apsaugos sąlygomis ir priemonėmis kilus pavojui pagal Direktyvos 2001/18/EB 23 straipsnį ir Reglamento (EB) Nr. 1829/2003 34 straipsnį dėl to, kad, priklausomai nuo konkretaus atvejo, jos rėmėsi nauja ar papildoma informacija, gauta po to, kai buvo duotas sutikimas, ir galinčia paveikti rizikos aplinkai vertinimą, arba dėl to, kad naujai įvertino turimą informaciją. Kitos valstybės narės pasinaudojo pranešimo procedūra, nustatyta SESV 114 straipsnio 5 ir 6 dalyse, pagal kurią reikalaujama pateikti naujų mokslinių įrodymų, susijusių su aplinkos arba darbo aplinkos apsauga. Be to, su GMO auginimu susijusių sprendimų priėmimo procesas pasirodė esantis itin sudėtingas atsižvelgiant į iškeltus nacionalinių subjektų susirūpinimą keliančius klausimus, kurie yra susiję ne tik su GMO saugumo sveikatos ar aplinkos požiūriu aspektais;

               (8)

               tokiomis aplinkybėmis atrodo tikslinga vadovaujantis subsidiarumo principu valstybėms narėms suteikti daugiau lankstumo spręsti, ar jos nori, kad jų teritorijoje būtų auginami GMO, nedarant poveikio Sąjungos GMO leidimų išdavimo sistemoje nustatytam rizikos vertinimui nei leidimų išdavimo procedūros metu, nei po jos, ir neatsižvelgiant į priemones, kurių GMO auginančios valstybės narės turi teisę arba privalo imtis pagal Direktyvą 2001/18/EB, kad išvengtų netyčinio GMO atsiradimo kituose produktuose. Tos galimybės suteikimu valstybėms narėms galėtų būti patobulintas leidimų GMO suteikimo procesas ir tuo pačiu galėtų būti užtikrinta vartotojų, ūkininkų bei veiklos vykdytojų pasirinkimo laisvė ir užtikrinta daugiau aiškumo susijusiems suinteresuotiesiems subjektams GMO auginimo Sąjungoje srityje. Todėl šia direktyva turėtų būti sudarytos palankesnės sąlygos sklandžiam vidaus rinkos veikimui;

               (9)

               siekiant užtikrinti, kad dėl GMO auginimo kituose produktuose neatsirastų nepageidautinų GMO, ir kartu laikantis subsidiarumo principo, ypatingą dėmesį reikėtų skirti galimo tarpvalstybinio GMO išplitimo iš valstybės narės, kur juos auginti leidžiama, į kaimyninę valstybę narę, kur jie yra uždrausti, prevencijai, nebent susijusios valstybės narės sutartų, kad dėl tam tikrų geografinių sąlygų tai nebūtina;

               (10)

               2010 m. liepos 13 d. Komisijos rekomendacijoje (17) pateikiamos gairės valstybėms narėms dėl sambūvio priemonių plėtojimo, be kita ko, pasienio teritorijose. Rekomendacijoje skatinamas valstybių narių tarpusavio bendradarbiavimas siekiant įgyvendinti atitinkamas priemones valstybių narių pasienio teritorijose, kad būtų išvengta nepageidautinų tarpvalstybinio GMO plitimo padarinių;

               (11)

               leidimo konkrečiam GMO išdavimo procedūros metu valstybei narei turėtų būti suteikta galimybė reikalauti patikslinti pranešimo/paraiškos, pateikto (-os) pagal Direktyvos 2001/18/EB C dalį arba Reglamento (EB) Nr. 1829/2003 5 ir 17 straipsnius, geografinę taikymo sritį, kad tos valstybės narės teritorija arba jos dalis nebūtų įtraukta į auginimo zoną. Komisija turėtų nedelsiant pateikti pagrįstą valstybės narės reikalavimą pranešėjui/pareiškėjui, o pranešėjas/pareiškėjas į tą reikalavimą turėtų atsakyti per nustatytą terminą;

               (12)

               pranešimo/paraiškos geografinė taikymo sritis turėtų būti atitinkamai patikslinta, nebent pranešėjas/pareiškėjas patvirtintų pranešimo/paraiškos geografinę taikymo sritį per nustatytą terminą, kuris pradedamas skaičiuoti nuo tos dienos, kurią Komisija perduoda tą reikalavimą. Tačiau, toks patvirtinimas nedaro poveikio Komisijos įgaliojimams atitinkamai pagal Direktyvos 2001/18/EB 19 straipsnį arba Reglamento (EB) Nr. 1829/2003 7 ir 19 straipsnius prireikus atlikti tokį patikslinimą atsižvelgiant į Tarnybos atliktą rizikos aplinkai vertinimą;

               (13)

               nors tikimasi, kad didžioji pagal šią direktyvą priimtų apribojimų ir draudimų dalis bus įgyvendinta sutikimo/leidimų suteikimo arba jų pratęsimo stadijoje, taip pat turėtų būti numatyta galimybė valstybėms narėms patvirtinti Sąjungos teisę atitinkančias pagrįstas priemones, kuriomis apribojamas arba uždraudžiamas GMO arba GMO grupės, nustatytos pagal kultūrą ar savybę, kuriems anksčiau buvo suteiktas leidimas, auginimas visoje jų teritorijoje arba jos dalyje, remiantis kitais ir papildančiais pagrindais, nei pagal suderintą Sąjungos taisyklių rinkinį, t. y. Direktyvą 2001/18/EB ir Reglamentą (EB) Nr. 1829/2003, įvertinti pagrindai. Tie pagrindai gali būti susiję su aplinkos ar žemės ūkio politikos tikslais ar kitais įtikinamais pagrindais, kaip antai miesto ir kaimo planavimu, žemės naudojimu, socialiniais ir ekonominiais padariniais, sambūviu ir viešąja politika. Tais pagrindais gali būti remiamasi atskirai arba remiamasi jų deriniu, atsižvelgiant į valstybės narės, regiono ar vietovės, kuriuose bus taikomos tos priemonės, konkrečias aplinkybes;

               (14)

               Sąjungoje pasirinktas žmonių ar gyvūnų sveikatos ir aplinkos apsaugos lygis sudaro sąlygas visoje Sąjungoje atlikti vienodus mokslinius įvertinimus, ir ši direktyva tos padėties neturėtų pakeisti. Todėl, siekiant užkirsti kelią kišimuisi į įgaliojimus, kurie pagal Direktyvą 2001/18/EB ir Reglamentą (EB) Nr. 1829/2003 suteikti rizikos vertintojams ir rizikos valdytojams, valstybė narė turėtų remtis tik tais su aplinkos politikos tikslais susijusiais pagrindais, kurie apima kitą poveikį aplinkai, nei rizikos sveikatai ir aplinkai, vertinamos atliekant Direktyvoje 2001/18/EB ir Reglamente (EB) Nr. 1829/2003 numatytas leidimų išdavimo procedūras, kaip antai žemės ūkio praktikų, kurias taikant gali būti geriau suderinama gamyba ir ekosistemų tvarumas, išsaugojimas ir vystymas, arba vietos biologinės įvairovės išsaugojimas, be kita ko, tam tikrų buveinių ir ekosistemų arba tam tikrų tipų gamtos ir kraštovaizdžio savybių išlaikymas bei specifinių ekosistemų funkcijų ir paslaugų išsaugojimas, ir tą rizikos vertinimą papildo;

               (15)

               valstybės narės taip pat turėtų galėti pagrįsti pagal Direktyvą 2001/18/EB priimamus savo sprendimus remdamosi pagrindais, susijusiais su socialiniu ir ekonominiu poveikiu, kuris gali atsirasti dėl GMO auginimo atitinkamos valstybės narės teritorijoje. Nors sambūvio priemonės nagrinėtos 2010 m. liepos 13 d. Komisijos rekomendacijoje, valstybėms narėms taip pat turėtų būti palikta galimybė pagal šią direktyvą patvirtinti priemones, kuriomis ribojamas arba draudžiamas GMO, kuriems išduotas leidimas, auginimas visoje jų teritorijoje arba jos dalyje. Tie pagrindai gali būti susiję su didele sambūvio priemonių kaina, su tuo, kad dėl specifinių geografinių sąlygų, pavyzdžiui, mažų salų ar kalnų teritorijų, sambūvio priemonių yra praktiškai nenaudinga arba neįmanoma įgyvendinti, arba su poreikiu užkirsti kelią GMO buvimui kituose produktuose, kaip antai konkrečiuose ar tam tikruose produktuose. Be to, kaip buvo prašoma 2008 m. Tarybos išvadose, Komisija pateikė Europos Parlamentui ir Tarybai ataskaitą dėl GMO auginimo socialinių ir ekonominių padarinių. Toje ataskaitoje pateiktos išvados gali suteikti vertingos informacijos valstybėms narėms, svarstančioms galimybę priimti sprendimus remiantis šia direktyva. Su žemės ūkio politikos tikslais susiję pagrindais gali būti, pavyzdžiui, poreikis išsaugoti žemės ūkio gamybos įvairovę ir poreikis užtikrinti sėklų ir augalų dauginamosios medžiagos grynumą. Valstybėms narėms taip pat turėtų būti leista pagrįsti priemones kitais pagrindais, kurie gali apimti žemės naudojimą, miestų ir kaimo vietovių planavimą ar kitus pagrįstus veiksnius, pavyzdžiui, susijusius su kultūros tradicijomis;

               (16)

               pagal šią direktyvą priimti apribojimai ar draudimai turėtų būti taikomi auginimui, bet ne genetiškai modifikuotų sėklų ir augalų dauginamosios medžiagos bei produktų, kuriuose jų yra, taip pat jų derliaus produktų laisvai apyvartai ir importui, ir taip pat turėtų atitikti Sutartis, visų pirma nacionalinių ir nenacionalinių produktų nediskriminavimo principą, proporcingumo principą ir SESV 34 ir 36 straipsnius bei 216 straipsnio 2 dalį;

               (17)

               pagal šią direktyvą valstybių narių priimtoms priemonėms turėtų būti taikoma tikrinimo ir informacijos procedūra Sąjungos lygmeniu. Atsižvelgiant į Sąjungos tikrinimo ir informavimo lygį, nebūtina papildomai numatyti taikyti Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 98/34/EB (18). Valstybės narės gali apriboti arba uždrausti GMO auginimą visoje savo teritorijoje arba jos dalyje nuo Sąjungos leidimo įsigaliojimo dienos ir per visą sutikimo/leidimo galiojimo laikotarpį, su sąlyga, kad pasibaigė nustatytas sustabdymo laikotarpis, per kurį Komisijai buvo suteikta galimybė pateikti pastabų dėl siūlomų priemonių. Taigi atitinkama valstybė narė ne vėliau kaip prieš 75 dienas iki tų priemonių patvirtinimo turėtų perduoti Komisijai jų projektą, kad Komisija turėtų galimybę dėl jo pateikti pastabas, ir tuo laikotarpiu turėtų netvirtinti ir neįgyvendinti tų priemonių. Pasibaigus nustatytam sustabdymo laikotarpiui valstybė narė turėtų turėti galimybę patvirtinti priemones tokias, kaip buvo pasiūlyta iš pradžių, arba iš dalies jas pakeitusi atsižvelgdama į Komisijos pastabas;

               (18)

               nustatytu sustabdymo laikotarpiu pareiškėjas/leidimo turėtojas, kuriam turėtų įtakos priemonės, kuriomis ribojamas arba draudžiamas GMO auginimas valstybėje narėje, turėtų nevykdyti jokios veiklos, susijusios su to GMO auginimu toje valstybėje narėje;

               (19)

               valstybių narių sprendimais riboti arba uždrausti GMO auginimą visoje savo teritorijoje arba jos dalyje neturėtų būti užkertamas kelias vykdyti biotechnologijų srities mokslinius tyrimus su sąlyga, kad vykdant tokius tyrimus laikomasi visų būtinų saugumo priemonių, susijusių su žmonių ar gyvūnų sveikata ir aplinkos apsauga, ir kad šia veikla nepažeidžiami pagrindai, kuriais remiantis buvo įvestas apribojimas ar draudimas. Be to, Tarnyba ir valstybės narės turėtų siekti sukurti platų visų mokslo sričių, įskaitant su ekologiniais klausimais susijusias sritis, mokslinių organizacijų tinklą, ir turėtų bendradarbiauti, kad anksti nustatytų galimus mokslinių nuomonių skirtumus, siekiant išspręsti arba išsiaiškinti ginčytinus mokslinius klausimus. Komisija ir valstybės narės turėtų užtikrinti, kad būtų užtikrinti ištekliai, būtini nepriklausomiems moksliniams tyrimams dėl galimo apgalvoto GMO išleidimo į aplinką ar tiekimo rinkai keliamo pavojaus, ir kad nepriklausomi mokslininkai turėtų prieigą prie visos reikiamos medžiagos, kartu užtikrinant intelektinės nuosavybės teisių laikymąsi;

