title: 2006 m. vasario 15 d.  Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2006/7/EB dėl maudyklų vandens kokybės valdymo, panaikinanti Direktyvą 76/160/EEB

text:
4.3.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 64/37

      EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS DIREKTYVA 2006/7/EB
   2006 m. vasario 15 d.
   dėl maudyklų vandens kokybės valdymo, panaikinanti Direktyvą 76/160/EEB
   EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdami į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 175 straipsnio 1 dalį,
   atsižvelgdami į Komisijos pasiūlymą (1),
   atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę (2),
   atsižvelgdami į Regionų komiteto nuomonę (3),
   laikydamiesi Sutarties 251 straipsnyje nustatytos tvarkos (4), atsižvelgdami į 2005 m. gruodžio 8 d. Taikinimo komiteto patvirtintą bendrą tekstą,
   kadangi:

               (1)

               Remdamasi Komisijos komunikatu dėl tvarios plėtros, Europos Vadovų Taryba išskyrė tikslus, kurie būtų bendromis būsimo vystymosi gairėmis prioritetinėse gamtinių išteklių ir visuomenės sveikatos srityse.

               (2)

               Vanduo yra retas gamtinis išteklius, kurio kokybė turėtų būti saugoma, ginama, valdoma ir su ja elgiamasi atsižvelgiant į tai. Konkrečiai paviršiniai vandenys yra atsinaujinantys ištekliai, turintys ribotą gebėjimą atsistatyti po neigiamo žmogaus veiklos poveikio.

               (3)

               Bendrijos aplinkos politika turėtų siekti aukšto apsaugos lygio ir prisidėti prie aplinkos kokybės išsaugojimo, apsaugos ir gerinimo bei žmonių sveikatos apsaugos siekių įgyvendinimo.

               (4)

               2000 m. gruodžio mėn. Komisija priėmė Europos Parlamentui ir Tarybai skirtą komunikatą dėl naujos maudyklų vandens politikos plėtros ir pradėjo plataus masto visų suinteresuotų ir susijusių šalių konsultacijas. Pagrindinė šių konsultacijų išdava – visuotinė parama rengiant naują direktyvą, kurioje remiamasi naujausiais moksliniais įrodymais ir skiriamas ypatingas dėmesys platesniam visuomenės dalyvavimui.

               (5)

               2002 m. liepos 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos sprendime Nr. 1600/2002/EB, nustatančiame šeštąją Bendrijos aplinkosaugos veiksmų programą (5), įsipareigojama užtikrinti aukšto lygio maudyklų vandens apsaugą, tarp kitų veiksmų peržiūrint 1975 m. gruodžio 8 d. Tarybos direktyvą 76/160/EEB dėl maudyklų kokybės (6).

               (6)

               Pagal Sutartį rengdama aplinkos politiką, Bendrija, inter alia, turi atsižvelgti į prieinamus mokslinius ir techninius duomenis. Šioje direktyvoje, įgyvendinant patikimiausius indikatorių parametrus, skirtus numatyti mikrobiologinę grėsmę sveikatai ir siekti aukšto lygio apsaugos, turėtų būti remiamasi moksliniais įrodymais. Be to, turi būti skubiai atliekamos tolesnės epidemiologinės studijos dėl maudantis, ypač gėlame vandenyje, kylančios grėsmės sveikatai.

               (7)

               Siekiant padidinti išteklių naudingumą ir protingai juos naudoti, ši direktyva turi būti nuodugniai suderinta su kitais Bendrijos teisės aktais dėl vandens, pvz., 1991 m. gegužės 21 d. Tarybos direktyva 91/271/EEB dėl miesto nuotekų valymo (7), 1991 m. gruodžio 12 d. Tarybos direktyva 91/676/EEB dėl vandenų apsaugos nuo taršos nitratais iš žemės ūkio šaltinių (8) ir 2000 m. spalio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2000/60/EB, nustatančia Bendrijos veiksmų vandens politikos srityje pagrindus (9).

               (8)

               Suinteresuotiems asmenims turėtų būti išplatinta atitinkama informacija apie planuojamas priemones ir įgyvendinimo pažangą. Kad būtų išvengta pavojaus sveikatai, ypač nuspėjamos trumpalaikės taršos arba išskirtinių situacijų atvejais, visuomenė turi būti tinkamai ir laiku informuojama apie maudyklų vandens kokybės stebėsenos rezultatus ir grėsmės valdymo priemones. Turi būti naudojamos naujos technologijos, leidžiančios veiksmingu ir lyginamuoju būdu informuoti visuomenę apie maudyklų vandenis Bendrijoje.

               (9)

               Atliekant stebėseną, turi būti taikomi suderinti tyrimų metodai bei praktika. Kad būtų galima atlikti realią maudyklų vandenų klasifikaciją, būtina jų kokybę stebėti ir vertinti ilgesnį laiką.

               (10)

               Atitikties turėtų būti siekiama atitinkamomis valdymo priemonėmis ir kokybės užtikrinimu, o ne vien tik matavimais bei skaičiavimais. Todėl maudyklų vandenų charakteristikų sistema kaip valdymo priemonių pagrindas yra tinkamas būdas užtikrinti geresnį supratimą apie grėsmę. Tuo pat metu ypatingas dėmesys turėtų būti skiriamas kokybės standartų laikymuisi ir nuosekliam perėjimui nuo Direktyvos 76/160/EEB.

               (11)

               2005 m. vasario 17 d. Bendrija ratifikavo JTEEK Konvenciją dėl teisės gauti informaciją, visuomenės dalyvavimo priimant sprendimus ir teisės kreiptis į teismus aplinkosaugos klausimais (Orhuso konvenciją). Todėl į šią direktyvą reikėtų įtraukti nuostatas dėl visuomenės teisės gauti informaciją ir numatyti, kad visuomenė dalyvautų ją įgyvendinant, taip papildant 2003 m. sausio 28 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2003/4/EB dėl visuomenės galimybės susipažinti su informacija apie aplinką (10) ir 2003 m. gegužės 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2003/35/EB, nustatančią visuomenės dalyvavimą rengiant tam tikrus su aplinka susijusius planus ir programas (11).

               (12)

               Kadangi šios direktyvos tikslų, t. y. bendrais standartais pagrįstos aukštos maudyklų vandenų kokybės ir aukšto lygio apsaugos visoje Bendrijoje, valstybės narės negali deramai pasiekti ir kadangi tų tikslų būtų geriau siekti Bendrijos lygmeniu, laikydamasi Sutarties 5 straipsnyje nustatyto subsidiarumo principo Bendrija gali patvirtinti priemones. Pagal tame straipsnyje nustatytą proporcingumo principą šia direktyva neviršijama to, kas būtina nurodytiems tikslams pasiekti.

               (13)

               Šiai direktyvai įgyvendinti būtinos priemonės turėtų būti priimtos pagal 1999 m. birželio 28 d. Tarybos sprendimą 1999/468/EB, nustatantį Komisijos naudojimosi jai suteiktais įgyvendinimo įgaliojimais tvarką (12).

               (14)

               Nuolatinė Bendrijos maudyklų vandenų politikos svarba tampa akivaizdi kiekvieną maudymosi sezoną, kadangi jos dėka visuomenė apsaugoma nuo atsitiktinės arba nuolatinės taršos Bendrijos maudymosi zonose arba netoli jų. Įsigaliojus Direktyvai 76/160/EEB, bendroji maudyklų vandenų kokybė žymiai pagerėjo. Tačiau ši direktyva atspindi 8-ojo dešimtmečio pradžios žinių ir patirties būklę. Nuo to laiko pasikeitė maudyklų vandenų naudojimo struktūra, taip pat ir mokslo bei technikos žinių būklė. Todėl ta direktyva turi būti panaikinta,

         PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:
   I SKYRIUS
   BENDROSIOS NUOSTATOS
   1 straipsnis
   Tikslas ir taikymo sritis
   1.   Šioje direktyvoje pateikiamos nuostatos dėl:

               a)

               maudyklų vandenų kokybės stebėsenos ir jų klasifikavimo;

               b)

               maudyklų vandenų kokybės valdymo ir

               c)

               informacijos apie maudyklų vandenų kokybę pateikimo visuomenei.

         2.   Šios direktyvos tikslas – išsaugoti, apsaugoti ir pagerinti aplinkos kokybę bei apsaugoti žmonių sveikatą, papildant Direktyvą 2000/60/EB.
   3.   Ši direktyva taikoma kiekvienam paviršinių vandenų vienetui, kuriame kompetentinga institucija tikisi daug besimaudančių žmonių ir kuriame ji dar nepaskelbė nuolatinio draudimo maudytis ar nerekomendavo nesimaudyti (toliau – maudyklos vanduo). Ji netaikoma:

               a)

               plaukimo baseinams ir mineralinių vandenų baseinams;

               b)

               uždariems vandens telkiniams, kurie yra prižiūrimi arba naudojami terapiniams tikslams;

               c)

               dirbtinai sukurtiems uždariems vandens telkiniams, atskirtiems nuo paviršinių ir požeminių vandenų.

         2 straipsnis
   Sąvokos
   Šioje direktyvoje vartojamos tokios sąvokos:

               1.

               Sąvokos „paviršinis vanduo“, „požeminis vanduo“, „vidaus vanduo“, „tarpiniai vandenys“, „pakrančių vanduo“ ir „upės baseinas“ turi tą pačią reikšmę, kaip ir Direktyvoje 2000/60/EB.

               2.

               Kompetentinga institucija – tai institucija ar institucijos, kurią (-ias) valstybė narė paskyrė norėdama užtikrinti atitikimą šios direktyvos reikalavimams, arba bet kuri kita institucija ar tarnyba, kuriai buvo pavesta ši funkcija.

               3.

               Nuolatinis – taikant draudimui maudytis ar rekomendacijai nesimaudyti – tai trunkantis mažiausiai vieną ištisą maudymosi sezoną.

               4.

               Didelis skaičius – taikant besimaudantiems – tai skaičius, kurį kompetentinga institucija laiko dideliu, atsižvelgdama pirmiausia į praeities tendencijas arba turimą infrastruktūrą bei įrenginius, arba į priemones, kurių buvo imtasi maudymuisi skatinti.

               5.

               Tarša – tai mikrobiologinio užterštumo arba kitų organizmų ar atliekų buvimas, turintis įtakos maudyklos vandens kokybei ir keliantis grėsmę besimaudančių sveikatai, kaip nurodyta 8 ir 9 straipsniuose bei I priedo A skiltyje.

               6.

               Maudymosi sezonas – tai laikotarpis, kurio metu galima tikėtis didelio besimaudančių skaičiaus.

               7.

               Valdymo priemonės – tai priemonės, kurių imamasi maudyklos vandens atžvilgiu:

                           a)

                           maudyklos vandens charakteristikos nustatymas ir atnaujinimas;

                           b)

                           stebėsenos kalendoriaus sudarymas;

                           c)

                           maudyklos vandens stebėsena;

                           d)

                           maudyklos vandens kokybės vertinimas;

                           e)

                           maudyklos vandens klasifikavimas;

                           f)

                           taršos, kuri gali turėti įtakos maudyklų vandenims ir pakenkti besimaudančių sveikatai, priežasčių nustatymas ir įvertinimas;

                           g)

                           visuomenės informavimas;

                           h)

                           veiksmai, kuriais siekiama išvengti taršos poveikio besimaudantiems;

                           i)

                           veiksmai taršos grėsmei mažinti.

               8.

               Trumpalaikė tarša – I priedo A skiltyje nurodytas mikrobiologinis užterštumas, kuris turi aiškiai nustatomas priežastis, paprastai neturėtų daryti įtakos maudyklos vandens kokybei ilgesnį nei maždaug 72 valandų laikotarpį po to, kai pirmą kartą buvo pakenkta maudyklos vandens kokybei, ir kuriam kompetentinga institucija nustatė užterštumo numatymo ir kovos su juo tvarką, kaip nurodyta II priede.

               9.

               Išskirtinė situacija – tai įtakos maudyklos vandens kokybei turintis įvykis arba įvykių seka tam tikroje vietoje, kurie paprastai pasitaiko vidutiniškai ne dažniau kaip kartą per ketverius metus.

               10.

               Maudyklų vandenų kokybės duomenų rinkinys – tai duomenys, gauti pagal 3 straipsnį.

               11.

               Maudyklų vandenų kokybės vertinimas – tai maudyklų vandenų kokybės vertinimo procesas, taikant II priede aprašytą vertinimo metodą.

               12.

               Melsvadumblių išplitimas – melsvadumblių sankaupa žydėjimo, ištisinės dangos ar putų pavidalu.

               13.

               Sąvoka „suinteresuota visuomenės grupė“ turi tą pačią reikšmę kaip ir 1985 m. birželio 27 d. Tarybos direktyvoje 85/337/EEB dėl tam tikrų valstybės ir privačių projektų poveikio aplinkai vertinimo (13).

         II SKYRIUS
   MAUDYKLŲ VANDENS KOKYBĖ IR VALDYMAS
   3 straipsnis
   Stebėsena
   1.   Valstybės narės kasmet identifikuoja visus maudyklų vandenis ir nustato maudymosi sezono trukmę. Pirmąjį kartą jos tai atlieka prieš prasidedant pirmajam maudymosi sezonui po 2008 m. kovo 24 d.
   2.   Valstybės narės užtikrina, kad I priedo A skiltyje pateiktų parametrų stebėsena vyks pagal IV priedo nuostatas.
   3.   Stebėsena atliekama toje maudyklos vandens vietoje, kur:

               a)

               tikimasi daugiausiai besimaudančiųjų arba

               b)

               pagal maudyklos vandens charakteristiką laukiama didžiausios taršos grėsmės.

