title: 2006 m. lapkričio 20 d. Tarybos Direktyva 2006/98/EB dėl Bulgarijos ir Rumunijos stojimo adaptuojanti tam tikras direktyvas mokesčių srityje

text:
20.12.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 363/129

      TARYBOS DIREKTYVA 2006/98/EB
   2006 m. lapkričio 20 d.
   dėl Bulgarijos ir Rumunijos stojimo adaptuojanti tam tikras direktyvas mokesčių srityje
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,
   atsižvelgdama į Bulgarijos ir Rumunijos stojimo sutartį (1), ypač jos 4 straipsnio 3 dalį,
   atsižvelgdama į Bulgarijos ir Rumunijos Stojimo aktą, ypač jo 56 straipsnį,
   atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą,
   kadangi:

               (1)

               pagal Stojimo akto 56 straipsnį, jeigu dėl stojimo būtina daryti institucijų priimtų po 2007 m. sausio 1 d. aktų galiosiančių aktų adaptacijas, o būtinos adaptacijos nebuvo numatytos Stojimo akte arba jo prieduose, būtinus aktus turi priimti Taryba, nebent pirminį aktą priėmė Komisija.

               (2)

               Konferencijos, kurioje buvo parengta Stojimo sutartis, Baigiamajame akte nurodyta, kad Aukštosios Susitariančiosios Šalys pasiekė politinį susitarimą dėl institucijų priimtų daugelio aktų adaptacijų, reikalingų dėl stojimo, o Tarybos ir Komisijos papašyta iki stojimo priimti šias užbaigtas ir prireikus, atsižvelgiant į Sąjungos teisės raidą, atnaujintas adaptacijas.

               (3)

               Todėl turėtų būti atitinkamai iš dalies pakeistos Direktyvos 69/335/EEB (2), 77/388/EEB (3), 77/799/EEB (4), 79/1072/EEB (5), 83/182/EEB (6), 90/434/EEB (7), 90/435/EEB (8), 2003/48/EB (9) ir 2003/49/EB (10),

         PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:
   1 straipsnis
   Direktyvos 69/335/EEB, 77/388/EEB, 77/799/EEB, 79/1072/EEB, 83/182/EEB, 90/434/EEB, 90/435/EEB, 2003/48/EB ir 2003/49/EB iš dalies keičiamos taip, kaip nurodyta priede.
   2 straipsnis
   1.   Valstybės narės priima įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie, įsigalioję ne vėliau kaip iki Bulgarijos Respublikos ir Rumunijos įstojimo į Europos Sąjungą datos, įgyvendina šią direktyvą. Jos nedelsdamos pateikia Komisijai tų nuostatų tekstus bei tų nuostatų ir šios direktyvos koreliacijos lentelę.
   Valstybės narės, tvirtindamos tas nuostatas, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.
   2.   Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų nacionalinės teisės aktų pagrindinių nuostatų tekstus.
   3 straipsnis
   Ši direktyva įsigalioja tik įsigaliojus Bulgarijos ir Rumunijos stojimo sutarčiai ir tik jos įsigaliojimo dieną.
   4 straipsnis
   Ši direktyva skiriama valstybėms narėms.

      Priimta Briuselyje, 2006 m. lapkričio 20 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         J. KORKEAOJA

      (1)  OL L 157, 2005 6 21, p. 11.

      (2)  OL L 249, 1969 10 3, p. 25.

      (3)  OL L 145, 1977 6 13, p. 1.

      (4)  OL L 336, 1977 12 27, p. 15.

      (5)  OL L 331, 1979 12 27, p. 11.

      (6)  OL L 105, 1983 4 23, p. 59.

      (7)  OL L 225, 1990 8 20, p. 1.

      (8)  OL L 225, 1990 8 20, p. 6.

      (9)  OL L 157, 2003 6 26, p. 38.

      (10)  OL L 157, 2003 6 26, p. 49.

      PRIEDAS
      MOKESČIAI

                  1.

                  31969 L 0335: 1969 m. liepos 17 d. Tarybos direktyva 69/335/EEB dėl netiesioginių mokesčių, taikomų kapitalo pritraukimui (OL L 249, 1969 10 3, p. 25), su pakeitimais, padarytais:

                              —

                              11972 B: Aktu dėl stojimo sąlygų ir Sutarčių pritaikomųjų pataisų — Danijos Karalystės, Airijos ir Jungtinės Karalystės stojimas (OL L 73, 1972 3 27, p. 14),

                              —

                              31973 L 0079: 1973 m. balandžio 9 d. Tarybos direktyva 73/79/EEB (OL L 103, 1973 4 18, p. 13),

                              —

                              31974 L 0553: 1974 m. lapkričio 7 d. Tarybos direktyva 74/553/EEB (OL L 303, 1974 11 13, p. 9),

                              —

                              11979 H: Aktu dėl stojimo sąlygų ir Sutarčių pritaikomųjų pataisų — Graikijos Respublikos stojimas (OL L 291, 1979 11 19, p. 17),

                              —

                              31985 L 0303: 1985 m. birželio 10 d. Tarybos direktyva 85/303/EEB (OL L 156, 1985 6 15, p. 23),

                              —

                              11985 I: Aktu dėl stojimo sąlygų ir Sutarčių pritaikomųjų pataisų — Ispanijos Karalystės ir Portugalijos Respublikos stojimas (OL L 302, 1985 11 15, p. 23),

                              —

                              11994 N: Aktu dėl stojimo sąlygų ir Sutarčių pritaikomųjų pataisų — Austrijos Respublikos, Suomijos Respublikos ir Švedijos Karalystės stojimas (OL C 241, 1994 8 29, p. 21),

                              —

                              12003 T: Aktu dėl stojimo sąlygų ir Sutarčių pritaikomųjų pataisų — Čekijos Respublikos, Estijos Respublikos, Kipro Respublikos, Latvijos Respublikos, Lietuvos Respublikos, Vengrijos Respublikos, Maltos Respublikos, Lenkijos Respublikos, Slovėnijos Respublikos ir Slovakijos Respublikos stojimas (OL L 236, 2003 9 23, p. 33).

                        3 straipsnio 1 dalies a punktas papildomas taip:
                  „Bendrovės, pagal Bulgarijos įstatymus žinomos kaip:

                              —

                              „Акционерно дружество“

                              —

                              „Командитно дружество с акции“

                              —

                              „Дружество с ограничена отговорност“;

                        Bendrovės, pagal Rumunijos įstatymus žinomos kaip:

                              —

                              „societăţi în nume colectiv“

                              —

                              „societăţi în comandită simplă“

                              —

                              „societăţi pe acţiuni“

                              —

                              „societăţi în comandită pe acţiuni“

                              —

                              „societăţi cu răspundere limitată“.“

                  2.

                  31977 L 0388: 1977 m. gegužės 17 d. Šeštoji Tarybos direktyva 77/388/EEB dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su apyvartos mokesčiais, suderinimo — bendra pridėtinės vertės mokesčio sistema: vienodas apskaičiavimo pagrindas (OL L 145, 1977 6 13, p. 1) su pakeitimais, padarytais:

                              —

                              11979 H: Aktu dėl stojimo sąlygų ir Sutarčių pritaikomųjų pataisų — Graikijos Respublikos stojimas (OL L 291, 1979 11 19, p. 95),

                              —

                              31980 L 0368: 1980 m. kovo 26 d. Tarybos direktyva 80/368/EEB (OL L 90, 1980 4 3, p. 41),

                              —

                              31984 L 0386: 1984 m. liepos 31 d. Tarybos direktyva 84/386/EEB (OL L 208, 1984 8 3, p. 58),

                              —

                              11985 I: Aktu dėl stojimo sąlygų ir Sutarčių pritaikomųjų pataisų — Ispanijos Karalystės ir Portugalijos Respublikos stojimas (OL L 302, 1985 11 15, p. 167),

                              —

                              31989 L 0465: 1989 m. liepos 18 d. Tarybos direktyva 89/465/EEB (OL L 226, 1989 8 3, p. 21),

                              —

                              31991 L 0680: 1991 m. gruodžio 16 d. Tarybos direktyva 91/680/EEB (OL L 376, 1991 12 31, p. 1),

                              —

                              31992 L 0077: 1992 m. spalio 19 d. Tarybos direktyva 92/77/EEB (OL L 316, 1992 10 31, p. 1),

                              —

                              31992 L 0111: 1992 m. gruodžio 14 d. Tarybos direktyva 92/111/EEB (OL L 384, 1992 12 30, p. 47),

                              —

                              31994 L 0004: 1994 m. vasario 14 d. Tarybos direktyva 94/4/EB (OL L 60, 1994 3 3, p. 14),

                              —

                              31994 L 0005: 1994 m. vasario 14 d. Tarybos direktyva 94/5/EB (OL L 60, 1994 3 3, p. 16),

                              —

                              31994 L 0076: 1994 m. gruodžio 22 d. Tarybos direktyva 94/76/EB (OL L 365, 1994 12 31, p. 53),

                              —

                              31995 L 0007: 1995 m. balandžio 10 d. Tarybos direktyva 95/7/EB (OL L 102, 1995 5 5, p. 18),

                              —

                              31996 L 0042: 1996 m. birželio 25 d. Tarybos direktyva 96/42/EB (OL L 170, 1996 7 9, p. 34),

                              —

                              31996 L 0095: 1996 m. gruodžio 20 d. Tarybos direktyva 96/95/EB (OL L 338, 1996 12 28, p. 89),

                              —

                              31998 L 0080: 1998 m. spalio 12 d. Tarybos direktyva 98/80/EB (OL L 281, 1998 10 17, p. 31),

                              —

                              31999 L 0049: 1999 m. gegužės 25 d. Tarybos direktyva 1999/49/EB (OL L 139, 1999 6 2, p. 27),

                              —

                              31999 L 0059: 1999 m. birželio 17 d. Tarybos direktyva 1999/59/EB (OL L 162, 1999 6 26, p. 63),

                              —

                              31999 L 0085: 1999 m. spalio 22 d. Tarybos direktyva 1999/85/EB (OL L 277, 1999 10 28, p. 34),

                              —

                              32000 L 0017: 2000 m. kovo 30 d. Tarybos direktyva 2000/17/EB (OL L 84, 2000 4 5, p. 24),

                              —

                              32000 L 0065: 2000 m. spalio 17 d. Tarybos direktyva 2000/65/EB (OL L 269, 2000 10 21, p. 44),

                              —

                              32001 L 0004: 2001 m. sausio 19 d. Tarybos direktyva 2001/4/EB (OL L 22, 2001 1 24, p. 17),

                              —

                              32001 L 0115: 2001 m. gruodžio 20 d. Tarybos direktyva 2001/115/EB (OL L 15, 2002 1 17, p. 24),

                              —

                              32002 L 0038: 2002 m. gegužės 7 d. Tarybos direktyva 2002/38/EB (OL L 128, 2002 5 15, p. 41),

                              —

                              32002 L 0093: 2002 m. gruodžio 3 d. Tarybos direktyva 2002/93/EB (OL L 331, 2002 12 7, p. 27),

                              —

                              12003 T: Aktu dėl stojimo sąlygų ir Sutarčių pritaikomųjų pataisų — Čekijos Respublikos, Estijos Respublikos, Kipro Respublikos, Latvijos Respublikos, Lietuvos Respublikos, Vengrijos Respublikos, Maltos Respublikos, Lenkijos Respublikos, Slovėnijos Respublikos ir Slovakijos Respublikos stojimas (OL L 236, 2003 9 23, p. 33),

                              —

                              32003 L 0092: 2003 m. spalio 7 d. Tarybos direktyva 2003/92/EB (OL L 260, 2003 10 11, p. 8),

                              —

                              32004 L 0007: 2004 m. sausio 20 d. Tarybos direktyva 2004/7/EB (OL L 27, 2004 1 30, p. 44),

                              —

                              32004 L 0015: 2004 m. vasario 10 d. Tarybos direktyva 2004/15/EB (OL L 52, 2004 2 21, p. 61),

                              —

                              32004 L 0066: 2004 m. balandžio 26 d. Tarybos direktyva 2004/66/EB (OL L 168, 2004 5 1, p. 35),

                              —

                              32005 L 0092: 2005 m. gruodžio 12 d. Tarybos direktyva 2005/92/EB (OL L 345, 2005 12 28, p. 19),

                              —

                              32006 L 0018: 2006 m. vasario 14 d. Tarybos direktyva 2006/18/EB (OL L 51, 2006 2 22, p. 12).

                              a)

                              28m straipsnis pakeičiamas taip:
                              „28m straipsnis
                              Keitimo kursas
                              Nustatydamos šioje antraštinėje dalyje nurodytų ekiu sumų ekvivalentus nacionaline valiuta valstybės narės naudoja 1991 m. gruodžio 16 d. taikytą valiutų keitimo kursą. Tačiau Bulgarija, Čekija, Estija, Kipras, Latvija, Lietuva, Vengrija, Malta, Lenkija, Rumunija, Slovėnija ir Slovakija naudoja jų įstojimo dieną taikytą valiutų keitimo kursą.“.

                              b)

                              XVIc ANTRAŠTINĖS DALIES pavadinimas pakeičiamas taip:
                              Pereinamojo laikotarpio priemonės, taikomos dėl Austrijos, Suomijos ir Švedijos įstojimo į Europos Sąjungą 1995 m. sausio 1 d. ir Čekijos, Estijos, Kipro, Latvijos, Lietuvos, Vengrijos, Maltos, Lenkijos, Slovėnijos ir Slovakijos įstojimo į Europos Sąjungą 2004 m. gegužės 1 d. bei Bulgarijos ir Rumunijos įstojimo į Europos Sąjungą 2007 m. sausio 1 d.“.

