title: 2007 m. spalio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2007/60/EB dėl potvynių rizikos įvertinimo ir valdymo (Tekstas svarbus EEE)

text:
6.11.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 288/27

      EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS DIREKTYVA 2007/60/EB
   2007 m. spalio 23 d.
   dėl potvynių rizikos įvertinimo ir valdymo
   (Tekstas svarbus EEE)
   EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdami į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 175 straipsnio 1 dalį,
   atsižvelgdami į Komisijos pasiūlymą,
   atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę (1),
   laikydamiesi Sutarties 251 straipsnyje nustatytos tvarkos (2),
   kadangi:

               (1)

               Potvyniai gali tapti žmonių žūties ir jų persikėlimo priežastimi, padaryti žalą aplinkai, kelti didelį pavojų ekonominei plėtrai ir padaryti žalos ekonominei veiklai Bendrijoje.

               (2)

               Potvyniai – gamtos reiškinys, kurio neįmanoma išvengti. Tačiau tam tikra žmogaus veikla (pvz., žmonių gyvenviečių ir ekonominio turto gausėjimas salpose ir dėl žemės naudojimo sumažėjęs natūralus vandens sulaikymas) ir klimato kaita prisideda prie potvynių tikimybės ir jų neigiamų padarinių didėjimo.

               (3)

               Įmanoma ir pageidautina sumažinti neigiamų potvynių pasekmių riziką, ypač žmonių sveikatai ir gyvybei, aplinkai, kultūros paveldui, ekonominei veiklai ir infrastruktūrai. Tačiau siekiant, kad tokiai potvynių rizikai sumažinti skirtos priemonės būtų veiksmingos, jos turėtų būti kiek įmanoma labiau koordinuojamos visame upės baseine.

               (4)

               2000 m. spalio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2000/60/EB, nustatančia Bendrijos veiksmų vandens politikos srityje pagrindus (3), siekiant geros ekologinės ir cheminės būklės kiekvienam upės baseino rajonui reikalaujama parengti upės baseino valdymo planus, ir tuo bus prisidedama prie potvynių poveikio sušvelninimo. Tačiau potvynių rizikos sumažinimas nėra vienas pagrindinių tos direktyvos tikslų ir joje taip pat neatsižvelgiama į būsimus klimato kaitos sąlygotus potvynių rizikos pokyčius.

               (5)

               2004 m. liepos 12 d. Komisijos komunikate Europos Parlamentui, Tarybai, Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetui bei Regionų komitetui „Potvynių rizikos valdymas: potvynių prevencija, apsauga ir mažinimas“ pateikiama Komisijos analizė ir požiūris į potvynių rizikos valdymą Bendrijos lygiu ir teigiama, kad bendri bei suderinti veiksmai Bendrijos lygiu padėtų sukurti žymiai didesnę pridėtinę vertę ir pagerintų bendrą apsaugos nuo potvynių lygį.

               (6)

               Veiksmingai potvynių prevencijai ir jų poveikio sumažinimui reikalingas ne tik koordinavimas tarp valstybių narių, bet ir bendradarbiavimas su trečiosiomis šalimis. Tai atitinka Direktyvą 2000/60/EB ir tarpvalstybinius potvynių rizikos valdymo principus, parengtus visų pirma pagal Jungtinių Tautų konvenciją dėl tarpvalstybinių vandentakių ir tarpvalstybinių ežerų apsaugos ir naudojimo, patvirtintą Tarybos sprendimu 95/308/EB (4), ir visus po to buvusius susitarimus dėl jos taikymo.

               (7)

               2001 m. spalio 23 d. Tarybos sprendime 2001/792/EB, Euratomas, nustatančiame Bendrijos mechanizmą sustiprintam bendradarbiavimui teikiant civilinės saugos pagalbą palengvinti (5), mobilizuojama valstybių narių parama ir pagalba nepaprastų ekstremalių situacijų, įskaitant potvynius, atveju. Civilinė sauga gali užtikrinti tinkamą pagalbą nukentėjusiems gyventojams ir pagerinti pasirengimą bei atstatymą.

               (8)

               Pagal 2002 m. lapkričio 11 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 2012/2002, įsteigiantį Europos Sąjungos solidarumo fondą (6), galima teikti skubią finansinę pagalbą didelio masto nelaimės atveju, siekiant padėti nukentėjusiems žmonėms, gamtos zonoms, regionams ir šalims vėl atkurti kuo normalesnes sąlygas. Tačiau fondo pagalba gali būti teikiama tik gelbėjimo operacijoms, o ne prieš ekstremalią situaciją.

               (9)

               Valstybės narės ir Bendrija, kurdamos su vandeniu ir žemės naudojimu susijusią politiką, turėtų apsvarstyti galimą poveikį, kurį ši politika gali turėti potvynių rizikai ir potvynių rizikos valdymui.

               (10)

               Bendrijos teritorijoje kyla įvairių rūšių potvynių, pavyzdžiui, upių potvyniai, staigūs potvyniai, potvyniai miestuose, jūros potvyniai pakrantės teritorijose. Potvynių padaryta žala taip pat gali skirtis skirtingose Bendrijos šalyse ir regionuose. Todėl potvynių rizikos valdymo tikslus valstybės narės turėtų nustatyti pačios, o juos nustatant reikėtų atsižvelgti į vietos ir regiono aplinkybes.

               (11)

               Kai kuriose Bendrijos vietose, pavyzdžiui, mažai gyvenamose arba negyvenamose teritorijose arba teritorijose, kuriose nedaug ekonomiškai vertingo turto ar kurios nėra labai vertingos ekologiniu požiūriu, potvynių pavojus gali būti laikomas nedideliu. Potvynių rizika ir tolesnių veiksmų poreikis, pvz., galimybės sušvelninti potvynius įvertinimas, turėtų būti įvertinti kiekviename upių baseinų rajone ar valdymo vienete.

               (12)

               Siekiant turėti parengtą efektyvią informacijos priemonę ir vertingą pagrindą prioritetams nustatyti bei tolesniems techniniams, finansiniams bei politiniams sprendimams, susijusiems su potvynių rizikos valdymu, priimti, būtina sudaryti potvynių grėsmės žemėlapius ir potvynių rizikos žemėlapius, parodančius galimą žalą, siejamą su skirtingų potvynių rūšių scenarijais, bei apimančius informaciją apie galimus aplinkos taršos šaltinius, atsiradusius dėl potvynių. Šiame kontekste valstybės narės turėtų įvertinti potvynių riziką didinančią veiklą.

               (13)

               Siekiant atitinkamoje teritorijoje išvengti neigiamų potvynių padarinių ir juos sumažinti, tikslinga parengti potvynių rizikos valdymo planus. Potvynių priežastys ir padariniai skirtingose Bendrijos šalyse ir regionuose skiriasi. Todėl potvynių rizikos valdymo planuose turėtų būti atsižvelgiama į tam tikras teritorijų, kurioms jie taikomi, ypatybes bei numatomi šių teritorijų poreikiams ir prioritetams specialiai pritaikyti sprendimai, tuo pat metu užtikrinant atitinkamą koordinavimą upių baseinų rajonuose ir skatinant pasiekti Bendrijos teisės aktuose nustatytus aplinkos apsaugos tikslus. Visų pirma valstybės narės turėtų susilaikyti nuo priemonių ar veiksmų, dėl kurių labai padidėja potvynių rizika kitose valstybėse narėse, nebent šios priemonės būtų suderintos ir būtų rastas bendras susijusių valstybių narių sprendimas.