         4.   Stebėsenos kalendorius sudaromas kiekvienam maudyklos vandeniui atskirai prieš kiekvieno maudymosi sezono pradžią, o pirmą kartą – prieš trečio pilno maudymosi sezono pradžią po to, kai įsigalios ši direktyva. Stebėsena turi įvykti ne vėliau kaip per keturias dienas nuo stebėsenos kalendoriuje nurodytos dienos.
   5.   Valstybės narės gali pradėti I priedo A skiltyje pateiktų parametrų stebėseną per pirmą pilną maudymosi sezoną po šios direktyvos įsigaliojimo. Tokiu atveju stebėsena vykdoma taip dažnai, kaip nurodyta IV priede. Tokios stebėsenos rezultatai gali būti naudojami 4 straipsnyje minimam maudyklų vandenų kokybės duomenų rinkiniui sudaryti. Valstybėms narėms pradėjus vykdyti stebėseną pagal šios direktyvos nuostatas, Direktyvos 76/160/EEB priede nurodytų parametrų stebėsena gali būti nutraukta.
   6.   Į mėginius, paimtus trumpalaikės taršos atvejais, leidžiama neatsižvelgti. Jie pakeičiami mėginiais, kurie paimami laikantis IV priedo nuostatų.
   7.   Išskirtinių situacijų metu 4 dalyje minimas stebėsenos kalendoriaus vykdymas gali būti sustabdytas. Jis atnaujinamas kuo greičiau, pasibaigus išskirtinei situacijai. Nauji mėginiai paimami kuo greičiau, pasibaigus išskirtinei situacijai, tam, kad jais būtų pakeisti dėl susidariusios išskirtinės situacijos nepaimti mėginiai.
   8.   Valstybės narės, nurodydamos priežastis, praneša Komisijai apie stebėsenos kalendoriaus vykdymo sustabdymą. Tokį pranešimą jos privalo pateikti ne vėliau kaip kartu su artimiausia metine ataskaita, nurodyta 13 straipsnyje.
   9.   Valstybės narės užtikrina, kad maudyklų vandenų kokybės tyrimai vyks taikant I priede nurodytus pamatinius metodus ir laikantis V priede pateiktų taisyklių. Tačiau valstybės narės gali leisti taikyti kitus metodus arba taisykles, jei jos gali įrodyti, kad gauti rezultatai prilygsta tiems, kurie būtų gauti taikant I priede nurodytus metodus ir V priede pateiktas taisykles. Valstybės narės, leidžiančios taikyti tokius lygiaverčius metodus ar taisykles, privalo pateikti Komisijai visą būtiną informaciją apie taikomus metodus ir taisykles bei jų lygiavertiškumą.
   4 straipsnis
   Maudyklų vandenų kokybės vertinimas
   1.   Valstybės narės užtikrina, kad maudyklų vandenų kokybės duomenų rinkiniai sudaromi I priedo A skiltyje nurodytų parametrų stebėsenos pagalba.
   2.   Maudyklų vandenų kokybės vertinimas atliekamas:

               a)

               kiekvienos maudyklos vandenyje;

               b)

               pasibaigus kiekvienam maudymosi sezonui;

               c)

               remiantis maudyklų vandenų kokybės duomenimis, surinktais per einamąjį maudymosi sezoną ir tris ankstesnius sezonus, ir

               d)

               laikantis II priede nustatytos tvarkos.

         Tačiau valstybė narė gali nuspręsti įvertinti maudyklos vandens kokybę remdamasi tik maudyklų vandenų kokybės duomenimis, kurie buvo surinkti per ankstesnius tris maudymosi sezonus. Tokiu atveju ji turi iš anksto apie tai pranešti Komisijai. Jei vėliau ji nusprendžia sugrįžti prie vertinimo pagal keturis maudymosi sezonus, ji taip pat privalo apie tai pranešti Komisijai. Valstybės narės negali keisti taikomo vertinimo laikotarpio dažniau kaip kartą per penkerius metus.
   3.   Duomenų apie maudyklos vandenį, naudojamų maudyklos vandens kokybei įvertinti, rinkinį visada sudaro ne mažiau kaip 16 mėginių, o ypatingomis IV priedo 2 dalyje išvardytomis aplinkybėmis – 12 mėginių.
   4.   Tačiau jei:

               —

               patenkinamas 3 dalyje išdėstytas reikalavimas arba

               —

               vertinimui skirtų maudyklos vandens duomenų rinkinys sudaro ne mažiau kaip 8 mėginius, kai maudyklos vandens maudymosi sezonas neviršija 8 savaičių,

         maudyklos vandens kokybė gali būti vertinama remiantis maudyklos vandens kokybės duomenimis, kurie susiję su mažiau nei keturiais maudymosi sezonais, jei:

               a)

               maudyklos vanduo neseniai identifikuotas;

               b)

               įvyko pokyčių, kurie galėtų paveikti maudyklos vandens klasifikaciją pagal 5 straipsnio nuostatas, todėl tokiu atveju vertinimas turi būti atliekamas remiantis maudyklos vandens kokybės duomenų rinkiniu, kurį sudarytų vien tik mėginių, surinktų įvykus pokyčiams, tyrimų rezultatai, arba

               c)

               maudyklos vanduo jau buvo įvertintas pagal Direktyvos 76/160/EEB reikalavimus, todėl tokiu atveju turi būti naudojami pagal tą direktyvą surinkti lygiaverčiai duomenys, o šiuo tikslu Direktyvos 76/160/EEB priedo 2 ir 3 parametrai turi būti laikomi lygiaverčiais šios direktyvos I priedo A skilties 2 ir 1 parametrams.

         5.   Valstybės narės gali padalyti ar sujungti esamus maudyklų vandenis į grupes, atsižvelgdamos į maudyklų vandenų kokybės vertinimus. Jos gali sujungti esamus maudyklų vandenis į grupes tik tuo atveju, jei:

               a)

               maudyklų vandenys ribojasi vieni su kitais;

               b)

               jų įvertinimai pagal 2 ir 3 dalių bei 4 dalies c punkto nuostatas pastaruosius ketverius metus buvo panašūs, ir

               c)

               šių maudyklų vandenų charakteristikos byloja apie bendrus grėsmių veiksnius arba jų nebuvimą.

         5 straipsnis
   Maudyklų vandenų klasifikacija ir kokybės būklė
   1.   Įvertinusios maudyklos vandens kokybę pagal 4 straipsnio nuostatas, valstybės narės, remdamosi II priede išdėstytais kriterijais, turi klasifikuoti maudyklos vandenį kaip:

               a)

               „prastą“;

               b)

               „patenkinamą“;

               c)

               „gerą“ arba

               d)

               „puikų“.

         2.   Pirmoji klasifikacija pagal šios direktyvos reikalavimus turi būti atlikta iki 2015 m. maudymosi sezono pabaigos.
   3.   Valstybės narės privalo užtikrinti, kad iki 2015 m. maudymosi sezono pabaigos visi maudyklų vandenys bus bent „patenkinami“. Jos turi imtis realių ir proporcingų priemonių, kurias jos laiko tinkamomis, siekdamos padidinti „puikiais“ ar „gerais“ laikomų maudyklų vandenų skaičių.
   4.   Tačiau, nepaisant 3 dalyje nurodyto bendro reikalavimo, maudyklų vandenys laikinai gali būti klasifikuojami kaip „prasti“ ir vis tiek atitikti šios direktyvos nuostatas. Tokiais atvejais valstybės narės privalo užtikrinti, kad bus įvykdytos šios sąlygos:

               a)

               kiekvienos maudyklos vandeniui, kuris klasifikuojamas kaip „prastas“, nuo kito maudymosi sezono, prasidedančio po klasifikacijos, taikomos šios priemonės:

                           i)

                           atitinkamos valdymo priemonės, įskaitant draudimą maudytis ar rekomendaciją nesimaudyti, bandant apsaugoti besimaudančius nuo taršos poveikio;

                           ii)

                           pagrindų ir priežasčių, dėl kurių nepavyko pasiekti „patenkinamos“ kokybės būklės, nustatymas;

                           iii)

                           atitinkamos priemonės, kad būtų užkirstas kelias taršai, ji būtų sumažinta ar pašalintos taršos priežastys, ir

                           iv)

                           12 straipsnyje numatyta tvarka visuomenės įspėjimas aiškiu ir paprastu įspėjamuoju ženklu ir jos informavimas apie taršos priežastis bei apie priemones, kurių imtasi, remiantis maudyklos vandens charakteristika;

               b)

               jei maudyklos vanduo penkerius metus iš eilės klasifikuojamas kaip „prastas“, būtina paskelbti nuolatinį draudimą maudytis arba nuolatinę rekomendaciją nesimaudyti. Tačiau, jei valstybė narė mano, kad pasiekti „patenkinamą“ kokybę būtų neįmanoma ar neproporcingai brangu, ji gali paskelbti nuolatinį draudimą maudytis arba nuolatinę rekomendaciją nesimaudyti ir nepasibaigus penkerių metų laikotarpiui.

         6 straipsnis
   Maudyklų vandenų charakteristikos
   1.   Valstybės narės užtikrina, kad maudyklų vandenų charakteristikos būtų nustatomos pagal III priedo reikalavimus. Kiekviena maudyklos vandens charakteristika gali būti skirta tik vienai maudyklai arba kelioms besiribojančioms maudykloms. Pirmą kartą maudyklų vandenų charakteristikos sudaromos iki 2011 m. kovo 24 d.
   2.   Maudyklų vandenų charakteristikos turi būti peržiūrimos ir atnaujinamos, kaip numatyta III priede.
   3.   Sudarant, peržiūrint ir atnaujinant maudyklų vandenų charakteristikas, būtina atitinkamai pasinaudoti šiai direktyvai aktualiais duomenimis, kurie buvo gauti atlikus stebėseną ir vertinimą pagal Direktyvos 2000/60/EB reikalavimus.
   7 straipsnis
   Valdymo priemonės, susiklosčius išskirtinėms aplinkybėms
   Valstybės narės užtikrina, kad išaiškėjus netikėtoms situacijoms, kurios neigiamai veikia arba pagrįstai galėtų neigiamai paveikti maudyklos vandens kokybę ir besimaudančių sveikatą, bus laiku ir tinkamai panaudotos valdymo priemonės. Tokioms priemonėms priskiriamas visuomenės informavimas ir, jei būtina, laikinas draudimas maudytis.
   8 straipsnis
   Melsvadumblių grėsmė
   1.   Kai maudyklos vandens charakteristika rodo melsvadumblių išplitimo galimybes, atliekama atitinkama stebėsena, kad būtų laiku nustatytos sveikatai keliamos grėsmės.
   2.   Išplitus melsvadumbliams ir nustačius arba preziumuojant sveikatai keliamą grėsmę, kad būtų išvengta pavojingo poveikio, būtina nedelsiant imtis atitinkamų priemonių, taip pat informuoti visuomenę.
   9 straipsnis
   Kiti parametrai
   1.   Jei maudyklos vandens charakteristika rodo didžiųjų dumblių ir (arba) jūrinio fitoplanktono išplitimo tendenciją, atliekami tyrimai jo priimtinumui bei sveikatai keliamai grėsmei nustatyti ir imamasi atitinkamų valdymo priemonių, tarp jų – visuomenės informavimo.
   2.   Būtina vizualiai patikrinti, ar maudyklos vandenyje nėra taršos dervų likučiais, stiklu, plastiku, guma ar kitomis atliekomis. Nustačius tokią taršą, imamasi atitinkamų valdymo priemonių, tarp jų, jei būtina, – visuomenės informavimo.
   10 straipsnis
   Bendradarbiavimas tarpvalstybinių vandenų srityje
   Tais atvejais, kai upės baseinas daro poveikį kelių valstybių maudyklų vandenų kokybei, susijusios valstybės narės privalo atitinkamai bendradarbiauti įgyvendindamos šią direktyvą, taip pat ir keistis tam tikra informacija bei imtis bendrų veiksmų kontroliuoti minėtą poveikį.
   III SKYRIUS
   KEITIMASIS INFORMACIJA
   11 straipsnis
   Visuomenės dalyvavimas
   Valstybės narės skatina visuomenę dalyvauti įgyvendinant šią direktyvą ir sudaro suinteresuotai visuomenės daliai galimybių:

               —

               sužinoti, kaip dalyvauti bei

               —

               teikti pasiūlymų, pastabų ar skundų.

         Tai visų pirma taikytina 3 straipsnio 1 dalyje nustatyta tvarka nustatant, peržiūrint ir atnaujinant maudyklų vandenų sąrašą. Kompetentingos institucijos atitinkamai atsižvelgia į visą gautą informaciją.
   12 straipsnis
   Visuomenei teikiama informacija
   1.   Valstybės narės užtikrina, kad maudymosi sezono metu bus aktyviai skleidžiama ir netoli kiekvieno maudyklos vandens lengvai pasiekiamoje vietoje nedelsiant skelbiama tokia informacija:

               a)

               esama maudyklos vandens klasifikacija ir bet koks šiame straipsnyje numatytas draudimas maudytis arba rekomendacija nesimaudyti, nurodyti aiškiu ir paprastu ženklu arba simboliu;

               b)

               bendrojo pobūdžio maudyklos vandens aprašymas ne techniniais terminais, grindžiamas pagal III priedą sudaryta maudyklos vandens charakteristika;

               c)

               tuo atveju, jei maudyklos vanduo tapo trumpalaikės taršos objektu:

                           —

                           pranešimas apie tai, kad maudyklos vanduo tapo trumpalaikės taršos objektu,

                           —

                           dienų, kai dėl tokios taršos buvo draudžiama ar nerekomenduojama maudytis, skaičius per praėjusį maudymosi sezoną ir

                           —

                           įspėjimas, jei tokia tarša galima arba jau įvykusi;

               d)

               išskirtinių situacijų metu – informacija apie jų pobūdį ir numatomą trukmę;

               e)

               jei draudžiama arba nerekomenduojama maudytis – informacinis pranešimas visuomenei nurodant priežastis;

               f)

               paskelbus nuolatinį draudimą maudytis arba nuolatinę rekomendaciją nesimaudyti, pranešimas apie tai, kad tam tikra teritorija nebelaikoma maudyklos vandeniu, nurodant to priežastis, ir

               g)

               nuoroda į išsamesnės informacijos šaltinius pagal 2 dalį.

         2.   Valstybės narės naudojasi atitinkamomis komunikacijos priemonėmis bei technologijomis, taip pat ir internetu, kad galėtų keliomis kalbomis aktyviai ir greitai paskelbti 1 dalyje minimą informaciją apie maudyklų vandenis, o prireikus ir šią informaciją:

               a)

               maudyklų vandenų sąrašą;

               b)

               visų maudyklų vandenų klasifikaciją per pastaruosius trejus metus bei jų charakteristiką, įskaitant ir stebėsenos, atliktos pagal šios direktyvos nuostatas po paskutinės klasifikacijos, rezultatus;

               c)

               jei maudyklos vanduo buvo klasifikuojamas kaip „prastas“, – informaciją apie taršos priežastis ir priemones, kurių buvo imtasi siekiant apsaugoti besimaudančius nuo taršos poveikio ir pašalinti jos priežastis, kaip nurodyta 5 straipsnio 4 dalyje, ir

               d)

               jei maudyklos vanduo tapo trumpalaikės taršos objektu, – bendrojo pobūdžio informaciją apie:

                           —

                           sąlygas, kurios galėjo sukelti trumpalaikę taršą,

                           —

                           tokios taršos tikimybę ir galimą trukmę,

                           —

                           taršos priežastis ir priemones, kurių buvo imtasi siekiant apsaugoti besimaudančius nuo taršos poveikio ir pašalinti jos priežastis.