               (20)

               kadangi moksliniai duomenys yra svarbūs priimant sprendimus dėl GMO uždraudimo ar patvirtinimo, Tarnyba turėtų rinkti ir analizuoti, rizikos ir pavojaus žmogaus sveikatai ar aplinkai mokslinių tyrimų rezultatus ir pranešti rizikos valdytojams apie visus naujus rizikos veiksnius. Tokia informacija turėtų būti viešai prieinama;

               (21)

               valstybė narė turėtų turėti galimybę prašyti kompetentingos institucijos ar Komisijos visą jos teritoriją arba jos dalį vėl įtraukti į sutikimo/leidimo geografinę taikymo sritį, kuriai ji anksčiau nebuvo priskirta. Tuo atveju neturėtų reikėti prašymą perduoti sutikimo/leidimo turėtojui ir prašyti jo pritarimo. Rašytinį sutikimą išdavusi kompetentinga institucija ar Komisija atitinkamai pagal Direktyvą 2001/18/EB arba Reglamentą (EB) Nr. 1829/2003 turėtų atitinkamai iš dalies pakeisti sutikimo arba sprendimo išduoti leidimą geografinę taikymo sritį;

               (22)

               rašytiniai sutikimai arba sprendimai išduoti leidimą, kurie buvo išduoti ar priimti apribojant geografinę taikymo sritį tam tikromis vietovėmis, arba valstybių narių pagal šią direktyvą patvirtintos priemonės, kuriomis ribojamas arba draudžiamas GMO auginimas, neturėtų užkirsti kelio kitoms valstybėms narėms naudoti GMO, kuriems išduotas leidimas, arba riboti jų naudojimo. Be to, ši direktyva ir pagal ją patvirtintos nacionalinės priemonės neturėtų daryti poveikio Sąjungos teisės aktų reikalavimams, susijusiems su netyčiniu ir atsitiktiniu GMO atsiradimu genetiškai nemodifikuotų veislių sėkloje ir augalų dauginamojoje medžiagoje, taip pat neturėtų užkirsti kelio auginti tuos reikalavimus atitinkančių veislių;

               (23)

               Reglamente (EB) Nr. 1829/2003 nustatyta, kad Direktyvos 2001/18/EB A ir D dalių nuorodos į GMO, kuriems leidimai išduoti remiantis tos direktyvos C dalimi, yra vienodai taikomos ir tiems GMO, kuriems leidimai išduoti pagal tą reglamentą. Todėl pagal Direktyvą 2001/18/EB patvirtintos valstybių narių priemonės turėtų būti taikomos ir GMO, kuriems leidimai išduoti pagal Reglamentą (EB) Nr. 1829/2003;

               (24)

               šia direktyva nedaromas poveikis valstybių narių pareigoms, susijusioms su tradicinių sėklų, augalų dauginamosios medžiagos ir derliaus produktų laisvu judėjimu pagal atitinkamą Sąjungos teisę, laikantis SESV;

               (25)

               siekiant užtikrinti aukštą vartotojų apsaugos lygį, valstybės narės ir ūkio subjektai taip pat turėtų imtis efektyvių ženklinimo ir informavimo priemonių pagal Reglamentą (EB) Nr. 1829/2003 ir Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1830/2003 (19), kad būtų užtikrintas skaidrumas dėl GMO buvimo produktuose;

               (26)

               siekiant šios direktyvos tikslus suderinti su teisėtais ekonominės veiklos vykdytojų interesais, susijusiais su GMO, kuriems suteikti leidimai arba kurių atžvilgiu vyko leidimų suteikimo procesas, iki šios direktyvos įsigaliojimo turėtų būti numatytos tinkamos pereinamojo laikotarpio priemonės. Pereinamojo laikotarpio priemonės taip pat yra pagrįstos, atsižvelgiant į poreikį išvengti galimų konkurencijos iškraipymų, kurių atsirastų esamiems leidimų turėtojams taikant kitas sąlygas nei būsimiems leidimų prašytojams. Siekiant teisinio tikrumo, laikotarpio, kuriuo gali būti priimamos tokios pereinamojo laikotarpio priemonės, trukmė turėtų būti ne ilgesnė, nei būtina siekiant užtikrinti sklandų perėjimą prie naujos tvarkos. Todėl tokiomis pereinamojo laikotarpio priemonėmis valstybėms narėms turėtų būti suteikta galimybė šios direktyvos nuostatas taikyti produktams, kuriems leidimai suteikti arba kurių atžvilgiu leidimų suteikimo procesas vyko iki šios direktyvos įsigaliojimo, su sąlyga, kad nedaroma poveikio jau teisėtai pasodintoms genetiškai modifikuotų veislių sėkloms ir augalų dauginamajai medžiagai;

               (27)

               Direktyvos 2001/18/EB 26b ir 26c straipsniuose išdėstytos nuostatos taikomos nedarant poveikio tos direktyvos 23 straipsniui, taip pat Reglamento (EB) Nr. 1829/2003 34 straipsniui;

               (28)

               todėl Direktyva 2001/18/EB turėtų būti atitinkamai iš dalies pakeista,

         PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:
   1 straipsnis
   Direktyva 2001/18/EB iš dalies keičiama taip:

               1.

               26a straipsnyje įterpiama ši dalis:
               „1a   Nuo 2017 m. balandžio 3 d. valstybės narės, kuriose auginami GMO, turi imtis atitinkamų priemonių savo teritorijos pasienio zonose siekdamos išvengti galimo GMO plitimo į kaimynines valstybes nares, kuriose GMO auginti draudžiama, nebent tokios priemonės nereikalingos dėl tam tikrų geografinių sąlygų. Apie tas priemones pranešama Komisijai.“

               2.

               Įterpiami šie straipsniai:
               „26b straipsnis
               Auginimas
               1.   Leidimo konkrečiam GMO išdavimo procedūros metu arba atnaujinant sutikimą (leidimą) valstybė narė gali pareikalauti, kad būtų patikslinta rašytinio sutikimo arba leidimo geografinė taikymo sritis, kad visa tos valstybės narės teritorija ar jos dalis nebūtų įtraukta į auginimo zoną. Tas reikalavimas Komisijai perduodamas ne vėliau kaip per 45 dienas nuo šios direktyvos 14 straipsnio 2 dalyje nurodytos įvertinimo ataskaitos išplatinimo arba Reglamento (EB) Nr. 1829/2003 6 straipsnio 6 dalyje ir 18 straipsnio 6 dalyje nurodytos Europos maisto saugos tarnybos nuomonės gavimo dienos. Komisija nedelsdama pateikia valstybės narės reikalavimą pranešėjui/pareiškėjui ir kitoms valstybėms narėms. Komisija padaro reikalavimą viešai prieinamu, pasinaudodama elektroninėmis priemonėmis.
               2.   Per 30 dienų nuo tos dienos, kai Komisija pateikė tą reikalavimą, pranešėjas/pareiškėjas gali patikslinti arba patvirtinti jo pradinio pranešimo/paraiškos geografinę taikymo sritį.
               Jei patvirtinimo negauta, pranešimo/paraiškos geografinė taikymo sritis patikslinama rašytiniame sutikime arba leidime, kuris išduodamas pagal šią direktyvą ir, kai taikytina, sprendime, priimamame pagal šios direktyvos 19 straipsnį, taip pat sprendime dėl leidimo išdavimo, kuris priimamas pagal Reglamento (EB) Nr. 1829/2003 7 ir 19 straipsnius.
               Tuomet pagal šią direktyvą išduodamas rašytinis sutikimas ir, kai taikytina, pagal šios direktyvos 19 straipsnį priimamas sprendimas, taip pat sprendimas dėl leidimo išdavimo, priimamas pagal Reglamento (EB) Nr. 1829/2003 7 ir 19 straipsnius, turi būti išduotas remiantis patikslinta pranešimo/paraiškos geografine taikymo sritimi.
               Jei pagal šio straipsnio 1 dalį reikalavimas perduodamas Komisijai po šios direktyvos 14 straipsnio 2 dalyje nurodytos įvertinimo ataskaitos išplatinimo arba Reglamento (EB) Nr. 1829/2003 6 straipsnio 6 dalyje ir 18 straipsnio 6 dalyje nurodytos Europos maisto saugos tarnybos nuomonės gavimo dienos, šios direktyvos 15 straipsnyje nustatyti laikotarpiai, per kuriuos turi būti išduotas rašytinis sutikimas, arba, atitinkamais atvejais, Reglamento (EB) Nr. 1829/2003 7 ir 19 straipsniuose nustatyti laikotarpiai, per kurios Komitetui turi būti pateiktas sprendimo projektas, vieną kartą pratęsiami 15 dienų, neatsižvelgiant į tai, kiek valstybių narių pateikė tokius reikalavimus.
               3.   Jei pagal šio straipsnio 1 dalį reikalavimo nepateikta, arba jeigu pranešėjas/pareiškėjas patvirtino jo pradinio pranešimo/paraiškos geografinę taikymo sritį, valstybė narė gali patvirtinti priemones, kuriomis apribojamas arba uždraudžiamas GMO arba GMO grupės, nustatytos pagal kultūrą ar savybę, kuriems buvo suteiktas leidimas pagal šios direktyvos C dalį arba Reglamentą (EB) Nr. 1829/2003, auginimas visoje jos teritorijoje arba jos dalyje, su sąlyga, kad tokios priemonės atitinka Sąjungos teisę, yra pagrįstos, proporcingos, nediskriminacinės ir, be kita ko, yra grindžiamos įtikinamais pagrindais, kaip antai susijusiais su:

                           a)

                           aplinkos politikos tikslais;

                           b)

                           miesto ir kaimo planavimu;

                           c)

                           žemės naudojimu;

                           d)

                           socialiniu ir ekonominiu poveikiu;

                           e)

                           GMO buvimo kituose produktuose išvengimu, nedarant poveikio 26a straipsniui;

                           f)

                           žemės ūkio politikos tikslais;

                           g)

                           viešąja politika.

                     Tais pagrindais gali būti remiamasi atskirai arba jų deriniu, išskyrus g punkte nurodytą motyvą, kuriuo negali būti remiamasi atskirai, atsižvelgiant į konkrečias aplinkybes valstybėje narėje, regione arba vietovėje, kuriuose tos priemonės bus taikomos, tačiau bet kuriuo atveju jeigu jie neprieštarauja pagal šią direktyvą arba Reglamentą (EB) Nr. 1829/2003 atliktam rizikos aplinkai įvertinimui.
               4.   Valstybė narė, ketinanti patvirtinti priemones pagal šio straipsnio 3 dalį, pateikia tų priemonių projektą ir atitinkamus pagrindus, kuriais remiamasi, Komisijai. Tas perdavimas gali būti atliekamas prieš užbaigiant GMO skirto leidimo išdavimo procedūrą pagal šios direktyvos C dalį arba Reglamentą (EB) Nr. 1829/2003. Per 75 dienų laikotarpį, pradedamą skaičiuoti nuo tokio perdavimo dienos:

                           a)

                           atitinkama valstybė narė susilaiko nuo tų priemonių tvirtinimo ir jų neįgyvendina;

                           b)

                           atitinkama valstybė narė užtikrina, kad ūkio subjektai susilaikytų nuo susijusio (-ų) GMO sėjos ar sodinimo; ir

                           c)

                           Komisija gali pateikti pastabų, kurios, jos nuomone, yra tinkamos.

                     Pasibaigus pirmoje pastraipoje nurodytam 75 dienų laikotarpiui, atitinkama valstybė narė per visą sutikimo (leidimo) galiojimo laikotarpį ir nuo tos dienos, kai įsigalioja Sąjungos leidimas, gali patvirtinti iš pradžių pasiūlytas priemones arba iš dalies pakeistas priemones siekiant atsižvelgti į neprivalomas Komisijos pateiktas pastabas. Apie tas priemones nedelsiant pranešama Komisijai, kitoms valstybėms narėms ir leidimo turėtojui.
               Valstybės narės padaro viešai prieinamomis tokias priemones visiems susijusiems ūkio subjektams, įskaitant augintojus.
               5.   Kai valstybė narė pageidauja, kad visa jos teritorija ar jos dalis būtų vėl įtraukta į sutikimo/leidimo geografinę taikymo sritį, iš kurios ji anksčiau buvo pašalinta pagal 2 dalį, tuo tikslu ji gali pateikti prašymą kompetentingai institucijai, kuri išdavė rašytinį sutikimą pagal šią direktyvą, arba Komisijai, jeigu leidimas GMO buvo išduotas pagal Reglamentą (EB) Nr. 1829/2003. Kompetentinga institucija, kuri išdavė rašytinį sutikimą, arba atitinkamais atvejais Komisija atitinkamai iš dalies pakeičia sutikimo arba sprendimo dėl leidimo išdavimo geografinę taikymo sritį.
               6.   Siekiant patikslinti GMO išduoto sutikimo (leidimo) geografinę taikymo sritį pagal 5 dalį:

                           a)

                           GMO, kuriam išduotas leidimas pagal šią direktyvą, atveju kompetentinga institucija, kuri išdavė rašytinį sutikimą, atitinkamai iš dalies pakeičia sutikimo geografinę taikymo sritį ir informuoja Komisiją, valstybes nares ir leidimo turėtoją, kai tik ši procedūra užbaigiama;

                           b)

                           GMO, kuriam išduotas leidimas pagal Reglamentą (EB) Nr. 1829/2003, atveju Komisija atitinkamai iš dalies pakeičia sprendimą dėl leidimo išdavimo netaikydama to reglamento 35 straipsnio 2 dalyje nustatytos procedūros. Komisija atitinkamai informuoja valstybes nares ir leidimo turėtoją.