               (14)

               Potvynių rizikos valdymo planuose pagrindinis dėmesys turėtų būti skiriamas prevencijai, apsaugai ir pasirengimui. Siekiant upėms suteikti daugiau ploto, juose, jei įmanoma, turėtų būti išnagrinėjamas salpų išlaikymas ir (arba) atkūrimas, taip pat priemonės, skirtos užkirsti kelią žalos žmogaus sveikatai, aplinkai, kultūriniam paveldui ir ekonominei veiklai atsiradimui bei šiai žalai sumažinti. Potvynių rizikos valdymo planų dalys, atsižvelgiant į galimą klimato kaitos poveikį potvynių kilimui, turėtų būti reguliariai peržiūrimos ir prireikus atnaujinamos.

               (15)

               Potvynių rizikos valdymo srityje labai svarbus solidarumo principas. Atsižvelgiant į tai, valstybės narės turėtų būti skatinamos siekti teisingai pasidalyti su potvynių rizikos valdymu vandentakiuose susijusią atsakomybę, kai jos bendrai nusprendžia visų naudai imtis tam tikrų priemonių.

               (16)

               Kad būtų išvengta darbo dubliavimosi, valstybėms narėms turėtų būti suteikta teisė naudotis esamais preliminariais potvynių rizikos įvertinimais, potvynių grėsmės bei rizikos žemėlapiais ir potvynių rizikos valdymo planais, o tai leistų įgyvendinti šios direktyvos tikslus ir įvykdyti jos reikalavimus.

               (17)

               Upių baseinų valdymo planų rengimas pagal Direktyvą 2000/60/EB ir potvynių rizikos valdymo planų rengimas pagal šią direktyvą yra integruoto upių baseinų valdymo dalys. Todėl vykdant šiuos du procesus reikėtų pasinaudoti galimybėmis pasiekti bendrą sinergiją ir naudą, atsižvelgiant į Direktyvoje 2000/60/EB nustatytus aplinkosaugos tikslus, užtikrinant išteklių efektyvumą ir protingą jų naudojimą, tačiau tuo pat metu pripažįstant, kad kompetentingos institucijos ir valdymo vienetai pagal šią direktyvą ir Direktyvą 2000/60/EB galėtų būti skirtingi.

               (18)

               Valstybės narės savo vertinimus, žemėlapius ir planus turėtų grįsti atitinkama pažangiąją patirtimi ir pažangiausiomis turimomis technologijomis, nesudarančiomis pernelyg didelių išlaidų potvynių rizikos valdymo srityje.

               (19)

               Jei vandens telkiniai naudojami keliomis paskirtimis skirtingoms tvarios žmogaus veiklos rūšims (pvz., potvynių rizikos valdymui, ekologijai, vidaus laivybai ar hidroelektrinėms) ir toks naudojimas turi poveikį vandens telkiniams, Direktyvoje 2000/60/EB numatytas aiškus ir skaidrus procesas sprendžiant problemas, susijusias su tokiu naudojimu ir poveikiu, įskaitant galimas „geros būklės“ arba „neprastėjimo“ tikslų išimtis pagal jos 4 straipsnį. Sąnaudų susigrąžinimas numatytas Direktyvos 2000/60/EB 9 straipsnyje.

               (20)

               Šiai direktyvai įgyvendinti būtinos priemonės turėtų būti patvirtintos pagal 1999 m. birželio 28 d. Tarybos sprendimą 1999/468/EB, nustatantį Komisijos naudojimosi jai suteiktais įgyvendinimo įgaliojimais tvarką (7).

               (21)

               Visų pirma Komisijai reikėtų suteikti įgaliojimus pritaikyti Priedą prie mokslinės ir techninės pažangos. Kadangi šios priemonės yra bendro pobūdžio ir yra skirtos iš dalies pakeisti neesmines šios direktyvos nuostatas, jos turi būti patvirtintos taikant Sprendimo 1999/468/EB 5a straipsnyje numatytą reguliavimo procedūrą su tikrinimu.

               (22)

               Šioje direktyvoje gerbiamos pagrindinės teisės ir laikomasi principų, kurie pirmiausia yra pripažinti Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijoje. Ypatingai ja siekiama skatinti į Bendrijos politiką integruoti aukšto lygio aplinkos apsaugą pagal tvaraus vystymosi principą, kaip nustatyta Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 37 straipsnyje.

               (23)

               Kadangi šios direktyvos tikslo, t. y. nustatyti potvynių žalos rizikos sumažinimo priemonių sistemą, valstybės narės negali deramai pasiekti ir kadangi dėl veiksmo masto ir poveikio, to tikslo būtų geriau siekti Bendrijos lygmeniu, laikydamasi Sutarties 5 straipsnyje nustatyto subsidiarumo principo Bendrija gali patvirtinti priemones. Pagal tame straipsnyje nustatytą proporcingumo principą šia direktyva neviršijama to, kas būtina nurodytam tikslui pasiekti.

               (24)

               Pagal subsidiarumo ir proporcingumo principus bei prie Sutarties pridėtą Protokolą dėl subsidiarumo ir proporcingumo principų taikymo bei atsižvelgiant į esamus valstybių narių pajėgumus, reikėtų numatyti daugiau lankstumo vietos ir regiono lygmenimis, ypač klausimais, susijusiais su valdžios institucijų organizacija ir atsakomybe.

               (25)

               Pagal Tarpinstitucinio susitarimo dėl geresnės teisės aktų leidybos (8) 34 punktą valstybės narės yra raginamos savo ir Bendrijos interesų labui parengti lenteles, kurios kiek įmanoma geriau iliustruotų šios direktyvos ir jos perkėlimo į nacionalinę teisę priemonių tarpusavio santykį, ir viešai jas paskelbti,

         PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:
   I   SKYRIUS
   BENDROSIOS NUOSTATOS
   1 straipsnis
   Šios direktyvos tikslas – nustatyti potvynių rizikos įvertinimo ir valdymo sistemą siekiant sumažinti neigiamas potvynių Bendrijoje pasekmes žmonių sveikatai, aplinkai, kultūros paveldui ir ekonominei veiklai.
   2 straipsnis
   Šioje direktyvoje, be sąvokų „upė“, „upės baseinas“, „pabaseinis“ ir „upės baseino rajonas“, kurios yra apibrėžtos Direktyvos 2000/60/EB 2 straipsnyje, taip pat vartojamos šios sąvokos:

               1)

               potvynis – laikinas žemės, kuri paprastai nėra po vandeniu, užtvindymas. Tai apima upių, kalnų upių srovių, Viduržemio pajūrio trumpalaikių vandentakių potvynius ir jūros potvynius pakrantės teritorijose bei gali neapimti potvynių iš kanalizacijos sistemų;

               2)

               potvynio rizika – potvynio tikimybės ir galimų su potvyniu susijusių neigiamų pasekmių žmonių sveikatai, aplinkai, kultūros paveldui ir ekonominei veiklai derinys.

         3 straipsnis
   1.   Šios direktyvos tikslais valstybės narės naudojasi priemonėmis, numatytomis Direktyvos 2000/60/EB 3 straipsnio 1, 2, 3, 5 ir 6 dalyse.
   2.   Tačiau įgyvendindamos šią direktyvą valstybės narės gali:

               a)

               paskirti kompetentingas valdžios institucijas, kurios nėra nurodytos pagal Direktyvos 2000/60/EB 3 straipsnio 2 dalį;

               b)

               nurodyti tam tikras pakrantės teritorijas ar atskirus upės baseinus bei priskirti juos kitam valdymo vienetui nei jie priskirti pagal Direktyvos 2000/60/EB 3 straipsnio 1 dalį.