                              c)

                              XVIc ANTRAŠTINĖJE DALYJE 28p straipsnio 1 dalies antra įtrauka pakeičiama taip:

                                          „—

                                          „naujosios valstybės narės“ reiškia valstybių narių, įstojusių į Europos Sąjungą 1995 m. sausio 1 d., 2004 m. gegužės 1 d. ir 2007 m. sausio 1 d., teritoriją, kaip ji dėl kiekvienos iš tų valstybių narių apibrėžta šios direktyvos 3 straipsnyje,“.

                              d)

                              XVIc ANTRAŠTINĖJE DALYJE 28p straipsnio 7 dalies paskutinė pastraipa pakeičiama taip:
                              „Ši sąlyga laikoma įvykdyta šiais atvejais:

                                          —

                                          jei, Austrijos, Suomijos ir Švedijos atveju, transporto priemonių pirmojo panaudojimo data buvo iki 1987 m. sausio 1 d.;

                                          —

                                          jei, Čekijos, Estijos, Kipro, Latvijos, Lietuvos, Vengrijos, Maltos, Lenkijos, Slovėnijos ir Slovakijos atveju, transporto priemonių pirmojo panaudojimo data buvo iki 1996 m. gegužės 1 d.;

                                          —

                                          jei, Bulgarijos ir Rumunijos atveju, transporto priemonių pirmojo panaudojimo data buvo iki 1999 m. sausio 1 d.;

                                          —

                                          jei mokėtino dėl importo mokesčio suma yra nedidelė.“.

                  3.

                  31977 L 0799: 1977 m. gruodžio 19 d. Tarybos direktyva 77/799/EEB dėl valstybių narių kompetentingų institucijų tarpusavio pagalbos tiesioginio apmokestinimo ir draudimo įmokų apmokestinimo srityje (OL L 336, 1977 12 27, p. 15) su pakeitimais, padarytais:

                              —

                              11979 H: Aktu dėl stojimo sąlygų ir Sutarčių pritaikomųjų pataisų — Graikijos Respublikos stojimas (OL L 291, 1979 11 19, p. 17),

                              —

                              31979 L 1070: 1979 m. gruodžio 6 d. Tarybos direktyva 79/1070/EEB (OL L 331, 1979 12 27, p. 8),

                              —

                              11985 I: Aktu dėl stojimo sąlygų ir Sutarčių pritaikomųjų pataisų — Ispanijos Karalystės ir Portugalijos Respublikos stojimas (OL L 302, 1985 11 15, p. 23),

                              —

                              31992 L 0012: 1992 m. vasario 25 d. Tarybos direktyva 92/12/EEB (OL L 76, 1992 3 23, p. 1),

                              —

                              11994 N: Aktu dėl stojimo sąlygų ir Sutarčių pritaikomųjų pataisų — Austrijos Respublikos, Suomijos Respublikos ir Švedijos Karalystės stojimas (OL C 241, 1994 8 29, p. 21),

                              —

                              12003 T: Aktu dėl stojimo sąlygų ir Sutarčių pritaikomųjų pataisų — Čekijos Respublikos, Estijos Respublikos, Kipro Respublikos, Latvijos Respublikos, Lietuvos Respublikos, Vengrijos Respublikos, Maltos Respublikos, Lenkijos Respublikos, Slovėnijos Respublikos ir Slovakijos Respublikos stojimas (OL L 236, 2003 9 23, p. 33),

                              —

                              32003 L 0093: 2003 m. spalio 7 d. Tarybos direktyva 2003/93/EB (OL L 264, 2003 10 15, p. 23),

                              —

                              32004 L 0056: 2004 m. balandžio 21 d. Tarybos direktyva 2004/56/EB (OL L 127, 2004 4 29, p. 70),

                              —

                              32004 L 0106: 2004 m. lapkričio 16 d. Tarybos direktyva 2004/106/EB (OL L 359, 2004 12 4, p. 30).

                              a)

                              1 straipsnio 3 dalis papildoma taip:
                              „Bulgarijoje:
                              данък върху доходите на физическите лица
                              корпоративен данък
                              данъци, удържани при източника
                              алтернативни данъци на корпоративния данък
                              окончателен годишен (патентен) данък
                              Rumunijoje:
                              impozitul pe venit
                              impozitul pe profit
                              impozitul pe veniturile obţinute din România de nerezidenţi
                              impozitul pe veniturile microîntreprinderilor
                              impozitul pe clădiri
                              impozitul pe teren“.

                              b)

                              1 straipsnio 5 dalis papildoma taip:
                              „Bulgarijoje:
                              Изпълнителният директор на Националната агенция за приходите
                              Rumunijoje:
                              Ministerul Finanţelor Publice or an authorised representative“.

                  4.

                  31979 L 1072: 1979 m. gruodžio 6 d. Aštuntoji Tarybos direktyva 79/1072/EEB dėl valstybių narių apyvartos mokesčių įstatymų derinimo — Pridėtinės vertės mokesčio grąžinimo apmokestinamiesiems asmenims, kurie nėra įsisteigę šalies teritorijoje, tvarka (OL L 331, 1979 12 27, p. 11) su pakeitimais, padarytais:

                              —

                              11985 I: Aktu dėl stojimo sąlygų ir Sutarčių pritaikomųjų pataisų — Ispanijos Karalystės ir Portugalijos Respublikos stojimas (OL L 302, 1985 11 15, p. 23),

                              —

                              31986 L 0560: 1986 m. lapkričio 17 d. Tryliktąja Tarybos direktyva 86/560/EEB (OL L 326, 1986 11 21, p. 40),

                              —

                              11994 N: Aktu dėl stojimo sąlygų ir Sutarčių pritaikomųjų pataisų — Austrijos Respublikos, Suomijos Respublikos ir Švedijos Karalystės stojimas (OL C 241, 1994 8 29, p. 21),

                              —

                              12003 T: Aktu dėl stojimo sąlygų ir Sutarčių pritaikomųjų pataisų — Čekijos Respublikos, Estijos Respublikos, Kipro Respublikos, Latvijos Respublikos, Lietuvos Respublikos, Vengrijos Respublikos, Maltos Respublikos, Lenkijos Respublikos, Slovėnijos Respublikos ir Slovakijos Respublikos stojimas (OL L 236, 2003 9 23, p. 33).

                              a)

                              C priedo D punktas papildomas taip:

                                          „—

                                          Bulgarijoje: …………;

                                          —

                                          Rumunijoje: …………“.

                              b)

                              C priedo I punkto pirmoji pastraipa papildoma taip:
                              „BGN …
                              RON …“.

                              c)

                              C priedo I punkto antroji pastraipa papildoma taip:
                              „BGN …
                              RON …“.

                  5.

                  31983 L 0182: 1983 m. kovo 28 d. Tarybos direktyva 83/182/EEB dėl tam tikrų transporto priemonių, laikinai importuojamų iš vienos valstybės narės į kitą, atleidimo nuo mokesčių Bendrijos teritorijoje (OL L 105, 1983 4 23, p. 59) su pakeitimais, padarytais:

                              —

                              11985 I: Aktu dėl stojimo sąlygų ir Sutarčių pritaikomųjų pataisų — Ispanijos Karalystės ir Portugalijos Respublikos stojimas (OL L 302, 1985 11 15, p. 23),

                              —

                              31991 L 0680: 1991 m. gruodžio 16 d. Tarybos direktyva 91/680/EEB (OL L 376, 1991 12 31, p. 1),

                              —

                              11994 N: Aktu dėl stojimo sąlygų ir Sutarčių pritaikomųjų pataisų — Austrijos Respublikos, Suomijos Respublikos ir Švedijos Karalystės stojimas (OL C 241, 1994 8 29, p. 21),

                              —

                              12003 T: Aktu dėl stojimo sąlygų ir Sutarčių pritaikomųjų pataisų — Čekijos Respublikos, Estijos Respublikos, Kipro Respublikos, Latvijos Respublikos, Lietuvos Respublikos, Vengrijos Respublikos, Maltos Respublikos, Lenkijos Respublikos, Slovėnijos Respublikos ir Slovakijos Respublikos stojimas (OL L 236, 2003 9 23, p. 33).

                        Priedas papildomas taip:
                  „BULGARIJA

                              —

                              данък върху превозните средства

                        RUMUNIJA

                              —

                              taxa asupra mijloacelor de transport (Codul Fiscal — art. 261- 265)

                              —

                              accize pentru autoturisme şi autoturisme de teren inclusive rulate (Codul Fiscal — art. 208, alin. 5 şi art. 210, alin. 1(b))“.

                  6.

                  31990 L 0434: 1990 m. liepos 23 d. Tarybos direktyva 90/434/EEB dėl bendros mokesčių sistemos, taikomos įvairių valstybių narių įmonių jungimui, skaidymui, turto perleidimui ir keitimuisi akcijomis (OL L 225, 1990 8 20, p. 1), su pakeitimais, padarytais:

                              —

                              11994 N: Aktu dėl stojimo sąlygų ir Sutarčių pritaikomųjų pataisų — Austrijos Respublikos, Suomijos Respublikos ir Švedijos Karalystės stojimas (OL C 241, 1994 8 29, p. 21),

                              —

                              12003 T: Aktu dėl stojimo sąlygų ir Sutarčių pritaikomųjų pataisų — Čekijos Respublikos, Estijos Respublikos, Kipro Respublikos, Latvijos Respublikos, Lietuvos Respublikos, Vengrijos Respublikos, Maltos Respublikos, Lenkijos Respublikos, Slovėnijos Respublikos ir Slovakijos Respublikos stojimas (OL L 236, 2003 9 23, p. 33),

                              —

                              32005 L 0019: 2005 m. vasario 17 d. Tarybos direktyva 2005/19/EB (OL L 58, 2005 3 4, p. 19).

                              a)

                              3 straipsnio c punktas papildomas taip:

                                          „—

                                          корпоративен данък Bulgarijoje,

                                          —

                                          impozit pe profit Rumunijoje,“.

                              b)

                              priedas papildomas taip:

                                          „aa)

                                          bendrovės, pagal Bulgarijos įstatymus žinomos kaip: „събирателното дружество“, „командитното дружество“, „дружеството с ограничена отговорност“, „акционерното дружество“, „командитното дружество с акции“, „кооперации“, „кооперативни съюзи“, „държавни предприятия“, įsteigtos pagal Bulgarijos įstatymus ir vykdančios komercinę veiklą;“

                                          „ab)

                                          bendrovės, pagal Rumunijos įstatymus žinomos kaip:„societăţi pe acţiuni“, „societăţi în comandită pe acţiuni“, „societăţi cu răspundere limitată“.“

                  7.

                  31990 L 0435: 1990 m. liepos 23 d. Tarybos direktyva 90/435/EEB dėl bendros mokesčių sistemos, taikomos įvairių valstybių narių patronuojančioms ir dukterinėms bendrovėms (OL L 225, 1990 8 20, p. 6), su pakeitimais, padarytais:

                              —

                              11994 N: Aktu dėl stojimo sąlygų ir Sutarčių pritaikomųjų pataisų — Austrijos Respublikos, Suomijos Respublikos ir Švedijos Karalystės stojimas (OL C 241, 1994 8 29, p. 21),

                              —

                              12003 T: Aktu dėl stojimo sąlygų ir Sutarčių pritaikomųjų pataisų — Čekijos Respublikos, Estijos Respublikos, Kipro Respublikos, Latvijos Respublikos, Lietuvos Respublikos, Vengrijos Respublikos, Maltos Respublikos, Lenkijos Respublikos, Slovėnijos Respublikos ir Slovakijos Respublikos stojimas (OL L 236, 2003 9 23, p. 33),

                              —

                              32003 L 0123: 2003 m. gruodžio 22 d. Tarybos direktyva 2003/123/EB (OL L 7, 2004 1 13, p. 41).

                              a)

                              2 straipsnio 1 dalies c punktas papildomas taip:

                                          „—

                                          корпоративен данък Bulgarijoje,

                                          —

                                          impozit pe profit Rumunijoje,“.