         Sąrašas, nurodytas a punkte, skelbiamas kiekvienais metais prieš prasidedant maudymosi sezonui. Stebėsenos rezultatai, nurodyti b punkte, pabaigus analizę pateikiami internete.
   3.   Prasidėjus penktajam maudymosi sezonui po 2008 m. kovo 24 d., 1 ir 2 dalyse nurodyta informacija turi būti platinama vos ją gavus.
   4.   Kai tik įmanoma, valstybės narės ir Komisija privalo, naudodamosi georeferencine technologija, išplatinti informaciją visuomenei ir pateikti ją aiškiai bei sklandžiai, naudojant ženklus ir simbolius.
   13 straipsnis
   Pranešimai
   1.   Kiekvieną maudymosi sezoną valstybės narės pateikia Komisijai kiekvienos maudyklos vandens stebėsenos rezultatus ir maudyklos vandens kokybės vertinimą bei svarbių valdymo priemonių, kurių buvo imtasi, aprašymą. Šią informaciją apie praėjusį maudymosi sezoną valstybės narės pateikia kasmet iki gruodžio 31 d. Informacija pradedama teikti atlikus pirmąjį maudyklos vandens kokybės vertinimą pagal 4 straipsnį.
   2.   Valstybės narės kasmet, prieš maudymosi sezono pradžią, informuoja Komisiją apie visus identifikuotus maudyklų vandenis, taip pat nurodydamos visų pasikeitimų, lyginant su praėjusiais metais, priežastis. Pirmą kartą tai atliekama prasidėjus pirmajam maudymosi sezonui po 2008 m. kovo 24 d.
   3.   Prasidėjus maudyklos vandens stebėsenai pagal šios direktyvos nuostatas, 1 dalyje nurodytos metinės ataskaitos ir toliau turi būti siunčiamos Komisijai pagal Direktyvos 76/160/EEB nuostatas, kol bus galima atlikti pirmąjį vertinimą vadovaujantis šia direktyva. Per šį laikotarpį metinėje ataskaitoje leidžiama neatsižvelgti į Direktyvos 76/160/EEB priede nurodytą 1 parametrą, o Direktyvos 76/160/EEB priede nurodyti 2 ir 3 parametrai turi būti laikomi lygiaverčiais šios direktyvos I priedo A skiltyje pateikiamiems 2 ir 1 parametrams.
   4.   Komisija skelbia metinę apibendrintą ataskaitą apie Bendrijos maudyklų vandenų kokybę, įskaitant maudyklų vandenų klasifikaciją, atitiktį šios direktyvos nuostatoms ir reikšmingas valdymo priemones, kurių buvo imtasi. Komisija paskelbia šią ataskaitą kiekvienais metais iki balandžio 30 d., taip pat ir internete. Rengdama ataskaitą, Komisija, jei tik įmanoma, turi pagal susijusius Bendrijos teisės aktus, visų pirma pagal Direktyvą 2000/60/EB, kuo geriau pasinaudoti duomenų surinkimo, vertinimo ir pateikimo sistemomis.
   IV SKYRIUS
   BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS
   14 straipsnis
   Ataskaita ir peržiūra
   1.   Iki 2008 m. Komisija pateikia Europos Parlamentui ir Tarybai ataskaitą. Ataskaitoje visų pirma nagrinėjami:

               a)

               atitinkamo Europos epidemiologinės tyrimo, kurią Komisija atliko bendradarbiaudama su valstybėmis narėmis, rezultatai;

               b)

               kita mokslinė, analitinė ir epidemiologinė raida, svarbi maudyklų kokybės parametrams, įskaitant virusų atžvilgiu, ir

               c)

               Pasaulio sveikatos organizacijos rekomendacijos.

         2.   Valstybės narės iki 2014 metų pabaigos pateikia Komisijai rašytines pastabas dėl minėtos ataskaitos, įskaitant dėl poreikio atlikti bet kokį tolesnį tyrimą ar įvertinimą, kuris gali būti reikalingas siekiant padėti Komisijai peržiūrėti šią direktyvą pagal 3 dalį.
   3.   Atsižvelgdama į ataskaitą, valstybių narių rašytines pastabas ir į išplėstinį poveikio vertinimą bei turėdama omenyje įgyvendinant šią direktyvą įgytą patirtį, Komisija ne vėliau kaip 2020 m. peržiūri šią direktyvą, visų pirma atkreipdama dėmesį į maudyklų vandenų kokybės rodiklius, įskaitant klausimą, ar reikėtų palaipsniui pašalinti klasifikavimą „patenkinamas“ arba pakeisti taikomus standartus, ir, jei reikia, Sutarties 251 straipsnyje nustatyta tvarka pateikia atitinkamus pasiūlymus dėl teisės aktų.
   15 straipsnis
   Techniniai pritaikymai ir įgyvendinimo priemonės
   1.   16 straipsnio 2 dalyje nustatyta tvarka nusprendžiama:

               a)

               konkrečiau apibrėžti EN/ISO standartą dėl mikrobiologinių metodų lygiavertiškumo taikant 3 straipsnio 9 dalį;

               b)

               nustatyti išsamias 8 straipsnio 1 dalies, 12 straipsnio 1 dalies a punkto ir 12 straipsnio 4 dalies įgyvendinimo taisykles;

               c)

               atsižvelgiant į mokslo ir technikos pažangą, pritaikyti analizės metodus I priede nurodytiems parametrams;

               d)

               priderinti V priedą prie mokslo ir technikos pažangos;

               e)

               nustatyti gaires dėl bendrojo pavienių mėginių vertinimo metodo.

         2.   Komisija iki 2010 m. kovo 24 d. pateikia priemonių, kurių pagal 1 dalies b punktą reikia imtis dėl 12 straipsnio 1 dalies a punkto, projektą. Prieš tai atlikdama ji konsultuojasi su valstybių narių, regionų ir vietos valdžios institucijų bei susijusių turizmo ir vartotojų organizacijų atstovais ir kitomis suinteresuotomis šalimis. Priėmusi atitinkamas taisykles, Komisija skelbia jas internete.
   16 straipsnis
   Komitetas
   1.   Komisijai padeda komitetas.
   2.   Darant nuorodą į šią dalį, taikomi Sprendimo 1999/468/EB 5 ir 7 straipsniai, atsižvelgiant į minėto sprendimo 8 straipsnį.
   Sprendimo 1999/468/EB 5 straipsnio 6 dalyje nustatytas laikotarpis yra trys mėnesiai.
   3.   Komitetas priima savo darbo tvarkos taisykles.
   17 straipsnis
   Panaikinimas
   1.   Nuo 2014 m. gruodžio 31 d. panaikinama Direktyva 76/160/EEB. Atsižvelgiant į 2 dalį, šis panaikinimas neturi pažeisti valstybių narių įsipareigojimų, susijusių su perkėlimo į nacionalinę teisę ir taikymo terminais, numatytais naikinamoje direktyvoje.
   2.   Ši direktyva, pakeičianti Direktyvą 76/160/EEB, bus pradėta taikyti iš karto po to, kai valstybė narė imsis visų būtinų teisinių, administracinių ir praktinių priemonių, kad šią direktyvą atitiktų.
   3.   Nuorodos į naikinamą Direktyvą 76/160/EEB laikomos nuorodomis į šią direktyvą.
   18 straipsnis
   Įgyvendinimas
   1.   Valstybės narės priima įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie, įsigalioję iki 2008 m. kovo 24 d., įgyvendina šią direktyvą. Jos nedelsdamos apie tai praneša Komisijai.
   Valstybės narės, tvirtindamos šias priemones, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.
   2.   Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų pagrindinių nacionalinių teisės nuostatų tekstus.
   19 straipsnis
   Įsigaliojimas
   Ši direktyva įsigalioja dvidešimtą dieną po jos paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.

   20 straipsnis
   Adresatai
   Ši direktyva skirta valstybėms narėms.

      Priimta Strasbūre, 2006 m. vasario 15 d.

            Europos Parlamento vardu

            Pirmininkas

         J. BORRELL FONTELLES

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         H. WINKLER

      (1)  OL C 45 E, 2003 2 25, p. 127.

      (2)  OL C 220, 2003 9 16, p. 39.

      (3)  OL C 244, 2003 10 10, p. 31.

      (4)  2003 m. spalio 21 d. Europos Parlamento nuomonė (OL C 82 E, 2004 4 1, p. 115), 2004 m. gruodžio 20 d. Tarybos bendroji pozicija (OL C 111 E, 2005 5 11, p. 1) ir 2005 m. gegužės 10 d. Europos Parlamento pozicija (dar nepaskelbta Oficialiajame leidinyje). 2006 m. sausio 18 d. Europos Parlamento teisėkūros rezoliucija (dar nepaskelbta Oficialiajame leidinyje) ir 2005 m. gruodžio 20 d. Tarybos sprendimas.

      (5)  OL L 242, 2002 9 10, p. 1.

      (6)  OL L 31, 1976 2 5, p. 1. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 807/2003 (OL L 122, 2003 5 16, p. 36).

      (7)  OL L 135, 1991 5 30, p. 40. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 1882/2003 (OL L 284, 2003 10 31, p. 1).

      (8)  OL L 375, 1991 12 31, p. 1. Direktyva su pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 1882/2003.

      (9)  OL L 327, 2000 12 22, p. 1. Direktyva su pakeitimais, padarytais Sprendimu Nr. 2455/2001/EB (OL L 331, 2001 12 15, p. 1).

      (10)  OL L 41, 2003 2 14, p. 26.

      (11)  OL L 156, 2003 6 25, p. 17.

      (12)  OL L 184, 1999 7 17, p. 23.

      (13)  OL L 175, 1985 7 5, p. 40. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2003/35/EB (OL L 156, 2003 6 25, p. 17).

      I PRIEDAS
      Vidaus vandenys

                  A

                  B

                  C

                  D

                  E

                  Parametras

                  Puiki kokybė

                  Gera kokybė

                  Patenkinama kokybė

                  Pamatiniai tyrimų metodai

                  1

                     Intestinal Enterococci (ksv/100 ml)

                  200 (1)

                  400 (1)

                  330 (2)

                  ISO 7899-1 arba ISO 7899-2

                  2

                     Escherichia coli (ksv/100 ml)

                  500 (1)

                  1 000 (1)

                  900 (2)

                  ISO 9308-3 arba ISO 9308-1

            Pakrančių vandenys ir tarpiniai vandenys

                  A

                  B

                  C

                  D

                  E

                  Parametras

                  Puiki kokybė

                  Gera kokybė

                  Patenkinama kokybė

                  Pamatiniai tyrimų metodai

                  1

                     Intestinal Enterococci (ksv/100 ml)

                  100 (3)

                  200 (3)

                  185 (4)

                  ISO 7899-1 arba ISO 7899-2

                  2

                     Escherichia coli (ksv/100 ml)

                  250 (3)

                  500 (3)

                  500 (4)

                  ISO 9308-3 arba ISO 9308-1

         (1)  Remiamasi 95 procentilio vertinimu. Žr. II priedą.

         (2)  Remiamasi 90 procentilio vertinimu. Žr. II priedą.

         (3)  Remiamasi 95 procentilio vertinimu. Žr. II priedą.

         (4)  Remiamasi 90 procentilio vertinimu. Žr. II priedą.

      II PRIEDAS
      Maudyklų vandenų vertinimas ir klasifikacija
      1.   Prasta kokybė
      Maudyklos vanduo turi būti klasifikuojamas kaip „prastas“, jei paskutiniojo vertinimo laikotarpio (1) maudyklos vandens kokybės duomenų rinkinyje mikrobiologinių rodiklių procentilių vertės (2) yra blogesnės (3) nei I priedo D skiltyje nurodytos „patenkinamos kokybės“ vertės.
      2.   Patenkinama kokybė
      Maudyklos vanduo turi būti klasifikuojamas kaip „patenkinamas“:

                  1)

                  jei paskutiniojo vertinimo laikotarpio maudyklos vandens kokybės duomenų rinkinyje mikrobiologinių rodiklių procentilių vertės yra lygios arba geresnės (4) nei I priedo D skiltyje nurodytos „patenkinamos kokybės“ vertės;

                  2)

                  jei maudyklos vanduo tapo trumpalaikės taršos objektu, su sąlyga, kad:

                              i)

                              buvo imtasi atitinkamų valdymo priemonių, įskaitant stebėjimą, ankstyvo įspėjimo sistemas ir stebėseną, norint įspėjamosiomis priemonėmis arba, jei būtina, draudimu maudytis apsaugoti besimaudančius nuo taršos;

                              ii)

                              buvo imtasi atitinkamų valdymo priemonių, kad būtų galima užkirsti kelią taršai, ją sumažinti arba pašalinti jos priežastis, ir

                              iii)

                              mėginių, į kuriuos nebuvo atsižvelgta pagal 3 straipsnio 6 dalies nuostatas dėl trumpalaikės taršos per paskutinįjį vertinimo laikotarpį, skaičius sudarė ne daugiau kaip 15 % bendrojo mėginių skaičiaus, kuris buvo numatytas tam laikotarpiui sudarytuose stebėsenos kalendoriuose, arba tai buvo ne daugiau kaip vienas mėginys per maudymosi sezoną – atsižvelgiant į tai, kuris skaičius didesnis.

            3.   Gera kokybė
      Maudyklos vanduo turi būti klasifikuojamas kaip „geras“:

                  1)

                  jei paskutiniojo vertinimo laikotarpiu maudyklos vandens kokybės duomenų rinkinyje mikrobiologinių rodiklių procentilių vertės yra lygios arba geresnės (4) nei I priedo C skiltyje nurodytos „geros kokybės“ vertės ir

                  2)

                  jei maudyklos vanduo tapo trumpalaikės taršos objektu, su sąlyga, kad:

                              i)

                              buvo imtasi atitinkamų valdymo priemonių, įskaitant stebėjimą, ankstyvo įspėjimo sistemas ir stebėseną, norint įspėjamosiomis priemonėmis arba, jei būtina, draudimu maudytis apsaugoti besimaudančius nuo taršos;

                              ii)

                              buvo imtasi atitinkamų valdymo priemonių, kad būtų galima užkirsti kelią taršai, ją sumažinti arba pašalinti jos priežastis, ir

                              iii)

                              mėginių, į kuriuos nebuvo atsižvelgta pagal 3 straipsnio 6 dalies nuostatas dėl trumpalaikės taršos per paskutinįjį vertinimo laikotarpį, skaičius sudarė ne daugiau kaip 15 % bendrojo mėginių skaičiaus, kuris buvo numatytas tam laikotarpiui sudarytuose stebėsenos kalendoriuose, arba tai buvo ne daugiau kaip vienas mėginys per maudymosi sezoną – atsižvelgiant į tai, kuris skaičius didesnis.