         Šiais atvejais valstybės narės iki 2010 m. gegužės 26 d. pateikia Komisijai Direktyvos 2000/60/EB I priede nurodytą informaciją. Šiuo tikslu nuorodos į kompetentingas valdžios institucijas ir upės baseinų rajonus laikomos nuorodomis į šiame straipsnyje nurodytas kompetentingas valdžios institucijas ir valdymo vienetą. Valstybės narės apie bet kokius pagal šią dalį pateiktos informacijos pasikeitimus Komisijai praneša per tris mėnesius nuo tų pasikeitimų įsigaliojimo.
   II   SKYRIUS
   PRELIMINARUS POTVYNIŲ RIZIKOS ĮVERTINIMAS
   4 straipsnis
   1.   Valstybės narės pagal šio straipsnio 2 dalį atlieka kiekvieno upės baseino rajono arba 3 straipsnio 2 dalies b punkte nurodyto valdymo vieneto arba jų teritorijoje esančios tarpvalstybinio upės baseino rajono dalies preliminarų potvynių rizikos įvertinimą.
   2.   Šis preliminarus potvynių rizikos įvertinimas, pagrįstas turima ar iš turimos gaunama informacija, pvz., ilgalaikių pokyčių apskaita ir studijomis, ypač apie klimato kaitos poveikį potvyniams, atliekamas siekiant parengti galimos rizikos įvertinimą. Įvertinimas apima bent:

               a)

               tinkamo mastelio upės baseino rajono žemėlapius, kuriuose nurodomos upės baseinų, pabaseinių ir, jei yra, pakrantės teritorijų ribos, nurodant topografiją ir žemės naudojimą;

               b)

               praeityje įvykusių potvynių, turėjusių didelį neigiamą poveikį žmonių sveikatai, aplinkai, kultūros paveldui ir ekonominei veiklai, jeigu ir ateityje vis dar tikimasi panašių įvykių, apibūdinimą, įskaitant potvynių mastą bei pasišalinimo kryptis ir jų sukelto neigiamo poveikio įvertinimą;

               c)

               praeityje įvykusių didelių potvynių apibūdinimą, jeigu galima numatyti, kad panašūs įvykiai ateityje sukels dideles neigiamas pasekmes;
               ir, priklausomai nuo konkrečių valstybių narių poreikių, apima:

               d)

               būsimų potvynių galimų neigiamų pasekmių žmonių sveikatai, aplinkai, kultūros paveldui ir ekonominei veiklai įvertinimą, kuo labiau atsižvelgiant į tokius aspektus kaip topografija, vandentakių padėtis ir jų bendros hidrologinės bei geomorfologinės ypatybės, įskaitant salpas kaip natūralias sulaikymo zonas, esamos žmonių sukurtos apsaugos nuo potvynių infrastruktūros veiksmingumas, gyvenamų teritorijų padėtis, ekonominės veiklos teritorijos ir ilgalaikiai pokyčiai, įskaitant klimato kaitos poveikį potvynių pasireiškimui.

         3.   Tarpvalstybinių upės baseinų rajonų arba bendrų su kitomis valstybėmis narėmis 3 straipsnio 2 dalies b punkte nurodytų valdymo vienetų atveju valstybės narės užtikrina, kad atitinkamos kompetentingos institucijos keistųsi reikiama informacija.
   4.   Valstybės narės atlieka preliminarų potvynių rizikos įvertinimą iki 2011 m. gruodžio 22 d.
   5 straipsnis
   1.   Remdamosi 4 straipsnyje nurodytu preliminariu potvynių rizikos įvertinimu, valstybės narės nurodo tas kiekvienos upės baseino rajono ar 3 straipsnio 2 dalies b punkte nurodyto valdymo vieneto, ar jų teritorijoje esančios tarpvalstybinio upės baseino rajono dalies teritorijas, dėl kurių jos padarė išvadą, kad yra galima didelė potvynių rizika arba yra tikimybė, kad gali kilti potvynis.
   2.   Tarpvalstybiniam upės baseino rajonui ar 3 straipsnio 2 dalies b punkte nurodytam bendram su kita valstybe nare valdymo vienetui priklausančių teritorijų nurodymas pagal 1 dalį derinamas su susijusiomis valstybėmis narėmis.
   III   SKYRIUS
   POTVYNIŲ GRĖSMĖS ŽEMĖLAPIAI IR POTVYNIŲ RIZIKOS ŽEMĖLAPIAI
   6 straipsnis
   1.   Valstybės narės upės baseino rajono ar 3 straipsnio 2 dalies b punkte nurodyto valdymo vieneto lygiu pagal 5 straipsnio 1 dalį nurodytoms teritorijoms parengia tinkamiausio mastelio potvynių grėsmės žemėlapius ir potvynių rizikos žemėlapius.
   2.   Rengdamos potvynių grėsmės žemėlapius ir potvynių rizikos žemėlapius pagal 5 straipsnį nurodytoms bendroms su kitomis valstybėmis narėmis teritorijoms atitinkamos valstybės narės iš anksto keičiasi informacija.
   3.   Potvynių grėsmės žemėlapiai apima geografines teritorijas, kurios galėtų būti užtvindytos pagal toliau išvardytus scenarijus:

               a)

               mažos tikimybės potvynių arba ekstremalių situacijų atvejais;

               b)

               vidutinės tikimybės potvynių atvejais (tikėtinas pasikartojimas ≥ 100 metų);

               c)

               jei tikslinga, didelės tikimybės potvynių atvejais.

         4.   Kiekvieno 3 dalyje nurodyto scenarijaus atveju pateikiama informacija apie:

               a)

               potvynio mastą;

               b)

               atitinkamai vandens gylį ar lygį;

               c)

               jei tikslinga, tvinimo greitį arba atitinkamą vandens srautą.

         5.   Potvynių rizikos žemėlapiuose nurodomos galimos su 3 dalyje nurodytais potvynių scenarijais susijusios neigiamos pasekmės, kurios apibūdinamos nurodant:

               a)

               orientacinį galinčių nukentėti gyventojų skaičių;

               b)

               galinčioje nukentėti teritorijoje vykdomos ekonominės veiklos rūšį;

               c)

               įrenginius, nurodytus 1996 m. rugsėjo 24 d. Tarybos direktyvos 96/61/EB dėl taršos integruotos prevencijos ir kontrolės (9) I priede, kurie užtvindymo atveju galėtų sukelti atsitiktinę taršą, ir galinčias nukentėti saugomas teritorijas, nurodytas Direktyvos 2000/60/EB IV priedo 1 dalies i, iii ir v punktuose;

               d)

               kitą informaciją, kuri, valstybės narės nuomone, yra naudinga, pvz., teritorijas, kuriose tikėtini potvyniai, savo sudėtyje turintys didelį pernešamų nuosėdų kiekį ir galintys sukelti susikaupusių nuolaužų tėkmę, bei informaciją apie kitus svarbius taršos šaltinius.