                              b)

                              priedas pakeičiamas taip:

                                 „PRIEDAS
                                 2 STRAIPSNIO 1 DALIES A PUNKTE MINIMŲ BENDROVIŲ SĄRAŠAS

                                             a)

                                             bendrovės, įsteigtos pagal 2001 m. spalio 8 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 2157/2001 dėl Europos bendrovės (SE) statuto ir 2001 m. spalio 8 d. Tarybos direktyvą 2001/86/EB, papildančią Europos bendrovės įstatus dėl darbuotojų dalyvavimo priimant sprendimus ir kooperacinių bendrovių, įsteigtų pagal 2003 m. liepos 22 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1435/2003 dėl Europos kooperatinės bendrovės (SCE) statuto ir 2003 m. liepos 22 d. Tarybos direktyvą 2003/72/EB, papildančią Europos kooperacinės bendrovės statutą dėl darbuotojų dalyvavimo;

                                             b)

                                             bendrovės pagal Belgijos įstatymus žinomos kaip „société anonyme“/„naamloze vennootschap“, „société en commandite par actions“/„commanditaire vennootschap op aandelen“, „société privée à responsabilité limitée“/„besloten vennootschap met beperkte aansprakelijkheid“, „société coopérative à responsabilité limitée“/„coöperatieve vennootschap met beperkte aansprakelijkheid“, „société coopérative à responsabilité illimitée“/„coöperatieve vennootschap met onbeperkte aansprakelijkheid“, „société en nom collectif“/„vennootschap onder firma“, „société en commandite simple“/„gewone commanditaire vennootschap“, valstybės įmonės, kurios pasirinko vieną iš pirmiau nurodytų teisinių formų, bei kitos bendrovės, įsteigtos pagal Belgijos įstatymus, kurios apmokestinamos Belgijos bendrovių pelno mokesčiu;

                                             c)

                                             bendrovės pagal Bulgarijos įstatymus žinomos kaip „събирателното дружество“, „командитното дружество“, „дружеството с ограничена отговорност“, „акционерното дружество“, „командитното дружество с акции“, „неперсонифицирано дружество“, „кооперации“, „кооперативни съюзи“„държавни предприятия“, įsteigtos pagal Bulgarijos įstatymus ir vykdančios komercinę veiklą;

                                             d)

                                             bendrovės pagal Čekijos įstatymus žinomos kaip „akciová společnost“, „společnost s ručením omezeným“;

                                             e)

                                             bendrovės pagal Danijos įstatymus žinomos kaip „aktieselskab“ ir „anpartsselskab“. Kitos bendrovės apmokestinamos pagal Bendrovių pelno mokesčio įstatymą tiek, kiek jų apmokestinamosios pajamos yra apskaičiuojamos ir apmokestinamos pagal bendrąsias pelno mokesčio teisės aktų normas, taikomas „aktieselskaber“;

                                             f)

                                             bendrovės pagal Vokietijos įstatymus žinomos kaip „Aktiengesellschaft“, „Kommanditgesellschaft auf Aktine“, „Gesellschaft mit beschränkter Haftung“, „Versicherungsverein auf Gegenseitigkeit“, „Erwerbs- und Wirtschaftsgenossenschaft“, „Betriebe gewerblicher Art von juristischen Personen des öffentlichen Rechts“, ir kitos bendrovės, įsteigtos pagal Vokietijos įstatymus, kurios apmokestintos Vokietijos bendrovių pelno mokesčiu;

                                             g)

                                             bendrovės pagal Estijos įstatymus žinomos kaip „täisühing“, „usaldusühing“, „osaühing“, „aktsiaselts“, „tulundusühistu“;

                                             h)

                                             bendrovės pagal Graikijos įstatymus žinomos kaip „ανώνυμη εταιρεία“, „εταιρεία περιορισμένης ευθύνης (Ε.Π.Ε.)“ ir kitos bendrovės, įsteigtos pagal Graikijos įstatymus, kurios apmokestintos Graikijos bendrovių pelno mokesčiu;

                                             i)

                                             bendrovės pagal Ispanijos įstatymus žinomos kaip „sociedad anónima“, „sociedad comanditaria por acciones“, „sociedad de responsabilidad limitada“, viešosios teisės subjektai, kurie veikia pagal privatinę teisę. Kiti subjektai, įsteigti pagal Ispanijos įstatymus, kuriems yra taikomas Ispanijos bendrovių pelno mokestis („Impuesto sobre Sociedades“);

                                             j)

                                             bendrovės pagal Prancūzijos įstatymus žinomos kaip „société anonyme“, „société en commandite par actions“, „société à responsabilité limitée“, „sociétés par actions simplifiées“, „sociétés d'assurances mutuelles“, „caisses d'épargne et de prévoyance“, „sociétés civiles“, kurioms automatiškai taikomas bendrovių pelno mokestis, „coopératives“, „unions de coopératives“, viešosios pramoninio bei komercinio pobūdžio įstaigos ir įmonės bei kitos bendrovės, įsteigtos pagal Prancūzijos įstatymus, kurioms taikomas Prancūzijos bendrovių pelno mokestis;

                                             k)

                                             bendrovės įsteigtos arba veikiančios pagal Airijos įstatymus, įstaigos, įregistruotos pagal „Industrial and Provident Societies Acts“, arba „Building societies“, įregistruotos pagal „Building Societies Acts“ bei patikos bankai, kaip jie apibrėžti 1989 m. Patikos bankų įstatyme;

                                             l)

                                             bendrovės pagal Italijos įstatymus, žinomos kaip „società per azioni“, „società in accomandita per azioni“, „società a responsibilità limitata“, „società cooperative“, „società di mutua assicurazione“, ir viešosios bei privačios įmonės, kurių visa veikla arba iš esmės yra komercinio pobūdžio;

                                             m)

                                             pagal Kipro įstatymus: „εταιρείες“, kaip apibrėžta pelno mokesčio įstatymuose;

                                             n)

                                             bendrovės pagal Latvijos įstatymus žinomos kaip „akciju sabiedrība“, „sabiedrība ar ierobežotu atbildību“;

                                             o)

                                             bendrovės įsteigtos pagal Lietuvos įstatymus;

                                             p)

                                             bendrovės pagal Liuksemburgo įstatymus žinomos kaip „société anonyme“, „société en commandite par actions“, „société à responsabilité limitée“, „société coopérative“, „société coopérative organisée comme une société anonyme“, „association d'assurances mutuelles“, „association d'épargne-pension“, „entreprise de nature commerciale, industrielle ou minière de l'Etat, des communes, des syndicats de communes, des établissements publics et des autres personnes morales de droit public“, ir kitos bendrovės, įsteigtos pagal Liuksemburgo įstatymus, kurioms taikomas Liuksemburgo bendrovių pelno mokestis;

                                             q)

                                             bendrovės pagal Vengrijos įstatymus žinomos kaip„közkereseti társaság“, „betéti társaság“, „közös vállalat“, „korlátolt felelősségű társaság“, „részvénytársaság“, „egyesülés“, „szövetkezet“;

                                             r)

                                             bendrovės pagal Maltos įstatymus žinomos kaip„Kumpaniji ta' Responsabilita' Limitata“, „Soċjetajiet en commandite li l-kapital tagħhom maqsum f'azzjonijiet“;

                                             s)

                                             bendrovės pagal Olandijos įstatymus žinomos kaip „naamloze vennnootschap“, „besloten vennootschap met beperkte aansprakelijkheid“, „Open commanditaire vennootschap“, „Coöperatie“, „onderlinge waarborgmaatschappij“, „Fonds voor gemene rekening“, „vereniging op coöperatieve grondslag“, „vereniging welke op onderlinge grondslag als verzekeraar of kredietinstelling optreedt“, ir kitos bendrovės, įsteigtos pagal Olandijos įstatymus, kurioms taikomas Olandijos bendrovių pelno mokestis;

                                             t)

                                             bendrovės pagal Austrijos įstatymus žinomos kaip „Aktiengesellschaft“, „Gesellschaft mit beschränkter Haftung“, „Versicherungsvereine auf Gegenseitigkeit“, „Erwerbs- und Wirtschaftsgenossenschaften“, „Betriebe gewerblicher Art von Körperschaften des öffentlichen Rechts“, „Sparkassen“, ir kitos bendrovės, įsteigtos pagal Austrijos įstatymus, kurioms taikomas Austrijos bendrovių pelno mokestis;

                                             u)

                                             bendrovės pagal Lenkijos įstatymus žinomos kaip„spółka akcyjna“, „spółka z ograniczoną odpowiedzialnością“;

                                             v)

                                             komercinės įmonės arba komercinės formos įmonės, reglamentuojamos civilinės teisės, taip pat kooperatyvai ir valstybės įstaigos, įsteigtos pagal Portugalijos įstatymus;

                                             w)

                                             bendrovės pagal Rumunijos įstatymus žinomos kaip„societăţi pe acţiuni“, „societăţi în comandită pe acţiuni“, „societăţi cu răspundere limitată“;

                                             x)

                                             bendrovės pagal Slovėnijos įstatymus žinomos kaip„delniška družba“, „komanditna družba“, „družba z omejeno odgovornostjo“;

                                             y)

                                             bendrovės pagal Slovakijos įstatymus žinomos kaip„akciová spoločnosť“, „spoločnosť s ručením obmedzeným“, „komanditná spoločnosť“;

                                             z)

                                             bendrovės pagal Suomijos įstatymus žinomos kaip „osakeyhtiö“/„aktiebolag“, „osuuskunta“/„andelslag“,„säästöpankki“/„sparbank“ ir „vakuutusyhtiö“/„försäkringsbolag“;

                                             aa)

                                             bendrovės pagal Švedijos įstatymus žinomos kaip „aktiebolag“, „försäkringsaktiebolag“, „ekonomiska föreningar“, „sparbanker“, „ömsesidiga försäkringsbolag“;

                                             ab)

                                             bendrovės, įsteigtos pagal Jungtinės Karalystės įstatymus.“.

                  8.

                  32003 L 0048: 2003 m. birželio 3 d. Tarybos direktyva 2003/48/EB dėl palūkanų, gautų iš taupymo pajamų, apmokestinimo (OL L 157, 2003 6 26, p. 38), su pakeitimais, padarytais:

                              —

                              32004 L 0066: 2004 m. balandžio 26 d. Tarybos direktyva 2004/66/EB (OL L 168, 2004 5 1, p. 35),

                              —

                              32004 D 0587: 2004 m. liepos 19 d. Tarybos sprendimu 2004/587/EB (OL L 257, 2004 8 4, p. 7).

                        Priede tarp įrašų, skirtų Belgijai ir Ispanijai, įterpiama:

                              „Bulgarija

                              Общините (savivaldybės)
                              Социалноосигурителни фондове (socialinio draudimo fondai)“

                        o tarp įrašų, skirtų Portugalijai ir Slovakijai:

                              „Rumunija

                              autorităţile administraţiei publice locale (vietos viešosios valdžios administracijos institucijos)“.

                  9.

                  32003 L 0049: 2003 m. birželio 3 d. Tarybos direktyva 2003/49/EB dėl bendros apmokestinimo sistemos, taikomos palūkanų ir autorinių atlyginimų mokėjimams tarp skirtingų valstybių narių asocijuotų bendrovių (OL L 157, 2003 6 26, p. 49), su paskutiniais pakeitimais, padarytais:

                              —

                              32004 L 0066: 2004 m. balandžio 26 d. Tarybos direktyva 2004/66/EB (OL L 168, 2004 5 1, p. 35),

                              —

                              32004 L 0076: 2004 m. balandžio 29 d. Tarybos direktyva 2004/76/EB (OL L 157, 2004 4 30, p. 106).

                              a)

                              3 straipsnio a punkto iii papunktis papildomas taip:

                                          „—

                                          „корпоративен данък“ Bulgarijoje,

                                          —

                                          „impozit pe profit, impozitul pe veniturile obţinute din România de nerezidenţi“ Rumunijoje,“.

                              b)

                              priedas papildomas taip:

                                          „aa)

                                          bendrovės, pagal Bulgarijos įstatymus žinomos kaip „събирателното дружество“, „командитното дружество“, „дружеството с ограничена отговорност“, „акционерното дружество“, „командитното дружество с акции“, „кооперации“, „кооперативни съюзи“, „държавни предприятия“, įsteigtos pagal Bulgarijos įstatymus ir vykdančios komercinę veiklą;

                                          ab)

                                          bendrovės, pagal Rumunijos įstatymus žinomos kaip„societăţi pe acţiuni“, „societăţi în comandită pe acţiuni“, „societăţi cu răspundere limitată“.“


title: 2001 m. balandžio 4 d. Europos Parlamento ir tarybos Direktyva 2001/24/EB dėl kredito įstaigų reorganizavimo ir likvidavimo