            4.   Puiki kokybė
      Maudyklos vanduo turi būti klasifikuojamas kaip „puikus“:

                  1)

                  jei paskutiniojo vertinimo laikotarpiu maudyklos vandens kokybės duomenų rinkinyje mikrobiologinių rodiklių procentilių vertės yra lygios arba geresnės nei „puikios kokybės“ vertės, nurodytos I priedo B skiltyje, ir

                  2)

                  jei maudyklos vanduo tapo trumpalaikės taršos objektu, su sąlyga, kad:

                              i)

                              buvo imtasi atitinkamų valdymo priemonių, įskaitant stebėjimą, ankstyvo įspėjimo sistemas ir stebėseną, norint įspėjamosiomis priemonėmis arba, jei būtina, draudimu maudytis apsaugoti besimaudančius nuo taršos;

                              ii)

                              buvo imtasi atitinkamų valdymo priemonių, kad būtų galima užkirsti kelią taršai, ją sumažinti arba pašalinti jos priežastis, ir

                              iii)

                              mėginių, į kuriuos nebuvo atsižvelgta pagal 3 straipsnio 6 dalies nuostatas dėl trumpalaikės taršos per paskutinįjį vertinimo laikotarpį, skaičius sudarė ne daugiau kaip 15 % bendrojo mėginių skaičiaus, kuris buvo numatytas tam laikotarpiui sudarytuose stebėsenos kalendoriuose, arba tai buvo ne daugiau kaip vienas mėginys per maudymosi sezoną – atsižvelgiant į tai, kuris skaičius didesnis.

            PASTABOS

         (1)  Paskutinysis vertinimo laikotarpis – tai keturi paskutiniai maudymosi sezonai arba, jei tinka, 4 straipsnio 2 arba 4 dalyje nurodytas laikotarpis.

         (2)  Remiantis iš tam tikro maudyklos vandens gautų mikrobiologinių duomenų įprastos tikimybės tankio funkcijos log10 procentilių vertinimu, procentilio vertė gaunama taip:

                  i)

                  imama visų bakterinių rodiklių, vertinamų duomenų sekoje, log10 vertė (jei gaunama nulinė vertė, imama naudoto analizės metodo mažiausios aptikimo ribos log10 vertė);

                  ii)

                  apskaičiuojamas aritmetinis log10 verčių vidurkis (μ);

                  iii)

                  apskaičiuojama standartinė log10 verčių paklaida (σ).

            Duomenų tikimybės tankio funkcijos viršutinis 90 procentilio taškas nustatomas pagal tokią formulę: viršutinis 90 procentilis = antilog (μ + 1,282 σ).
      Duomenų tikimybės tankio funkcijos viršutinis 95 procentilio taškas nustatomas pagal tokią formulę: viršutinis 95 procentilis = antilog (μ + 1,65 σ).

         (3)  Blogesnės – tai didesnės koncentracijos vertės, išreikštos ksv/100 ml.

         (4)  Geresnės – tai mažesnės koncentracijos vertės, išreikštos ksv/100 ml.

      III PRIEDAS
      Maudyklos vandens charakteristika

                  1.

                  6 straipsnyje minimą maudyklos vandens charakteristiką sudaro:

                              a)

                              maudyklos vandens ir kitų tam tikros maudyklos vandens baseino paviršinių vandenų, kurie gali būti taršos šaltinis, fizinių, geografinių ir hidrologinių savybių, svarbių šiai direktyvai, aprašymas, kaip numatyta Direktyvoje 2000/60/EB;

                              b)

                              taršos, kuri gali turėti įtakos maudyklos vandeniui ir pakenkti besimaudančių sveikatai, priežasčių nustatymas ir įvertinimas;

                              c)

                              melsvadumblių išplitimo galimybių įvertinimas;

                              d)

                              didžiųjų dumblių ir (arba) fitoplanktono išplitimo galimybių įvertinimas;

                              e)

                              jei b punkte nurodytas įvertinimas rodo, kad kyla trumpalaikės taršos pavojus, tokia informacija:

                                          —

                                          numatomas laukiamos trumpalaikės taršos pobūdis, dažnumas ir trukmė,

                                          —

                                          visų išlikusių taršos priežasčių apibūdinimas, taip pat ir valdymo priemonės, kurių buvo imtasi, bei priežasčių pašalinimo grafikas,

                                          —

                                          valdymo priemonės, kurių buvo imtasi trumpalaikės taršos atvejais, ir už tokius veiksmus atsakingų institucijų kontaktiniai duomenys;

                              f)

                              stebėsenos vieta.

                  2.

                  Jei maudyklų vandenys klasifikuojami kaip „geri“, „patenkinami“ arba „prasti“, maudyklos vandens charakteristika turi būti reguliariai peržiūrima siekiant įvertinti, ar nepasikeitė kuris nors iš 1 dalyje nurodytų aspektų. Prireikus charakteristiką būtina atnaujinti. Tokių patikrinimų dažnumas ir apimtis nustatomi pagal taršos pobūdį ir sunkumą. Tačiau patikrinimai mažiausiai privalo atitikti nuostatas ir vykti ne rečiau nei nurodyta šioje lentelėje.

                              Maudyklos vandens klasifikacija

                              „Geras“

                              „Patenkinamas“

                              „Prastas“

                              Peržiūrėjimai turi vykti ne rečiau kaip kas

                              4 metai

                              3 metai

                              2 metai

                              Tikrinami aspektai (1 dalies punktai)

                              a–f

                              a–f

                              a–f

                        Jei maudyklos vanduo anksčiau buvo klasifikuojamas kaip „puikus“, maudyklos vandens charakteristika peržiūrima ir prireikus atnaujinama tik tuo atveju, jei pasikeičia jo klasifikacija ir jis laikoma „geru“, „patenkinamu“ arba „prastu“. Peržiūrėjimas turi apimti visus 1 dalyje nurodytus aspektus.

                  3.

                  Didelių statybos darbų ar rimtų infrastruktūros pokyčių maudyklos vandenyje ar netoli jo atveju maudyklos vandens charakteristika atnaujinama prieš prasidedant naujam maudymosi sezonui.

                  4.

                  Kai įmanoma, 1 dalies a ir b punktuose nurodyta informacija pateikiama detaliame žemėlapyje.

                  5.

                  Jei kompetentingai institucijai tai atrodo būtina, leidžiama pateikti ar pridėti kitą svarbią informaciją.

      IV PRIEDAS
      Maudyklos vandens stebėsena

                  1.

                  Vienas mėginys turi būti paimtas prieš pat kiekvieno maudymosi sezono pradžią. Įskaitant šį specialųjį mėginį ir atsižvelgiant į 2 dalies nuostatas per maudymosi sezoną turi būti paimami ir tiriami ne mažiau kaip keturi mėginiai.

                  2.

                  Tačiau per maudymosi sezoną turi būti paimami ir tiriami tik trys mėginiai, jei:

                              a)

                              maudyklos vandens maudymosi sezonas trunka ne ilgiau kaip 8 savaites arba

                              b)

                              maudyklos vanduo yra regione, kuriam būdingi tam tikri geografiniai suvaržymai.

                  3.

                  Mėginių ėmimo datos turi būti paskirstytos per visą maudymosi sezoną, o intervalas tarp jų neturi viršyti vieno mėnesio.

                  4.

                  Trumpalaikės taršos atveju turi būti paimtas vienas papildomas mėginys, patvirtinantis taršos įvykio pabaigą. Šis mėginys neturi priklausyti maudyklos vandens kokybės duomenų rinkiniui. Prireikus pakeisti mėginius, į kuriuos nebuvo atsižvelgta, būtina paimti papildomą mėginį praėjus 7 dienoms nuo trumpalaikės taršos pabaigos.

      V PRIEDAS
      Mikrobiologinių tyrimų mėginių tvarkymo taisyklės
      1.   Mėginių ėmimo vieta
      Jei įmanoma, mėginiai turi būti imami iš 30 cm nuo vandens paviršiaus gylio ir ne seklesnėje kaip 1 m gylio vietoje.
      2.   Mėginiams skirtų buteliukų sterilizavimas
      Mėginiams skirti buteliukai privalo:

                  —

                  būti sterilizuojami autoklave ne trumpiau kaip 15 minučių 121 °C temperatūroje arba

                  —

                  būti sterilizuojami sausai 160 °C–170 °C temperatūroje ne trumpiau kaip 1 valandą, arba

                  —

                  būti apšvitinti mėginiams skirti indai, gaunami tiesiai iš gamintojo.

            3.   Mėginių ėmimas
      Mėginiams skirto buteliuko (indo) talpa priklauso nuo vandens kiekio, reikalingo kiekvienam parametrui ištirti. Įprastinė mažiausia talpa – 250 ml.
      Mėginiams skirti indai turi būti pagaminti iš skaidrios ir nedažytos medžiagos (stiklo, polietileno ar polipropileno).
      Norint išvengti atsitiktinio mėginio užteršimo, mėginių ėmėjas privalo taikyti aseptinį metodą, kad mėginiams skirti buteliukai išliktų sterilūs. Jei viskas atliekama tinkamai, kita sterili įranga (sterilios chirurginės pirštinės, žnyplės ar mėginiams skirtos lazdelės) neprivaloma.
      Mėginys turi būti aiškiai paženklintas nenuplaunamu rašalu ant paties mėginio arba jo etiketės.
      4.   Mėginių laikymas ir pervežimas iki tyrimų
      Vandens mėginiai visais pervežimo etapais turi būti saugomi nuo šviesos, ypač nuo tiesioginių saulės spindulių.
      Kol bus pristatytas į laboratoriją, mėginys turi būti laikomas šaltdėžėje arba šaldytuve (atsižvelgiant į klimatą) maždaug 4 °C temperatūroje. Jei pervežimas į laboratoriją gali užtrukti ilgiau negu 4 valandas, reikalaujama vežti šaldytuve.
      Laiko tarpas nuo mėginių paėmimo iki tyrimo turi būti kuo trumpesnis. Rekomenduojama ištirti mėginius tą pačią darbo dieną. Jei dėl praktinių priežasčių to padaryti neįmanoma, mėginiai apdorojami ne vėliau kaip per 24 valandas. Iki tol jie laikomi tamsioje vietoje 4 °C ± 3 °C temperatūroje.


title: 1999 m. balandžio 22 d. Tarybos direktyva 1999/29/EB dėl nepageidautinų medžiagų ir produktų gyvūnų mityboje