                     7.   Kai valstybė narė panaikina priemones, kurių imtasi pagal 3 ir 4 dalis, ji apie tai nedelsdama praneša Komisijai ir kitoms valstybėms narėms.
               8.   Pagal šį straipsnį patvirtintomis priemonėmis nedaromas poveikis GMO, kuriuos buvo leista tiekti rinkai kaip atskirus produktus ar esančius kituose produktuose, laisvai apyvartai.
               26c straipsnis
               Pereinamojo laikotarpio priemonės
               1.   Nuo 2015 m. balandžio 2 d. iki2015 m. spalio 3 d. valstybė narė gali pareikalauti, kad būtų patikslinta pagal šią direktyvą arba Reglamentą (EB) Nr. 1829/2003 anksčiau nei 2015 m. balandžio 2 d. pateikto pranešimo/paraiškos arba suteikto leidimo geografinė taikymo sritis. Komisija nedelsdama pateikia valstybės narės reikalavimą pranešėjui/pareiškėjui ir kitoms valstybėms narėms.
               2.   Kai pranešimas/paraiška dar neišnagrinėta ir pranešėjas/pareiškėjas nepatvirtino jo pradinio pranešimo/paraiškos geografinės taikymo srities per 30 dienų nuo pranešimo apie šio straipsnio 1 dalyje nurodytą reikalavimą dienos, pranešimo/paraiškos geografinė taikymo sritis atitinkamai patikslinama. Tuomet pagal šią direktyvą išduotas rašytinis sutikimas ir, kai taikytina, pagal šios Direktyvos 19 straipsnį priimtas sprendimas, taip pat sprendimas dėl leidimo išdavimo, priimtas pagal Reglamento (EB) Nr. 1829/2003 7 ir 19 straipsnius, išduodamas remiantis patikslinta pranešimo/paraiškos geografine taikymo sritimi.
               3.   Kai leidimas jau suteiktas ir leidimo turėtojas per 30 dienų nuo pranešimo apie šio straipsnio 1 dalyje nurodytą reikalavimą dienos nepatvirtino geografinės leidimo taikymo srities, leidimas atitinkamai pakeičiamas. Rašytinio sutikimo pagal šią direktyvą atveju kompetentinga institucija atitinkamai iš dalies pakeičia sutikimo geografinę taikymo sritį ir informuoja Komisiją, valstybes nares bei leidimo turėtoją kai tik ši procedūra užbaigiama. Leidimo pagal Reglamentą (EB) Nr. 1829/2003 atveju Komisija atitinkamai iš dalies pakeičia sprendimą išduoti leidimą netaikydama to reglamento 35 straipsnio 2 dalyje nustatytos procedūros. Komisija atitinkamai informuoja valstybes nares ir leidimo turėtoją.
               4.   Jei pagal šio straipsnio 1 dalį reikalavimo nepateikta arba jeigu pranešėjas/pareiškėjas arba atitinkamais atvejais leidimo turėtojas patvirtino jo pradinės paraiškos arba atitinkamais atvejais leidimo geografinę taikymo sritį, mutatis mutandis taikomos 26b straipsnio 3–8 dalys.
               5.   Šiuo straipsniu nedaromas poveikis GMO, kuriems išduotas leidimas, sėklų ir augalų dauginamosios medžiagos, kurios buvo teisėtai pasodintos prieš apribojant arba uždraudžiant GMO auginimą valstybėje narėje, auginimui.
               6.   Pagal šį straipsnį patvirtintomis priemonėmis nedaromas poveikis GMO, kuriuos buvo leista tiekti rinkai kaip atskirus produktus ar esančius kituose produktuose, laisvai apyvartai.“

         2 straipsnis
   Komisija ne vėliau kaip 2019 m. balandžio 3 d. pateikia Europos Parlamentui ir Tarybai ataskaitą dėl šios direktyvos naudojimo valstybėse narėse, įskaitant nuostatų, kuriomis valstybėms narėms suteikiama galimybė apriboti arba uždrausti GMO auginimą visoje savo teritorijoje arba jos dalyje, veiksmingumą ir sklandų vidaus rinkos veikimą. Kartu su ta ataskaita Komisija gali pateikti pasiūlymų dėl teisėkūros procedūra priimamų aktų, kurie, jos nuomone, yra tinkami.
   Ne vėliau kaip šio straipsnio pirmoje dalyje nurodytą dieną Komisija taip pat praneša Europos Parlamentui ir Tarybai apie faktinį aplinkos atkūrimą dėl GMO auginimo sukeltos žalos, remdamasi informacija, kuri Komisijai teikiama pagal Direktyvos 2001/18/EB 20 ir 31 straipsnius ir pagal Reglamento (EB) Nr. 1829/2003 9 ir 21 straipsnius.
   3 straipsnis
   Ne vėliau kaip 2017 m. balandžio 3 d. Komisija atnaujina Direktyvos 2001/18/EB priedus pagal tos direktyvos 27 straipsnį, kiek tai susiję su rizikos aplinkai įvertinimu, remdamasi sugriežtintomis 2010 m. Tarnybos gairėmis dėl genetiškai modifikuotų augalų rizikos aplinkai įvertinimo ir siekdama jas įtraukti.
   4 straipsnis
   Ši direktyva įsigalioja dvidešimtą dieną po jos paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
   Ši direktyva skirta valstybėms narėms.

      Priimta Strasbūre 2015 m. kovo 11 d.

            Europos Parlamento vardu

            Pirmininkas

         M. SCHULZ

            Tarybos vardu

            Pirmininkė

         Z. KALNIŅA-LUKAŠEVICA

      (1)  OL C 54, 2011 2 19, p. 51.

      (2)  OL C 102, 2011 4 2, p. 62.

      (3)  2011 m. liepos 5 d. Europos Parlamento pozicija (OL C 33 E, 2013 2 5, p. 350) ir 2014 m. liepos 23 d. Tarybos pozicija, priimta per pirmąjį svarstymą (OL C 349, 2014 10 3, p. 1). 2015 m. sausio 13 d. Europos Parlamento pozicija (dar nepaskelbta Oficialiajame leidinyje) ir 2015 m. kovo 2 d. Tarybos sprendimas.

      (4)  2001 m. kovo 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2001/18/EB dėl genetiškai modifikuotų organizmų apgalvoto išleidimo į aplinką ir panaikinanti Tarybos direktyvą 90/220/EEB (OL L 106, 2001 4 17, p. 1).

      (5)  2003 m. rugsėjo 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1829/2003 dėl genetiškai modifikuoto maisto ir pašarų (OL L 268, 2003 10 18, p. 1).

      (6)  1966 m. birželio 14 d. Tarybos direktyva 66/401/EEB dėl prekybos pašarinių augalų sėkla (OL 125, 1966 7 11, p. 2298).

      (7)  1966 m. birželio 14 d. Tarybos direktyva 66/402/EEB dėl prekybos javų sėkla (OL 125, 1966 7 11, p. 2309).

      (8)  1968 m. balandžio 9 d. Tarybos direktyva 68/193/EEB dėl prekybos vynmedžių dauginimo medžiaga (OL L 93, 1968 4 17, p. 15).

      (9)  1998 m. liepos 20 d. Tarybos direktyva 98/56/EB dėl prekybos dekoratyvinių augalų dauginamąja medžiaga (OL L 226, 1998 8 13, p. 16).

      (10)  1999 m. gruodžio 22 d. Tarybos direktyva 1999/105/EB dėl prekybos miško dauginamąja medžiaga (OL L 11, 2000 1 15, p. 17).

      (11)  2002 m. birželio 13 d. Tarybos direktyva 2002/53/EB dėl bendrojo žemės ūkio augalų veislių katalogo (OL L 193, 2002 7 20, p. 1).

      (12)  2002 m. birželio 13 d. Tarybos direktyva 2002/54/EB dėl prekybos runkelių sėkla (OL L 193, 2002 7 20, p. 12).

      (13)  2002 m. birželio 13 d. Tarybos direktyva 2002/55/EB dėl prekybos daržovių sėkla (OL L 193, 2002 7 20, p. 33).

      (14)  2002 m. birželio 13 d. Tarybos direktyva 2002/56/EB dėl prekybos sėklinėmis bulvėmis (OL L 193, 2002 7 20, p. 60).

      (15)  2002 m. birželio 13 d. Tarybos direktyva 2002/57/EB dėl prekybos aliejinių ir pluoštinių augalų sėkla (OL L 193, 2002 7 20, p. 74).

      (16)  2008 m. rugsėjo 29 d. Tarybos direktyva 2008/90/EB dėl prekybos vaisinių augalų dauginamąja medžiaga ir sodininkystei skirtais vaisiniais augalais (OL L 267, 2008 10 8, p. 8).

      (17)  2010 m. liepos 13 d. Komisijos rekomendacija dėl nacionalinių sambūvio priemonių, kuriomis siekiama išvengti netyčinio GMO atsiradimo tradicinėse ir ekologiškose kultūrose, rengimo gairių (OL C 200, 2010 7 22, p. 1).

      (18)  1998 m. birželio 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 98/34/EB, nustatanti informacijos apie techninius standartus, reglamentus ir informacinės visuomenės paslaugų taisykles teikimo tvarką (OL L 204, 1998 7 21, p. 37).

      (19)  2003 m. rugsėjo 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1830/2003 dėl genetiškai modifikuotų organizmų ir iš jų pagamintų maisto produktų ir pašarų susekamumo ir ženklinimo ir iš dalies pakeičiantis Direktyvą 2001/18/EB (OL L 268, 2003 10 18, p. 24).


title: 1997 m. gruodžio 15 d. Tarybos direktyva 97/74/EB išplečianti Direktyvos 94/45/EB dėl Europos darbų tarybos steigimo arba Bendrijos mastu veikiančių įmonių ir Bendrijos mastu veikiančių įmonių grupių darbuotojų informavimo bei konsultavimosi su jais tvarkos nustatymo taikymą Jungtinei Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystei

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

31997L0074

Oficialusis leidinys L 010 , 16/01/1998 p. 0022 - 0023

		Tarybos Direktyva 97/74/EB1997 m. gruodžio 15 d.išplečianti Direktyvos 94/45/EB dėl Europos darbų tarybos steigimo arba Bendrijos mastu veikiančių įmonių ir Bendrijos mastu veikiančių įmonių grupių darbuotojų informavimo bei konsultavimosi su jais tvarkos nustatymo taikymą Jungtinei Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos KaralysteiEUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 100 straipsnį,atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą [1],atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę [2],atsižvelgdama į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [3],kadangi Taryba, veikdama pagal Susitarimą dėl socialinės politikos, kuris pridedamas prie Sutarties Protokolo Nr. 14, ir visų pirma pagal jo 2 straipsnio 2 dalį, priėmė Direktyvą 94/45/EB [4]; kadangi minėtoji direktyva netaikoma Jungtinei Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystei;kadangi 1997 m. birželio 16 ir 17 d. vykusiame Amsterdamo Europos Vadovų Tarybos susitikime buvo pritarta Tarpvyriausybinės konferencijos sutikimui į Sutartį įtraukti Susitarimą dėl socialinės politikos ir buvo pažymėta, kad reikėtų rasti būdus, kaip teisiškai įgyvendinti Jungtinės Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystės norą įgyvendinti minėto Susitarimo pagrindu jau priimtas direktyvas prieš Amsterdamo sutarties pasirašymą; kadangi šioje direktyvoje norima minėtą tikslą pasiekti išplečiant Direktyvos 94/45/EB taikymą Jungtinei Karalystei;kadangi tas faktas, kad Direktyva 94/45/EB Jungtinei Karalystei netaikoma, turi tiesioginės įtakos vidaus rinkos veikimui; kadangi minėtosios direktyvos įgyvendinimas visose valstybėse narėse pagerins vidaus rinkos veikimą;kadangi Direktyvoje 94/45/EB nustatytas maksimalus 17 narių skaičius specialiajam derybų organui; kadangi toks skaičius atitinka 14 valstybių narių, kurios yra Susitarimo dėl socialinės politikos šalys ir tris likusias Europos ekonominės erdvės sutarties šalis; kadangi, priėmus šią direktyvą, bendras valstybių, kurioms taikoma direktyva 94/45/EB, skaičius išaugs iki 18; kadangi todėl pirmiau nurodytas maksimalus skaičius turėtų būti padidintas iki 18, kad būtų atstovaujama kiekvienai valstybei narei, kurioje Bendrijos mastu veikiančios įmonės turi vieną arba daugiau savo padalinių, arba kurioje yra Bendrijos mastu veikiančių įmonių grupę kontroliuojanti įmonė arba viena ar daugiau kontroliuojamųjų įmonių;kadangi Direktyvoje 94/45/EB nustatytas ypatingas statusas, kuris turi būti suteiktas Bendrijos mastu veikiančioms įmonėms ir įmonių grupėms, kuriose iki 1996 m. rugsėjo 22 d. yra sudaryta visus darbuotojus apimanti sutartis dėl tarptautinio darbuotojų informavimo ir konsultavimosi su jais; kadangi, atitinkamai, Bendrijos mastu veikiančioms įmonėms ir įmonių grupėms, kurios patenka į šios direktyvos taikymo sferą tik dėl to, kad ji taikoma Jungtinei Karalystei, turėtų būti suteiktas panašus statusas;kadangi, priėmus šią direktyvą, Direktyva 94/45/EB turės būti taikoma visose valstybėse narėse, įskaitant Jungtinę Karalystę; kadangi nuo šios direktyvos įsigaliojimo datos, Direktyvoje 94/45/EB nurodant valstybes nares, kur reikia, laikoma, kad joms priskiriama ir Jungtinė Karalystė;kadangi buvo reikalaujama, kad valstybės narės priimtų įstatymus ir kitus teisės aktus, būtinus, kad būtų laikomasi Direktyvos 94/45/EB ne vėliau kaip praėjus dvejiems metams po jos priėmimo; kadangi panašus laikotarpis turėtų būti nustatytas Jungtinei Karalystei bei kitoms valstybėms narėms, kad jos priimtų priemones, būtinas, kad būtų laikomasi šios direktyvos,PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:1 straipsnisNepažeidžiant 3 straipsnio, Direktyva 94/45/EB taikoma Jungtinei Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystei.2 straipsnisDirektyvos 94/45/EB 5 straipsnio 2 dalies b punkte skaičius "17" pakeičiamas "18".3 straipsnis1. Iš šios direktyvos kylantys įsipareigojimai netaikomi Bendrijos mastu veikiančioms įmonėms ir Bendrijos mastu veikiančioms įmonių grupėms, kurioms tik pagal 1 straipsnį numatyta taikyti šią direktyvą, su sąlyga, kad 4 straipsnio 1 dalyje nustatytą datą arba direktyvos perkėlimo į atitinkamos valstybės narės nacionalinę teisę datą, jeigu pastaroji data yra ankstesnė už nurodytą datą, jau yra sudaryta visus darbuotojus apimanti sutartis dėl tarptautinio darbuotojų informavimo ir konsultavimosi su jais.2. Kai baigiasi 1 dalyje nurodytų sutarčių galiojimo laikas, minėtų sutarčių šalys gali kartu nuspręsti jas atnaujinti. Priešingu atveju taikoma šia direktyva išplėsta Direktyva 94/45/EB.4 straipsnis1. Valstybės narės įstatymais ir kitais teisės aktais įtvirtina nuostatas, būtinas, kad šios direktyvos būtų pradėta laikytis ne vėliau kaip nuo 1999 m. gruodžio 15 d., arba ne vėliau kaip iki šios datos garantuoja, kad administracija ir darbuotojai priimtų reikiamas nuostatas susitarimu, o valstybės narės privalo imtis visų būtinų priemonių, leidžiančių joms visuomet garantuoti, kad bus pasiekti šioje direktyvoje nustatyti rezultatai. Apie tai jos nedelsdamos praneša Komisijai.2. Valstybės narės, priimdamos šias priemones, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.5 straipsnisŠi direktyva skirta valstybėms narėms.Priimta Briuselyje, 1997 m. gruodžio 15 d.Tarybos varduPirmininkasJ.-C. Juncker[1] OL C 335, 1997 11 6.[2] OL C 371, 1997 12 8.[3] OL C 355, 1997 11 21.[4] OLL 254, 1994 9 30, p. 64.--------------------------------------------------


title: 1998 m. vasario 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 98/7/EB, iš dalies keičianti Direktyvą 87/102/EEB dėl valstybių narių įstatymų ir kitų teisės aktų, susijusių su vartojimo kreditu, suderinimo