         6.   Valstybės narės gali nuspręsti, kad pakrantės teritorijoms, kuriose yra užtikrintas tinkamas apsaugos lygis, potvynių grėsmės žemėlapiai rengiami tik 3 dalies a punkte nurodytais atvejais.
   7.   Valstybės narės gali nuspręsti, kad teritorijoms, kuriose potvyniai kyla dėl požeminio vandens šaltinių, potvynių grėsmės žemėlapiai rengiami tik 3 dalies a punkte nurodytais atvejais.
   8.   Valstybės narės užtikrina, kad potvynių grėsmės žemėlapiai ir potvynių rizikos žemėlapiai būtų parengti iki 2013 m. gruodžio 22 d.
   IV   SKYRIUS
   POTVYNIŲ RIZIKOS VALDYMO PLANAI
   7 straipsnis
   1.   Remdamosi 6 straipsnyje nurodytais žemėlapiais pagal šio straipsnio 2 ir 3 dalis valstybės narės parengia teritorijų, nurodytų 5 straipsnio 1 dalyje, ir teritorijų, nurodytų 13 straipsnio 1 dalies b punkte, potvynių rizikos valdymo planus, suderintus upės baseino rajono arba 3 straipsnio 2 dalies b punkte nurodyto valdymo vieneto lygiu.
   2.   Valstybės narės nustato teritorijų, nurodytų 5 straipsnio 1 dalyje, ir teritorijų, nurodytų 13 straipsnio 1 dalies b punkte, atitinkamus potvynių rizikos valdymo tikslus, daugiausiai dėmesio sutelkdamos į galimų neigiamų potvynių pasekmių žmonių sveikatai, aplinkai, kultūros paveldui ir ekonominei veiklai sumažinimą, ir, jei laikoma tikslinga, į nestruktūrizuotas iniciatyvas ir (arba) į potvynio tikimybės sumažinimą.
   3.   Potvynių rizikos valdymo planai apima priemones, skirtas pagal 2 dalį nustatytiems tikslams pasiekti, ir priedo A dalyje nustatytas sudedamąsias dalis.
   Potvynių rizikos valdymo planuose turi būti atsižvelgiama į atitinkamus aspektus, pavyzdžiui, kaštus ir naudą, potvynių mastą ir vandens pasišalinimo kryptis bei teritorijas, turinčias potvynių vandens sulaikymo potencialą, pvz., natūralias salpas, Direktyvos 2000/60/EB 4 straipsnyje nustatytus aplinkos apsaugos tikslus, dirvožemio ir vandens valdymą, teritorijų planavimą, žemės naudojimą, gamtos išsaugojimą, laivybą ir uostų infrastruktūrą.
   Potvynių rizikos valdymo planai apima visus potvynių rizikos valdymo aspektus, daugiausia dėmesio skiriant prevencijai, apsaugai, pasirengimui, įskaitant potvynių prognozes bei išankstinio perspėjimo sistemas, ir atsižvelgiant į konkretaus upės baseino ar pabaseinio ypatybes. Be to, potvynių rizikos valdymo planai gali apimti tvaraus žemės panaudojimo praktikos skatinimą, vandens sulaikymo gerinimą ir kontroliuojamą tam tikrų teritorijų užtvindymą potvynio atveju.
   4.   Solidarumo labui potvynių rizikos valdymo planai, parengti vienoje valstybėje narėje, neturi apimti priemonių, kurios dėl savo masto ir poveikio labai padidina potvynių riziką kitų šalių žemupio ar aukštupio regionuose tame pačiame upės baseine ar pabaseinyje, išskyrus atvejus, kai pagal 8 straipsnį šios priemonės yra suderintos ir atitinkamos valstybės narės susitaria dėl bendro sprendimo.
   5.   Valstybės narės užtikrina, kad potvynių rizikos valdymo planai būtų parengti ir paskelbti iki 2015 m. gruodžio 22 d.
   8 straipsnis
   1.   Valstybės narės užtikrina, kad upių baseinų rajonams ar tik jų teritorijose esantiems 3 straipsnio 2 dalies b punkte nurodytiems valdymo vienetams būtų parengtas vienas potvynių rizikos valdymo planas arba parengti keli potvynių rizikos valdymo planai, kurie būtų derinami upės baseino rajono lygiu.
   2.   Kai tarpvalstybinis upės baseino rajonas arba 3 straipsnio 2 dalies b punkte nurodytas valdymo vienetas yra tik Bendrijos teritorijoje, valstybės narės užtikrina derinimą, leidžiantį parengti vieną tarpvalstybinį potvynių rizikos valdymo planą arba kelis potvynių rizikos valdymo planus, kurie derinami tarpvalstybinio upės baseino rajono lygiu. Jei tokie planai neparengiami, valstybės narės parengia potvynių rizikos valdymo planus, apimančius bent jų teritorijoje esančias tarpvalstybinio upės baseino rajono dalis, kuo labiau juos suderinusios tarpvalstybinio upės baseino rajono lygiu.
   3.   Kai tarpvalstybinis upės baseino rajonas arba 3 straipsnio 2 dalies b punkte nurodytas valdymo vienetas driekiasi ir už Bendrijos sienų, valstybės narės deda pastangas, kad parengtų vieną tarpvalstybinį potvynių rizikos valdymo planą arba kelis potvynių rizikos valdymo planus, kurie derinami tarpvalstybinio upės baseino rajono lygiu; jeigu tai neįmanoma, jų teritorijose esančioms tarpvalstybinio upės baseino rajono dalims taikoma 2 dalis.
   4.   Jeigu bendrą pabaseinį turinčios šalys mano, kad tai yra tikslinga, 2 ir 3 dalyse nurodyti potvynių rizikos valdymo planai papildomi išsamesniais potvynių rizikos valdymo planais, kurie derinami tarpvalstybinių pabaseinių lygiu.
   5.   Kai valstybė narė nustato problemą, turinčią poveikį potvynio rizikos valdymui jos vandenyse, kurios išspręsti pati valstybė narė negali, ji gali pranešti apie tą problemą Komisijai ir kitoms atitinkamoms valstybėms narėms bei pateikti rekomendacijas, kaip ją išspręsti.
   Komisija atsako į visus valstybių narių pranešimus ar rekomendacijas per šešių mėnesių laikotarpį.
   V   SKYRIUS
   DERINIMAS SU DIREKTYVA 2000/60/EB, VISUOMENĖS INFORMAVIMAS IR KONSULTAVIMASIS
   9 straipsnis
   Valstybės narės imasi tinkamų veiksmų šios direktyvos ir Direktyvos 2000/60/EB taikymo derinimui, sutelkdamos dėmesį į galimybes didinti veiksmingumą, gerinti pasikeitimą informacija ir pasiekti bendrą sinergiją bei naudą atsižvelgiant į aplinkos apsaugos tikslus, nustatytus Direktyvos 2000/60/EB 4 straipsnyje. Visų pirma:

               1)

               pirmieji potvynių grėsmės žemėlapiai ir potvynių rizikos žemėlapiai rengiami ir vėlesnės jų peržiūros, kaip nurodyta šios direktyvos 6 ir 14 straipsniuose, atliekamos taip, kad juose esanti informacija atitiktų atitinkamą pagal Direktyvą 2000/60/EB pateiktą informaciją. Jie derinami ir gali būti įtraukti į Direktyvos 2000/60/EB 5 straipsnio 2 dalyje numatytas peržiūras;

               2)

               pirmieji potvynių rizikos valdymo planai rengiami ir vėlesnės jų peržiūros, kaip nurodyta šios direktyvos 7 ir 14 straipsniuose, atliekamos derinant su Direktyvos 2000/60/EB 13 straipsnio 7 dalyje numatytomis upių baseinų valdymo planų peržiūromis, ir jie gali būti įtraukiami į šias peržiūras;

               3)

               aktyvus visų suinteresuotų šalių dalyvavimas pagal šios direktyvos 10 straipsnį, jei tikslinga, derinamas su aktyviu suinteresuotų šalių dalyvavimu pagal Direktyvos 2000/60/EB 14 straipsnį.