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

31999L0029

Oficialusis leidinys L 115 , 04/05/1999 p. 0032 - 0046

		Tarybos direktyva 1999/29/EB1999 m. balandžio 22 d.dėl nepageidautinų medžiagų ir produktų gyvūnų mitybojeEUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 43 straipsnį,atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą,atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę [1],atsižvelgdama į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [2],(1) kadangi 1973 m. gruodžio 17 d. Tarybos direktyva 74/63/EEB dėl nepageidaujamų medžiagų gyvūnų mityboje [3] buvo dažnai ir daug taisoma; kadangi dėl aiškumo ir racionalumo ši direktyva turėtų būti konsoliduota;(2) kadangi gyvulininkystės produkcija užima svarbią vietą Bendrijos žemės ūkyje; kadangi patenkinami rezultatai labai priklauso nuo to, ar naudojami tinkami geros kokybės pašarai;(3) kadangi norint padidinti žemės ūkio našumą, labai svarbu nustatyti taisykles dėl pašarų;(4) kadangi pašaruose dažnai būna nepageidaujamų medžiagų ar produktų, kurie gali kelti grėsmę gyvūnų sveikatai arba, kai jų yra gyvulininkystės produkcijoje, – žmonių sveikatai;(5) kadangi neįmanoma visiškai išvengti minėtųjų medžiagų arba produktų pašaruose; kadangi tam, kad nepageidaujamo ir žalingo poveikio būtų išvengta, svarbu jų kiekį pašaruose sumažinti; kadangi šiuo metu neįmanoma nustatyti mažesnių kiekių už tuos, kuriuos galima aptikti analizės metodais, kurie turi būti apibrėžti Bendrijoje;(6) kadangi nepageidaujamos medžiagos ir produktai pašaruose gali būti tik laikantis šioje direktyvoje nurodytų reikalavimų, ir jie negali būti naudojami gyvuliams šerti jokiu kitu būdu; kadangi dėl to ši direktyva turėtų būti taikoma nepažeidžiant kitų Bendrijos nuostatų dėl pašarų, ir ypač kombinuotiesiems pašarams taikomų taisyklių;(7) tačiau kadangi valstybės narės turėtų išlaikyti teisę leisti, kad, laikantis tam tikrų reikalavimų, į pašarus būtų dedamas didesnis nepageidaujamų medžiagų ir produktų kiekis nei numatyta I priede;(8) kadangi ši direktyva turi būti taikoma pašarinėms žaliavoms ir pašarams nuo jų įvežimo į Bendriją dienos; kadangi dėl to turėtų būti numatyta, kad nustatyti maksimalūs nepageidaujamų medžiagų arba produktų kiekiai iš esmės būtų taikomi nuo pašarinių žaliavų ir pašarų išleidimo į apyvartą dienos, įskaitant visus pardavimo etapus, ir ypač į jų įvežimo datą;(9) kadangi patartina laikytis principo, kad gyvūnų mitybai naudojamos žaliavos būtų sveikos, natūralios ir tinkamos prekybai; kadangi dėl to būtina uždrausti naudoti arba išleisti į apyvartą pašarines žaliavas, kurios dėl per didelio jose esančių nepageidaujamų medžiagų arba produktų kiekio sąlygoja tai, kad viršijami I priede kombinuotiesiems pašarams nustatyti kiekiai;(10) kadangi reikėtų apriboti tam tikrų nepageidaujamų medžiagų arba produktų kiekius papildomuose pašaruose, nustatant maksimalius jų kiekius;(11) kadangi, kilus grėsmei gyvūnų arba žmonių sveikatai, valstybės narės turėtų išlaikyti teisę laikinai sumažinti nustatytus maksimalius leistinus kiekius, nustatyti kitų medžiagų ar produktų maksimalius kiekius arba visiškai uždrausti tokias medžiagas ar produktus pašaruose; kadangi tam, kad valstybė narė nepiktnaudžiautų šia teise, pagal Bendrijos procedūrą, taikomą nepaprastosios padėties atveju, turėtų būti priimami galimi I ir II priedų pakeitimai, pagrįsti papildomais dokumentais;(12) kadangi pašarams, atitinkantiems šios direktyvos reikalavimus, turėtų būti taikomi ne kokie nors kiti su produktų kiekiu susiję paleidimo į apyvartą apribojimai, o tik tie, kurie numatyti šioje direktyvoje;(13) kadangi, siekiant užtikrinti, kad parduodant pašarus būtų laikomasi nustatytų reikalavimų nepageidaujamų medžiagų ir produktų atžvilgiu, valstybės narės turi priimti atitinkamas kontrolės nuostatas;(14) kadangi, kai nesilaikoma direktyvos nuostatų, valstybes nares turėtų informuoti ir veiklos vykdytojai, kaip oficialiuose kontrolės departamentuose pagal šią direktyvą sukurtos informavimo sistemos dalis; kadangi tokiais atvejais reikalaujama, kad valstybės narės imtųsi priemonių, kurios leidžia naudoti neįtrauktas nepageidaujamas medžiagas ir produktų gyvūnų mityboje; kadangi valstybės narės prireikus įpareigojamos užtikrinti, kad pašarinių žaliavų arba pašarų siuntos būtų sunaikintos, jei taip nusprendė savininkas;(15) kadangi tinkama Bendrijos procedūra yra esminis dalykas siekiant suderinti I ir II prieduose pateiktas technines nuostatas su nauja mokslo ir technikos žinių raida;(16) kadangi tam, kad būtų lengviau įgyvendinti pasiūlytas priemones, turėtų būti nustatyta tvarka, sukurianti glaudų valstybių narių ir Komisijos bendradarbiavimą Pašarų nuolatiniame komitete, įkurtame Sprendimu 70/372/EEB [4];(17) kadangi ši direktyva neturėtų paveikti valstybių narių įsipareigojimų dėl III priedo B dalyje nurodytų direktyvų perkėlimo į nacionalinę teisę galutinių terminų,PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:1 straipsnis1. Šioje direktyvoje kalbama apie nepageidaujamas medžiagas ir produktus gyvūnų mityboje.2. Ši direktyva taikoma nepažeidžiant nuostatų dėl:a) pašarų priedų;b) pašarų pardavimo;c) pesticidų liekanų ant gyvūnams šerti skirtų produktų ir maksimalių leistinų kiekių nustatymo, jei šios liekanos nėra išvardytos I priedo B skirsnyje;d) mikroorganizmų pašaruose;e) tam tikrų produktų, naudojamų gyvūnų mitybai;f) ypatingos mitybinės paskirties pašarų.2 straipsnisŠioje direktyvoje vartojami tokie apibrėžimai:a) pašarai – tai natūralūs, švieži arba konservuoti augalinės arba gyvūninės kilmės produktai,, pramoninio perdirbimo būdu iš jų gauti produktai, ir organinės bei neorganinės medžiagos, naudojamos atskirai arba mišiniuose, su priedais arba be priedų, skirti gyvūnams šerti;b) pašarinės žaliavos – tai įvairūs natūralūs, švieži arba konservuoti augalinės arba gyvūninės kilmės produktai, pramoninio perdirbimo būdu iš jų gauti produktai ir įvairios organinės bei neorganinės medžiagos, su priedais ar be jų, skirti gyvūnams šerti tiesiogiai arba perdirbus, dedant juos į kombinuotuosius pašarus arba naudojant kaip premiksų užpildus;c) visaverčiai pašarai – tai pašarų mišiniai, kurių dėl jų sudėties pakanka paros racionui;d) pašarų papildai – tai pašarų mišiniai, kuriuose yra daug tam tikrų medžiagų ir kurių dėl jų sudėties pakanka paros racionui tik tada, kai jie vartojami kartu su kitais pašarais;e) kombinuotieji pašarai – tai pašarinių žaliavų mišiniai, su priedais arba be jų, skirti gyvuliams šerti kaip visaverčiai pašarai arba kaip pašarų papildai;f) paros racionas – vidutiniškai 12 % drėgnumo pašarų kiekis, kurio per parą reikia tam tikros rūšies, amžiaus kategorijos ir išeigos gyvūnams;g) gyvūnai – tai tų rūšių gyvūnai, kuriuos paprastai žmonės laiko, šeria arba vartoja, ir gyvūnai, kurie gyvena laisvėje ir yra šeriami pašarais;h) namuose laikomi gyvūnai – tai tų rūšių gyvūnai, kuriuos žmonės paprastai laiko ir šeria, bet nevartoja, išskyrus kailių gamybai auginamus gyvūnus.3 straipsnis1. Valstybės narės nurodo, kad pašarinės žaliavos gali būti išleistos į apyvartą Bendrijoje tik tuo atveju, jei jos yra sveikos, natūralios ir tinkamos prekybai.2. Visų pirma, atsižvelgiant į II priedo A dalies nuostatas, pašarinės žaliavos negali būti laikomos sveikomis, natūraliomis ir tinkamomis prekybai, jei jose esantis nepageidaujamų medžiagų arba produktų kiekis yra toks didelis, kad jo neįmanoma laikyti I priede kombinuotiesiems pašarams nustatytu maksimaliu kiekiu.4 straipsnis1. Valstybės narės nurodo, kad I priede išvardintas medžiagas ir produktus leidžiama dėti į pašarus tik laikantis tame priede pateiktų reikalavimų.2. Valstybės narės gali padidinti I priede nurodytus maksimalius leistinus kiekius pašaruose tuo atveju, kai pašaras yra gaminamas ir vartojamas toje pačioje valstybėje, toje pačioje žemės ūkio valdoje ir kai to reikalauja ypatingos vietinės reikšmės aplinkybės. Valstybės narės užtikrina, kad dėl to nebus padaryta žala nei gyvūnų, nei žmonių sveikatai.5 straipsnis1. Valstybės narės nurodo, kad II priedo A dalyje išvardytos pašarinės žaliavos gali būti išleistos į apyvartą tik tada, jei minėto priedo 1 stulpelyje nurodytų nepageidaujamų medžiagų arba produktų kiekis jose neviršija maksimalaus leistino kiekio, nurodyto to priedo 3 stulpelyje.2. Jei II priedo A dalies 1 stulpelyje nurodytos nepageidaujamos medžiagos arba produkto kiekis pašarinėse žaliavose yra didesnis už I priedo 3 stulpelyje nurodytą kiekį, nepažeidžiant šio straipsnio 1 dalies nuostatų, II priedo A dalies 2 stulpelyje išvardytos pašarinės žaliavos gali būti išleistos į apyvartą tik tada, jei:a) jos yra skirtos vartoti įmonėse, atitinkančiose 1995 m. gruodžio 22 d. Tarybos direktyvos 95/69/EB, nustatančioje reikalavimus ir priemones, taikomas patvirtinant bei įregistruojant kai kurias įmones bei tarpininkus, veikiančius gyvūnų maitinimo sektoriuje [5], reikalavimus;irb) kartu su jomis pateikiamas dokumentas, kuriame nurodoma:- kad pašarinės žaliavos yra skirtos kombinuotųjų pašarų gamintojams, atitinkantiems a punkto reikalavimus,- kad pašarinės žaliavos negali būti šeriamos gyvuliams jų neperdirbus,- pašarinėje žaliavoje esantis nepageidaujamos medžiagos arba produkto kiekis.3. Valstybės narės nurodo, kad 5 straipsnio 2 dalies a ir b punktai taikomi ir II priedo B dalyje išvardytoms pašarinėms žaliavoms bei nepageidaujamoms medžiagoms arba produktams, kurių maksimalus kiekis II priedo A dalyje nėra apribotas, jei tos nepageidaujamos medžiagos arba produkto kiekis pašarinėse žaliavose yra didesnis už I priedo 3 stulpelyje nurodytą atitinkamos pašarinės žaliavos kiekį.6 straipsnisValstybės narės gali taikyti 5 straipsnio 2 dalies a punktą tik tiems kombinuotųjų pašarų gamintojams, kurie naudoja minėtas pašarines žaliavas kombinuotiesiems pašarams gaminti ir po to išleidžia juos į apyvartą.7 straipsnisValstybės narės nurodo, kad II priedo A dalyje išsamiai aprašytos pašarinės žaliavos, kuriose nepageidaujamos medžiagos arba produkto kiekis yra didesnis už aukščiau minėto priedo 3 stulpelyje nurodytą maksimalų leistiną kiekį, siunta turi būti atskirta nuo kitų pašarinių žaliavų arba pašarų siuntų.8 straipsnisValstybės narės nurodo, kad kadangi nėra atskirų nuostatų pašarų papildams, I priede išvardytų medžiagų ir produktų juose negali būti daugiau negu nustatyta visaverčiams pašarams, leidžiant juos skiesti taip, kaip nurodyta.9 straipsnis1. Jei valstybė narė, remdamasi nauja informacija arba iš naujo įvertinusi tą, kurią turėjo nuo tada, kai buvo priimtos aptariamosios nuostatos, turi rimto pagrindo teigti, kad I ar II prieduose nustatytas maksimalus kiekis arba juose nenurodyta medžiaga ar produktas kelia pavojų gyvūnų arba žmonių sveikatai ar aplinkai, ji gali laikinai tą kiekį sumažinti, nustatyti maksimalų kiekį arba uždrausti naudoti tą medžiagą arba produktą pašaruose arba pašarinėse žaliavose. Apie tai ji nedelsdama praneša kitoms valstybėms narėms ir Komisijai bei pateikia savo sprendimo priežastis.2. 