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

31998L0007

Oficialusis leidinys L 101 , 01/04/1998 p. 0017 - 0023

		Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 98/7/EB1998 m. vasario 16 d.iš dalies keičianti Direktyvą 87/102/EEB dėl valstybių narių įstatymų ir kitų teisės aktų, susijusių su vartojimo kreditu, suderinimoEUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdami į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 100a straipsnį,atsižvelgdami į Komisijos pasiūlymą [1],atsižvelgdami į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [2],laikydamiesi Sutarties 189b straipsnyje nustatytos tvarkos [3],kadangi tam, kad būtų skatinamas vidaus rinkos kūrimas ir veikimas bei būtų užtikrinta, jog vartotojai pajus aukšto lygio apsaugos teikiamą naudą, pageidautina, kad visoje Bendrijoje būtų naudojamas tas pats bendros vartojimo kredito kainos metinės normos apskaičiavimo metodas;kadangi Direktyvos 87/102/EEB [4] 5 straipsnis numato, kad bus nustatytas Bendrijos bendros kredito kainos metinės normos apskaičiavimo metodas arba metodai;kadangi tam, kad būtų nustatytas šis bendras metodas, pageidautina parengti bendrąją matematinę formulę bendros kredito kainos metinei normai apskaičiuoti ir kredito kainos dalims, kurios turėtų būti naudojamos atliekant skaičiavimą, nustatyti kartu nurodant išlaidas, į kurias neturi būti atsižvelgiama;kadangi Direktyvos 87/102/EEB II priedas nustatė matematinę formulę kredito kainos metinei normai apskaičiuoti, o minėtos direktyvos 1a straipsnio 2 dalis nurodė, kokios išlaidos neįskaičiuojamos apskaičiuojant "bendrą vartojimo kredito kainą";kadangi trejų metų pereinamuoju laikotarpiu, prasidėjusiu 1993 m. sausio 1 d., toms valstybėms narėms, kurios iki 1990 m. kovo 1 d. taikė teisės aktus, leidžiančius naudoti kitą matematinę formulę bendros kredito kainos metinei normai apskaičiuoti, buvo leista ir toliau taikyti šiuos teisės aktus;kadangi Komisija pateikė Tarybai ataskaitą, pagal kurią, atsižvelgiant į sukauptą patirtį, galima taikyti bendrąją Bendrijos matematinę formulę bendros kredito kainos metinei normai apskaičiuoti;kadangi dėl to, kad nė viena valstybė narė nepasinaudojo Direktyvos 87/102/EEB 1a straipsnio 3 dalimi, kurioje numatyta, jog apskaičiuojant bendros kredito kainos metinę normą, tam tikrose valstybėse narėse neįskaičiuojamos kai kurios išlaidos, ši straipsnio dalis neteko prasmės;kadangi būtinas tikslumas bent jau iki dešimtosios skaičiaus dalies;kadangi laikoma, jog metai turi 365, 365,25 arba 366 dienas (keliamaisiais metais), 52 savaites arba 12 lygių mėnesių; kadangi laikoma, kad kiekvieną mėnesį sudaro 30,41666 dienos;kadangi pageidautina, jog vartotojai galėtų atpažinti sąlygas, taikomas skirtingose valstybėse narėse nurodant "bendros kredito kainos metinę normą";kadangi tikslinga neatidėliojant išnagrinėti, kiek reikia toliau derinti vartojimo kredito kainos dalis, kad Europos vartotojams būtų sudarytos sąlygos, leidžiančios jiems lengviau palyginti faktines skirtingų valstybių narių įstaigų siūlomas bendros kredito kainos metines normas, ir tokiu būdu užtikrinti harmoningą vidaus rinkos veikimą,PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:1 straipsnisDirektyva 87/102/EEB iš dalies keičiama taip:a) 1a straipsnio 1 dalies a punktas pakeičiamas taip:- Direktyvos tekste graikų kalba:"To συνολικό ετήσιο πραγματικό ποσοστό επιβάρυνσης που εξισώνει σε ετήσια βάση τις παρούσες αξίες του συνόλου των τρεχουσών ή μελλοντικών υποχρεώσεων (δανείων, εξοφλήσεων και επιβαρύνσεων) που έχουν αναληφθεί από το (δανειζόμενο) καταναλωτή, υπολογίζεται σύμφωνα με το μαθηματικό τύπο που παρατίθεται στο παράρτημα II.";- Direktyvos tekste anglų kalba:"The annual percentage rate of charge which shall be that rate, on an annual basis which equalises the present value of all commitments (loans, repayments and charges), future or existing, agreed by the creditor and the borrower, shall be calculated in accordance with the mathematical formula set out in Annex II.";b) 1a straipsnio 3 dalis išbraukiama;c) 1a straipsnio 5 dalis išbraukiama;d) 3 straipsnis pakeičiamas taip:"Nepažeidžiant 1984 m. rugsėjo 10 d. Tarybos direktyvos 84/450/EEB dėl valstybių narių įstatymų ir kitų teisės aktų dėl klaidinančios reklamos suderinimo [5] ir neteisingai reklamai taikomų taisyklių bei principų, bet kokioje reklamoje ar pasiūlyme, kuris pateikiamas verslo patalpose ir kuriame asmuo siūlo kreditą arba siūlo tarpininkauti sudarant kredito sutartį, kuriame nurodyta palūkanų norma arba kiti su kredito kaina susiję duomenys, taip pat turi būti nurodyta ir bendros kredito kainos metinė norma pateikiant tipinį pavyzdį, jei kiti būdai negalimi.";e) II priedas pakeičiamas šios direktyvos I priedo tekstu;f) III priedas pakeičiamas šios direktyvos II priedo tekstu;2 straipsnis1. Valstybės narės priima įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie, įsigalioję ne vėliau kaip per dvejus metus nuo šios direktyvos įsigaliojimo, įgyvendina šią direktyvą. Apie tai jos praneša Komisijai.Valstybės narės, tvirtindamos šias priemones, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.2. Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimamų nacionalinės teisės nuostatų tekstus.3 straipsnisŠi direktyva skirta valstybėms narėms.Priimta Briuselyje, 1998 m. vasario 16 d.Europos Parlamento varduPirmininkasJ. M. Gil-roblesTarybos varduPirmininkasJ. Cunningham[1] OL C 235, 1996 8 13, p. 8 ir OL C 137, 1997 5 3, p. 9.[2] OL C 30, 1997 1 30, p. 94.[3] 1997 m. vasario 20 d. Europos Parlamento nuomonė (OL C 85, 1997 3 17, p. 108), 1997 m. liepos 7 d. Tarybos bendroji pozicija (OL C 284, 1997 9 19, p. 1) ir 1997 m. lapkričio 19 d. Europos Parlamento sprendimas. 1997 m. gruodžio 18 d. Tarybos sprendimas.[4] OL L 42, 1987 2 12, p. 48. Direktyva su pakeitimais, padarytais Direktyva 90/88/EEB (OL L 61, 1990 3 10, p. 14).[5] OL L 250, 1984 9 19, p. 17. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 97/55/EB (OL L 280, 1997 10 23, p. 18).--------------------------------------------------I PRIEDAS"II PRIEDASPAGRINDINĖ LYGYBĖ, IŠREIŠKIANTI PASKOLŲ IR GRĄŽINAMŲ SUMŲ BEI MOKESČIŲ EKVIVALENTIŠKUMĄ:∑t= ∑tRaidžių ir simbolių reikšmės:K — paskolos eilės numeris;K' — paskolos grąžinimo ar mokesčių mokėjimo eilės numeris;A'K — K-ojo numerio paskolos suma;AK' — K-ojo numerio grąžinamos paskolos suma;Σ — suma;m — paskutinės paskolos eilės numeris;m' — paskutinio paskolos grąžinimo ar mokesčių mokėjimo eilės numeris;tK — laiko intervalas, išreiškiamas metais ir metų dalimis bei apimantis laikotarpį tarp pirmos paskolos suteikimo datos ir vėlesnių paskolų (nuo 2 iki m) suteikimo datų;tK' — laiko intervalas, išreiškiamas metais ir metų dalimis ir apimantis laikotarpį tarp pirmos paskolos suteikimo datos ir paskolos grąžinimų ar mokesčių mokėjimų datų (nuo 1 iki m);i — bendros kredito kainos metinė norma, kurią galima apskaičiuoti (atliekant algebros veiksmus, nuoseklius skaičiavimus arba taikant kompiuterio programą), kai kitos lygybės sąlygos yra žinomos iš sutarties arba kitų šaltinių.Pastabos:a) Abiejų sutarties šalių skirtingu metu sumokėtos sumos nebūtinai turi būti vienodo dydžio ir nebūtinai turi būti mokamos vienodais intervalais.b) Pradinė data yra pirmos paskolos suteikimo data.c) Apskaičiuojant naudojami laiko intervalai tarp datų išreiškiami metais arba metų dalimis. Laikoma, kad metai turi 365, 365,25 arba 366 dienas (keliamaisiais metais), 52 savaites arba 12 lygių mėnesių. Laikoma, kad kiekvieną mėnesį sudaro 30,41666 dienos (t. y. 365/12).d) Apskaičiavimo rezultatas išreiškiamas bent vienos dešimtosios tikslumu. Apvalinant iki tam tikros dešimtosios skaičiaus dalies, taikoma tokia taisyklė:jeigu skaičius, einantis po šios tam tikros dešimtosios dalies yra lygus 5 arba didesnis, minėtos dešimtosios dalies skaičius padidinamas vienetu.e) Valstybės narės numato, kad taikomi sprendimo metodai duotų tokį rezultatą, kuris būtų lygus III priede pateiktų pavyzdžių rezultatui."--------------------------------------------------II PRIEDAS"III PRIEDASAPSKAIČIAVIMO PAVYZDŽIAIA. BENDROS KREDITO KAINOS METINĖS NORMOS APSKAIČIAVIMAS PAGAL KALENDORINĘ BAZĘ (1 METAI = 365 DIENOS (ARBA KELIAMAISIAIS METAIS — 366 DIENOS))Pirmasis pavyzdys1994 m. sausio 1 d. paskolinta suma S = 1000 ekiu.Ji grąžinama vienu kartu sumokant 1200 ekiu 1995 m. liepos 1 d., t. y. praėjus 1,5 metų arba 546 dienoms (= 365 + 181) nuo paskolos suteikimo dienos.Sudaroma lygybė:1000 =546365arba:1 + i546/365 = 1,21 + i = 1,1296204i = 0,1296204Šis dydis apvalinamas iki 13 % (arba iki 12,96 %, jeigu pageidaujama dviejų skaitmenų po kablelio tikslumo).Antrasis pavyzdysPaskolinta suma S = 1000 ekiu, tačiau kreditorius pasilieka 50 ekiu administracinėms išlaidoms, todėl faktinė paskolos suma yra 950 ekiu; kaip ir pirmajame pavyzdyje,1200 ekiu grąžinami 1995 m. liepos 1 d.Sudaroma lygybė:950 =546365arba:1 + i546/365 = 1,2631571 + i = 1,169026i = 0,169026Šis dydis apvalinamas iki 16,9 %.Trečiasis pavyzdys1994 m. sausio 1 d. paskolinta suma yra 1000 ekiu ir bus grąžinama per du kartus — kiekvieną kartą po 600 ekiu — atitinkamai po vienerių ir po dvejų metų.Sudaroma lygybė:1000 =+730365=+Atlikus algebros veiksmus, apskaičiuojama, kad i = 0,1306623 ir apvalinama iki 13,1 % (arba 13,07 %, jeigu pageidaujama dviejų skaitmenų po kablelio tikslumo).Ketvirtasis pavyzdys1994 m. sausio 1 d. paskolinta suma S = 1000 ekiu, kurią skolininkas grąžina taip:po 3 mėnesių (0,25 metų/90 dienų): | 272 ekiu |po 6 mėnesių (0,50 metų/181 dienos): | 272 ekiu |po 12 mėnesių (1 metų/365 dienų): | 544 ekiu |Iš viso | 1088 ekiu |Sudaroma lygybė:1000 =90365+181365+365365Ši lygybė leidžia apskaičiuoti i atliekant nuoseklius skaičiavimus, kuriuos galima užprogramuoti kišeniniu skaičiuotuvu.Gaunamas rezultatas: i = 0,13226, kuris apvalinamas iki 13,2 % (arba 13,23 %, jeigu pageidaujama dviejų skaitmenų po kablelio tikslumo).B. BENDROS KREDITO KAINOS METINĖS NORMOS APSKAIČIAVIMAS PAGAL STANDARTINIUS METUS (1 METAI = 365 ARBA 365,25 DIENOS, 52 SAVAITĖS ARBA 12 LYGIŲ MĖNESIŲ)Pirmasis pavyzdysPaskolinta suma S = 1000 ekiu.Ji grąžinama vienu kartu, sumokant 1200 ekiu praėjus 1,5 metų (t. y. 1,5 × 365 = 547,5 dienos, 1,5 × 365,25 = 547,875 dienos, 1,5 × 366 = 549 dienos, 1,5 × 12 = 18 mėnesių arba 1,5 × 52 = 78 savaitės) nuo paskolos suteikimo dienos.Sudaroma lygybė:1000 =547,5365=547,875365,25=1812=7852arba:1 + i1,5 = 1,21 + i = 1,129243i = 0,129243Šis dydis apvalinamas iki 12,9 % (arba 12,92 %, jeigu pageidaujama dviejų skaitmenų po kablelio tikslumo).Antrasis pavyzdysPaskolinta suma S = 1000 ekiu, tačiau kreditorius pasilieka 50 ekiu administracinėms išlaidoms, todėl faktinė paskolos suma yra 950 ekiu; kaip ir pirmajame pavyzdyje, 1200 ekiu grąžinami praėjus 1,5 metų nuo paskolos suteikimo datos.Sudaroma lygybė:950 =547,5365=547,875365,25=1812=7852arba:= 1 200950 = 1,2631571 + i = 1,168526i = 0,168526Šis dydis apvalinamas iki 16,9 % (arba 16,85 %, jeigu pageidaujama dviejų skaitmenų po kablelio tikslumo).Trečiasis pavyzdysPaskolinta suma yra 1000 ekiu, kuri grąžinama per du kartus — kiekvieną kartą po 600 ekiu — atitinkamai po vienerių ir po dvejų metų.1000 =365365+730365=365,25365,25+730,5365,25=1212+2412=5252+10452=+6001 +i2Atlikus algebros veiksmus, apskaičiuojama, kad i = 0,13066 ir apvalinamas iki 13,1 % (arba 13,07 %, jeigu pageidaujama dviejų skaitmenų po kablelio tikslumo).Ketvirtasis pavyzdysPaskolinta suma S = 1000 ekiu, kurią skolininkas grąžina taip:po 3 mėnesių (0,25 metų/13 savaičių/91,25 dienos/91,3125 dienos): | 272 ekiu |po 6 mėnesių (0,50 metų/26 savaičių/182,5 dienos/182,625 dienos): | 272 ekiu |po 12 mėnesių (1 metų/52 savaičių/365 dienų/365,25 dienos): | 544 ekiu |Iš viso: | 1088 ekiu |Sudaroma lygybė:1000 =91,25365+182,5365+365365=91,3125365,25+182,625365,25+365,25365,25=312+612+1212=1352+2652+5252=++Ši lygybė leidžia apskaičiuoti i atliekant nuoseklius skaičiavimus, kuriuos galima užprogramuoti kišeniniu skaičiuotuvu.Gaunamas rezultatas: i = 0,13185, kuris apvalinamas iki 13,2 % (arba 13,19 %, jeigu pageidaujama dviejų skaitmenų po kablelio tikslumo)."--------------------------------------------------


title: 1999 m. balandžio 20 d. Komisijos direktyva 1999/26/EB derinanti su technikos pažanga Tarybos direktyvą 93/94/EEB dėl dviračių arba triračių motorinių transporto priemonių galinio registracinio numerio ženklo tvirtinimo vietosTekstas svarbus EEE.

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

31999L0026

Oficialusis leidinys L 118 , 06/05/1999 p. 0032 - 0035

		Komisijos direktyva 1999/26/EB1999 m. balandžio 20 d.derinanti su technikos pažanga Tarybos direktyvą 93/94/EEB dėl dviračių arba triračių motorinių transporto priemonių galinio registracinio numerio ženklo tvirtinimo vietos(tekstas svarbus EEE)EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,atsižvelgdama į 1992 m. birželio 30 d. Tarybos direktyvą 92/61/EEB dėl dviračių arba triračių motorinių transporto priemonių tipo patvirtinimo [1] su pakeitimais, padarytais Austrijos, Suomijos ir Švedijos stojimo aktu, ypač į jos 16 straipsnį,atsižvelgdama 1993 m. spalio 29 d. Tarybos direktyvą 93/94/EEB dėl dviračių arba triračių motorinių transporto priemonių galinio registracinio numerio ženklo tvirtinimo vietos [2], ypač į jos 3 straipsnį,(1) kadangi Direktyva 93/94/EEB yra viena iš atskirų Direktyva 92/61/EEB įdiegtos Bendrijos tipo patvirtinimo tvarkos direktyvų; kadangi todėl Direktyvos 92/61/EEB nuostatos dėl transporto priemonių sistemų, komponentų ir techninių agregatų yra taikomos tai direktyvai;(2) kadangi dėl technologijos naujovių dabar galima Tarybos direktyvą 93/94/EEB suderinti su technikos pažanga; kadangi siekiant užtikrinti visos tipo patvirtinimo sistemos tinkamą funkcionavimą reikia paaiškinti arba papildyti tam tikras atitinkamos direktyvos nuostatas;(3) kadangi šiuo tikslu reikia suderinti nuostatas dėl transporto priemonių apkrovos sąlygų matuojant nuolydį ir nuostatas dėl keturračių motociklų su kėbulu galinio registracinio numerio ženklo tvirtinimo vietos matmenų, taip pat suderinti 1 brėžinį, nurodantį faktinę transporto priemonių padėtį bandymų metu, ir patikslinti tam tikras informaciniame dokumente išdėstytas nuorodas;(4) kadangi šioje direktyvoje numatytos priemonės atitinka Tarybos direktyvos 70/156/EEB [3] su paskutiniais pakeitimais, padarytais Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 98/91/EB [4], 13 straipsniu įsteigto Derinimo su technikos pažanga komiteto nuomonę,PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:1 straipsnisDirektyvos 93/94/EEB priedas yra iš dalies keičiamas atsižvelgiant į šios direktyvos priedą.2 straipsnis1. Nuo 2000 m. sausio 1 d. valstybės narės dėl galinio registracinio numerio ženklo tvirtinimo vietos:- dviratės arba triratės transporto priemonės tipui neatsisako suteikti EB tipo patvirtinimą,- nedraudžia registruoti, parduoti arba pradėti eksploatuoti dviračių arba triračių motorinių transporto priemonių,jei galinio registracinio numerio ženklo tvirtinimo vieta atitinka Direktyvos 93/94/EEB su pakeitimais, padarytais šia direktyva, reikalavimus.2. Nuo 2000 m. liepos 1 d. valstybės narės atsisako suteikti EB tipo patvirtinimą bet kuriam dviratės arba triratės motorinės transporto priemonės tipui dėl galinio registracinio numerio ženklo tvirtinimo vietos, jei nesilaikoma Direktyvos 93/94/EEB su pakeitimais, padarytais šia direktyva, reikalavimų.3 straipsnis1. Valstybės narės ne vėliau kaip iki 1999 m. gruodžio 31 d. priima ir paskelbia nuostatas, kurios įgyvendina šią direktyvą. Apie tai jos nedelsdamos praneša Komisijai.Šias nuostatas jos taiko nuo 2000 m. sausio 1 d.Valstybės narės, tvirtindamos šias priemones, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.2. Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų nacionalinės teisės aktų pagrindinių nuostatų tekstus.4 straipsnisŠi direktyva įsigalioja dvidešimtą dieną po jos paskelbimo Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje.5 straipsnisŠi direktyva skirta valstybėms narėms.Priimta Briuselyje, 1999 m. balandžio 20 d.Komisijos varduMartin BangemannKomisijos narys[1] OL L 225, 1992 8 10, p. 72.[2] OL L 311, 1993 12 14, p. 83.[3] OL L 42, 1970 2 23, p. 1.[4] OL L 11, 1999 1 16, p. 25.--------------------------------------------------PRIEDAS1. 1.1 punktas keičiamas taip:"1.1. Mopedai ir lengvieji keturračiai motociklai be kėbulo."2. 1.2 punktas keičiamas taip:"1.2. Motociklai, triratės transporto priemonės, kurių didžiausia galia neviršija 15 kW, ir keturračiai motociklai, išskyrus lengvuosius keturračius motociklus be kėbulo".3. 1.3 punktas keičiamas taip:"1.3. Triračiai motociklai, kurių didžiausia galia viršija 15 kW, lengvieji keturračiai motociklai su kėbulu ir keturračiai motociklai, išskyrus lengvuosius keturračius motociklus su kėbulu".4. 3.1.2 punktas keičiamas taip:"3.1.2. nuo vertikalės gali būti nukrypęs ne daugiau kaip 30°, kai transporto priemonė yra be krovinio, jeigu atraminė registracinio numerio plokštelė yra palinkusi į viršų;"5. 3.1.3 punktas keičiamas taip:"3.1.3. nuo vertikalės gali būti nukrypęs ne daugiau kaip 15 °, kai transporto priemonė yra be krovinio, jeigu atraminė registracinio numerio plokštelė yra palinkusi į apačią;"6. 4.1 punktas keičiamas taip:"4.1. Joks registracinio numerio ženklo tvirtinimo vietos taškas negali būti didesniame kaip 1,5 m aukštyje virš žemės, kai transporto priemonė yra be krovinio".7. 5.1 punktas keičiamas taip:"5.1. Joks registracinio numerio ženklo tvirtinimo vietos taškas negali būti žemesniame kaip 0,20 m aukštyje virš žemės arba mažesniame už rato spindulį aukštyje virš žemės, jeigu tas spindulys mažesnis kaip 0,20 m, kai transporto priemonė yra be krovinio"8. 1 brėžinys keičiamas taip:+++++ TIFF +++++Geometrinio matomumo kampas (dviejų susikertančių plokštumų kampas, kurio viena briauna yra horizontali)"9. 1 priedėlis pakeičiamas taip:"1 priedėlisInformacinis dokumentas dėl dviračių arba triračių motorinių transporto priemonių galinio registracinio numerio ženklo tvirtinimo vietos(turi būti pridėtas prie paraiškos komponento tipo patvirtinimui gauti, jeigu ta paraiška pateikiama atskirai nuo paraiškos transporto priemonės tipo patvirtinimui gauti)Užsakymo Nr. (nurodo pareiškėjas):Paraiškoje dviračių arba triračių motorinių transporto priemonių galinio registracinio numerio ženklo tvirtinimo vietos komponento tipo patvirtinimui gauti turi būti pateikta informacija, išdėstyta Tarybos direktyvos 92/61/EEB II priedo A dalies skirsniuose:- 0.1,- 0.2,- 0.4−0.6,- 2.2,- 2.2.1,- 9.6,- 9.6.1."--------------------------------------------------