         10 straipsnis
   1.   Remdamosi taikomais Bendrijos teisės aktais, valstybės narės sudaro galimybes visuomenei susipažinti su preliminariu potvynių rizikos įvertinimu, potvynių grėsmės žemėlapiais, potvynių rizikos žemėlapiais ir potvynių rizikos valdymo planais.
   2.   Valstybės narės skatina suinteresuotas šalis aktyviai dalyvauti rengiant, peržiūrint ir atnaujinant IV skyriuje nurodytus potvynių rizikos valdymo planus.
   VI   SKYRIUS
   ĮGYVENDINIMO PRIEMONĖS IR PAKEITIMAI
   11 straipsnis
   1.   Taikant 12 straipsnio 2 dalyje nurodytą reguliavimo procedūrą, Komisija gali patvirtinti techninius formatus, skirtus duomenų, įskaitant statistinius ir kartografinius duomenis, tvarkymui ir perdavimui Komisijai. Techniniai formatai turėtų būti patvirtinti ne vėliau kaip prieš dvejus metus iki atitinkamai 4 straipsnio 4 dalyje, 6 straipsnio 8 dalyje ir 7 straipsnio 5 dalyje nurodytų datų, atsižvelgiant į esamus standartus bei atitinkamų Bendrijos aktų pagrindu parengtus formatus.
   2.   Atsižvelgdama į peržiūros ir atnaujinimo laikotarpius, Komisija gali pritaikyti priedą prie mokslinės ir techninės pažangos.
   Šios priemonės, kuriomis siekiama iš dalies pakeisti šios direktyvos neesmines nuostatas, patvirtinamos taikant 12 straipsnio 3 dalyje nurodytą reguliavimo procedūrą su tikrinimu.
   12 straipsnis
   1.   Komisijai padeda Direktyvos 2000/60/EB 21 straipsniu įsteigtas komitetas.
   2.   Jeigu daroma nuoroda šią dalį, taikomi Sprendimo 1999/468/EB 5 ir 7 straipsniai, atsižvelgiant į jo 8 straipsnį.
   Sprendimo 1999/468/EB 5 straipsnio 6 dalyje numatytas laikotarpis – trys mėnesiai.
   3.   Jeigu daroma nuoroda į šią dalį, taikomos Sprendimo 1999/468/EB 5a straipsnio 1–4 dalys ir 7 straipsnis, atsižvelgiant į jo 8 straipsnį.
   VII   SKYRIUS
   PEREINAMOJO LAIKOTARPIO PRIEMONĖS
   13 straipsnis
   1.   Valstybės narės gali nuspręsti neatlikti 4 straipsnyje nurodyto preliminaraus potvynio rizikos įvertinimo tuose upių baseinuose, pabaseiniuose ar pakrantės teritorijose, kur:

               a)

               iki 2010 m. gruodžio 22 d. jos jau atliko rizikos įvertinimą ir nustatė, kad egzistuoja potencialiai didelė potvynių rizika arba manoma, jog ji gali atsirasti, todėl ta teritorija priskirtina 5 straipsnio 1 dalyje nurodytoms teritorijoms, arba

               b)

               iki 2010 m. gruodžio 22 d. jos nusprendė parengti potvynių grėsmės žemėlapius ir potvynių rizikos žemėlapius bei parengti potvynių rizikos valdymo planus pagal atitinkamas šios direktyvos nuostatas.

         2.   Valstybės narės gali nuspręsti naudoti potvynių grėsmės žemėlapius ir potvynių rizikos žemėlapius, kurie buvo užbaigti iki 2010 m. gruodžio 22 d., jeigu tokiuose žemėlapiuose pateikiama informacija atitinka 6 straipsnyje nustatytus reikalavimus.
   3.   Valstybės narės gali nuspręsti naudoti potvynių rizikos valdymo planus, kurie buvo užbaigti iki 2010 m. gruodžio 22 d., jeigu tokių planų turinys atitinka 7 straipsnyje nustatytus reikalavimus.
   4.   1, 2 ir 3 dalys taikomos nepažeidžiant 14 straipsnio.
   VIII   SKYRIUS
   PERŽIŪROS, ATASKAITOS IR BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS
   14 straipsnis
   1.   Preliminarus potvynių rizikos įvertinimas arba 13 straipsnio 1 dalyje nurodytas įvertinimas ir sprendimai peržiūrimi ir prireikus atnaujinami iki 2018 m. gruodžio 22 d., po to – kas šešerius metus.
   2.   Potvynių grėsmės žemėlapiai ir potvynių rizikos žemėlapiai peržiūrimi ir prireikus atnaujinami iki 2019 m. gruodžio 22 d., po to – kas šešerius metus.
   3.   Potvynių rizikos valdymo planas (-ai), įskaitant priedo B dalyje nurodytas sudedamąsias dalis, peržiūrimas (-i) ir prireikus atnaujinamas (-i) iki 2021 m. gruodžio 22 d., po to – kas šešerius metus.
   4.   Atliekant 1 ir 3 dalyse nurodytas peržiūras atsižvelgiama į tikėtiną klimato kaitos poveikį potvynių kilimui.
   15 straipsnis
   1.   Valstybės narės sudaro galimybę Komisijai susipažinti su preliminariu potvynių rizikos įvertinimu, potvynių grėsmės žemėlapiais, potvynių rizikos žemėlapiais ir potvynių rizikos valdymo planais, nurodytais 4, 6 ir 7 straipsniuose, bei jų peržiūromis ir, kai taikoma, – jų atnaujinimu, per tris mėnesius nuo atitinkamai 4 straipsnio 4 dalyje, 6 straipsnio 8 dalyje, 7 straipsnio 5 dalyje ir 14 straipsnyje nurodytų datų.
   2.   Valstybės narės praneša Komisijai apie sprendimus, priimtus pagal 13 straipsnio 1, 2 ir 3 dalis, ir sudaro jai galimybę susipažinti su atitinkama informacija iki atitinkamai 4 straipsnio 4 dalyje, 6 straipsnio 8 dalyje ir 7 straipsnio 5 dalyje nurodytų datų.
   16 straipsnis
   Komisija Europos Parlamentui ir Tarybai iki 2018 m. gruodžio 22 d., po to – kas šešerius metus pateikia pranešimą apie šios direktyvos įgyvendinimą. Rengiant šį pranešimą atsižvelgiama į klimato kaitos poveikį.
   17 straipsnis
   1.   Valstybės narės priima įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie, įsigalioję iki 2009 m. lapkričio 26 d., įgyvendina šią direktyvą. Jos nedelsdamos apie tai praneša Komisijai.
   Valstybės narės, patvirtindamos tas priemones, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Valstybės narės nustato tokios nuorodos pateikimo tvarką.
   2.   Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų nacionalinės teisės aktų pagrindinių nuostatų tekstus.
   18 straipsnis
   Ši direktyva įsigalioja dvidešimtą dieną nuo jos paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
   19 straipsnis
   Ši direktyva skirta valstybėms narėms.

      Priimta Strasbūre, 2007 m. spalio 23 d.

            Europos Parlamento vardu

            Pirmininkas

         H.-G. PÖTTERING

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         M. LOBO ANTUNES

      (1)  OL C 195, 2006 8 18, p. 37.