14 straipsnyje nustatyta tvarka nedelsiant priimamas sprendimas, ar reikia daryti pakeitimus prieduose. Kol Taryba arba Komisija sprendimo nepriėmė, valstybė narė gali ir toliau taikyti ankstesnes priemones.10 straipsnis13 straipsnyje nustatyta tvarka, atsižvelgiant į mokslo ir technikos žinių raidą:a) priimami priedų pakeitimai;b) parengiamas konsoliduotas priedų variantas nuolatos įtraukiant į jį vėlesnius pakeitimus, padarytus vadovaujantis a punktu;c) gali būti nustatyti nukenksmintų pašarinių žaliavų priėmimo kriterijai.11 straipsnisValstybės narės užtikrina, kad šios direktyvos reikalavimus atitinkančių pašarų ir pašarinių žaliavų išleidimui į apyvartą nebūtų taikomi jokie kiti apribojimai, susiję su juose esančiomis nepageidaujamomis medžiagomis ir produktais.12 straipsnis1. Valstybės narės imasi visų priemonių, būtinų siekiant užtikrinti, kad pašarai ir pašarinės žaliavos būtų oficialiai tikrinamos, bent atliekant atsitiktinių mėginių atranką, kad būtų įsitikinta, ar laikomasi šios direktyvos reikalavimų.2. Valstybės narės informuoja kitas valstybes nares ir Komisiją apie padalinių, kurie yra paskirti kontrolę atlikti, pavadinimus.3. Valstybės narės nurodo, kad tuo atveju, kai ūkio subjektas (importuotojas, gamintojas ir t. t.) arba asmuo, kuris dėl savo profesinės veiklos turi, turėjo arba yra tiesiogiai susijęs su pašarinių žaliavų arba pašarų siunta ir turi informacijos, kad:- pašarinių žaliavų siunta yra visai netinkama naudoti gyvūnų pašaruose, nes yra užkrėsta I ir II prieduose nurodyta nepageidaujama medžiaga arba produktu ir dėl to neatitinka 3 straipsnio 1 dalies nuostatų bei kelia rimtą pavojų gyvūnų ir žmonių sveikatai,- pašarų siunta neatitinka I priedo nuostatų ir dėl to kelia rimtą pavojų gyvūnų ir žmonių sveikatai,toks asmuo arba ūkio subjektas tuoj pat praneša apie tai oficialioms institucijoms net ir tada, kai yra numatyta sunaikinti siuntą.Valstybės narės, patikrinusios gautą informaciją, užtikrina, kad kenksmingos siuntos atžvilgiu būtų imtasi reikiamų priemonių, užtikrinančių, jog siunta nebus panaudota gyvūnų mityboje.Valstybės narės užtikrina, kad galutinė kenksmingos siuntos paskirties vieta, įskaitant galimą sunaikinimą, neturėtų žalingo poveikio gyvūnų ir žmonių sveikatai arba aplinkai.4. Jei, vienoje valstybėje narėje nutarus, kad pašarinių žaliavų arba pašarų siunta neatitinka šios direktyvos nuostatų dėl per didelio juose esančių nepageidaujamų medžiagų arba produktų kiekio, ji gali būti išsiųsta kitai valstybei narei, pirmoji valstybė narė nedelsdama suteikia kitoms valstybėms narėms ir Komisijai visą naudingą informaciją apie siuntą.13 straipsnis1. Kai turi būti laikomasi šiame straipsnyje nustatytos tvarkos, pirmininkas savo iniciatyva arba valstybės narės prašymu nedelsdamas perduoda svarstyti klausimą Pašarų nuolatiniam komitetui (toliau – Komitetas).2. Komisijos atstovas pateikia Komitetui priemonių, kurių turi būti imtasi, projektą. Komitetas savo nuomonę dėl projekto pareiškia per tokį laiką, kurį nustato pirmininkas, atsižvelgdamas į klausimo skubumą. Nuomonė patvirtinama Sutarties 148 straipsnio 2 dalyje nustatyta balsų dauguma tuo atveju, kai Taryba turi priimti sprendimą Komisijos pasiūlymu. Valstybių narių atstovų Komitete balsai skaičiuojami taip, kaip nustatyta tame straipsnyje. Pirmininkas nebalsuoja.Komisija patvirtina priemones ir nedelsdama jas įgyvendina, jeigu jos atitinka Komiteto nuomonę. Kai priemonės neatitinka Komiteto nuomonės arba nuomonė nepareiškiama, Komisija nedelsdama pateikia Tarybai pasiūlymą dėl priemonių, kurių turi būti imtasi. Taryba patvirtina priemones kvalifikuota balsų dauguma.Jei Taryba, gavusi pasiūlymą, per tris mėnesius nepatvirtina jokių priemonių, pasiūlytas priemones patvirtina ir nedelsdama jas įgyvendina Komisija, nebent Taryba paprastąja balsų dauguma būtų tokias priemones atmetusi.14 straipsnis1. Kai turi būti laikomasi šiame straipsnyje nustatytos tvarkos, pirmininkas savo iniciatyva arba valstybės narės prašymu nedelsdamas perduoda svarstyti klausimą Komitetui.2. Komisijos atstovas pateikia Komitetui priemonių, kurių turi būti imtasi, projektą. Komitetas savo nuomonę pareiškia per dvi dienas. Nuomonė patvirtinama Sutarties 148 straipsnio 2 dalyje nustatyta balsų dauguma tuo atveju, kai Taryba turi priimti sprendimą Komisijos pasiūlymu. Valstybių narių atstovų Komitete balsai skaičiuojami taip, kaip nustatyta tame straipsnyje. Pirmininkas nebalsuoja.Komisija patvirtina priemones ir nedelsdama jas įgyvendina, jeigu jos atitinka Komiteto nuomonę. Kai priemonės neatitinka Komiteto nuomonės arba nuomonė nepareiškiama, Komisija nedelsdama pateikia Tarybai pasiūlymą dėl priemonių, kurių turi būti imtasi. Taryba patvirtina priemones kvalifikuota balsų dauguma.Jei Taryba, gavusi pasiūlymą, per 15 dienų nepatvirtina jokių priemonių, pasiūlytas priemones patvirtina ir nedelsdama jas įgyvendina Komisija, nebent Taryba paprastąja balsų dauguma būtų tokias priemones atmetusi.15 straipsnis1. Pašarams, skirtiems eksportuoti į trečiąsias šalis, valstybės narės taiko bent jau šios direktyvos nuostatas.2. Šio straipsnio 1 dalis nepažeidžia valstybių narių teisės leisti reeksportuoti į eksportuojančias trečiąsias šalis šios direktyvos reikalavimų neatitinkančių pašarų siuntas.16 straipsnis1. Šiuo dokumentu II priedo A dalyje išvardintos direktyvos panaikinamos nepažeidžiant valstybių narių įsipareigojimų dėl šių direktyvų perkėlimo į nacionalinę teisę terminų, nurodytų III priedo B dalyje.2. 3. Nuorodos į panaikintąsias direktyvas laikomos nuorodomis į šią direktyvą ir skaitomos atsižvelgiant į IV priede pateiktą koreliacijos lentelę.17 straipsnisŠi direktyva įsigalioja jos paskelbimo Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje dieną.18 straipsnisŠi direktyva yra skirta valstybėms narėms.Priimta Liuksemburge, 1999 m. balandžio 22 d.Tarybos varduPirmininkasW. Müller[1] Nuomonė, pateikta 1999 m. vasario 9 d. (dar neskelbta Oficialiajame leidynyje).[2] OL C 153, 1996 5 28, p. 49.[3] OL L 38, 1974 2 11, p. 31. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Komisijos direktyva 98/60/EB (OL L 209, 1998 7 25, p. 50).[4] OL L 170, 1970 8 3, p. 1.[5] OL L 332, 1995 12 30, p. 15. Direktyva su pakeitimais, padarytais Direktyva 98/92/EB (OL L 346, 1998 12 22, p. 49).--------------------------------------------------I PRIEDAS(3 straipsnio 2 dalis, 4 straipsnis, 5 straipsnio 2 ir 3 dalys, 8 straipsnis, 12 straipsnio 3 dalis)Medžiagos, produktai | Pašarai | Maksimalus kiekis mg/kg (ppm) pašaruose, kurių drėgnumas 12 % || |1 | 2 | 3 |A.Medžiagos (jonai arba dalelės)1.Arsenas | Pašarinės žaliavos, išskyrus: | 2 |—žolės, džiovintos liucernos ir džiovintų dobilų miltus, džiovintų cukrinių runkelių išspaudas ir džiovintos cukrinių runkelių melasos išspaudas | 4 |—fosfatus ir pašarus, gautus perdirbant žuvį arba kitus jūros gyvūnus | 10 |Visaverčiai pašarai, išskyrus: | 2 |—žuvims skirtus visaverčius pašarus | 4 |Pašarų papildai, išskyrus: | 4 |—mineralinius pašarus | 12 |2.Švinas | Pašarinės žaliavos, išskyrus: | 10 |—žaliuosius pašarus | 40 |—fosfatus | 30 |—mieles | 5 |Visaverčiai pašarai | 5 |Pašarų papildai, išskyrus: | 10 |—mineralinius pašarus | 30 |3.Fluoras | Pašarinės žaliavos, išskyrus: | 150 |—gyvūninės kilmės pašarus | 500 |—fosfatus | 2000 |Visaverčiai pašarai, išskyrus: | 150 |—skirtus galvijams, avims ir ožkoms | |—dedamus į pieną | 30 |—kitus | 50 |—skirtus kiaulėms | 100 |—skirtus naminiams paukščiams | 350 |—skirtus paukščių jaunikliams | 250 |—Mineraliniai mišiniai, skirti galvijams, avims ir ožkoms | 2000 |Kiti pašarų papildai | 125 |4.Gyvsidabris | Pašarinės žaliavos, išskyrus: | 0,1 |—pašarus, gautus perdirbant žuvį ar kitus jūrų gyvūnus | 0,5 |Visaverčiai pašarai, išskyrus: | 0,1 |—skirtus šunims ir katėms | 0,4 |Pašarų papildai, išskyrus: | 0,2 |—skirtus šunims ir katėms | |5.Nitritai | Žuvies miltai | 60 (natrio nitrito pavidalu) |Visaverčiai pašarai, išskyrus: | 15 |—pašarus, skirtus naminiams gyvūnėliams, bet ne paukščiukams ir akvariumų žuvelėms | (natrio nitrito pavidalu) |6.Kadmis | Augalinės kilmės pašarinės žaliavos | 1 |Gyvūninės kilmės pašarinės žaliavos, išskyrus: | 2 |—pašarus, skirtus naminiams gyvūnėliams | |Fosfatai | 10 |Visaverčiai pašarai, skirti galvijams, avims ir ožkoms, išskyrus: | 1 |—pašarus, skirtus veršiukams, ėriukams ir ožkiukams | |Kiti visaverčiai pašarai, išskyrus: | 0,5 |—pašarus, skirtus naminiams gyvūnėliams | |Mineraliniai pašarai | 5 |Kiti pašarų papildai, skirti galvijams, avims ir ožkoms | 0,5 |B.Produktai1.Aflatoksinas B1 | Pašarinės žaliavos, išskyrus: | 0,05 |—žemės riešutus, koprą, palmių sėklų branduolius, medvilnės sėklas, babasus, kukurūzus ir jų produktus | 0,02 |Visaverčiai pašarai, skirti galvijams, avims ir ožkoms, išskyrus: | 0,05 |—pieninius galvijus | 0,005 |—veršiukus ir ėriukus | 0,01 |Visaverčiai pašarai, skirti kiaulėms ir naminiams paukščiams (išskyrus jauniklius) | 0,02 |Kiti visaverčiai pašarai | 0,01 |Pašarų papildai, skirti galvijams, avims ir ožkoms (išskyrus skirtus pieniniams gyvūnams, veršiukams ir ėriukams) | 0,05 |Pašarų papildai, skirti kiaulėms ir naminiams paukščiams (išskyrus jauniklius) | 0,03 |Kiti pašarų papildai | 0,005 |2.Vandenilio cianidas | Pašarinės žaliavos, išskyrus: | 50 |—linų sėmenis | 250 |—linų sėmenų išspaudas | 350 |—manijokos produktus ir migdolų išspaudas | 100 |Visaverčiai pašarai, išskyrus: | 50 |—skirtus paukščių jaunikliams | 10 |3.Laisvasis gosipolis | Pašarinės žaliavos, išskyrus: | 20 |—medvilnės sėklų išspaudas | 1200 |Visaverčiai pašarai, išskyrus: | 20 |—skirtus galvijams, avims ir ožkoms | 500 |—skirtus naminiams paukščiams (išskyrus dedekles vištas) ir veršiukus | 100 |—skirtus triušiams ir kiaulėms (išskyrus paršelius) | 60 |4.Teobrominas | Visaverčiai pašarai išskyrus: | 300 |—skirtus suaugusiems galvijams | 700 |5.Lakusis garstyčių aliejus | Pašarinės žaliavos, išskyrus: | 100 |—rapso sėklų išspaudas | 4000 (alil-izotiocianato pavidalu) |Visaverčiai pašarai, išskyrus: | 150 (alil-izotiocianato pavidalu) |—skirtus galvijams, avims ir ožkoms (išskyrus jauniklius) | 1000 (alil-izotiocianato pavidalu) |—skirtus kiaulėms (išskyrus jauniklius) ir naminiams paukščiams | 500 (alil-izotiocianato pavidalu) |6.Viniltioksazolidonas (Viniloksazolidinotionas) | Visaverčiai pašarai, skirti naminiams paukščiams, išskyrus: | 1000 |—skirtus dedeklėms