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

32001L0024

Oficialusis leidinys L 125 , 05/05/2001 p. 0015 - 0023

		Europos Parlamento ir tarybos Direktyva 2001/24/EB2001 m. balandžio 4 d.dėl kredito įstaigų reorganizavimo ir likvidavimoEUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdami į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 47 straipsnio 2 dalį,atsižvelgdami į Komisijos pasiūlymą [1],atsižvelgdami į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [2],atsižvelgdami į Europos pinigų instituto nuomonę [3],veikdami Sutarties 251 straipsnyje nustatyta tvarka [4],kadangi:(1) Atsižvelgiant į Sutartyje numatytus tikslus, reikėtų skatinti suderintą kredito įstaigų veiklos plėtrą visoje Bendrijoje, pašalinant bet kokias kliūtis įsisteigimo laisvei ir laisvei teikti paslaugas Bendrijoje.(2) Šalinant minėtas kliūtis, reikėtų atsižvelgti į padėtį, kuri gali susidaryti tuo atveju, kai kredito įstaiga susiduria su problemomis, ypač tuomet, kai ji turi savo filialų kitose valstybėse narėse.(3) Ši direktyva — tai dalis Bendrijos teisės aktų sistemos, nustatytos 2000 m. kovo 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva dėl kredito įstaigų veiklos pradėjimo ir vykdymo [5]. Pagal minėtą direktyvą veikianti kredito įstaiga ir visi veikiantys jos filialai kartu sudaro vieną subjektą, kurį prižiūri valstybės, išdavusios visoje Bendrijoje galiojantį leidimą, kompetentingos institucijos.(4) Minėtą ryšį tarp kredito įstaigos ir jos filialų panaikinti tuo atveju, kai būtina taikyti reorganizavimo priemones arba pradėti likvidavimo procedūrą, būtų ypač nepageidautina.(5) 1994 m. gegužės 30 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 94/19/EB dėl indėlių garantijų sistemų [6], nustačiusi kredito įstaigų privalomo dalyvavimo savo buveinės valstybės narės garantijų sistemoje principą, padidina reorganizavimo priemonių ir likvidavimo procedūros abipusio pripažinimo būtinumą.(6) Buveinės valstybės narės administracinės ar teisminės institucijos turi turėti išimtinį įgaliojimą priimti sprendimus dėl reorganizavimo priemonių, numatytų toje valstybėje narėje galiojančiuose teisės aktuose ir praktikoje, bei tokias priemones įgyvendinti. Kadangi valstybių narių teisės aktus ir praktiką suderinti sudėtinga, būtina, kad valstybės narės abipusiai pripažintų priemones, kurias kiekviena jų taiko kredito įstaigų, turinčių jų išduotus leidimus, gyvybingumui atkurti.(7) Būtina užtikrinti, kad visose valstybėse narėse galiotų buveinės valstybės narės administracinių arba teisminių institucijų priimtos reorganizavimo priemonės ir priemonės, kurias tokioms reorganizavimo priemonėms administruoti priima minėtų institucijų paskirti asmenys ar įstaigos, įskaitant priemones, susijusias su galimybe sustabdyti mokėjimus, priverstinio vykdymo priemones arba sumažinti reikalavimus, ir bet kokią kitą priemonę, galinčią daryti poveikį trečiųjų šalių teisėms.(8) Tam, kad tam tikros priemonės, ypač darančios poveikį kredito įstaigų vidaus struktūros funkcionavimui arba vadovų ar akcininkų teisėms, galiotų valstybėse narėse, nebūtina jų numatyti šioje direktyvoje, jeigu pagal tarptautinės privatinės teisės normas taikoma buveinės valstybės narės teisė.(9) Tam tikrų priemonių, ypač susijusių su nuolatiniu leidime nustatytų sąlygų vykdymu, abipusis pripažinimas jau numatytas Direktyvoje 2000/12/EB, jeigu minėtos priemonės nedaro poveikio trečiųjų šalių teisėms, kurias jos turėjo prieš priimant šias priemones.(10) Pagal šią direktyvą kredito įstaigų vidaus struktūrų veikloje dalyvaujantys asmenys ir tokių įstaigų vadovai bei akcininkai, laikomi einančiais tokias pareigas, nelaikomi trečiosiomis šalimis.(11) Trečiąsias šalis būtina informuoti apie valstybėse narėse, kuriose veikia filialai, įgyvendinamas reorganizavimo priemones, jeigu šios priemonės gali trukdyti įgyvendinti tam tikras jų teises.(12) Vienodo požiūrio į kreditorius principas, susijęs su jų galimybėmis iškelti bylą, reikalauja, kad buveinės valstybės narės administracinės arba teisminės institucijos priimtų tokias priemones, kurių reikia, kad kreditoriai priimančiojoje valstybėje narėje galėtų įgyvendinti savo teises iškelti bylą per nustatytą terminą.(13) Būtina koordinuoti administracinių arba teisminių institucijų vaidmenį, taikant reorganizavimo priemones ir likvidavimo procedūrą kredito įstaigų filialams, kurių pagrindinės buveinės yra ne Bendrijoje, ir kurie veikia skirtingose valstybėse narėse.(14) Netaikant reorganizavimo priemonių arba tokioms priemonėms nepasiteisinus, sunkioje finansinėje padėtyje atsidūrusias kredito įstaigas būtina likviduoti. Tokiais atvejais reikėtų numatyti likvidavimo procedūrą ir jų poveikio Bendrijai abipusį pripažinimą.(15) Siekiant tinkamai atlikti likvidavimo procedūras, likvidavimo procedūros metu buveinės valstybės narės kompetentingos institucijos gali ir toliau vykdyti svarbius įgaliojimus, joms suteiktus prieš pradedant likvidavimo procedūras.(16) Pagal vienodo požiūrio į kreditorius principą kredito įstaiga likviduojama laikantis vienybės ir universalumo principų, pagal kuriuos buveinės valstybės narės administracinės arba teisminės institucijos turi turėti išimtinę jurisdikciją, o jų sprendimai turi būti pripažįstami ir, netaikant jokių formalumų, visose kitose valstybėse narėse turi turėti juridines pasekmes, nustatytas buveinės valstybės narės teisėje, išskyrus tuos atvejus, kai šioje direktyvoje numatyta kitaip.(17) Reorganizavimo priemonių ir likvidavimo procedūrų poveikio tam tikroms sutartims ir teisėms išimtys turi tik pirmiau nurodytą poveikį ir netaikomos kitiems su reorganizavimo priemonėmis ir likvidavimo procedūromis susijusiems klausimams, tokiems kaip reikalavimų dėl pirmiau minėtų sutarčių ir teisių pateikimas, jų patikra, pripažinimas ir eiliškumo nustatymas, bei buveinės valstybės narės teise reglamentuojamos turto realizavimo lėšų paskirstymo taisyklės.(18) Savanoriškai gali būti likviduojama tik moki kredito įstaiga. Vis dėlto, buveinės valstybės narės administracinės arba teisminės įstaigos, jei taikoma, sprendimą dėl reorganizavimo priemonės arba likvidavimo procedūrų gali priimti net prasidėjus savanoriškam likvidavimui.(19) Viena iš būtinų kredito įstaigos likvidavimo pasekmių yra leidimo verstis bankine veikla panaikinimas. Tačiau, panaikinus leidimą, įstaigai leidžiama tęsti tam tikrą veiklą, jei tai būtina ar tikslinga likvidavimo tikslais. Minėta veikla gali būti tęsiama buveinės valstybės narės kompetentingoms institucijoms pritarus ir joms prižiūrint.(20) Individualiai informuoti žinomus kreditorius yra taip pat svarbu, kaip skelbti informaciją, kad prireikus kreditoriai galėtų laiku pateikti savo reikalavimus arba su jais susijusias pastabas. Kreditoriai, kurių nuolatinė buvimo vieta yra ne buveinės valstybėje narėje, o kitoje valstybėje narėje, turėtų būti informuojami vienodai, atsižvelgiant į jų gyvenamąją vietą arba reikalavimų pobūdį. Kreditorius būtina atitinkamu būdu reguliariai informuoti per visą likvidavimo procedūrų laikotarpį.(21) Kai šios direktyvos nuostatos taikomos kredito įstaigos, kurios pagrindinė buveinė yra trečiojoje šalyje, Bendrijoje veikiančių filialų reorganizavimo priemonėms ir likvidavimo procedūroms, sąvokos "buveinės valstybė narė", "kompetentingos institucijos" ir "administracinės arba teisminės institucijos" reiškia tą valstybę narę ir institucijas tos valstybės narės, kurioje yra filialas.(22) Jeigu kredito įstaiga, kurios pagrindinė buveinė yra ne Bendrijoje, turi filialus keliose valstybėse narėse, kiekvienam iš šių filialų ši direktyva turėtų būti taikoma atskirai. Tokiu atveju administracinės arba teisminės institucijos ir kompetentingos institucijos, bei administratoriai ir likvidatoriai turėtų stengtis koordinuoti savo veiklą.(23) Neatsižvelgiant į tai, kad būtina laikytis principo, pagal kurį buveinės valstybės narės teisė reglamentuoja visus procesinius ir esminius reorganizavimo priemonių arba likvidavimo procedūrų padarinius, taip pat svarbu nepamiršti, kad minėti padariniai gali prieštarauti taisyklėms, paprastai taikomoms atitinkamos kredito įstaigos ir kitose valstybėse narėse veikiančių jos filialų ūkinei bei finansinei veiklai. Kai kuriais atvejais nuoroda į kitos valstybės narės teisę reikalauja būtinai taikyti buveinės valstybės narės teisę.(24) Ši sąlyga ypač svarbi, siekiant apsaugoti darbuotojus, sudariusius darbo sutartį su kredito įstaiga, užtikrinti sandorių dėl tam tikros rūšies nuosavybės apsaugą ir saugoti pagal valstybės narės teisę veikiančių reguliuojamų rinkų, kuriose prekiaujama finansinėmis priemonėmis, vientisumą.(25) Mokėjimų ir atsiskaitymų sistemoje atliktiems sandoriams yra taikoma 1998 m. gegužės 19 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva dėl atsiskaitymų baigtinumo mokėjimų ir vertybinių popierių atsiskaitymų sistemose [7].(26) Šia direktyva nepažeidžiamos Direktyvos 98/26/EB nuostatos, pagal kurias nemokumo bylos negali turėti jokio poveikio į sistemą teisėtai įvestų užsakymų vykdymui arba sistemai pateiktam užstatui.(27) Kai kurioms reorganizavimo priemonėms arba likvidavimo procedūroms paskiriamas administratorius. Administratoriaus paskyrimo ir jo įgaliojimų pripažinimas visose kitose valstybėse narėse yra svarbus vykdant buveinės valstybėje narėje priimtus sprendimus. Vis dėlto, reikėtų nustatyti administratoriaus įgaliojimų ne buveinės valstybės narėje ribas.(28) Kreditoriai, kurie yra sudarę sutartis su kredito įstaiga prieš priimant reorganizavimo priemonę arba pradedant likvidavimo procedūras, turėtų būti apsaugoti nuo buveinės valstybės narės teisėje įtvirtintų nuostatų, susijusių su užginčijimu, panaikinimu arba nevykdymu, jeigu sandorio naudos gavėjas pateikia įrodymą, kad nurodytam sandoriui taikomoje teisėje nenumatyta jokių priemonių atitinkamam teisiniam veiksmui nagrinėjamoje byloje užginčyti.(29) Trečiųjų šalių pirkėjų pasitikėjimą tam tikru registruose ir apskaitoje užregistruotu turtu bei nekilnojamojo turto pirkėjų pasitikėjimą svarbu išsaugoti ir po to, kai pradedamos likvidavimo procedūros arba priimama reorganizavimo priemonė. Vienintelis būdas minėtam pasitikėjimui išsaugoti yra numatyti, kad pirkimą turi reglamentuoti vietos, kurioje yra nekilnojamasis turtas, arba valstybės, įgaliotos tvarkyti registrą ar apskaitą, teisė.(30) Reorganizavimo priemonių arba likvidavimo procedūrų poveikį nagrinėjamam ieškiniui reglamentuoja valstybės narės, kurioje ieškinys nagrinėjamas, teisė, netaikant lex concursus nuostatos. Minėtų priemonių ir procedūrų poveikį atskiriems vykdymo veiksmams, kylantiems iš tokių ieškinių, reglamentuoja buveinės valstybės narės teisės aktai pagal šioje direktyvoje nustatytą bendrąją taisyklę.(31) Reikėtų numatyti, kad buveinės valstybės narės administracinės ar teisminės institucijos priimančiosios valstybės narės kompetentingoms institucijoms skubos tvarka turėtų pranešti apie priimtą reorganizavimo priemonę arba pradėtas likvidavimo procedūras, jei įmanoma, prieš tokios priemonės priėmimą ar procedūrų pradžią, o jei ne — iš karto po to.(32) Direktyvos 2000/12/EB 30 straipsnyje apibrėžta profesinė paslaptis yra pagrindinis visoms informavimo arba konsultavimo procedūroms taikomas reikalavimas. Dėl to profesinę paslaptį saugoti turėtų visos tokiose procedūrose dalyvaujančios administracinės institucijos, o teisminėms institucijoms šiuo atveju ir toliau taikomos su jomis susijusios nacionalinės nuostatos,PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:I ANTRAŠTINĖ DALISTAIKYMO SRITIS IR SĄVOKŲ APIBRĖŽIMAI1 straipsnisTaikymo sritis1. Ši direktyva taikoma kredito įstaigoms ir jų filialams, įsteigtiems valstybėse narėse kitose nei valstybės narės, kuriose yra jų pagrindinės buveinės, tokia prasme, kaip vartojama Direktyvos 2000/12/EB 1 straipsnio 1 ir 3 punktuose, atsižvelgiant į tos direktyvos 2 straipsnio 3 dalyje nustatytas sąlygas ir išimtis.2. Šios direktyvos nuostatos dėl kredito įstaigos, kurios pagrindinė buveinė yra ne Bendrijoje, filialų taikomos tik tada, kai minėtos įstaigos filialai veikia ne mažiau kaip dviejose Bendrijos valstybėse narėse.2 straipsnisSąvokų apibrėžimaiŠioje direktyvoje:- "buveinės valstybė narė" — tai kilmės valstybė narė, kaip apibrėžta Direktyvos 2000/12/EB 1 straipsnio 6 punkte,- "priimančioji valstybė narė" — tai priimančioji valstybė narė, kaip apibrėžta Direktyvos 2000/12/EB 1 straipsnio 7 punkte,- "filialas" — tai filialas tokia prasme, kaip apibrėžta Direktyvos 2000/12/EB 1 straipsnio 3 punkte,- "kompetentingos institucijos" — tai kompetentingos institucijos, kaip apibrėžta Direktyvos 2000/12/EB 1 straipsnio 4 punkte,- "administratorius" — tai bet koks asmuo ar įstaiga, kuriuos paskiria administracinės arba teisminės institucijos, įgalioti administruoti reorganizavimo priemones,- "administracinės arba teisminės institucijos" — tai valstybių narių administracinės arba teisminės institucijos, kurioms suteikta su reorganizavimo priemonėmis arba likvidavimo procedūromis susijusi kompetencija,- "reorganizavimo priemonės" — tai priemonės, skirtos kredito įstaigos finansinei padėčiai išsaugoti arba atkurti ir galinčios daryti poveikį