title: 2013 m. gruodžio 17 d. Tarybos direktyva 2013/64/ES, kuria dėl Majoto statuso dalinio pakeitimo Europos Sąjungos atžvilgiu iš dalies keičiamos Tarybos direktyvos 91/271/EEB ir 1999/74/EB bei Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2000/60/EB, 2006/7/EB, 2006/25/EB ir 2011/24/ES

text:
28.12.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 353/8

      TARYBOS DIREKTYVA 2013/64/ES
   2013 m. gruodžio 17 d.
   kuria dėl Majoto statuso dalinio pakeitimo Europos Sąjungos atžvilgiu iš dalies keičiamos Tarybos direktyvos 91/271/EEB ir 1999/74/EB bei Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2000/60/EB, 2006/7/EB, 2006/25/EB ir 2011/24/ES
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 349 straipsnį,
   atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą,
   teisėkūros procedūra priimamo akto projektą perdavus nacionaliniams parlamentams,
   atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę (1),
   atsižvelgdama į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę (2),
   pasikonsultavusi su Regionų komitetu,
   laikydamasi specialios teisėkūros procedūros,
   kadangi:

               (1)

               Europos Vadovų Tarybos sprendimu 2012/419/ES (3) Europos Vadovų Taryba nusprendė nuo 2014 m. sausio 1 d. iš dalies pakeisti Majoto statusą Sąjungos atžvilgiu. Nuo tos dienos Majotas nebebus užjūrio šalis ar teritorija, bet taps atokiausiu Sąjungos regionu, kaip apibrėžta Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (toliau – SESV) 349 straipsnyje ir 355 straipsnio 1 dalyje (toliau – Majotas). Taip iš dalies pakeitus Majoto teisinį statusą, Majotui nuo 2014 m. sausio 1 d. bus taikoma Sąjungos teisė. Atsižvelgiant į ypatingą Majoto socialinės ir ekonominės struktūros padėtį, daugelyje sričių turėtų būti numatytos tam tikros konkrečios priemonės;

               (2)

               tikslinga atsižvelgti į ypatingą aplinkos būklę Majote, kurią reikia gerokai pagerinti, siekiant užtikrinti, kad būtų pasiekti Sąjungos teisėje nustatyti aplinkos tikslai, o tam reikia papildomo laiko. Konkrečios laipsniško aplinkos gerinimo priemonės turėtų būti priimamos laikantis konkrečių terminų;

               (3)

               siekiant laikytis Tarybos direktyvos 91/271/EEB reikalavimų (4), Majote reikia imtis priemonių siekiant užtikrinti, kad aglomeracijose būtų miesto nuotekų surinkimo sistemos. Siekiant įgyvendinti tokias priemones, po tinkamų administracinių ir planavimo procedūrų reikėtų atlikti infrastruktūros darbus, taip pat sukurti miesto nuotekų išleidimo matavimo ir stebėjimo sistemas. Dėl konkrečios Majoto struktūrinės ir ekonominės struktūros padėties Prancūzijai reikėtų suteikti pakankamai laiko, kad tie reikalavimai būtų įvykdyti;

               (4)

               žemės ūkio srityje Tarybos direktyvos 1999/74/EB (5) atžvilgiu pažymima, kad Majote dedeklės vištos yra auginamos nepagerintuose narvuose. Atsižvelgiant į dideles investicijas ir parengiamuosius darbus, kurių reikia norint nepagerintus narvus pakeisti pagerintais narvais arba alternatyviomis sistemomis, reikia atidėti draudimą naudoti nepagerintus narvus laikotarpiui iki 48 mėnesių nuo 2014 m. sausio 1d. Siekiant išvengti konkurencijos iškraipymo, nepagerintus narvus naudojančių įmonių kiaušiniai turėtų būti parduodami tik Majoto vietos rinkoje. Siekiant sudaryti palankesnes sąlygas reikiamai kontrolei, nepagerintuose narvuose padėti kiaušiniai turėtų būti žymimi specialiu ženklu;

               (5)

               Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2000/60/EB (6) atžvilgiu, siekdama tinkamai įgyvendinti tą direktyvą, kiek tai susiję su upių baseinų valdymo planais, Prancūzija turi priimti ir įgyvendinti valdymo planus, kuriuose būtų numatytos techninės ir administracinės priemonės, kuriomis būtų užtikrinama gera visų paviršinių vandenų būklė ir užkertamas kelias visų paviršinių vandenų telkinių blogėjimui. Dėl konkrečios Majoto, kuris yra naujas atokiausias regionas, struktūrinės ir ekonominės padėties, reikėtų suteikti pakankamai laiko tokioms priemonėms priimti ir įgyvendinti;

               (6)

               Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2006/7/EB (7) atžvilgiu dabartinė paviršinių vandenų būklė Majote turi būti gerokai pagerinta, kad jie atitiktų tos direktyvos reikalavimus. Maudyklų vandens kokybė tiesiogiai priklauso nuo miesto nuotekų valymo, o Direktyvos 2006/7/EB nuostatų laikymasis gali būti užtikrintas tik palaipsniui, kai miesto nuotekų vandens kokybei įtakos turinčios aglomeracijos atitiks Direktyvos 91/271/EEB reikalavimus. Todėl reikia nustatyti konkrečius terminus, kad Prancūzija Majote, kuris yra naujas atokiausias regionas ir dėl jo ypatingos socialinės ir ekonominės padėties, galėtų atitikti Sąjungos maudyklų vandens kokybės standartus;

               (7)

               socialinės politikos srityje reikėtų atsižvelgti į sunkumus, susijusius su Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2006/25/EB (8) laikymusi Majote nuo 2014 m. sausio 1 d. Dėl jam būdingos ypatingos socialinės bei ekonominės padėties Majote nėra techninių galimybių įgyvendinti priemones, būtinas, kad būtų laikomasi tos direktyvos dirbtinės optinės spinduliuotės srityje. Todėl tikslinga nustatyti nuostatą, leidžiančią Prancūzijai nukrypti nuo tam tikrų tos direktyvos nuostatų iki 2017 m. gruodžio 31 d., su sąlyga, kad Majote nėra tokių techninių galimybių ir nedarant poveikio bendriesiems apsaugos ir prevencijos principams darbuotojų sveikatos ir saugos srityje;

               (8)

               siekiant užtikrinti aukšto lygio darbuotojų sveikatos apsaugą ir saugą, reikėtų užtikrinti konsultacijas su socialiniais partneriais, turėtų būti kuo labiau sumažinta dėl nukrypti leidžiančios nuostatos atsirandanti rizika, taip pat turėtų būti veiksmingiau stebima susijusių darbuotojų sveikata. Svarbu kuo labiau sumažinti nukrypti leidžiančios nuostatos taikymo trukmę. Todėl nacionalinės nukrypti leidžiančios priemonės turėtų būti kiekvienais metais peržiūrimos ir, kai tik nebelieka jas pateisinančių aplinkybių, turėtų būti panaikinamos;

               (9)

               Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2011/24/ES (9) atžvilgiu, siekiant ją perkelti į nacionalinę teisę, reikia keleto pakeitimų, kad būtų užtikrintas pacientų priežiūros ir informavimo tęstinumas. Todėl tikslinga Prancūzijai suteikti papildomą 30 mėnesių laikotarpį nuo 2014 m. sausio 1 d., kad ji užtikrintų, kad įsigaliotų nuostatos, būtinos, kad būtų laikomasi tos direktyvos, kiek tai susiję su Majotu;

               (10)

               todėl direktyvos 91/271/EEB, 1999/74/EB, 2000/60/EB, 2006/7/EB, 2006/25/EB ir 2011/24/ES turėtų būti atitinkamai iš dalies pakeistos,

         PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:
   1 straipsnis
   Direktyvos 91/271/EEB pakeitimai
   Direktyva 91/271/EEB iš dalies keičiama taip:

               1)

               3 straipsnyje įterpiama ši dalis:
               „1a)   Nukrypstant nuo 1 dalies pirmos ir antros pastraipų, kiek tai susiję su Majotu, kuris yra atokiausias regionas, kaip apibrėžta Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 349 straipsnyje (toliau – Majotas), Prancūzija užtikrina, kad visose aglomeracijose būtų miesto nuotekų surinkimo sistemos:

                           —

                           aglomeracijose, turinčiose daugiau kaip 10 000 g.e., kurios apims bent 70 proc. Majote susidarančių nuotekų kiekio, – ne vėliau kaip 2020 m. gruodžio 31 d.;

                           —

                           aglomeracijose, turinčiose daugiau kaip 2 000 g.e. – ne vėliau kaip 2027 m. gruodžio 31 d.“.

               2)

               4 straipsnyje įterpiama ši dalis:
               „1a)   Nukrypstant nuo 1 dalies, kiek tai susiję su Majotu, Prancūzija užtikrina, kad į nuotekų surinkimo sistemas patenkančioms miesto nuotekoms, prieš jas išleidžiant, būtų taikomas antrinis arba jam prilygstantis valymas:

                           —

                           aglomeracijose, turinčiose daugiau kaip 15 000 g.e., kurios kartu su 5 straipsnio 2a dalyje nurodytomis aglomeracijomis apims bent 70 proc. Majote susidarančių nuotekų kiekio, – ne vėliau kaip 2020 m. gruodžio 31 d.;

                           —

                           aglomeracijose, turinčiose daugiau kaip 2 000 g.e. – ne vėliau kaip 2027 m. gruodžio 31 d.“.

               3)

               5 straipsnis papildomas šia dalimi:
               „2a)   Nukrypstant nuo 2 dalies, kiek tai susiję su Majotu, Prancūzija užtikrina, kad į nuotekų surinkimo sistemas patenkančios miesto nuotekos, prieš jas išleidžiant į jautrias zonas, būtų valomos pagal griežtesnius reikalavimus, negu apibūdinti 4 straipsnyje, aglomeracijose, turinčiose daugiau kaip 10 000 g.e., kurios kartu su 4 straipsnio 1a dalyje nurodytomis aglomeracijomis apims bent 70 proc. Majote susidarančių nuotekų kiekio, – ne vėliau kaip 2020 m. gruodžio 31 d.“.