      (2)  2006 m. birželio 13 d. Europos Parlamento pozicija (OL C 300 E, 2006 12 9, p. 123), 2006 m. lapkričio 23 d. bendroji Tarybos pozicija (OL C 311 E, 2006 12 19, p. 10) ir 2007 m. balandžio 25 d. Europos Parlamento pozicija. 2007 m. rugsėjo 18 d. Tarybos sprendimas.

      (3)  OL L 327, 2000 12 22, p. 1. Direktyva su pakeitimais, padarytais Sprendimu Nr. 2455/2001/EB (OL L 331, 2001 12 15, p. 1).

      (4)  OL L 186, 1995 8 5, p. 42.

      (5)  OL L 297, 2001 11 15, p. 7.

      (6)  OL L 311, 2002 11 14, p. 3.

      (7)  OL L 184, 1999 7 17, p. 23. Sprendimas su pakeitimais, padarytais Sprendimu 2006/512/EB (OL L 200, 2006 7 22, p. 11).

      (8)  OL C 321, 2003 12 31, p. 1.

      (9)  OL L 257, 1996 10 10, p. 26. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 166/2006 (OL L 33, 2006 2 4, p. 1).

      PRIEDAS
      A.   Potvynių rizikos valdymo planai

                  I.

                  Pirmųjų potvynių rizikos valdymo planų sudedamosios dalys:

                              1)

                              preliminaraus potvynių rizikos įvertinimo išvados, kaip reikalaujama II skyriuje, pateikiamos upės baseino rajono arba 3 straipsnio 2 dalies b punkte nurodyto valdymo vieneto suvestinio žemėlapio, kuriame pažymėtos teritorijos, kurios yra nurodytos pagal 5 straipsnio 1 dalį ir kurioms yra taikomas šis potvynių rizikos valdymo planas, forma;

                              2)

                              pagal III skyrių parengti ar pagal 13 straipsnį jau turimi potvynių grėsmės ir potvynių rizikos žemėlapiai bei išvados, kurios gali būti padarytos pagal šiuos žemėlapius;

                              3)

                              atitinkamų potvynių rizikos valdymo tikslų, nustatytų pagal 7 straipsnio 2 dalį, apibūdinimas;

                              4)

                              suvestinė priemonių ir jų prioritetų, padedančių siekti atitinkamų potvynių rizikos valdymo tikslų, įskaitant priemones, kurių imamasi pagal 7 straipsnį, ir su potvyniais susijusias priemones, kurių imamasi pagal kitus Bendrijos teisės aktus, įskaitant 1985 m. birželio 27 d. Tarybos direktyvą 85/337/EEB dėl tam tikrų valstybės ir privačių projektų poveikio aplinkai vertinimo (1), 1996 m. gruodžio 9 d. Tarybos direktyvą 96/82/EB dėl didelių, su pavojingomis medžiagomis susijusių avarijų pavojaus kontrolės (2), 2001 m. birželio 27 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2001/42/EB dėl tam tikrų planų ir programų pasekmių aplinkai įvertinimo (3) ir Direktyvą 2000/60/EB;

                              5)

                              bendrų upės baseinų ar pabaseinių atveju – metodikos, kurią nustato atitinkamos valstybės narės, taikomos atliekant kaštų ir naudos analizę, naudojamą vertinant tarpvalstybinį poveikį turinčias priemones, jeigu tokia metodika yra, aprašymas.

                  II.

                  Plano įgyvendinimo apibūdinimas:

                              1)

                              prioritetų nustatymo ir pažangos įgyvendinant planą stebėjimo būdo aprašymas;

                              2)

                              visuomenės informavimo ar konsultavimosi priemonių/veiksmų, kurių buvo imtasi, suvestinė;

                              3)

                              kompetentingų institucijų sąrašas ir, jei tikslinga, derinimo proceso tarpvalstybiniame upės baseino rajone ir derinimo su Direktyva 2000/60/EB proceso aprašymas.

            B.   Vėlesnių atnaujintų potvynių rizikos valdymo planų sudedamosios dalys:

                  1)

                  visi pakeitimai ar atnaujinimai po ankstesnės potvynių rizikos valdymo plano redakcijos paskelbimo, įskaitant peržiūrų, atliktų laikantis 14 straipsnio, suvestinę;

                  2)

                  pažangos, padarytos siekiant 7 straipsnio 2 dalyje nurodytų tikslų, įvertinimas;

                  3)

                  priemonių, kurios buvo numatytos ankstesnėje potvynių rizikos valdymo plano redakcijoje ir kurių buvo planuojama imtis, tačiau nebuvo imtasi, aprašymas ir paaiškinimas;

                  4)

                  visų papildomų priemonių, kurių buvo imtasi po ankstesnės potvynių rizikos valdymo plano redakcijos paskelbimo, aprašymas.

         (1)  OL L 175, 1985 7 5, p. 40. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2003/35/EB (OL L 156, 2003 6 25, p. 17).

         (2)  OL L 10, 1997 1 14, p. 13. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2003/105/EB (OL L 345, 2003 12 31, p. 97).

         (3)  OL L 197, 2001 7 21, p. 30.


title: 1992 m. gruodžio 14 d. Tarybos Direktyva 92/109/EEB dėl tam tikrų medžiagų, naudojamų neteisėtai narkotinių ir psichotropinių medžiagų gamybai, gamybos ir pateikimo į rinką

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

31992L0109

Oficialusis leidinys L 370 , 19/12/1992 p. 0076 - 0082 specialusis leidimas suomių kalba: skyrius 15 tomas 12 p. 0007  specialusis leidimas švedų kalba: skyrius 15 tomas 12 p. 0007