trečiųjų šalių pirmiau turėtoms teisėms, įskaitant priemones, susijusias su galimybe sustabdyti mokėjimus, vykdymo priemones arba reikalavimų sumažinimą,- "likvidatorius" — tai bet koks asmuo ar įstaiga, kuriuos paskiria administracinės arba teisminės institucijos, įgalioti administruoti likvidavimo procedūras,- "likvidavimo procedūros" — tai valstybės narės administracinių arba teisminių institucijų pradėtos ir prižiūrimos kolektyvinės procedūros, skirtos realizuoti turtui, prižiūrint minėtoms institucijoms, įskaitant tuos atvejus, kai tokios procedūros nutraukiamos pagal kompromisinį susitarimą su kreditoriais ar kitą panašią priemonę,- "reguliuojama rinka" — tai reguliuojama rinka, kaip apibrėžta Direktyvos 93/22/EEB 1 straipsnio 13 punkte,- "priemonės" — tai visos Direktyvos 93/22/EEB priedo B skirsnyje nurodytos priemonės.II ANTRAŠTINĖ DALISREORGANIZAVIMO PRIEMONĖSA. Kredito įstaigos, kurių pagrindinės buveinės yra Bendrijoje3 straipsnisReorganizavimo priemonių priėmimas — taikoma teisė1. Buveinės valstybės narės administracinės arba teisminės institucijos turi išimtinę teisę priimti sprendimą dėl vienos arba kelių reorganizavimo priemonių įgyvendinimo kredito įstaigoje, įskaitant jos filialus, įsteigtus kitose valstybėse narėse.2. Reorganizavimo priemonės taikomos laikantis buveinės valstybės narės įstatymų ir kitų teisės aktų, išskyrus atvejus, kai šioje direktyvoje numatyta kitaip.Jos galioja visoje Bendrijoje pagal tos valstybės narės teisės aktus, netaikant kitų formalumų, taip pat kitose valstybėse narėse esančių trečiųjų šalių atžvilgiu, net jei trečiosioms šalims taikomose priimančiosios valstybės narės taisyklėse tokių priemonių nenumatyta arba joms įgyvendinti neįvykdytos numatytos sąlygos.Reorganizavimo priemonės visoje Bendrijoje taikomos, joms įsigaliojus jas priėmusioje valstybėje narėje.4 straipsnisInformacija priimančiosios valstybės narės kompetentingoms institucijomsBuveinės valstybės narės administracinės arba teisminės institucijos priimančiosios valstybės narės kompetentingoms institucijoms skubos tvarka praneša apie savo sprendimą priimti reorganizavimo priemonę, įskaitant galimus tokios priemonės praktinius padarinius, jei įmanoma, prieš priimdamos tokią priemonę, o jei ne — iš karto po to. Informaciją perduoda buveinės valstybės narės kompetentingos institucijos.5 straipsnisInformacija buveinės valstybės narės priežiūros institucijomsJeigu priimančiosios valstybės narės administracinės arba teisminės institucijos nusprendžia, kad jų teritorijoje būtina įgyvendinti vieną reorganizavimo priemonę arba daugiau, jos atitinkamai informuoja buveinės valstybės narės kompetentingas institucijas. Informaciją perduoda priimančiosios valstybės narės kompetentingos institucijos.6 straipsnisPaskelbimas1. Jeigu reorganizavimo priemonių įgyvendinimas, dėl kurio buvo priimtas sprendimas pagal 3 straipsnio 1 ir 2 dalis, gali daryti poveikį trečiųjų šalių teisėms priimančiojoje valstybėje narėje ir jeigu buveinės valstybėje narėje gali būti apskųstas sprendimas taikyti tokią priemonę, buveinės valstybės narės administracinės arba teisminės institucijos, administratorius ar asmuo, kuriam tokie įgaliojimai suteikti buveinės valstybėje narėje, pirmiau minėto sprendimo ištrauką paskelbia Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje ir dviejuose kiekvienos priimančiosios valstybės narės nacionaliniuose laikraščiuose, kad būtų galima laiku pasinaudoti teise apskųsti sprendimą.2. Ištrauka iš šio straipsnio 1 dalyje numatyto sprendimo kaip galima anksčiau tinkamiausiu maršrutu išsiunčiama Europos Bendrijų Oficialių leidinių biurui ir dviem kiekvienos priimančiosios valstybės narės nacionaliniams laikraščiams.3. Europos Bendrijų Oficialių leidinių biuras minėtą ištrauką paskelbia ne vėliau kaip per dvylika dienų po jos išsiuntimo.4. Skelbtinoje sprendimo ištraukoje atitinkamų valstybių narių valstybine kalba arba kalbomis pirmiausia nurodoma priimto sprendimo tikslas ir teisinis pagrindas, terminai, per kuriuos jis gali būti apskųstas, aiškiai nurodant galutines terminų datas bei visus skundą nagrinėti įgaliotų institucijų arba teismų adresus.5. Reorganizavimo priemonės taikomos neatsižvelgiant į 1–3 dalyse nustatytas priemones ir galioja visiems kreditoriams, išskyrus tuos atvejus, kai buveinės valstybės narės administracinės arba teisminės institucijos ar minėtas priemones reglamentuojanti tos valstybės teisė numato kitaip.7 straipsnisPareiga informuoti žinomus kreditorius ir teisė pateikti reikalavimus1. Jeigu buveinės valstybės narės teisės aktuose numatyta pateikti reikalavimus tam, kad jie būtų pripažinti, arba privaloma tvarka pranešti kreditoriams, kurių nuolatinė arba įprastinė gyvenamoji vieta ar pagrindinė buveinė yra toje valstybėje, buveinės valstybės narės administracinės, teisminės institucijos arba administratorius, laikydamiesi 14 straipsnyje ir 17 straipsnio 1 dalyje nustatytos tvarkos, taip pat informuoja žinomus kreditorius, kurių nuolatinė arba įprastinė gyvenamoji vieta ar pagrindinė buveinė yra kitose valstybėse narėse.2. Jeigu buveinės valstybės narės teisės aktuose kreditoriams, kurių nuolatinė arba įprastinė gyvenamoji vieta ar pagrindinė buveinė yra toje valstybėje, suteikia teisę pateikti reikalavimus arba su jais susijusias pastabas, kreditoriai, kurių nuolatinė arba įprastinė gyvenamoji vieta ar pagrindinė buveinė yra kitose valstybėse narėse, turi tą teisę ir 16 straipsnyje, ir 17 straipsnio 2 dalyje nustatyta tvarka.B. Kredito įstaigos, kurių pagrindinės buveinės yra ne Bendrijoje8 straipsnisTrečiųjų šalių kredito įstaigų filialai1. Priimančiosios valstybės narės, kurioje yra įsisteigęs kredito įstaigos, turinčios pagrindinę buveinę ne Bendrijoje, filialas, administracinės arba teisminės institucijos skubos tvarka bet kokiomis turimomis priemonėmis informuoja kitų priimančiųjų valstybių narių, kuriose yra įsisteigę įstaigos filialai, įtraukti į Direktyvos 2000/12/EB 11 straipsnyje nurodytą sąrašą, kiekvienais metais skelbiamą Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje, kompetentingas institucijas apie savo sprendimą priimti reorganizavimo priemonę, įskaitant galimus praktinius tokios priemonės padarinius, jeigu įmanoma, prieš priimant tokią priemonę, o jei ne — iš karto po to. Informaciją perduoda priimančiosios valstybės narės, kurios administracinės arba teisminės institucijos nusprendžia tokią priemonę taikyti, kompetentingos institucijos.2. 1 dalyje nurodytos administracinės arba teisminės institucijos stengiasi derinti savo veiksmus.III ANTRAŠTINĖ DALISLIKVIDAVIMO PROCEDŪROSA. Kredito įstaigos, kurių pagrindinės buveinės yra Bendrijoje9 straipsnisLikvidavimo procedūros pradžia — informacija, kurią reikia perduoti kitoms kompetentingoms institucijoms1. Buveinės valstybės narės administracinės arba teisminės institucijos, atsakingos už likvidavimą, turi išimtinę teisę priimti sprendimą kredito įstaigoje, įskaitant jos filialus, įsteigtus kitose valstybėse narėse, pradėti likvidavimo procedūrą.Buveinės valstybės narės administracinės arba teisminės institucijos priimtas sprendimas pradėti likvidavimo procedūrą, netaikant kitų formalumų, pripažįstamas visų kitų valstybių narių teritorijose ir jose įsigalioja, kai tik minėtas sprendimas įsigalioja valstybėje narėje, kurioje buvo pradėta procedūra.2. Buveinės valstybės narės administracinės arba teisminės institucijos skubos tvarka bet kokiomis turimomis priemonėmis informuoja priimančiosios valstybės narės kompetentingas institucijas apie savo sprendimą pradėti likvidavimo procedūrą, įskaitant galimus praktinius tokios procedūros padarinius, jeigu įmanoma, prieš pradedant procedūrą, o jei ne — iš karto po to. Informaciją perduoda buveinės valstybės narės kompetentingos institucijos.10 straipsnisTaikoma teisė1. Kredito įstaiga likviduojama pagal jos buveinės valstybės narės įstatymus ir kitus teisės aktus, išskyrus tuos atvejus, kai šioje direktyvoje numatyta kitaip.2. Buveinės valstybės narės teisėje pirmiausiai nustatoma:a) prekės, kurias, pradėjus likvidavimo procedūrą, administruoja ir tvarko kredito įstaiga;b) atitinkami kredito įstaigos ir likvidatoriaus įgaliojimai;c) galimos įskaitymo taikymo sąlygos;d) likvidavimo procedūros padariniai galiojančioms sutartims, kuriose viena iš šalių yra kredito įstaiga;e) likvidavimo procedūros poveikis individualių kreditorių vykdomoms procedūroms, išskyrus 32 straipsnyje numatytus nebaigtus nagrinėti ieškinius;f) reikalavimai, kurie turi būti pateikti kredito įstaigai, ir reikalavimų, kylančių po to, kai buvo pradėta likvidavimo procedūra, nagrinėjimas;g) reikalavimų pateikimą, tikrinimą ir priėmimą reglamentuojančios taisyklės;h) taisyklės, reglamentuojančios turto realizavimo pajamų paskirstymą, reikalavimų eiliškumo nustatymą ir kreditorių, kurių reikalavimai, pradėjus nemokumo procedūrą, buvo iš dalies patenkinti dėl jų turimos teisės in re arba įskaitymo būdu;i) nemokumo procedūros užbaigimo sąlygos ir padariniai, ypač kai procedūra užbaigiama sudarius kompromisinį susitarimą su kreditoriais;j) kreditorių teisės užbaigus likvidavimo procedūrą;k) kas turi padengti likvidavimo procedūros sąnaudas ir išlaidas;l) taisyklės, susijusios su visiems kreditoriams žalingų teisės aktų užginčijimu, panaikinimu arba nevykdymu.11 straipsnisKonsultavimasis su kompetentingomis institucijomis prieš savanorišką likvidavimą1. Prieš priimdami bet kokį sprendimą dėl savanoriško likvidavimo, kredito įstaigos valdymo organai tinkamiausia forma konsultuojasi su buveinės valstybės narės kompetentingomis institucijomis.2. Savanoriškas kredito įstaigos likvidavimas netrukdo taikyti reorganizavimo priemonę ar pradėti likvidavimo procedūrą.12 straipsnisKredito įstaigos leidimo panaikinimas1. Jeigu sprendimas pradėti kredito įstaigos likvidavimo procedūrą priimamas netaikant reorganizavimo priemonių arba joms nepasiteisinus, įstaigos leidimas panaikinamas pirmiausia Direktyvos 2000/12/EB 22 straipsnio 9 dalyje nustatyta tvarka.2. 1 dalyje numatytas leidimo panaikinimas netrukdo asmeniui arba asmenims, kuriems suteikti likvidavimo įgaliojimai, tam tikrose kredito įstaigose vykdyti veiklą, jei to reikia ar tai tikslinga likvidavimo tikslais.Buveinės valstybė narė gali numatyti, kad tokia veikla turi būti vykdoma pritariant ir prižiūrint jos kompetentingoms institucijoms.13 straipsnisPaskelbimasLikvidatoriai arba bet kokia administracinė ar teisminė institucija praneša apie sprendimą pradėti likvidavimo procedūrą, paskelbdama jo ištrauką Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje ir ne mažiau kaip dviejuose nacionaliniuose kiekvienos priimančiosios valstybės narės laikraščiuose.14 straipsnisŽinomų kreditorių informavimas1. Pradėjus likvidavimo procedūrą, buveinės valstybės narės administracinė arba teisminė institucija ar likvidatorius nedelsdami individualiai informuoja žinomus kreditorius, kurių nuolatinė ar įprastinė gyvenamoji vieta arba pagrindinė buveinė yra kitose valstybėse narėse, išskyrus tuos atvejus, kai buveinės valstybės narės teisės aktuose nereikalaujama pateikti reikalavimo, kad jis būtų pripažintas.2. Minėtoje informacijoje, pateikiamoje išsiunčiant pranešimą, konkrečiai nurodomi terminai, už jų nesilaikymą taikomos baudos, reikalavimus arba su jais susijusias pastabas priimti įgaliota įstaiga arba institucija ir kitos nustatytos priemonės. Pranešime taip pat nurodoma, ar kreditoriai, turintys pirmumo teisę arba kurių reikalavimai yra apsaugoti in re, turi pateikti savo reikalavimus.15 straipsnisĮsipareigojimų įvykdymasĮsipareigojimas, kurį įvykdo asmuo kredito įstaigai, kuri nėra juridinis asmuo, kai jos likvidavimo procedūra yra pradėta kitoje valstybėje narėje ir kai minėtas įsipareigojimas turi būti įvykdytas tos procedūros likvidatoriaus naudai, laikomas įvykdytu, jeigu pirmiau nurodytas asmuo nežinojo apie tai, kad yra pradėta minėta procedūra. Kai minėtas įsipareigojimas įvykdomas prieš paskelbiant 13 straipsnyje nurodytą sprendimą, jeigu nėra priešingų įrodymų, laikoma, kad įsipareigojimą įvykdęs asmuo nežinojo, kad yra pradėta likvidavimo procedūra; kai minėtas įsipareigojimas įvykdomas po 13 straipsnyje nurodyto sprendimo paskelbimo, jeigu nėra priešingų įrodymų, laikoma, kad įsipareigojimą įvykdęs asmuo žinojo apie tai, kad pradėta likvidavimo procedūra.16 straipsnisTeisė pateikti reikalavimus1. Kiekvienas kreditorius, kurio nuolatinė arba įprastinė gyvenamoji vieta ar pagrindinė buveinė yra kitoje valstybėje narėje, o ne buveinės valstybėje narėje, įskaitant valstybių narių valstybinės valdžios institucijas, turi teisę pateikti reikalavimus arba su jais susijusias rašytines pastabas.2. Visiems kreditoriams, kurių nuolatinė arba įprastinė gyvenamoji vieta ar pagrindinė buveinė yra kitose valstybėse narėse, o ne buveinės valstybėje narėje, taikomos vienodos sąlygos ir tokia pat jų reikalavimų eiliškumo tvarka, kaip lygiaverčiams kreditorių, kurių nuolatinė arba įprastinė gyvenamoji vieta ar pagrindinė buveinė yra buveinės valstybėje narėje, reikalavimams.3. Išskyrus atvejus, kai buveinės valstybės narės teisėje yra numatyta pateikti su reikalavimais susijusias