               4)

               7 straipsnis papildomas šia pastraipa:
               „Nukrypstant nuo pirmos pastraipos, kiek tai susiję su Majotu, joje apibrėžtas terminas yra 2027 m. gruodžio 31 d.“.

               5)

               17 straipsnis iš dalies keičiamas taip:

                           a)

                           1 dalis papildoma šia pastraipa:
                           „Nukrypstant nuo pirmos pastraipos, kiek tai susiję su Majotu, Prancūzija ne vėliau kaip 2014 m. birželio 30 d. nustato šios direktyvos įgyvendinimo programą.“.

                           b)

                           2 dalis papildoma šia pastraipa:
                           „Nukrypstant nuo pirmos pastraipos, kiek tai susiję su Majotu, Prancūzija ne vėliau kaip 2014 m. gruodžio 31 d. pateikia Komisijai informaciją apie programą.“.

         2 straipsnis
   Direktyvos 1999/74/EB pakeitimas
   Direktyvos 1999/74/EB 5 straipsnis papildomas šia dalimi:

      „3.   Nukrypstant nuo 2 dalies, Majote, kuris yra atokiausias regionas, kaip apibrėžta Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 349 straipsnyje (toliau – Majotas), dedeklės vištos gali toliau būti auginamos šiame skyriuje nurodytuose narvuose iki 2017 m. gruodžio 31 d.
      Nuo 2014 m. sausio 1 d. šiame skyriuje nurodytų narvų Majote negalima gaminti ir pradėti eksploatuoti.
      Įmonių, kurios augina dedekles vištas šiame skyriuje nurodytuose narvuose, kiaušiniai pateikiami tik Majoto vietos rinkai. Tie kiaušiniai ir jų pakuotės turi būti aiškiai pažymėti specialiu ženklu, kad būtų galima atlikti būtinus patikrinimus. Ne vėliau kaip 2014 m. sausio 1 d. Komisijai pateikiamas aiškus šio specialaus ženklo apibūdinimas.“.

   3 straipsnis
   Direktyvos 2000/60/EB pakeitimai
   Direktyva 2000/60/EB iš dalies keičiama taip:

               1)

               4 straipsnis iš dalies keičiamas taip:

                           a)

                           1 dalis papildoma šia pastraipa:
                           „Kiek tai susiję su Majotu, kuris yra atokiausias regionas, kaip apibrėžta Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 349 straipsnyje (toliau – Majotas), a punkto ii papunktyje, a punkto iii papunktyje, b punkto ii papunktyje ir c punkte nurodytas terminas yra 2021 m. gruodžio 22 d.“.

                           b)

                           4 dalies įžanginis sakinys pakeičiamas taip:
                           „1 dalyje nustatyti terminai gali būti pratęsiami siekiant laipsniškai įgyvendinti su vandens telkiniais susijusius tikslus, jeigu paveikto vandens telkinio būklė daugiau neblogėja, kai įvykdomos visos šios sąlygos:“.

               2)

               11 straipsnis iš dalies keičiamas taip:

                           a)

                           7 dalis papildoma šia pastraipa:
                           „Kiek tai susiję su Majotu, pirmoje pastraipoje nurodyti terminai yra atitinkamai 2015 m. gruodžio 22 d. ir 2018 m. gruodžio 22 d.“.

                           b)

                           8 dalis papildoma šia pastraipa:
                           „Kiek tai susiję su Majotu, pirmoje pastraipoje nurodytas terminas yra 2021 m. gruodžio 22 d.“.

               3)

               13 straipsnis iš dalies keičiamas taip:

                           a)

                           6 dalis papildoma šia pastraipa:
                           „Kiek tai susiję su Majotu, pirmoje pastraipoje nurodytas terminas yra 2015 m. gruodžio 22 d.“.

                           b)

                           7 dalis papildoma šia pastraipa:
                           „Kiek tai susiję su Majotu, pirmoje pastraipoje nurodytas terminas yra 2021 m. gruodžio 22 d.“.

         4 straipsnis
   Direktyvos 2006/7/EB pakeitimai
   Direktyva 2006/7/EB iš dalies keičiama taip:

               1)

               5 straipsnis iš dalies keičiamas taip:

                           a)

                           2 dalis papildoma šia pastraipa:
                           „Kiek tai susiję su Majotu, kuris yra atokiausias regionas, kaip apibrėžta Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 349 straipsnyje (toliau – Majotas), pirmoje pastraipoje nurodytas terminas yra 2019 m. gruodžio 31 d.“.

                           b)

                           3 dalis papildoma šia pastraipa:
                           „Kiek tai susiję su Majotu, pirmoje pastraipoje nurodytas terminas yra 2031 m. gruodžio 31 d.“.

               2)

               6 straipsnio 1 dalis papildoma šia pastraipa:
               „Kiek tai susiję su Majotu, pirmoje pastraipoje nurodytas terminas yra 2015 m. birželio 30 d.“.

               3)

               13 straipsnio 2 dalis papildoma šia pastraipa:
               „Kiek tai susiję su Majotu, pirmoje pastraipoje nurodytas terminas yra 2014 m. birželio 30 d.“.

         5 straipsnis
   Direktyvos 2006/25/EB pakeitimas
   Direktyva 2006/25/EB papildoma šio straipsniu:

      „14a straipsnis
      1.   Nedarant poveikio bendriesiems apsaugos ir prevencijos principams darbuotojų sveikatos ir saugos srityje, Prancūzija gali iki 2017 m. gruodžio 31 d. nukrypti nuo nuostatų, būtinų, kad būtų laikomasi šios direktyvos Majote, kuris yra atokiausias regionas, kaip apibrėžta Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 349 straipsnyje (toliau – Majotas), taikymo, jeigu tokiam taikymui reikia specialių techninių galimybių, kurių Majote nėra.
      Pirma pastraipa netaikoma šios direktyvos 5 straipsnio 1 dalyje nustatytiems įpareigojimams, ir šios direktyvos nuostatoms, kurios atspindi Direktyvoje 89/391/EEB nustatytus bendruosius principus.
      2.   Prieš taikant visas nuo šios direktyvos nukrypti leidžiančias nuostatas, atsirandančias dėl 2014 m. sausio 1 d. egzistuojančių priemonių taikymo arba dėl naujų priemonių patvirtinimo, rengiamos konsultacijos su socialiniais partneriais pagal nacionalinę teisę ir praktiką. Tokios nukrypti leidžiančios nuostatos taikomos tokiomis sąlygomis, kurios, atsižvelgiant į konkrečias aplinkybes, būdingas Majote, užtikrina, kad darbuotojams kylanti rizika būtų kuo labiau sumažinta ir kad būtų veiksmingiau stebima susijusių darbuotojų sveikata.
      3.   Nacionalinės nukrypti leidžiančios priemonės po konsultacijų su socialiniais partneriais kiekvienais metais peržiūrimos ir, kai tik nebelieka jas pateisinančių aplinkybių, panaikinamos.“.

   6 straipsnis
   Direktyvos 2011/24/ES pakeitimas
   Direktyvos 2011/24/ES 21 straipsnis papildomas šia dalimi:

      „3.   Nukrypstant nuo 1 dalies pirmo sakinio, Prancūzija užtikrina, kad įsigaliotų įstatymai ir kiti teisės aktai, būtini, kad šios direktyvos būtų laikomasi ne vėliau kaip nuo 2016 m. birželio 30 d., kiek tai susiję su Majotu, kuris yra atokiausias regionas, kaip apibrėžta SESV 349 straipsnyje.“.

   7 straipsnis
   Perkėlimas į nacionalinę teisę
   1.   Prancūzija priima ir paskelbia įstatymus ir kitus teisės aktus, būtinus, kad būtų laikomasi šios direktyvos:

               a)

               kiek tai susiję su 1 straipsnio 1, 2 ir 3 dalimis – ne vėliau kaip 2018 m. gruodžio 31 d.;

               b)

               kiek tai susiję su 1 straipsnio 5 dalimi – ne vėliau kaip iki jos atitinkamai a ir b punktuose nurodytų datų;

               c)

               kiek tai susiję su 2 straipsniu – ne vėliau kaip 2014 m. sausio 1 d.;

               d)

               kiek tai susiję su 3 straipsnio 1 dalimi – ne vėliau kaip 2018 m. gruodžio 31 d.;

               e)

               kiek tai susiję su 3 straipsnio 2 ir 3 dalimis – ne vėliau kaip iki jose nurodytų datų;

               f)

               kiek tai susiję su 4 straipsnio 1 dalies a punktu – ne vėliau kaip 2018 m. gruodžio 31 d.;

               g)

               kiek tai susiję su 4 straipsnio 1 dalies b punktu – ne vėliau kaip 2021 m. birželio 30 d.;

               h)

               kiek tai susiję su 4 straipsnio 2 ir 3 dalimis – ne vėliau kaip iki jose nurodytų datų;

               i)

               kiek tai susiję su 5 straipsniu – ne vėliau kaip 2014 m. sausio 1 d., nebent Prancūzija nepasinaudotų tame straipsnyje numatyta galimybe;

               j)

               kiek tai susiję su 6 straipsniu – ne vėliau kaip 2016 m. birželio 30 d.

         Prancūzija nedelsdama pateikia Komisijai tų nuostatų tekstą.
   Prancūzija, priimdama tas nuostatas, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato Prancūzija.
   2.   Prancūzija pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų nacionalinės teisės aktų pagrindinių nuostatų tekstus.
   8 straipsnis
   Įsigaliojimas
   Ši direktyva įsigalioja 2014 m. sausio 1 d.
   9 straipsnis
   Adresatas
   Ši direktyva skirta Prancūzijos Respublikai.

      Priimta Briuselyje 2013 m. gruodžio 17 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         L. LINKEVIČIUS

      (1)  2013 m. gruodžio 12 d. nuomonė (dar nepaskelbta Oficialiajame leidinyje).

      (2)  OL C 341, 2013 11 21, p. 97.

      (3)  2012 m. liepos 11 d. Europos Vadovų Tarybos sprendimas 2012/419/ES, kuriuo iš dalies keičiamas Majoto statusas Europos Sąjungos atžvilgiu (OL L 204, 2012 7 31, p. 131).

      (4)  1991 m. gegužės 21 d. Tarybos direktyva 91/271/EEB dėl miesto nuotėkų valymo (OL L 135, 1991 5 30, p. 40).

      (5)  1999 m. liepos 19 d. Tarybos direktyva 1999/74/EB, nustatanti būtiniausius dedeklių vištų apsaugos standartus (OL L 203, 1999 8 3, p. 53).

      (6)  2000 m. spalio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2000/60/EB, nustatanti Bendrijos veiksmų vandens politikos srityje pagrindus (OL L 327, 2000 12 22, p. 1).

      (7)  2006 m. vasario 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2006/7/EB dėl maudyklų vandens kokybės valdymo, panaikinanti Direktyvą 76/160/EEB (OL L 64, 2006 3 4, p. 37).

      (8)  2006 m. balandžio 5 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2006/25/EB dėl būtiniausių sveikatos ir saugos reikalavimų, susijusių su fizikinių veiksnių (dirbtinės optinės spinduliuotės) keliama rizika darbuotojams (19-oji atskira direktyva, kaip apibrėžta Direktyvos 89/391/EEB 16 straipsnio 1 dalyje) (OL L 114, 2006 4 27, p. 38).