		Tarybos Direktyva 92/109/EEB1992 m. gruodžio 14 d.dėl tam tikrų medžiagų, naudojamų neteisėtai narkotinių ir psichotropinių medžiagų gamybai, gamybos ir pateikimo į rinkąEUROPOS BENDRIJŲ TARYBA,atsižvelgdama į Europos ekonominės bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 100a straipsnį,atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą [1],bendradarbiaudama su Europos Parlamentu [2],atsižvelgdama į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [3],kadangi kai kurios valstybės narės ėmėsi priemonių, skirtų tam tikrų neretai neteisėtai narkotinių ir psichotropinių medžiagų gamybai naudojamų medžiagų gaminimo ir pateikimo į rinką monitoringui vykdyti; kadangi kitos valstybės narės netrukus imsis tokio pobūdžio priemonių; kadangi dėl to, kol bus baigta kurti vidaus rinka, būtina nustatyti Bendrijos bendrąsias taisykles, kad nebūtų iškreipta teisėtos prekybos konkurencija ir būtų užtikrintas vienodas priimtų taisyklių laikymasis;kadangi 1988 m. gruodžio 19 d. Vienoje buvo priimta Konvencija dėl kovos su neteisėta narkotinių ir psichotropinių medžiagų apyvarta, toliau — "Jungtinių Tautų konvencija"; kadangi Jungtinių Tautų konvencija yra pasaulio pastangų kovoti su narkotikais dalis; kadangi Bendrija dalyvavo derybose dėl šios konvencijos ir išreiškė politinę valią imtis priemonių pagal savo kompetenciją;kadangi Jungtinių Tautų konvencijos 12 straipsnyje nustatyti prekybos prekursoriais (t. y. medžiagomis, kurios neretai naudojamos neteisėtai narkotinių ir psichotropinių medžiagų gamybai) reikalavimai įgyvendinami tiek, kiek Bendrijos ir trečiųjų šalių prekyba yra susijusi su 1990 m. gruodžio 13 d. Tarybos reglamentu (EEB) Nr. 3677/90, nustatančiu priemones, kurių reikia imtis siekiant užkirsti kelią panaudoti tam tikras medžiagas neteisėtai narkotinių ir psichotropinių medžiagų gamybai [4];kadangi Jungtinių Tautų konvencijos 12 straipsnyje numatyta imtis tinkamų priemonių pirmtakų gamybos ir platinimo monitoringui vykdyti; kadangi 35-ojoje sesijoje priimtais sprendimais Jungtinių Tautų Narkotikų komisija į minėtos konvencijos priedo lenteles įtraukė papildomas medžiagas; kadangi šia direktyva reikėtų patvirtinti atitinkamas nuostatas, kad būtų išaiškinti galimi neteisėto narkotikų naudojimo Bendrijoje atvejai arba būtų pasipriešinta nesąžiningam importui į Bendriją, taip pat kad būtų užtikrinta, jog Bendrijos rinkoje būtų taikomos bendros monitoringo taisyklės;kadangi Jungtinių Tautų konvencijos 12 straipsnio nuostatos remiasi prekybos minėtomis medžiagomis monitoringo sistema; kadangi didžioji prekybos šiomis medžiagomis dalis yra visiškai teisėta; kadangi visi šių medžiagų siuntos dokumentai ir ženklinimas privalo būti pakankamai aiškūs; kadangi taip pat svarbu, kol kompetentingoms institucijoms bus suteiktos reikiamos veiklos priemonės, pagal Jungtinių Tautų konvenciją tobulinti mechanizmus, paremtus glaudžiu bendradarbiavimu su suinteresuotais ūkio subjektais ir informacijos rinkimo, pasikeitimo ja bei jos naudojimo plėtra;kadangi naudojimo struktūra nuolat kinta, tarptautiniu mastu manoma, jog reikėtų įtvirtinti Jungtinių Tautų konvencijos 12 straipsnyje numatytą tvarką, kad būtų galima veiksmingai kovoti su minėtų medžiagų naudojimu;kadangi Komisija ir septynios valstybės narės dalyvavo 1990 m. liepos 10 d. Hiustone vykusiame G7 aukščiausiojo lygio susitikime ekonomikos klausimais įkurtoje Cheminių veiksmų darbo grupėje, turėjusioje nustatyti veiksmingą prekursorių ir pagrindinių cheminių medžiagų naudojimo neteisėtai narkotikų gamybai prevencijos tvarką; kadangi šis darbas buvo koordinuojamas visoje Bendrijoje ir vyko intensyvios konsultacijos su prekybos bei pramonės atstovais;kadangi 1991 m. liepos 15 d. Londone vykusiame G7 aukščiausiojo lygio susitikime ekonomikos klausimais buvo patvirtinta Cheminių veiksmų darbo grupės galutinė ataskaita;kadangi šioje galutinėje ataskaitoje, kurioje pripažįstama, kad Jungtinių Tautų konvencija yra pagrindinis tarptautinio bendradarbiavimo cheminių medžiagų naudojimo srityje dokumentas, pateikiama keletas rekomendacijų, kaip tobulinti nacionalines ir tarptautines priemones, kurios remiasi minėta konvencija;kadangi būtina užtikrinti, kad į šios direktyvos oficialų I priedo 1 kategorijos medžiagų sąrašą įtrauktų medžiagų gamyba arba naudojimas būtų licencijuojamas; kadangi tiekti šias medžiagas taip pat turi būti leidžiama tik tada, kai asmenys, kuriems šios medžiagos bus tiekiamos, turi specialiai išduotus bendruosius arba individualius leidimus gauti tokias medžiagas, jas turėti arba tvarkyti;kadangi reikėtų imtis priemonių, kad būtų glaudžiai bendradarbiaujama su suinteresuotais ūkio subjektais, kad jie galėtų kompetentingoms institucijoms pranešti apie įtartinus sandorius;kadangi svarbu sukurti administracinio bendradarbiavimo mechanizmą; kadangi dėl to reikėtų, kad Bendrijos kompetentingos institucijos dirbdamos laikytųsi 1981 m. gegužės 19 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 1468/81 dėl tarpusavio pagalbos tarp valstybių narių administracinių institucijų ir jų bendradarbiavimo su Komisija siekiant užtikrinti, kad būtų teisingai taikomi muitų ir žemės ūkio teisės aktai [5]; kadangi ypatingas dėmesys turi būti skiriamas gautos informacijos ir tos, kuria buvo pasikeista, konfidencialumui;kadangi kiekviena valstybė narė turėtų įdiegti baudas, kurios būtų pakankamai atgrasios, kad nebūtų pažeistos nuostatos, priimtos įgyvendinant šią direktyvą,PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:I DALISBendrosios nuostatos1 straipsnis1. Šios direktyvos tikslas — sukurti tam tikrų medžiagų, kurios neretai naudojamos neteisėtai narkotinių ir psichotropinių medžiagų gamybai, Bendrijos vidaus monitoringą siekiant užkirsti kelią tokių medžiagų naudojimui.2. Šioje direktyvoje:a) "į oficialų sąrašą įtraukta medžiaga" yra bet kuri I priede nurodyta medžiaga, įskaitant tokių medžiagų turinčius mišinius. Tokioms medžiagoms nepriskiriami vaistai ar kiti preparatai, kuriuose yra į oficialų sąrašą įtrauktų medžiagų ir kurie sudaryti taip, kad tokios medžiagos yra sunkiai panaudojamos arba išgaunamos greitai taikomomis priemonėmis;b) "pateikimas į rinką" yra bet koks į oficialų sąrašą įtrauktų Bendrijoje pagamintų medžiagų tiekimas trečiosioms šalims už užmokestį arba nemokamai arba jų išleidimas į laisvą apyvartą Bendrijoje;c) "ūkio subjektas" yra fizinis arba juridinis asmuo, užsiimantis į oficialų sąrašą įtrauktų medžiagų gamyba, perdirbimu, prekyba jomis arba jų platinimu Bendrijoje arba besiverčiantis kita susijusia veikla, įskaitant prekybos į oficialų sąrašą įtrauktomis medžiagomis tarpininko veiklą ir minėtų medžiagų laikymą;d) "Tarptautinė narkotikų kontrolės valdyba" yra 1961 m. Bendrąja konvencija dėl narkotinių medžiagų su pakeitimais, padarytais 1972 m. protokolu, įkurta valdyba.II DALISMONITORINGAS