pastabas, kreditorius atsiunčia patvirtinamųjų dokumentų, jeigu tokie dokumentai yra, kopijas, nurodydamas reikalavimo pobūdį, jo atsiradimo datą, sumą ir ar jis tvirtina turįs pirmumo teisę, prievolės įvykdymą užtikrinančią priemonę in re arba nuosavybės teisės išlaikymo teisę reikalavimo atžvilgiu, taip pat turtą, kuriuo kreditoriui užtikrinamas prievolės įvykdymas.17 straipsnisKalbos1. Informacija, nurodyta 13 ir 14 straipsniuose, pateikiama buveinės valstybės narės valstybine kalba arba viena iš jos valstybinių kalbų. Šiam tikslui reikia naudoti formą su antrašte visomis oficialiomis Europos Sąjungos kalbomis "Siūlymas pateikti reikalavimą. Reikalavimo pateikimo terminai" arba, kai buveinės valstybės narės teisėje yra numatyta pateikti su reikalavimais susijusias pastabas, antraštė — "Siūlymas pateikti pastabas, susijusias su reikalavimu. Pastabų pateikimo terminai".2. Kiekvienas kreditorius, kurio nuolatinė arba įprastinė gyvenamoji vieta ar pagrindinė buveinė yra kitoje valstybėje narėje, o ne buveinės valstybėje narėje, gali pateikti savo reikalavimą arba su juo susijusias pastabas tos valstybės narės valstybine kalba arba viena iš jos valstybinių kalbų. Tačiau tokiu atveju minėto kreditoriaus pateikiamoje reikalavimo arba su juo susijusių pastabų formoje turi būti antraštė buveinės valstybės narės valstybine kalba arba viena iš jos valstybinių kalbų "Reikalavimo pateikimas" arba "Pastabų, susijusių su reikalavimais, pateikimas". Be to, gali būti reikalaujama, kad kreditorius pateiktų savo reikalavimo arba su juo susijusių pastabų vertimą į minėtą kalbą.18 straipsnisReguliarus kreditorių informavimasLikvidatoriai reguliariai ir tinkamu būdu informuoja kreditorius, ypač apie likvidavimo eigą.B. Kredito įstaigos, kurių pagrindinės buveinės yra ne Bendrijoje19 straipsnisTrečiųjų šalių kredito įstaigų filialai1. Kredito įstaigos, kurios pagrindinė buveinė yra ne Bendrijoje, filialo priimančiosios valstybės narės administracinės arba teisminės institucijos skubos tvarka bet kokiomis turimomis priemonėmis informuoja kompetentingas institucijas kitose priimančiosiose valstybėse narėse, kuriose yra minėtos kredito įstaigos filialai, įrašyti į Direktyvos 2000/12/EB 11 straipsnyje nurodytą sąrašą, kiekvienais metais skelbiamą Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje, apie savo sprendimą pradėti likvidavimo procedūrą, įskaitant galimus praktinius jos padarinius, jeigu įmanoma, prieš pradedant procedūrą, o jei ne — iš karto po to. Informaciją siunčia pirmiau išvardytų priimančiųjų valstybių kompetentingos institucijos.2. Administracinės arba teisminės institucijos, kurios priima sprendimą likviduoti kredito įstaigos, kurios pagrindinė buveinė yra ne Bendrijoje, filialą, priimančiosios valstybės narės kompetentingas institucijas informuoja apie tai, kad buvo pradėta likvidavimo procedūra ir panaikintas leidimas.Informaciją teikia priimančiosios valstybės narės, nusprendusios pradėti likvidavimo procedūrą, kompetentingos institucijos.3. 1 dalyje nurodytos administracinės arba teisminės institucijos stengiasi derinti savo veiksmus.Visi likvidatoriai taip pat stengiasi derinti savo veiksmus.IV ANTRAŠTINĖ DALISREORGANIZAVIMO PRIEMONĖMS IR LIKVIDAVIMO PROCEDŪRAI BENDRAI TAIKOMOS NUOSTATOS20 straipsnisPoveikis tam tikroms sutartims ir teisėmsReorganizavimo priemonės arba pradėtos likvidavimo procedūros poveikį reglamentuoja:a) darbo sutartims ir darbo santykiams — tik valstybės narės teisė, taikoma darbo sutarčiai;b) sutarčiai, suteikiančiai teisę naudoti ar įsigyti nekilnojamąjį turtą — tik valstybės narės, kurios teritorijoje yra nekilnojamasis turtas, teisė. Toje teisėje yra apibrėžiamas kilnojamasis arba nekilnojamasis turtas;c) teisėms į nekilnojamąjį turtą, laivą arba orlaivį, kurios turi būti registruojamos valstybiniame registre — tik jį tvarkančios valstybės narės teisė.21 straipsnisTrečiųjų šalių teisės in re1. Reorganizavimo priemonių priėmimas arba likvidavimo procedūros pradėjimas nedaro poveikio kreditorių arba trečiųjų šalių teisėms in re į kredito įstaigai priklausantį ir minėtų priemonių priėmimo arba procedūros priėmimo metu kitos valstybės narės teritorijoje esantį konkretų ir neapibrėžtą (kuris laikas nuo laiko gali keistis) materialų, nematerialų, kilnojamąjį ar nekilnojamąjį turtą.2. 1 dalyje nurodytos teisės — tai visų pirma:a) teisė disponuoti turtu ar organizuoti disponavimą juo ir naudotis lėšomis arba pajamomis iš tokio turto, ypač turto suvaržymo arba hipotekos atvejais;b) išimtinė teisė į reikalavimo patenkinimą, ypač teisė, garantuota turto suvaržymu arba reikalavimo perleidimu;c) teisė reikalauti, kad asmuo, kuris turtą valdo arba juo naudojasi be šalies, turinčios į jį tokią teisę, pritarimo, turtą grąžintų ir (arba) už jį atlygintų;d) teisė in re gauti naudą iš naudojamo turto.3. Valstybiniame registre užregistruota ir trečiosioms šalims taikoma teisė, pagal kurią galima įgyti teisę in re tokia prasme kaip vartojama 1 dalyje, laikoma teise in re.4. 1 dalis netrukdo pareikšti ieškinį dėl 10 straipsnio 2 dalies l punkte nustatyto užginčijimo, panaikinimo arba nevykdymo.22 straipsnisNuosavybės teisės išsaugojimas1. Reorganizavimo priemonių priėmimas arba likvidavimo procedūros pradžia turtą perkančiai kredito įstaigai nedaro poveikio pardavėjo teisėms, grindžiamoms nuosavybės teisės išsaugojimu, kai tokios priemonės priėmimo metu arba pradedant procedūrą turtas yra kitos valstybės narės teritorijoje, o ne toje valstybėje, kurioje buvo priimtos pirmiau nurodytos priemonės arba pradėta procedūra.2. Reorganizavimo priemonių priėmimas arba likvidavimo procedūros pradžia turtą parduodančiai kredito įstaigai, nelaikomi pagrindu atšaukti arba nutraukti pardavimą po to, kai turtas yra pristatytas, ir netrukdo pirkėjui įgyti į jį teisę, kai tokios priemonės priėmimo metu arba pradedant procedūrą turtas yra kitos valstybės narės, o ne valstybėje, kurioje buvo priimtos pirmiau nurodytos priemonės arba pradėta procedūra, teritorijoje.3. 1 ir 2 dalys netrukdo pareikšti ieškinį dėl 10 straipsnio 2 dalies l punkte nustatyto užginčijimo, panaikinimo arba nevykdymo.23 straipsnisĮskaitymas1. Reorganizavimo priemonių priėmimas arba likvidavimo procedūros pradžia nedaro poveikio kreditorių teisei reikalauti, kad jų reikalavimai būtų įskaityti kredito įstaigos reikalavimų atžvilgiu, jeigu toks įskaitymas yra numatytas kredito įstaigos reikalavimui taikomoje teisėje.2. 1 dalis netrukdo pareikšti ieškinio dėl 10 straipsnio 2 dalies l punkte nurodyto užginčijimo, panaikinimo arba nevykdymo.24 straipsnisLex rei sitaeNuosavybės teisių į priemones arba kitų teisių į priemones, kurias, prieš įgyjant ar perleidžiant būtina užregistruoti valstybei narei priklausančiame arba joje esančiame registre, sąskaitoje arba centralizuotoje indėlių sistemoje, įgyvendinimą reglamentuoja valstybės narės, kuriai priklauso arba kurioje yra registras, sąskaita arba centralizuota indėlių sistema, teisė.25 straipsnisTarpusavio užskaitos susitarimaiTarpusavio užskaitos susitarimams taikoma tik tokius susitarimus reglamentuojančioje sutartyje nurodyta taikoma teisė.26 straipsnisAtpirkimo sandoriaiNepažeidžiant 24 straipsnio, atpirkimo sandoriams taikoma tik tokius sandorius reglamentuojančioje sutartyje nurodyta taikoma teisė.27 straipsnisReguliuojamos rinkosNepažeidžiant 24 straipsnio, reguliuojamiems rinkos sandoriams taikoma tik tokius sandorius reglamentuojančioje sutartyje nurodyta taikoma teisė.28 straipsnisLikvidatoriaus paskyrimo įrodymas1. Administratoriaus arba likvidatoriaus paskyrimas paliudijamas patvirtinta originalaus jo paskyrimo sprendimo kopija arba kitu buveinės valstybės narės administracinės arba teisminės institucijos išduotu pažymėjimu.Gali būti reikalaujama pateikti vertimą į valstybės narės, kurios teritorijoje administratorius ar likvidatorius ketina vykdyti savo veiklą, valstybinę kalbą arba vieną iš jos valstybinių kalbų. Tokio vertimo nereikia legalizuoti ar taikyti kitą panašų formalumą.2. Administratoriai ir likvidatoriai turi teisę visų valstybių narių teritorijoje vykdyti visus įgaliojimus, kurie jiems suteikiami buveinės valstybėje narėje. Jie taip pat gali paskirti asmenis, kurie jiems padėtų arba prireikus atstovautų vykdant reorganizavimo priemonę arba likvidavimo procedūrą, ypač priimančiosiose valstybėse narėse, ir pirmiausia tam, kad padėtų išspręsti kreditorių problemas priimančiojoje valstybėje narėje.3. Vykdydamas savo įgaliojimus, ypač susijusius su turto realizavimo ir darbuotojų informavimo tvarka, administratorius arba likvidatorius laikosi valstybių narių, kuriose jis ketina veikti, teisės aktų. Tokie įgaliojimai neapima jėgos naudojimo arba teisės daryti įtaką teismo bylų arba ginčų nagrinėjimui.29 straipsnisRegistracija valstybiniame registre1. Buveinės valstybės narės administratorius, likvidatorius ar kita administracinė ar teisminė institucija gali reikalauti, kad reorganizavimo priemonė arba sprendimas pradėti likvidavimo procedūrą, būtų registruojami žemės registre, prekybos registre ir kituose valstybių narių tvarkomuose valstybiniuose registruose.Tačiau valstybė narė gali reikalauti privalomos registracijos. Tokiu atveju pirmiau pateiktoje pastraipoje nurodytas asmuo arba institucija imasi visų tokią registraciją užtikrinančių priemonių.2. Registracijos sąnaudos laikomos teismo bylų sąnaudomis ir išlaidomis.30 straipsnisŽalingi veiksmai1. 10 straipsnis netaikomas taisyklėms, susijusioms su visiems kreditoriams žalingu teisės aktų užginčijimu, panaikinimu ar nevykdymu, jeigu naudos iš šių veiksmų gavėjas pateikia įrodymą, kad:- visiems kreditoriams žalingą teisinį veiksmą reglamentuoja kitos valstybės narės, o ne buveinės valstybės narės, teisė, ir- toje teisėje nenumatyta jokių priemonių, kuriomis būtų galima užginčyti minėtą veiksmą.2. Jeigu reorganizavimo priemonėje, dėl kurios priima sprendimą teisminė institucija, yra numatytos taisyklės, susijusios su visiems kreditoriams žalingu teisės aktų užginčijimu, panaikinimu ar nevykdymu prieš taikant tokią priemonę, 3 straipsnio 2 dalis netaikoma 1 dalyje numatytais atvejais.31 straipsnisTrečiųjų šalių apsaugaJeigu aktu, sudarytu jau priėmus reorganizavimo priemonę arba pradėjus likvidavimo procedūrą, kredito įstaiga už atlygį realizuoja:- nekilnojamąjį turtą,- laivą ar orlaivį, kurį būtina užregistruoti valstybiniame registre, arba- esamas arba perleidžiamas priemones arba teises į tokias priemones, kurios turi būti registruojamos registre, apskaitoje arba valstybei narei priklausančioje arba joje esančioje centralizuotoje indėlių sistemoje,tokio akto galiojimą reglamentuoja valstybės narės, kurioje yra nekilnojamasis turtas arba kuri tvarko minėtą registrą, apskaitą ar indėlių sistemą, teisė.32 straipsnisNagrinėjami ieškiniaiReorganizavimo priemonių arba likvidavimo procedūros poveikį nagrinėjamam ieškiniui dėl turto arba iš kredito įstaigos atimtos teisės reglamentuoja tik valstybės narės, kurioje nagrinėjamas ieškinys, teisė.33 straipsnisProfesinė paslaptisVisi asmenys, kurie pagal 4, 5, 8, 9, 11 ir 19 straipsniuose nustatytą informavimo arba konsultavimosi tvarką turi gauti arba suteikti informaciją, privalo saugoti profesinę paslaptį pagal Direktyvos 2000/12/EB 30 straipsnyje nustatytas taisykles ir sąlygas, išskyrus teismines institucijas, kurioms taikomos galiojančios nacionalinės nuostatos.V ANTRAŠTINĖ DALISBAIGIAMOSIOS NUOSTATOS34 straipsnisĮgyvendinimas1. Valstybes narės priima įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie, įsigalioję iki 2004 m. gegužės 5 d., įgyvendina šia direktyvą. Apie tai jos nedelsdamos praneša Komisijai.Nacionalinės nuostatos, priimtos taikant šią direktyvą, taikomos tik toms reorganizavimo priemonėms ar likvidavimo procedūroms, kurios priimtos ar pradėtos po šio straipsnio pirmojoje pastraipoje nurodytos datos. Iki minėtos datos priimtas priemones arba pradėtas procedūras reglamentuoja teisės aktai, kurie buvo taikomi jų priėmimo metu ar pradžioje.2. Valstybės narės, tvirtindamos šias priemones, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.3. Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų nacionalinės teisės aktų pagrindinių nuostatų tekstus.35 straipsnisĮsigaliojimasŠi direktyva įsigalioja jos paskelbimo dieną.36 straipsnisAdresataiŠi direktyva skirta valstybėms narėmsPriimta Liuksemburge, 2001 m. balandžio 4 d.Europos Parlamento varduPirmininkasN. FontaineTarybos varduPirmininkasB. Rosengren[1] OL C 356, 1985 12 31, p. 55 irOL C 36, 1988 2 8, p. 1.[2] OL C 263, 1986 10 20, p. 13.[3] OL C 332, 1998 10 30, p. 13.[4] 1987 m. kovo 13 d. Europos Parlamento nuomonė (OL C 99, 1987 4 13, p. 211), patvirtinta 1993 m. gruodžio 2 d. (OL C 324, 1993 12 20, p. 30), 2000 m. liepos 17 d. Tarybos bendroji pozicija (OL C 300, 2000 10 20, p. 13) ir 2001 m. sausio 16 d. Europos Parlamento sprendimas (dar nepaskelbtas Oficialiajame leidinyje). 2001 m. kovo 12 d. Tarybos sprendimas.[5] OL L 126, 2000 5 26, p. 1. Direktyva su pakeitimais, padarytais Direktyva 2000/28/EB (OL L 275, 2000 10 27, p. 37).[6] OL L 135, 1994 5 31, p. 5.[7] OL L 166, 1998 6 11, p. 45.--------------------------------------------------