      (9)  2011 m. kovo 9 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2011/24/ES dėl pacientų teisių į tarpvalstybines sveikatos priežiūros paslaugas įgyvendinimo (OL L 88, 2011 4 4, p. 45).


title: 2015 m. lapkričio 10 d. Tarybos direktyva (ES) 2015/2060, kuria panaikinama Direktyva 2003/48/EB dėl palūkanų, gautų iš taupymo pajamų, apmokestinimo

text:
18.11.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 301/1

         TARYBOS DIREKTYVA (ES) 2015/2060
   2015 m. lapkričio 10 d.
   kuria panaikinama Direktyva 2003/48/EB dėl palūkanų, gautų iš taupymo pajamų, apmokestinimo
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 115 straipsnį,
   atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą,
   teisėkūros procedūra priimamo akto projektą perdavus nacionaliniams parlamentams,
   atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę,
   atsižvelgdama į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę,
   laikydamasi specialios teisėkūros procedūros,
   kadangi:

               (1)

               remiantis 2000 m. birželio 20 d. Europos Vadovų Taryboje pasiektu bendru sutarimu, kad mokesčių tikslais turėtų būti keičiamasi atitinkama informacija kuo didesniu mastu, nuo 2005 m. liepos 1 d. valstybės narės taiko Tarybos direktyvą 2003/48/EB (1), siekdamos, kad taupymo pajamos, mokamų palūkanų forma, kurias vienoje valstybėje narėje gauna faktiškieji savininkai, kurie yra kitoje valstybėje narėje gyvenantys asmenys, būtų efektyviai apmokestinamos pagal pastarosios valstybės narės įstatymus, ir taip būtų išvengta kapitalo judėjimo iš vienos valstybės narės į kitą iškraipymų, nesuderinamų su vidaus rinka;

               (2)

               pasaulinis problemų, kurias kelia tarpvalstybinis mokestinis sukčiavimas ir mokesčių slėpimas, aspektas kelia didelį susirūpinimą pasauliniu ir Sąjungos lygmeniu. Dėl nedeklaruojamų ir neapmokestinamų pajamų gerokai mažėja nacionalinės mokestinės pajamos. 2013 m. gegužės 22 d. Europos Vadovų Taryba palankiai įvertino nuolatines G 8, G 20 ir Ekonominio bendradarbiavimo ir plėtros organizacijos (EBPO) pastangas parengti visuotinį standartą;

               (3)

               Tarybos direktyvoje 2011/16/ES (2) numatyta, kad valstybės narės privalo automatiškai keistis tam tikra informacija. Joje taip pat numatyta laipsniškai plėsti šios informacijos apimtį ir įtraukti naujas pajamų ir kapitalo kategorijas, kad būtų kovojama su tarpvalstybiniu mokestiniu sukčiavimu ir mokesčių slėpimu;

               (4)

               2014 m. gruodžio 9 d. Taryba priėmė Direktyvą 2014/107/ES (3), kuri iš dalies pakeitė Direktyvą 2011/16/ES ir išplėtė automatinio keitimosi informacija reikalavimo taikymą įtraukdama įvairesnes pajamas pagal visuotinį standartą, kurį EBPO taryba paskelbė 2014 m. liepos mėn., ir užtikrino darnų, nuoseklų ir visapusišką Sąjungos mastu priimtą automatinio keitimosi informacija apie finansines sąskaitas principą vidaus rinkoje;

               (5)

               Direktyvos 2014/107/ES taikymo sritis iš esmės yra platesnė negu Direktyvos 2003/48/EB, ir joje numatyta, kad jeigu taikymo sritys sutampa, pirmenybė turi būti teikiama Direktyvai 2014/107/ES. Dar yra papildomų atvejų, kuriais taikoma tik Direktyva 2003/48/EB. Tuos papildomus atvejus nulemia šiek tiek skirtingi abiejų direktyvų principai ir skirtingos specialios išimtys. Tais išskirtiniais atvejais dėl Direktyvos 2003/48/EB taikymo būtų dubliuojami informacijos teikimo Sąjungoje standartai. Nedidelę tokio dvigubo informacijos teikimo naudą nusvertų sąnaudos;

               (6)

               2014 m. kovo 21 d. Europos Vadovų Taryba paragino Tarybą užtikrinti, kad atitinkama Sąjungos teisė visapusiškai atitiktų naują vieną visuotinį automatinio keitimosi informacija standartą, kurį parengė EBPO. Be to, priimdama Direktyvą 2014/107/ES, Taryba paragino Komisiją pateikti pasiūlymą panaikinti Direktyvą 2003/48/EB ir suderinti tos direktyvos panaikinimą su data, nustatyta Direktyvoje 2014/107/ES, atsižvelgiant į joje numatytą Austrijai taikomą nukrypti leidžiančią nuostatą. Todėl Direktyva 2003/48/EB turėtų būti toliau taikoma Austrijai vienus papildomus metus. Atsižvelgiant į Tarybos poziciją, Direktyvą 2003/48/EB reikia panaikinti, kad būtų išvengta dvigubų informacijos teikimo prievolių ir kad būtų taupomos tiek mokesčių institucijų, tiek ekonominės veiklos vykdytojų sąnaudos;

               (7)

               remiantis Tarybos direktyva 2014/48/ES (4), valstybės narės ne vėliau kaip 2016 m. sausio 1 d. turi priimti ir paskelbti įstatymus ir kitus teisės aktus, būtinus, kad būtų laikomasi tos direktyvos reikalavimų. Valstybės narės tas nuostatos turi taikyti nuo 2017 m. sausio 1 d. Panaikinus Direktyvą 2003/48/EB, nebereikėtų į nacionalinę teisę perkelti Direktyvos 2014/48/ES;

               (8)

               siekiant sklandžiai tęsti automatinį keitimąsi informacija apie finansines sąskaitas, Direktyvos 2003/48/EB panaikinimas turėtų būti taikomas tą pačią dieną, kaip ir Direktyvoje 2014/107/ES nustatyta priemonių taikymo diena;

               (9)

               nepaisant Direktyvos 2003/48/EB panaikinimo, anksčiau nei panaikinimo dieną mokėjimų tarpininkų, ekonominės veiklos vykdytojų ir valstybių narių surinkta informacija turėtų būti tvarkoma ir perduodama, kaip buvo numatyta, taip pat turėtų būti vykdomos anksčiau nei tą dieną nustatytos prievolės;

               (10)

               kalbant apie išskaičiuojamąjį mokestį, kuris taikomas pereinamuoju laikotarpiu, minimu Direktyvoje 2003/48/EB, siekiant apsaugoti faktiškųjų savininkų įgytas teises, valstybės narės turėtų toliau teikti kreditus arba grąžinimus, kaip buvo numatyta, ir turėtų išduoti pažymas, jei jų prašoma, kad faktiškieji savininkai galėtų užsitikrinti, kad jiems nebūtų taikomas išskaičiuojamasis mokestis;

               (11)

               reikėtų atsižvelgti į faktą, kad dėl struktūrinių skirtumų Austrijai leista pasinaudoti nukrypti leidžiančia nuostata pagal Direktyvą 2014/107/ES, kuria jai leidžiama atidėti tos direktyvos taikymą vieniems metams iki 2017 m. sausio 1 d. Vis dėlto Direktyvos 2014/107/ES priėmimo metu Austrija pranešė, kad nukrypti leidžiančia nuostata pasinaudos tik iš dalies. Vietoj to ne vėliau kaip 2017 m. rugsėjo mėn. pabaigoje Austrija keisis informacija tik apie kai kurias sąskaitas, o kitais atvejais taikys nukrypti leidžiančią nuostatą. Todėl turėtų būti įtrauktos specialios nuostatos, kuriomis būtų užtikrinta, kad Austrija ir joje įsisteigę mokėjimo tarpininkai ir ekonominės veiklos vykdytojai nukrypti leidžiančios nuostatos taikymo laikotarpiu toliau taikytų Direktyvą 2003/48/EB, išskyrus tas sąskaitas, kurioms taikoma Direktyva 2014/107/ES;

               (12)

               šioje direktyvoje gerbiamos pagrindinės teisės ir laikomasi principų, visų pirma pripažintų Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijoje, įskaitant teisę į asmens duomenų apsaugą ir niekas šioje direktyvoje tų teisių nesumažina arba nepanaikina;

               (13)

               kadangi šios direktyvos tikslo, t. y. panaikinti Direktyvą 2003/48/EB, išskyrus laikinas išimtis, būtinas siekiant apginti įgytas teises ir atsižvelgti į pagal Direktyvą 2014/107/ES Austrijai suteiktą nukrypti leidžiančią nuostatą, valstybės narės negali deramai pasiekti, o dėl reikiamo vienodumo ir veiksmingumo to tikslo būtų geriau siekti Sąjungos lygmeniu, laikydamasi Europos Sąjungos sutarties 5 straipsnyje nustatyto subsidiarumo principo Sąjunga gali patvirtinti priemones. Pagal tame straipsnyje nurodytą proporcingumo principą šia direktyva neviršijama to, kas būtina nurodytam tikslui pasiekti;

               (14)

               todėl Direktyva 2003/48/EB turėtų būti panaikinta,

         PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:
   1 straipsnis
   1.   Atsižvelgiant į 2 ir 3 dalis, Direktyva 2003/48/EB panaikinama nuo 2016 m. sausio 1 d.
   2.   Nedarant poveikio 3 daliai, tebetaikomos toliau išvardytos Direktyvos 2003/48/EB su pakeitimais, padarytais Tarybos direktyva 2006/98/EB (5), prievolės:

               a)

               valstybių narių ir jose įsisteigusių ekonominės veiklos vykdytojų prievolės, nustatytos Direktyvos 2003/48/EB 4 straipsnio 2 dalies antroje pastraipoje, taikomos iki 2016 m. spalio 5 d. arba tol, kol jos bus įvykdytos;

               b)

               Direktyvos 2003/48/EB 8 straipsnyje nustatytos mokėjimų tarpininkų ir Direktyvos 2003/48/EB 9 straipsnyje nustatytos mokėjimų tarpininkų valstybių narių prievolės taikomos iki 2016 m. spalio 5 d. arba tol, kol jos bus įvykdytos;

               c)

               Direktyvos 2003/48/EB 13 straipsnio 2 dalyje nustatytos faktiškųjų savininkų gyvenamosios vietos mokesčių tikslais valstybių narių prievolės taikomos iki 2016 m. gruodžio 31 d.;

               d)

               Direktyvos 2003/48/EB 14 straipsnyje nustatytos faktiškųjų savininkų gyvenamosios vietos mokesčių tikslais valstybių narių prievolės, susijusios su išskaičiuojamuoju mokesčiu, taikomu 2016 ir ankstesniais metais, taikomos tol, kol bus įvykdytos.

         3.   Direktyva 2003/48/EB su pakeitimais, padarytais Direktyva 2006/98/EB, taikoma Austrijai iki 2016 m. gruodžio 31 d., išskyrus šias prievoles:

               a)

               Austrijos prievoles ir susijusias joje įsisteigusių mokėjimų tarpininkų ir ekonominės veiklos vykdytojų prievoles, nustatytas Direktyvos 2003/48/EB 12 straipsnyje, kurios taikomos iki 2017 m. birželio 30 d. arba tol, kol bus įvykdytos;

               b)

               Austrijos ir joje įsisteigusių ekonominės veiklos vykdytojų prievoles, nustatytas Direktyvos 2003/48/EB 4 straipsnio 2 dalies antroje pastraipoje, kurios taikomos iki 2017 m. birželio 30 d. arba tol, kol bus įvykdytos;

               c)

               bet kokias Austrijos prievoles ir susijusias joje įsisteigusių mokėjimų tarpininkų prievoles, tiesiogiai arba netiesiogiai susijusias su procedūromis, nustatytomis Direktyvos 2003/48/EB 13 straipsnyje, kurios taikomos iki 2017 m. birželio 30 d. arba tol, kol bus įvykdytos.

         Nepaisant pirmos pastraipos, po 2016 m. spalio 1 d. Direktyva 2003/48/EB su pakeitimais, padarytais Direktyva 2006/98/EB, netaikoma palūkanų mokėjimams, susijusiems su sąskaitomis, kurių atžvilgiu taikomos informacijos teikimo ir klientų tikrinimo prievolės, įtrauktos į Direktyvos 2011/16/ES I ir II priedus, buvo įvykdytos, ir apie kurias Austrija pranešė automatiškai keisdamasi informacija, kaip nurodyta Direktyvos 2011/16/ES 8 straipsnio 3a dalyje, per terminą, nustatytą Direktyvos 2011/16/ES 8 straipsnio 6 dalies b punkte.
   2 straipsnis
   Ši direktyva įsigalioja dvidešimtą dieną po jos paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
   3 straipsnis
   Ši direktyva skirta valstybėms narėms.

      Priimta Briuselyje 2015 m. lapkričio 10 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         P. GRAMEGNA

      (1)  2003 m. birželio 3 d. Tarybos direktyva 2003/48/EB dėl palūkanų, gautų iš taupymo pajamų, apmokestinimo (OL L 157, 2003 6 26, p. 38).

      (2)  2011 m. vasario 15 d. Tarybos direktyva 2011/16/ES dėl administracinio bendradarbiavimo apmokestinimo srityje ir panaikinanti Direktyvą 77/799/EEB (OL L 64, 2011 3 11, p. 1).

      (3)  2014 m. gruodžio 9 d. Tarybos direktyva 2014/107/ES, kuria iš dalies keičiamos Direktyvos 2011/16/ES nuostatos, susijusios su privalomais automatiniais apmokestinimo srities informacijos mainais (OL L 359, 2014 12 16, p. 1).

      (4)  2014 m. kovo 24 d. Tarybos direktyva 2014/48/ES, kuria iš dalies keičiama Direktyva 2003/48/EB dėl palūkanų, gautų iš taupymo pajamų, apmokestinimo (OL L 111, 2014 4 15, p. 50).

      (5)  2006 m. lapkričio 20 d. Tarybos direktyva 2006/98/EB dėl Bulgarijos ir Rumunijos stojimo adaptuojanti tam tikras direktyvas mokesčių srityje (OL L 363, 2006 12 20, p. 129).