vištoms | 500 |7.Rugių skalsė (Claviceps purpurea) | Visi pašarai, kuriuose yra nemaltų grūdų | 1000 |8.Piktžolių sėklos ir nemalti bei nesmulkinti vaisiai, kuriuose yra alkaloidų, gliukozidų ir kitų toksinių | Visi pašarai | 3000 |a)Lolium temulentum L.; | 1000 |b)Lolium remotum Schrank; | 1000 |c)Datura stramonium L. | 1000 |9.Ricinmedis – Ricinus communis L. | Visi pašarai | 10 (ricinmedžio lukštų pavidalu) |10.Crotalaria spp. | Visi pašarai | 100 |11.Aldrinas atskirai arba kartu | dieldrino pavidalu (toksafenas) | Visi pašarai, išskyrus: —riebalus | 0,01 0,2 |12.Dieldrinas |13.Kamfechloras | Visi pašarai | 0,1 |14.Chlordanas (cis- bei trans-izomerų ir oksichlordano chlordano pavidalu suma) | Visi pašarai, išskyrus: | 0,02 |—riebalus | 0,05 |15.DDT (DDT ir DDE izomerų DDT pavidalu suma) | Visi pašarai, išskyrus: | 0,05 |—riebalus | 0,5 |16.Endosulfanas (alfa ir beta izomerų ir endosulfato endosulfano pavidalu suma) | Visi pašarai, išskyrus: | 0,1 |—kukurūzus | 0,2 |—aliejinių augalų sėklas | 0,5 |—žuvims skirtus visaverčius pašarus | 0,005 |17.Endrinas (Endrino ir delta-ketoendrino endrino pavidalu suma) | Visi pašarai, išskyrus: | 0,01 |—riebalus | 0,05 |18.Heptachloras (heptachloro ir heptachlorepoksido išreikšto heptachloro pavidalu suma) | Visi pašarai, išskyrus: | 0,01 |—riebalus | 0,2 |19.Heksachlorbenzenas (HCB) | Visi pašarai, išskyrus: | 0,01 |—riebalus | 0,2 |20.Heksachlorociklo-heksanas (HCH) | | |20.1.alfa-izomerai | Visi pašarai, išskyrus: | 0,02 |—riebalus | 0,2 |20.2.beta-izomerai | Kombinuotieji pašarai, išskyrus: | 0,01 |—skirtus pieniniams galvijams | 0,005 |Pašarinės žaliavos, išskyrus: | 0,01 |—riebalus | 0,1 |20.3.gama-izomerai | Visi pašarai, išskyrus: | 0,2 |—riebalus | 2,0 |21.Dioksinas (PCDD ir PCDF suma) tarptautiniais toksiškumo ekvivalentais | Citrusų išspaudos | 500 pg I-TEQ/kg (mažiausias kiekis, kurį galima nustatyti) |C.Botaninės priemaišos1.Abrikosai – Prunus armeniaca L. | Visi pašarai | Pirmajame stulpelyje išvardintų augalų rūšių sėklų bei vaisių ir jų produktų pašaruose gali būti tik nedideliais kiekiais, kurie yra žemiau kiekybinio nustatymo ribos |2.Kartusis migdolas – Prunus dulcis (Mill.) D.A. Webb var. amara (DC.) Focke (= Prunus amygdalus Batsch var. amara (DC.) Focke) |3.Neišlukštenti buko riešutai – Fagus silvatica L. |4.Sėjamoji judra – Camelina sativa (L.) Crantz |5.Mowrah, Bassia, Madhuca – Madhuca longifolia (L.) Macbr. (= Bassia longifolia L. = Illipe malabrorum Engl.) Madhuca indica Gmelin (= Bassia latifolia Roxb.) = Illipe latifolia (Roscb.) F. Mueller) |6.Purghera – Jatropha curcas L. |7.Vaistinis krotonmedis – Croton tiglium L. |8.Indiškosios garstyčios – Brassica juncea (L.) Czern. ir Coss. ssp. intergrifolia (West.) Thell |9.Sareptinis bastutis – Brassica juncea (L.) Czern. ir Coss. ssp. juncea |10.Kiniškosios (melsvai pilkos) garstyčios – Brassica juncea (L.) Czern. ir Coss. ssp. juncea var lutea Batalin |11.Juodasis bastutis – Brassica nigra (L.) W. D. J. Koch |12.Etiopijos garstyčios – Brassica carinata A. Braun |--------------------------------------------------II PRIEDASA DALIS (3 straipsnio 2 dalis, 5 straipsnis, 7 straipsnis)Medžiagos, produktai | Pašarinės žaliavos | Maksimalus kiekis mg/kg (ppm) pašarinėse žaliavose, kurių drėgnumas 12 % |1 | 2 | 3 |1.Aflatoksinas B1 | Žemės riešutai, kopra, palmių sėklų branduoliai, medvilnės sėklos, babasai, kukurūzai ir jų produktai | 0,2 |2.Kadmis | Fosfatai | 10 |3.Arsenas | Fosfatai | 20 |4.Dioksinas (PCDD ir PCDF suma) tarptautiniais toksiškumo ekvivalentais | Citrusų išspaudos | 500 pg I-TEQ/kg (mažiausias kiekis, kurį galima nustatyti) |Medžiagos, produktai | Pašarinės žaliavos || |1 | 2 |A.Medžiagos (jonai arba dalelės)1.Arsenas | Visos pašarinės žaliavos, išskyrus: fosfatus |2.Švinas | Visos pašarinės žaliavos |3.Fluoras | Visos pašarinės žaliavos |4.Gyvsidabris | Visos pašarinės žaliavos |5.Nitritai | Žuvies miltai |6.Kadmis | Visos augalinės kilmės pašarinės žaliavos Visos gyvūninės kilmės pašarinės žaliavos, išskyrus: skirtas naminiams gyvūnėliams |B.Produktai1.Aflatoksinas B1 | Visos pašarinės žaliavos, išskyrus: žemės riešutus, koprą, palmių sėklų branduolius, medvilnės sėklas, babasus, kukurūzus ir jų produktus |2.Vandenilio cianidas | Visos pašarinės žaliavos |3.Laisvasis gosipolis | Visos pašarinės žaliavos |4.Lakusis garstyčių aliejus | Visos pašarinės žaliavos |5.Rugių skalsė (Claviceps purpurea) | Nemalti grūdai |6.Piktžolių sėklos ir nemalti bei nesmulkinti vaisiai, kuriuose yra alkaloidų, gliukozidų ir kitų toksinių medžiagų, pavienių arba su kitomis, įskaitant:a)Loliu m temulentum L.;b)Lolium remotum Schrank;c)Datura stramonium L. | Visos pašarinės žaliavos |7.Ricinmedis – Ricinus communis L. | Visos pašarinės žaliavos |8.Crotalaria ssp. | Visos pašarinės žaliavos |9.Aldrinas | pavieniui arba kartu | Visos pašarinės žaliavos |10.Dieldrinas |11.Kamfechloras (toksafenas) | Visos pašarinės žaliavos |12.Chlordanas (cis- bei trans-izomerų ir oksichlordano chlordano pavidalu suma) | Visos pašarinės žaliavos |13.DDT (DDT ir DDE izomerų DDT pavidalu suma) | Visos pašarinės žaliavos |14.Endosulfanas (alfa ir beta izomerų bei endosulfato endosulfano pavidalu suma) | Visos pašarinės žaliavos |15.Endrinas (Endrino ir delta-ketoendrino endrino pavidalu suma) | Visos pašarinės žaliavos |16.Heptachloras (heptachloro ir heptachlorepoksido heptachloro pavidalu suma) | Visos pašarinės žaliavos |17.Heksachlorbenzenas (HCB) | Visos pašarinės žaliavos |18.Heksachlorociklo-heksanas (HCH)18.1.alfa-izomerai | Visos pašarinės žaliavos |18.2.beta-izomerai | Visos pašarinės žaliavos |18.3.gama-izomerai | Visos pašarinės žaliavos |C.Botaninės priemaišos1.Abrikosai – Prunus armeniaca L. | Visos pašarinės žaliavos |2.Kartusis migdolas – Prunus dulcis (Mill.) D.A. Webb var. amara (DC.) Focke (= Prunus amygdalus Batsch var. amara (DC.) Focke) | Visos pašarinės žaliavos |3.Neišlukštenti buko riešutai – Fagus silvatica (L.) | Visos pašarinės žaliavos |4.Sėjamoji judra – Camelina sativa (L.) Crantz | Visos pašarinės žaliavos |5.Mowrah, Bassia, Madhuca – Madhuca longifolia (L.) Macbr. (= Bassia longifolia L. = Illipe malabrorum Engl.) Madhuca indica Gmelin (= Bassia latifolia Roscb.) = Illipe latifolia (Roscb.) F. Mueller) | Visos pašarinės žaliavos |6.Purghera – Jatropha curcas L. | Visos pašarinės žaliavos |7.Vaistinis krotonmedis – Croton tiglium L. | Visos pašarinės žaliavos |8.Indiškosios garstyčios – Brassica juncea (L.) Czern. ir Coss. ssp. integrifolia West./Thell | Visos pašarinės žaliavos |9.Sareptinis bastutis – Brassica juncea (L.) Czern. ir Coss. ssp. juncea | Visos pašarinės žaliavos |10.Kiniškosios (melsvai pilkos) garstyčios – Brassica juncea (L.) Czern. ir Coss. ssp. juncea var lutea Batalin | Visos pašarinės žaliavos |11.Juodasis bastutis – Brassica nigra (L.) Koch | Visos pašarinės žaliavos |12.Etiopijos garstyčios – Brassica carinata A. Braun | Visos pašarinės žaliavos |--------------------------------------------------III PRIEDASA DALISPanaikintos direktyvos(apie kurias kalbama 16 straipsnyje)Tarybos direktyva 74/63/EEB ir jos vėlesni pakeitimai | |Komisijos direktyva 76/14/EEB | |Komisijos direktyva 76/934/EEB | |Tarybos direktyva 80/502/EEB | |Komisijos direktyva 83/381/EEB | |Komisijos direktyva 86/299/EEB | |Tarybos direktyva 86/354/EEB | tik 1 straipsnis |Komisijos direktyva 87/238/EEB | |Komisijos direktyva 91/126/EEB | |Tarybos direktyva 91/132/EEB | |Tarybos direktyva 92/63/EEB | |Tarybos direktyva 92/88/EEB | |Tarybos direktyva 93/74/EEB | |Komisijos direktyva 94/16/EB | Tik 11 straipsnio 1 dalies nuorodos į Direktyvą 74/63/EEB |Tarybos direktyva 95/69/EB | Tik 18 straipsnis |Komisijos direktyva 96/6/EB | |Tarybos direktyva 96/25/EB | Tik 14 straipsnio 2 dalis |Komisijos direktyva 97/8/EB | |Komisijos direktyva 98/60/EB | |B DALISPerkėlimo į nacionalinius įstatymus galutiniai terminai(apie kuriuos kalbama 16 straipsnyje)Direktyva | Perkėlimo terminas |Direktyva 74/63/EEB (OL L 38, 1974 2 11, p. 31) | 1976 m. sausio 1 d. |Direktyva 76/14/EEB (OL L 4, 1976 1 9, p. 24) | 1976 m. balandžio 1 d. |Direktyva 76/934/EEB (OL L 364, 1976 12 31, p. 20) | 1977 m. kovo 1 d. |Direktyva 80/502/EEB (OL L 124, 1980 5 20, p. 17) | 1981 m. liepos 1 d. |Direktyva 83/381/EEB (OL L 222, 1983 8 13, p. 31) | 1983 m. gruodžio 31 d. |Direktyva 86/299/EEB (OL L 189, 1986 7 11, p. 40) | 1987 m. gruodžio 31 d. |Direktyva 86/354/EEB (OL L 212, 1986 8 2, p. 27) | 1988 m. gruodžio 3 d. |Direktyva 87/238/EEB (OL L 110, 1987 4 25, p. 25) | 1988 m. gruodžio 3 d. |Direktyva 91/126/EEB (OL L 60, 1991 3 7, p. 16) | 1991 m. lapkričio 30 d. |Direktyva 91/132/EEB (OL L 66, 1991 3 13, p. 16) | 1991 m. rugpjūčio 1 d. |Direktyva 92/63/EEB (OL L 221, 1992 8 6, p. 49) | 1993 m. kovo 31 d. |Direktyva 92/88/EEB (OL L 321, 1992 11 6, p. 24) | 1993 m. gruodžio 31 d. |Direktyva 93/74/EEB (OL L 237, 1993 9 22, p. 23) | 1995 m. birželio 30 d. |Direktyva 94/16/EB (OL L 104, 1994 4 23, p. 32) | 1995 m. kovo 1 d. |Direktyva 95/69/EB (OL L 332, 1995 12 30, p. 15) | 1998 m. balandžio 1 d. |Direktyva 96/6/EB (OL L 49, 1996 2 28, p. 29) | 1996 m. liepos 31 d. |Direktyva 96/25/EEB (OL L 125, 1996 5 23, p. 35) | 1998 m. birželio 30 d. |Direktyva 97/8/EB (OL L 48, 1997 2 19, p. 22) | 1998 m. birželio 30 d. |Direktyva 98/60/EEB (OL L 209, 1998 7 25, p. 50) | 1998 m. liepos 31 d. |--------------------------------------------------IV PRIEDASKORELIACIJOS LENTELËDirektyva 74/63/EEB | Ši direktyva |1 straipsnis | 1 straipsnis |2 straipsnio a punktas | 2 straipsnio a punktas |2 straipsnio b punktas | 2 straipsnio b punktas |2 straipsnio d punktas | 2 straipsnio c punktas |2 straipsnio e punktas | 2 straipsnio d punktas |2 straipsnio h punktas | 2 straipsnio e punktas |2 straipsnio i punktas | – |2 straipsnio c punktas | 2 straipsnio f punktas |2 straipsnio f punktas | 2 straipsnio g punktas |2 straipsnio g punktas | 2 straipsnio h punktas |2a straipsnis | 3 straipsnis |3 straipsnis | 4 straipsnis |3a straipsnis | 5 straipsnis |3b straipsnis | 6 straipsnis |3c straipsnis | 7 straipsnis |4 straipsnis | 8 straipsnis |5 straipsnis | 9 straipsnis |6 straipsnis | 10 straipsnis |6a straipsnis | – |7 straipsnis | 11 straipsnis |8 straipsnio 1 dalis | 12 straipsnio 1 dalis |8 straipsnio 2 dalis | 12straipsnio 2 dalis |8 straipsnio 2a dalis | 12 straipsnio 3 dalis |8 straipsnio 3 dalis | 12 straipsnio 4 dalis |9 straipsnis | 13 straipsnis |10 straipsnis | 14 straipsnis |11 straipsnis | 15 straipsnis |– | 16 straipsnis |– | 17 straipsnis |– | 18 straipsnis |I priedas | I priedas |II priedas | II priedas |– | III priedas |– | IV priedas |--------------------------------------------------