title: 2009 m. rugpjūčio 31 d. Komisijos direktyva 2009/115/EB, iš dalies keičianti Tarybos direktyvą 91/414/EEB, įtraukiant veikliąją medžiagą metomilį (Tekstas svarbus EEE)

text:
1.9.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 228/17

      KOMISIJOS DIREKTYVA 2009/115/EB
   2009 m. rugpjūčio 31 d.
   iš dalies keičianti Tarybos direktyvą 91/414/EEB, įtraukiant veikliąją medžiagą metomilį
   (Tekstas svarbus EEE)
   EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,
   atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,
   atsižvelgdama į 1991 m. liepos 15 d. Tarybos direktyvą 91/414/EEB dėl augalų apsaugos priemonių pateikimo į rinką (1), ypač į jos 6 straipsnio 1 dalį,
   kadangi:

               (1)

               Komisijos reglamentuose (EB) Nr. 451/2000 (2) ir (EB) Nr. 703/2001 (3) nustatytos Direktyvos 91/414/EEB 8 straipsnio 2 dalyje nurodytos darbo programos išsamios antrojo etapo įgyvendinimo taisyklės ir veikliųjų medžiagų, kurias reikia įvertinti dėl to, ar reikia įtraukti į Direktyvos 91/414/EEB I priedą, sąrašas. Šiame sąraše yra metomilis. Komisijos sprendimu 2007/628/EB (4) buvo nuspręsta neįtraukti metomilio į Direktyvos 91/414/EEB I priedą.

               (2)

               Pirminis pranešėjas, vadovaudamasis Direktyvos 91/414/EEB 6 straipsnio 2 dalimi, pateikė naują paraišką prašydamas taikyti skubos tvarką, nustatytą 2008 m. sausio 17 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 33/2008, nustatančio išsamias Tarybos direktyvos 91/414/EEB nuostatų taikymo taisykles, susijusias su veikliųjų medžiagų, įtrauktų į šios direktyvos 8 straipsnio 2 dalyje nurodytą darbų programą, bet neįtrauktų į jos I priedą, vertinimo įprasta ir skubos tvarka (5), 14–19 straipsniuose.

               (3)

               Paraiška pateikta Jungtinei Karalystei, kuri Reglamentu (EB) Nr. 451/2000 buvo paskirta ataskaitą rengiančia valstybe nare. Skubos tvarkai nustatytų terminų buvo laikytasi. Medžiagos specifikacija ir nurodytos paskirtys yra tokie pat, kaip ir Sprendime 2007/628/EB. Paraiška atitinka ir kitus Reglamento (EB) Nr. 33/2008 15 straipsnyje nustatytus esminius ir procedūrinius reikalavimus.

               (4)

               Jungtinė Karalystė įvertino pranešėjo pateiktą naują informaciją ir duomenis ir 2008 m. gegužės 15 d. parengė papildomą ataskaitą.

               (5)

               Valstybės narės ir EMST kartu peržiūrėjo papildomą ataskaitą ir 2008 m. gruodžio 19 d. pateikė Komisijai kaip EMST mokslinę metomilio ataskaitą (6). Šią ataskaitą valstybės narės ir Komisija apsvarstė Maisto grandinės ir gyvūnų sveikatos nuolatiniame komitete ir 2009 m. birželio 12 d. pateikė kaip Komisijos metomilio peržiūros ataskaitą.

               (6)

               Naujame valstybės narės ataskaitos rengėjos vertinime ir naujose EMST išvadose daugiausia dėmesio skirta susirūpinimą kėlusiems faktams, dėl kurių medžiaga nebuvo įtraukta į sąrašą. Tos problemos – tai nepriimtinas poveikis operatoriui, neaiškus poveikio darbuotojams ir pašaliniams asmenims vertinimo pobūdis, didelis pavojus paukščiams, žinduoliams, vandens organizmams, bitėms ir netiksliniams nariuotakojams.

               (7)

               Pranešėjas naujame dokumentų rinkinyje pateikė naujų duomenų ir informacijos, todėl buvo atliktas naujas vertinimas, kuris buvo įtrauktas į papildomą ataskaitą ir EMST metomilio mokslinę ataskaitą. Buvo įrodyta, kad, be pirminiame dokumentų rinkinyje nurodytų priemonių, dėvint ir papildomas apsaugos priemones, galima pasiekti priimtiną poveikio operatoriui lygį. Be to, buvo paaiškinta, kad naudojant produktą iš naujo pateiktame dokumentų rinkinyje nurodytoms paskirtims, darbuotojams ir pašaliniams neturėtų kilti nepriimtino lygio pavojus. Galiausiai, jei bus naudojami mažiausi nustatyti medžiagos kiekiai ir bus taikomos tinkamos rizikos valdymo priemonės, pavojus paukščiams, žinduoliams, vandens organizmams, bitėms ir netiksliniams nariuotakojams bus priimtino lygio.

               (8)

               Taigi, remiantis pranešėjo pateiktais papildomais duomenimis ir informacija, konkrečias problemas, dėl kurių medžiaga nebuvo įtraukta, galima išspręsti. Kitų neišspręstų mokslinių klausimų neiškelta.

               (9)

               Įvairiais tyrimais nustatyta, kad augalų apsaugos produktai, kuriuose yra metomilio, gali būti laikomi iš esmės atitinkančiais Direktyvos 91/414/EEB 5 straipsnio 1 dalies a ir b punktų reikalavimus, visų pirma toms naudojimo paskirtims, kurios buvo išnagrinėtos ir išsamiai aprašytos Komisijos peržiūros ataskaitoje. Todėl metomilį tikslinga įtraukti į I priedą, siekiant užtikrinti, kad augalų apsaugos produktai, kurių sudėtyje yra šios veikliosios medžiagos, visose valstybėse narėse būtų registruojami vadovaujantis tos direktyvos nuostatomis.

               (10)

               Tačiau, siekiant pašalinti bet kokią tyčinio ar netyčinio apnuodijimo riziką, tikslinga reikalauti į augalų apsaugos produktus, kuriuose yra metomilio, dėti atstumiančių ir (arba) vimdančių medžiagų, ir leisti tokius produktus naudoti tik profesionalams.

               (11)

               Todėl Direktyvą 91/414/EEB reikėtų atitinkamai iš dalies keisti.

               (12)

               Šioje direktyvoje numatytos priemonės atitinka Maisto grandinės ir gyvūnų sveikatos nuolatinio komiteto nuomonę,

         PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:
   1 straipsnis
   Direktyvos 91/414/EEB I priedas iš dalies keičiamas pagal šios direktyvos priedą.
   2 straipsnis
   Valstybės narės priima įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie, įsigalioję ne vėliau kaip 2010 m. sausio 31 d., įgyvendina šią direktyvą. Jos nedelsdamos pateikia Komisijai tų įstatymų ir kitų teisės aktų tekstus bei tų nuostatų ir šios direktyvos atitikties lentelę.
   Valstybės narės, priimdamos šias nuostatas, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.
   3 straipsnis
   Ši direktyva įsigalioja 2009 m. rugsėjo 1 d.
   4 straipsnis
   Ši direktyva skirta valstybėms narėms.

      Priimta Briuselyje, 2009 m. rugpjūčio 31 d.

            Komisijos vardu

         Androulla VASSILIOU

            Komisijos narė

      (1)  OL L 230, 1991 8 19, p. 1.

      (2)  OL L 55, 2000 2 29, p. 25.

      (3)  OL L 98, 2001 4 7, p. 6.

      (4)  OL L 255, 2007 9 29, p. 40.

      (5)  OL L 15, 2008 1 18, p. 5.

      (6)  EMST mokslinė ataskaita (2008) 222 „Veikliosios medžiagos pesticido metomilio keliamos rizikos vertinimo peržiūros išvados“ (nauja versija pateikta 2008 m. gruodžio 19 d.).

      PRIEDAS
      Direktyvos 91/414/EEB I priedo lentelės pabaigoje įrašoma:

                     Nr.

                     Įprastas pavadinimas, identifikavimo numeriai

                     IUPAC pavadinimas

                     Grynumas (1)

                     Įsigalioja

                     Įrašymo termino pabaiga

                     Konkrečios nuostatos

                     „Metomilis
                     CAS Nr. 16752–77–50
                     CIPAC Nr. 264

                     S-metil (EZ)-N-(metilkarbomoiloksi)tiacetimidatas

                     ≥ 980 g/kg

                     2009 m. rugsėjo 1 d.

                     2019 m. rugpjūčio 31 d.

                     A   DALIS
                     Galima leisti naudoti tik kaip insekticidą daržovėms, neviršijant 0,25 kg veikliosios medžiagos vienam hektarui per vieną kartą, be to, negalima naudoti daugiau kaip 2 kartus per sezoną.
                     Registracija suteikiama tik profesionaliems naudotojams.
                     B   DALIS
                     Įgyvendinant VI priedo vienodus principus, atsižvelgiama į 2009 m. birželio 12 d. Maisto grandinės ir gyvūnų sveikatos nuolatiniame komitete priimtos metomilio peržiūros ataskaitos išvadas, ypač į jos I ir II priedėlius.
                     Atlikdamos šį bendrą vertinimą, valstybės narės privalo kreipti ypatingą dėmesį skirti:

                                 —

                                 operatoriaus saugai: naudojimo sąlygose turi būti nurodyta naudoti tinkamas asmens apsaugos priemones. Ypač daug dėmesio turėtų būti skirta operatoriams, naudojantiems ant nugaros nešiojamą arba kitokį rankinį purškiklį,

                                 —

                                 paukščių apsaugai,

                                 —

                                 vandens organizmų apsaugai; prireikus registracijos sąlygose turėtų būti nustatytos rizikos mažinimo priemonės, pvz., apsauginės zonos, nuotekų mažinimas ir nutekėjimą mažinantys antgaliai,

                                 —

                                 netikslinių nariuotakojų organizmų, ypač bičių, apsaugai: turėtų būti taikomos rizikos mažinimo priemonės, kad būtų išvengta bet kokio sąlyčio su bitėmis.

                           Valstybės narės užtikrina, kad į produktus metomilio pagrindu būtų įdėta veiksmingų atstumiančių ir (arba) vimdančių medžiagų.
                     Registracijos sąlygose, jei reikia, numatomos kitos rizikos mažinimo priemonės.“

         (1)  Išsamesnė informacija apie veikliosios medžiagos tapatumą ir specifikaciją pateikta peržiūros ataskaitoje.


title: 2006 m. spalio 23 d. Komisijos direktyva 2006/85/EB, iš dalies keičianti Tarybos direktyvą 91/414/EEB, įtraukiant veikliąsias medžiagas fenamifosą ir etefoną   (Tekstas svarbus EEE)

text:
24.10.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 293/3

      KOMISIJOS DIREKTYVA 2006/85/EB
   2006 m. spalio 23 d.
   iš dalies keičianti Tarybos direktyvą 91/414/EEB, įtraukiant veikliąsias medžiagas fenamifosą ir etefoną
   (Tekstas svarbus EEE)
   EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,
   atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,
   atsižvelgdama į 1991 m. liepos 15 d. Tarybos direktyvą 91/414/EEB dėl augalų apsaugos priemonių pateikimo į rinką (1), ypač į jos 6 straipsnio 1 dalį,
   kadangi:

               (1)

               Komisijos reglamentuose (EB) Nr. 451/2000 (2) ir (EB) Nr. 703/2001 (3) nustatytos Direktyvos 91/414/EEB 8 straipsnio 2 dalyje nurodytos darbų programos antrojo etapo įgyvendinimo išsamios taisyklės ir nustatytas veikliųjų medžiagų, kurias reikia įvertinti siekiant jas įtraukti į Direktyvos 91/414/EEB I priedą, sąrašas. Tame sąraše yra fenamifosas ir etefonas.

               (2)

               Tų veikliųjų medžiagų poveikis žmonių sveikatai ir aplinkai pranešėjo pasiūlytais naudojimo atvejais buvo įvertintas pagal Reglamentuose (EB) Nr. 451/2000 ir (EB) Nr. 703/2001 išdėstytas nuostatas. Be to, šiais reglamentais skiriamos valstybės narės ataskaitų rengėjos, kurios pagal Reglamento (EB) Nr. 451/2000 8 straipsnio 1 dalies nuostatas Europos maisto saugos tarnybai (EMST) privalo pateikti atitinkamas vertinimo ataskaitas ir rekomendacijas. Nyderlandai buvo paskirti ataskaitą apie fenamifosą rengiančia valstybe nare, o visa atitinkama informacija buvo pateikta 2003 m. lapkričio 27 d. Nyderlandai buvo paskirti ataskaitą apie etefoną rengiančia valstybe nare, o visa atitinkama informacija buvo pateikta 2004 m. balandžio 21 d.

               (3)

               Valstybės narės ir EMST kartu apsvarstė vertinimo ataskaitas ir pateikė jas Komisijai kaip EMST mokslines ataskaitas apie fenamifosą – 2006 m. sausio 13 d. ir etefoną – 2006 m. balandžio 24 d. (4) Šias ataskaitas valstybės narės ir Komisija persvarstė Maisto grandinės ir gyvūnų sveikatos nuolatiniame komitete ir 2006 m. liepos 14 d. pateikė kaip Komisijos fenamifoso ir etefono peržiūros ataskaitas.

               (4)

               Po įvairiapusių tyrimų nustatyta, kad augalų apsaugos produktai, kurių sudėtyje yra fenamifoso ir etefono, gali būti laikomi iš esmės atitinkančiais Direktyvos 91/414/EEB 5 straipsnio 1 dalies a ir b punktų reikalavimus, visų pirma dėl naudojimo paskirčių, kurios buvo išnagrinėtos ir išsamiai pateiktos Komisijos peržiūros ataskaitose. Todėl šias veikliąsias medžiagas tikslinga įtraukti į I priedą siekiant užtikrinti, kad augalų apsaugos produktai, kurių sudėtyje yra šių veikliųjų medžiagų, visose valstybėse narėse galėtų būti registruojami vadovaujantis tos direktyvos nuostatomis.

               (5)

               Prieš įtraukiant veikliąją medžiagą į I priedą turėtų būti skirtas tinkamas laikotarpis, per kurį valstybės narės ir suinteresuotosios šalys galėtų pasirengti laikytis naujų reikalavimų, kuriuos lems toks įtraukimas.

               (6)

               Nepažeidžiant Direktyvoje 91/414/EEB nustatytų įpareigojimų, įtraukus veikliąją medžiagą į I priedą, valstybėms narėms turėtų būti suteiktas šešių mėnesių laikotarpis nuo tos medžiagos įtraukimo, per kurį jos, siekdamos įsitikinti, kad laikomasi Direktyvoje 91/414/EEB, ypač jos 13 straipsnyje nustatytų reikalavimų ir I priede išdėstytų atitinkamų sąlygų, persvarstytų galiojančias augalų apsaugos produktų, kurių sudėtyje yra fenamifoso ir etefono, registracijas. Valstybės narės atitinkamai turėtų iš dalies keisti, pakeisti arba panaikinti galiojančias registracijas pagal Direktyvos 91/414/EEB nuostatas. Nukrypstant nuo pirmiau minėto galutinio termino, reikėtų suteikti ilgesnį laikotarpį, per kurį pagal Direktyvoje 91/414/EEB nustatytus vienodus principus kiekvienu numatytu naudojimo atveju būtų pateikiamas ir įvertinamas visas III priede nurodytas kiekvieno augalų apsaugos produkto dokumentų rinkinys.

               (7)

               Patirtis, įgyta į Direktyvos 91/414/EEB I priedą anksčiau įtraukus veikliąsias medžiagas, įvertintas remiantis Reglamento (EEB) Nr. 3600/92 nuostatomis, rodo, kad gali kilti sunkumų aiškinant galiojančių registracijų savininkų pareigas, susijusias su galimybe naudotis duomenimis. Todėl, siekiant išvengti tolesnių sunkumų, būtina aiškiau apibrėžti valstybių narių pareigas, visų pirma pareigą patikrinti, ar registracijos savininkas gali naudotis tos direktyvos II priedo reikalavimus atitinkančiu dokumentų rinkiniu. Tačiau aiškiau apibrėžus esamas pareigas valstybėms narėms arba registracijos savininkams neatsirastų naujų įsipareigojimų, palyginti su iki šiol priimtomis I priedą iš dalies keičiančiomis direktyvomis.

               (8)

               Todėl Direktyvą 91/414/EEB reikėtų atitinkamai iš dalies keisti.

               (9)

               Šioje direktyvoje nustatytos priemonės atitinka Maisto grandinės ir gyvūnų sveikatos nuolatinio komiteto nuomonę,

         PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:
   1 straipsnis
   Direktyvos 91/414/EB I priedas iš dalies keičiamas pagal šios direktyvos priedą.
   2 straipsnis
   Valstybės narės ne vėliau kaip iki 2008 m. sausio 31 d. priima ir paskelbia įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie įsigalioję įgyvendina šią direktyvą. Jos nedelsdamos pateikia Komisijai tų nuostatų tekstą bei tų nuostatų ir šios direktyvos koreliacijos lentelę.
   Tas nuostatas jos taiko nuo 2008 m. vasario 1 d.
   Valstybės narės, priimdamos nuostatas, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Valstybės narės nustato tokios nuorodos darymo tvarką.
   3 straipsnis
   1.   Vadovaudamosi Direktyva 91/414/EEB, valstybės narės, jei būtina, iki 2008 m. sausio 31 d. iš dalies keičia arba panaikina galiojančią augalų apsaugos priemonių, kurių sudėtyje yra veikliųjų medžiagų fenamifoso arba etefono, registraciją.
   Iki tos dienos jos ypač tikrina, ar laikomasi tos direktyvos I priede nurodytų reikalavimų, susijusių su fenamifosu ir etefonu, išskyrus su jais susijusių reikalavimų, apibrėžtų įrašo B dalyje, ir ar registracijos savininkas turi arba gali naudotis visu dokumentų rinkiniu, atitinkančiu tos direktyvos II priedo reikalavimus, pagal tos direktyvos 13 straipsnyje išdėstytas sąlygas.
   2.   Nukrypdamos nuo 1 dalies nuostatų, kiekvieną registruotą augalų apsaugos produktą, kurio sudėtyje fenamifosas arba etefonas yra vienintelė veiklioji medžiaga arba viena iš kelių veikliųjų medžiagų, kurios visos įtrauktos į Direktyvos 91/414/EEB I priedą ne vėliau kaip iki 2007 m. liepos 31 d., valstybės narės iš naujo įvertina produktą pagal Direktyvos 91/414/EEB VI priede numatytus vienodus principus, vadovaudamosi tos direktyvos III priedo nuostatas atitinkančiu dokumentų rinkiniu ir atsižvelgdamos į jos I priedo įrašo B dalyje apibrėžtus reikalavimus, atitinkamai susijusius su fenamifosu ir etefonu. Remdamosi tuo vertinimu, jos nustato, ar produktas atitinka Direktyvos 91/414/EEB 4 straipsnio 1 dalies b, c, d ir e punktuose išdėstytus reikalavimus.
   Tai nustačiusios, valstybės narės:

               a)

               jei būtina, iš dalies keičia arba panaikina produkto, kurio sudėtyje fenamifosas ir etefonas yra vienintelė veiklioji medžiaga, registraciją ne vėliau kaip iki 2011 m. liepos 31 d.; arba

               b)

               jei būtina, iš dalies keičia arba panaikina produkto, kurio sudėtyje fenamifosas ir etefonas yra viena iš kelių veikliųjų medžiagų, registraciją iki 2011 m. liepos 31 d. arba iki tokiam pakeitimui ar panaikinimui skirtos dienos, nustatytos atitinkama direktyva ar direktyvomis, kuriomis atitinkama medžiaga ar medžiagos buvo įtrauktos į Direktyvos 91/414/EEB I priedą, pasirinkdamos vėliausią datą.

         4 straipsnis
   Ši direktyva įsigalioja 2007 m. rugpjūčio 1 d.
   5 straipsnis
   Ši direktyva skirta valstybėms narėms.

      Priimta Briuselyje, 2006 m. spalio 23 d.

            Komisijos vardu

         Markos KYPRIANOU

            Komisijos narys

      (1)  OL L 230, 1991 8 19, p. 1. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Komisijos direktyva 2006/75/EB (OL L 248, 2006 9 12, p. 3).

      (2)  OL L 55, 2000 2 29, p. 25. Reglamentas su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 1044/2003 (OL L 151, 2003 6 19, p. 32).

      (3)  OL L 98, 2001 4 7, p. 6.

      (4)  EMST mokslinė ataskaita (2006) 62, 1–81, „Išvados dėl veikliosios medžiagos pesticido fenamifoso rizikos vertinimo bendros peržiūros“ (pateikta 2006 m. sausio 13 d.).
   EMST mokslinė ataskaita (2006) 67, 1–61, „Išvados dėl veikliosios medžiagos pesticido etefono rizikos vertinimo bendros peržiūros“ (pateikta 2006 m. balandžio 24 d.).

      PRIEDAS
      Direktyvos 91/414/EEB I priedo lentelės pabaigoje papildomai įrašoma:

                     „Nr.

                     Bendrinis pavadinimas, identifikacijos Nr.

                     IUPAC pavadinimas

                     Grynumas (1)

                     Įsigaliojimas

                     Įtraukimo galiojimo pabaiga

                     Specialiosios nuostatos

                     143

                     Fenamifosas
                     CAS Nr. 22224-92-6
                     CIPAC Nr. 692

                     (RS)-etilmetiltio-m-tolilizopropil-fosforamidatas

                     ≥ 940 g/kg

                     2007 m. rugpjūčio 1 d.

                     2017 m. liepos 31 d.

                     A   DALIS
                     Gali būti registruojamas naudoti tik kaip nematicidas taikant lašelinį drėkinimą nuolatiniuose šiltnamiuose
                     B   DALIS
                     Įgyvendinant VI priede nustatytus vienodus principus, atsižvelgiama į fenamifoso peržiūros ataskaitos išvadas, ypač į jos I ir II priedėlius, priimtus Maisto grandinės ir gyvūnų sveikatos nuolatiniame komitete 2006 m. liepos 14 d.
                     Šiame bendrame vertinime:

                                 —

                                 Valstybės narės privalo ypatingą dėmesį skirti pažeidžiamų vandens organizmų, netikslinių dirvožemio organizmų ir požeminių vandenų apsaugai.

                           Registracijos sąlygose turi būti numatytos rizikos mažinimo priemonės, o prireikus turi būti pradėtos vykdyti stebėsenos programos siekiant patikrinti galimą požeminio vandens užterštumą pažeidžiamose zonose.

                     144

                     Etefonas
                     CAS Nr. 16672-87-0
                     CIPAC Nr. 373

                     2-chloretilfosfono rūgštis

                     ≥ 910 g/kg (techninė medžiaga – TC)
                     Gamybos priemaišos – MEPHA (2-chloretilfosfono rūgšties mono 2-chloretilesteris) ir 1,2-dichloretanas yra toksiški ir jų kiekiai techninėje medžiagoje neturi viršyti atitinkamai 20 g/kg ir 0,5 g/kg.

                     2007 m. rugpjūčio 1 d.

                     2017 m. liepos 31 d.

                     A   DALIS
                     Gali būti registruojamas naudoti tik kaip augalų augimo reguliatorius.
                     B   DALIS
                     Įgyvendinant VI priede numatytus vienodus principus, atsižvelgiama į etefono bendrojo svarstymo ataskaitos išvadas, ypač į jos I ir II priedėlius, priimtus Maisto grandinės ir gyvūnų sveikatos nuolatiniame komitete 2006 m. liepos 14 d.

         (1)  Išsamesnė informacija apie veikliosios medžiagos tapatumą ir specifikaciją pateikta peržiūros ataskaitoje.“