Svarbus teisinis pranešimas

|

31987L0054

1986 m. gruodžio 16 d. Tarybos direktyva dėl puslaidininkių įtaisų topografijų teisinės apsaugos

Oficialusis leidinys L 024 , 27/01/1987 p. 0036 - 0040 specialusis leidimas suomių kalba: skyrius 13 tomas 16 p. 0095  specialusis leidimas švedų kalba: skyrius 13 tomas 16 p. 0095  CS.ES skyrius 13 tomas 008 p. 231  - 235 ET.ES skyrius 13 tomas 008 p. 231  - 235 HU.ES skyrius 13 tomas 008 p. 231  - 235 LT.ES skyrius 13 tomas 008 p. 231  - 235 LV.ES skyrius 13 tomas 008 p. 231  - 235 MT.ES skyrius 13 tomas 008 p. 231  - 235 PL.ES skyrius 13 tomas 008 p. 231  - 235 SK.ES skyrius 13 tomas 008 p. 231  - 235 SL.ES skyrius 13 tomas 008 p. 231  - 235

		Tarybos direktyva1986 m. gruodžio 16 d.dėl puslaidininkių įtaisų topografijų teisinės apsaugos(87/54/EEB)EUROPOS BENDRIJŲ TARYBA,atsižvelgdama į Europos ekonominės bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 100 straipsnį,atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą [1],atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę [2],atsižvelgdama Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [3],kadangi puslaidininkių įtaisai įgauna vis didesnę reikšmę įvairiausiose pramonės šakose ir todėl puslaidininkių technologija gali būti laikoma itin svarbia Bendrijos pramonės vystymuisi;kadangi puslaidininkių įtaisų veikimas žymia dalimi priklauso nuo tų įtaisų topografijos ir kadangi tokioms topografijoms sukurti reikia didelių žmogaus proto pastangų, techninių ir finansinių sąnaudų, tuo tarpu kai tokių įtaisų topografijas galima nukopijuoti, skiriant tam gerokai mažiau lėšų, palyginti su lėšomis, reikalingomis joms sukurti;kadangi puslaidininkių įtaisų topografija šiuo metu nėra aiškiai saugoma visose valstybėse narėse galiojančių įstatymų, o ten, kur tokia apsauga numatyta, ji labai nevienoda;kadangi neatitikimai puslaidininkių įtaisų topografijų apsaugą garantuojančiuose įstatymuose valstybėse narėse daro tiesioginį neigiamą poveikį bendrosios puslaidininkių įtaisų rinkos veikimui, be to, tų neatitikimų gali atsirasti dar daugiau, kai šalys narės priims šiuo klausimu naujus įstatymus;kadangi turintys tokį poveikį dabartiniai neatitikimai turi būti pašalinti, taip pat turi būti užkirstas kelias naujiems neatitikimams, galintiems turėti neigiamos įtakos bendrajai rinkai, atsirasti;kadangi numatant tokią apsaugą ir ne Europos bendrijos asmenims, valstybės narės turėtų turėti veikimo laisvę, jeigu per nustatytą laiką nepriimami Bendrijos sprendimai;kadangi Bendrijos teisinė bazė dėl puslaidininkių įtaisų topografijų iš pradžių gali apsiriboti pagrindiniais principais, išdėstytais nuostatose, kuriose apibrėžiami ginamieji asmenys ir dalykai, nustatomos teisės, kuriomis ginamieji galėtų remtis, leisdami ar drausdami tam tikrus veiksmus, numatomos išimtys iš šių teisių bei nurodoma, kiek laiko turėtų galioti apsauga;kadangi kiti klausimai laikinai gali būti sprendžiami vadovaujantis nacionaliniais įstatymais, ypač tokie, ar apsaugai garantuoti reikia registracijos ar deponavimo, ar nesaugoti išduotos licencijos vien todėl, kad praėjo tam tikras laikas, ar ir kokiomis sąlygomis saugomoms topografijoms gali būti išduodamos privalomosios licencijos;kadangi pagal šią direktyvą puslaidininkių įtaisų topografijų apsauga neturėtų pažeisti kai kurių kitų taikomų apsaugos priemonių;kadangi, esant reikalui, kitos puslaidininkių įtaisų topografijų teisinės apsaugos priemonės Bendrijoje gali būti apsvarstytos vėliau, o tuo tarpu bendrųjų pagrindinių principų taikymas visose valstybėse narėse yra neatidėliotinas,PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:1 SKYRIUSSąvokų apibrėžimai1 straipsnis1. Šioje direktyvoje:a) "puslaidininkių įtaisas" – tai bet koks galutinis arba tarpinis įtaisas:i) pagamintas iš medžiagos, turinčios puslaidininkių sluoksnį, o taip patii) turintis vieną ar daugiau laidininko, izoliacijos ar puslaidininkio medžiagos sluoksnį, išdėstytus pagal nustatytą trimatę gardelę;iii) kuris atlieka arba vien tik elektroninę funkciją arba elektroninę funkciją kartu su kitomis;b) puslaidininkio įtaiso "topografija" – tai serija fiksuotų arba koduotų vaizdų:i) atkuriančių trimatę puslaidininkio įtaiso sudedamųjų sluoksnių gardelę;ii) toje serijoje kiekvienas vaizdas turi puslaidininkių įtaiso bet kurioje jo gamybos pakopoje paviršiaus modelį ar jo dalį;c) "komercinis naudojimas" – tai pardavimas, nuoma ar bet kuris kitas komercinio platinimo metodas ar su juo susijęs pasiūlymas; tačiau 3 straipsnio 4 dalyje, 4 straipsnio 1 dalyje, 7 straipsnio1, 3 ir 4 dalyse "komercinis naudojimas" neapima konfidencialaus naudojimo, kai negalima platinti trečiajam asmeniui, išskyrus tuos atvejus, kai topografijų konfidencialus naudojimas yra tokio laipsnio, kuris yra numatytas Sutarties 223 straipsnio 1 dalies b punkte.2. Taryba, remdamasi Komisijos pasiūlymu, kvalifikuota balsų dauguma gali iš dalies pakeisti 1 straipsnio a punkto i ir ii papunkčius, siekdama šias nuostatas suderinti su technikos pažanga.2 SKYRIUSPuslaidininkių įtaisų topografijų apsauga2 straipsnis1. Valstybės narės apsaugo puslaidininkių įtaisų topografijas priimdamos įstatymų nuostatas, suteikiančias išimtines teises pagal šios direktyvos nuostatas.2. Puslaidininkių įtaisų topografijos apsaugomos, jei jos atitinka šias sąlygas: yra paties kūrėjo intelektinės veiklos rezultatas ir nėra paplitusios puslaidininkių pramonėje. Tais atvejais, kai puslaidininkių įtaisų topografijų elementai yra paplitę puslaidininkių pramonėje, jos bus apsaugomos tik tiek, kiek tokių elementų derinys kaip visuma atitinka pirmiau išvardytas sąlygas.3 straipsnis1. Kaip numatyta 2–5 dalyse, teisė į apsaugą suteikiama asmenims, kurie yra puslaidininkių įtaisų topografijų kūrėjai.2. Valstybės narės gali numatyti, jog:a) tais atvejais, kai topografijos yra sukurtos kūrėjo darbo metu, teisė į apsaugą suteikiama kūrėjo darbdaviui, jeigu kitaip nenumatyta darbo sutartyje;b) jeigu topografija yra sukurta pagal kitą, ne darbo sutartį, teisė į apsaugą suteikiama sutarties šaliai, užsakiusiai topografiją, jeigu sutartyje nenumatyta kitaip.3. a) 1 dalyje nurodytų asmenų atvejais, teisė į apsaugą suteikiama fiziniams asmenims, kurie yra valstybės narės piliečiai arba turi nuolatinę gyvenamąją vietą tos valstybės narės teritorijoje;b) tais atvejais, kai valstybės narės priima nuostatą, numatytą 2 dalyje, teisė į apsaugą suteikiama:i) fiziniams asmenims, kurie yra valstybės narės piliečiai arba turi nuolatinę gyvenamąją vietą tos valstybės narės teritorijoje;ii) bendrovėms ar kitiems juridiniams asmenims, turintiems faktišką ir veikiantį pramoninį ar komercinį steiginį valstybės narės teritorijoje.4. Tais atvejais, kai pagal kitas šio straipsnio nuostatas teisė į apsaugą nesuteikiama, ji suteikiama 3 dalies b punkto i ir ii papunkčiuose nurodytiems asmenims, kurie:a) valstybėje narėje pirmą kartą komerciškai naudoja topografiją, dar niekur pasaulyje komerciškai nenaudotą; irb) kuriems išimtinę teisę komerciškai naudoti topografiją Bendrijoje suteikia asmuo, turintis teisę disponuoti ta topografija.5. Apsaugos teisė taip pat suteikiama 1–4 dalyse nurodytų asmenų, nuosavybės teisių į turtą perėmėjams.6. Pagal 7 dalį valstybės narės gali vesti derybas ir sudaryti susitarimus ar supratimo memorandumus su trečiosiomis šalimis, taip pat sudaryti daugiašales konvencijas dėl puslaidininkių įtaisų topografijų teisinės apsaugos, laikydamosi Bendrijos teisės aktų ir ypač reikalavimų, numatytų šioje direktyvoje.7. Valstybės narės gali pradėti derybas su trečiosiomis šalimis dėl teisės į apsaugą suteikimo asmenims, kuriems šioje direktyvoje teisė į apsaugą nenumatyta. Tos valstybės narės, kurios pradeda tokias derybas, apie tai praneša Komisijai.Kai valstybė narė nori suteikti apsaugą ir asmenims, kuriems šioje direktyvoje teisė į apsaugą nenumatyta, arba, kai valstybė narė nori sudaryti susitarimą ar supratimo memorandumą dėl apsaugos suteikimo su valstybe, kuri nėra ES narė, apie tai praneša Komisijai. Komisija apie tai informuoja kitas valstybes nares.Valstybė narė sustabdo apsaugos suteikimą arba susitarimo ar supratimo memorandumo sudarymą vienam mėnesiui nuo pranešimo Komisijai dienos. Tačiau, jei per tą laiką Komisija praneša suinteresuotai valstybei narei apie savo ketinimą pateikti pasiūlymą Tarybai, kad visos valstybės narės suteiktų apsaugą tiems asmenims ar valstybei, kuri nėra ES narė, valstybė narė sustabdo apsaugos suteikimą arba susitarimo ar supratimo memorandumo sudarymą dviems mėnesiams nuo tos dienos, kai valstybė narė apie tai pranešė.Jeigu Komisija pateikia tokį pasiūlymą Tarybai dar nepraėjus dviems mėnesiams, valstybė narė sustabdo apsaugos suteikimą arba susitarimo ar supratimo memorandumo sudarymą dar keturiems mėnesiams nuo pasiūlymo pateikimo dienos.Jeigu per pirmiau nurodytą laiką Komisija nepraneša ir nepateikia pasiūlymo, o Taryba nepriima šiuo klausimu sprendimo, valstybė narė gali suteikti apsaugą arba sudaryti susitarimą ar supratimo memorandumą.Taryba kvalifikuota balsų dauguma priima Komisijos pasiūlymą suteikti apsaugą, neatsižvelgdama į tai, ar jis pateiktas valstybei narei pranešus pagal pirmesnėse straipsnio dalyse išdėstytas sąlygas.Tarybos sprendimas, priimtas remiantis Komisijos pasiūlymu neužkerta kelio valstybei narei suteikti apsaugą ne vien tik tiems asmenims, kuriems suteikta apsauga visose valstybėse narėse, bet ir asmenims, kuriems numatyta suteikti apsaugą, apie kuriuos buvo pranešta ir dėl kurių ketinama sudaryti susitarimą ar supratimo memorandumą, jeigu Taryba kvalifikuota balsų dauguma nepriėmė kito sprendimo.8. Komisijos pasiūlymai ir Tarybos sprendimai, numatyti 7 dalyje, informaciniais tikslais paskelbiami Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje.4 straipsnis1. Valstybės narės gali nustatyti, jog išimtinės teisės, suteikiamos pagal 2 straipsnį, netaikomos puslaidininkių įtaiso topografijai, jei per dvejus metus nuo jos pirmojo komercinio panaudojimo, atitinkamai valstybinei įstaigai neįteiktas pagal reikalavimus parengtas prašymas ją įregistruoti. Valstybės narės gali reikalauti, kad įregistravus, atitinkamai valstybinei įstaigai būtų deponuota medžiaga, identifikuojanti topografiją, jos pavyzdys ar koks nors jos derinys, taip pat nurodoma pirmojo komercinio topografijos panaudojimo data, jei ta data yra ankstesnė už prašymo įregistruoti padavimo datą.2. Valstybės narės garantuoja, kad pagal 1 dalies reikalavimus deponuota medžiaga nebus viešai prieinama, jei tai komercinė paslaptis. Ši nuostata nedraudžia pateikti šią medžiagą, jeigu to reikalauja teismas ar kitas kompetentingas organas, asmenims, dalyvaujantiems byloje dėl išimtinių teisių, minimų 2 straipsnyje, galiojimo ar pažeidimo.3. Valstybės narės gali reikalauti įregistruoti teisių į saugomą topografiją perleidimą.4. Valstybės narės gali nustatyti, kaip numatyta 1 ir 3 dalyse, mokestį už registravimą ir deponavimą, kuris neviršytų jų administravimo sąnaudų.5. Neleidžiama nustatyti papildomų formalumų dėl apsaugos suteikimo ir naudojimosi ja tvarkymo sąlygų.6. Valstybės narės, reikalaujančios registravimo, numato teisių gynimo būdus, kuriais galėtų naudotis asmuo, turintis teisę į apsaugą pagal direktyvos nuostatas, jei jis gali įrodyti, jog kitas asmuo be jo leidimo pateikė prašymą dėl topografijos registravimo arba ją įregistravo.5 straipsnis1. 2 straipsnyje minimos išimtinės teisės apima teises leisti ar drausti šiuos veiksmus:a) reprodukuoti topografiją, jeigu ji atitinka 2 straipsnio 2 dalyje nurodytus reikalavimus;b) topografijos ar puslaidininkio įtaiso, pagaminto naudojant tą topografiją, komercinį naudojimą arba jų importą tuo tikslu.2. Nepaisant 1 dalies, valstybė narė gali leisti privačiai reprodukuoti topografiją ne komerciniu tikslu.3. 1 dalies a punkte minimos išimtinės teisės nesuteikiamos, kai reprodukuojama topografijoje įkūnytų sąvokų, procesų, sistemų, technikos ar pačios topografijos analizės, įvertinimo ar mokymo tikslais.4. 1 dalyje minimos išimtinės teisės nesuteikiamos jokiam veiksmui, susijusiam su topografija, kuri atitinka 2 straipsnio 2 dalyje nustatytus reikalavimus ir yra sukurta kitos topografijos analizės ir įvertinimo pagrindu, laikantis 3 straipsnio dalies nuostatų.5. Išimtinės teisės leisti ar drausti veiksmus, nurodytus 1 dalies b punkte netaikomos veiksmui, įvykdytam po to, kai topografiją ar puslaidininkio įtaisą valstybės narės rinkoje pradeda platinti asmuo, turintis teisę leisti jį platinti, arba kai tai daroma gavus jo sutikimą.6. Asmeniui, įsigijusiam puslaidininkio įtaisą ir nežinančiam yra ar nėra pagrindo tikėti, kad įtaisas saugomas išimtinės teisės, kurią suteikė valstybė narė pagal šią direktyvą, netrukdoma naudoti tą įtaisą komerciniams tikslams.Tačiau už veiksmus, įvykdytus po to, kai asmuo sužino, kad puslaidininkių įtaisas yra saugomas, valstybės narės garantuoja, kad, teisės turėtojui pareikalavus, specializuotas teismas pagal taikomus nacionalinės teisės aktus gali pareikalauti sumokėti atitinkamą atlygį.7. 6 dalies nuostatos taikomos ir pirmajame tos dalies sakinyje minimo asmens nuosavybės teisių perėmėjui.6 straipsnisValstybės narės netaiko išimtinių teisių, minimų 2 straipsnyje, išduotoms licencijoms vien todėl, kad praėjo tam tikras laiko tarpas, ir todėl, kad veikia įstatymas.7 straipsnis1. Valstybės narės užtikrina, kad išimtinės teisės, minimos 2 dalyje, suteikiamos:a) tais atvejais, kai pagal 4 straipsnį išimtinių teisių suteikimo sąlyga yra įregistravimas ankstesne iš šių datų:i) topografijos pirmojo komercinio panaudojimo pasaulyje data;ii) tinkamai parengto prašymo ją įregistruoti įteikimo data;b) pirmą kartą pasaulyje komerciškai panaudojus topografiją; arbac) kai topografija yra pirmą kartą fiksuojama ar koduojama.2. Kai išimtinės teisės suteikiamos pagal 1 dalies a ar b punktų nuostatas, laikotarpiui iki teisių suteikimo valstybės narės numato teisių gynimo būdus asmens, turinčio teisę į apsaugą pagal šios direktyvos nuostatas, naudai, jei tas asmuo gali įrodyti, kad kitas asmuo apgaulės būdu reprodukavo topografiją, ją komerciškai panaudojo ar importavo tuo tikslu. Ši straipsnio dalis nepažeidžia teisių gynimo būdų, galinčių garantuoti išimtines teises, suteiktas pagal 2 straipsnį.3. Išimtinių teisių galiojimas baigiasi praėjus 10 metų nuo kalendorinių metų pabaigos, kai topografija buvo pirmą kartą komerciškai panaudota pasaulyje arba, kai išimtinių teisių suteikimo ir tolesnio jų taikymo sąlyga yra įregistravimas, praėjus 10 metų nuo ankstesniosios iš šių datų:a) topografijos pirmojo komercinio panaudojimo pasaulyje kalendorinių metų pabaigos;b) tinkamai parengto prašymo ją įregistruoti įteikimo kalendorinių metų pabaigos.4. Tuo atveju, kai per 15 metų nuo topografijos fiksavimo ar kodavimo ji pasaulyje nebuvo komerciškai naudojama, bet kokios suteiktos išimtinės teisės, numatytos 1 dalyje, baigiasi ir nesuteikiamos jokios naujos išimtinės teisės, išskyrus tuos atvejus, kai per tą laiką įteikiamas tinkamai parengtas prašymas jas įregistruoti tose valstybėse narėse, kur išimtinių teisių suteikimo ir tolesnio jų taikymo sąlyga yra įregistravimas.8 straipsnisPagal 2 straipsnį puslaidininkių įtaisų topografijoms suteikta apsauga netaikoma jokiai sąvokai, procesui, sistemai, technikai ar užkoduotai informacijai, įkūnytai topografijoje, išskyrus pačią topografiją.9 straipsnisKai valstybių narių įstatymuose yra numatyta, jog puslaidininkių įtaisai, pagaminti pagal teisinę apsaugą turinčias topografijas, gali turėti žymenį, toks žymuo turi būti didžioji T, kuriuo žymima tokia tvarka: T, 'T', [T],+++++ TIFF +++++, T*,+++++ TIFF +++++.3 SKYRIUSTolesnis kitų teisinių nuostatų taikymas10 straipsnis1. Šios direktyvos nuostatos nepažeidžia teisinių nuostatų, susijusių su patentų ir naudingojo modelio teisėmis.2. Šios direktyvos nuostatos nepažeidžia:a) valstybių narių teisių, suteiktų vykdant savo įsipareigojimus pagal tarptautinius susitarimus, tarp jų ir nuostatų, išplečiančių tokių teisių taikymą tų valstybių narių piliečiams ar asmenims, nuolat gyvenantiems tų valstybių narių teritorijoje;b) valstybių narių autorių teisių įstatymų, ribojančių topografijų piešinio ar kito meninio vaizdo reprodukavimą, kai kopijuojant sukuriamas dvimatis vaizdas.3. Šios direktyvos nuostatos neapima nacionalinės teisės aktuose numatytos apsaugos puslaidininkių įtaisų topografijoms, fiksuotoms ar koduotoms dar prieš įsigaliojant nacionalinėms nuostatoms, įgyvendinančioms šią direktyvą, bet ne vėliau kaip iki 11 straipsnio 1 dalyje numatytos dienos.4 SKYRIUSBaigiamosios nuostatos11 straipsnis1.. Valstybes narės priima įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie, įsigalioję iki 1987 m. lapkričio 7 d., įgyvendina šia direktyvą.2. Valstybės narės užtikrina, kad šios direktyvos taikymo srityje priimtų nacionalinės teisės aktų pagrindinių nuostatų tekstai būtų pateikti Komisijai.12 straipsnisŠi direktyva skirta valstybėms narėms.Priimta Briuselyje, 1986 m. gruodžio 16 d.Tarybos varduPirmininkasG. Howe[1] OL C 360, 1985 12 31, p.14.[2] OL C 255, 1986 10 13, p. 249.[3] OL C 189, 1986 7 28, p.5.--------------------------------------------------