IR PATEIKIMAS Į RINKĄ2 straipsnisDokumentai ir ženklinimasVisos valstybės narės imasi visų būtinų priemonių, siekdamos užtikrinti, kad pateikiant į rinką į oficialų sąrašą įtrauktas medžiagas būtų laikomasi šių reikalavimų:1) visi į oficialų I priedo 1 ir 2 kategorijų medžiagų sąrašą įtrauktų medžiagų pateikimo į rinką sandoriai pagrindžiami reikiamais dokumentais:a) visų pirma pateikiami tokie komerciniai dokumentai kaip sąskaitos faktūros, krovinio manifestai, administraciniai dokumentai, transportavimo ir kiti siuntimo dokumentai, kuriuose būtų pateikta pakankamai informacijos, iš kurios būtų galima nustatyti:- į oficialų I priedo 1 ir 2 kategorijų medžiagų sąrašą įtrauktos medžiagos pavadinimą;- į oficialų sąrašą įtrauktos medžiagos kiekį ir svorį, tais atvejais, kai ją sudaro mišinys — mišinio kiekį, svorį ir bet kurios į mišinio sudėtį įeinančios I priedo 1 ir 2 kategorijų medžiagos ar medžiagų kiekį, svorį arba procentinį kiekį,- tiekėjo, platintojo arba krovinio gavėjo pavadinimą ir adresą;b) prie šių dokumentų turi būti pridedama kliento deklaracija, kurioje būtų nurodyta, kur konkrečiai medžiagos bus naudojamos. Išsamios šios nuostatos įgyvendinimo taisyklės bus patvirtintos 10 straipsnio 2 dalyje nustatyta tvarka. Tiriant šias išsamiais taisykles, tinkamai atsižvelgiama į nuolatiniam klientui, kuris iš tiekėjo gauna į oficialų I priedo 2 kategorijos medžiagų sąrašą įtrauktą medžiagą, suteiktą galimybę pateikti bendrą deklaraciją, kurioje būtų nurodyti visi per vienerius metus sudaryti su šia medžiaga susiję sandoriai;2) vis dėlto 1 dalyje nurodyti įsipareigojimai netaikomi sandoriams, susijusiems su į oficialų I priedo 2 kategorijos medžiagų sąrašą įtrauktoms medžiagomis, kai naudojamas jų kiekis neviršija II priede nurodyto kiekio;3) ūkio subjektai užtikrina, kad prie į oficialų I priedo 1 ir 2 kategorijų medžiagų sąrašą įtrauktų medžiagų etiketės būtų pritvirtintos prieš pateikiant jas į rinką. Tokiose etiketėse turi būti nurodyti I priede pateikti medžiagų pavadinimai. Ūkio subjektai gali papildomai pritvirtinti savo įprastines etiketes;4) ūkio subjektai kaupia tokius išsamius duomenis apie savo veiklą, kokių reikia, kad būtų vykdomi 1 dalyje nurodyti įsipareigojimai;5) 1 ir 4 dalyse paminėti dokumentai saugomi ne trumpiau kaip trejus metus nuo tų kalendorinių metų, kuriais 1 dalyje paminėtos operacijos buvo vykdomos, pabaigos ir kompetentingų institucijų prašymu visada pateikiami patikrinti.3 straipsnisKiekviena valstybė narė paskiria už šios direktyvos taikymą atsakingą kompetentingą instituciją arba institucijas.Ji praneša Komisijai apie paskirtą kompetentingą instituciją arba institucijas.4 straipsnisĮ oficialų I priedo 1 ir 2 kategorijų medžiagų sąrašą įtrauktos medžiagos1. Valstybės narės imasi visų reikiamų priemonių siekdamos užtikrinti, kad į oficialų I priedo 1 ir 2 kategorijų medžiagų sąrašą įtrauktoms medžiagoms gaminti arba joms pateikti į rinką Bendrijoje būtų turima kompetentingų institucijų išduota licencija.2. Svarstydamos, ar išduoti licenciją, kompetentingos institucijos ypač atsižvelgia į paraiškos pateikėjo kompetenciją ir patikimumą.Kompetentingos institucijos gali sustabdyti licencijos galiojimą arba ją panaikinti, kai tik yra pagrindo manyti, kad licencijos turėtojas nebepajėgia ir nebetinka turėti licencijos arba nebesilaikoma sąlygų, kuriomis licencija buvo išduota.3. Valstybės narės imasi visų reikiamų priemonių siekdamos užtikrinti, kad bet kuris 1 dalyje nurodytą licenciją turintis ūkio subjektas į oficialų I priedo 1 kategorijos medžiagų sąrašą įtrauktas medžiagas tiektų tik tiems asmenims, kuriems buvo išduoti bendrieji arba individualūs leidimai tokias medžiagas gauti, jas turėti arba tvarkyti.4. Ūkio subjektai, kurie užsiima į oficialų I priedo 2 kategorijos medžiagų sąrašą įtrauktų medžiagų gamyba arba jų pateikimu į rinką, turi užsiregistruoti kompetentingose institucijose ir joms pranešti patalpų, kuriose jie gamina šias medžiagas arba jomis prekiauja, adresus.5 straipsnisBendradarbiavimasValstybės narės imasi reikiamų priemonių, kad kompetentingos institucijos ir ūkio subjektai glaudžiai bendradarbiautų, kad ūkio subjektai:- kompetentingoms institucijoms nedelsdami praneštų apie visas aplinkybes, su į oficialų sąrašą įtrauktomis medžiagomis susijusius neįprastus užsakymus ar sandorius, rodančius, kad tokios medžiagos, kurios bus pateiktos į rinką arba gaminamos, bet kuriuo atveju gali būti panaudotos neteisėtai narkotinių ir psichotropinių medžiagų gamybai,- kompetentingoms institucijoms pateiktų tokią suvestinę informaciją apie su į oficialų sąrašą įtrauktomis medžiagomis susijusius sandorius, kokios kompetentingos institucijos gali pareikalauti.III DALISKONTROLĖS PRIEMONĖS6 straipsnisKompetentingų institucijų įgaliojimai1. Siekdama užtikrinti, kad būtų tinkamai taikomi 2 ir 4 straipsniai, kiekviena valstybė narė savo nacionaliniais teisės aktais imasi priemonių, būtinų, kad kompetentingos institucijos:a) gautų informaciją apie visus į oficialų sąrašą įtrauktų medžiagų užsakymus arba su šiomis medžiagomis susijusias operacijas;b) patektų į ūkio subjektų verslo patalpas ir gautų pažeidimų įrodymus.IV DALISADMINISTRACINIS BENDRADARBIAVIMAS7 straipsnisSiekiant taikyti šią direktyvą ir nepažeidžiant 10 straipsnio nuostatų mutatis mutandis taikomos Reglamento (EEB) Nr. 1468/81 nuostatos, ypač tos, kurios yra susijusios su konfidencialumu. Pagal minėto reglamento 2 straipsnio 2 dalį kiekviena valstybė narė kitoms valstybėms narėms ir Komisijai praneša korespondentėmis paskirtų kompetentingų institucijų pavadinimus.V DALISBAIGIAMOSIOS NUOSTATOS8 straipsnisKiekviena valstybė narė nustato baudas, kurios turi būti taikomos už nuostatų, priimtų įgyvendinant šią direktyvą, pažeidimus. Šių baudų turi pakakti šių nuostatų laikymuisi užtikrinti.9 straipsnis1. Kad būtų galima patikslinti į oficialų sąrašą įtrauktų medžiagų monitoringo susitarimus, kiekvienos valstybės narės kompetentingos institucijos kasmet perduoda Komisijai visą su šioje direktyvoje nurodytų monitoringo priemonių, ypač susijusių su neteisėtai narkotinių ar psichotropinių medžiagų gamybai naudojamomis medžiagomis, jų naudojimo ir neteisėtos gamybos būdais, įgyvendinimu susijusią informaciją.2. Komisija, remdamasi pagal 1 dalį pateikta informacija, laikydamasi Jungtinių Tautų konvencijos 12 straipsnio 12 dalies ir pasikonsultavusi su valstybėmis narėmis, parengia metinį pranešimą, kurį pateikia Tarptautinei narkotikų kontrolės valdybai.10 straipsnis1. Komisijai padeda Reglamento (EEB) Nr. 3677/90 10 straipsniu įsteigtas Komitetas. Komitetas nagrinėja visus su šios direktyvos taikymu susijusius klausimus, kuriuos jo pirmininkas iškelia savo iniciatyva arba valstybių narių atstovo prašymu.2. Komisijos atstovas pateikia Komitetui priemonių, kurių turi būti imtasi, projektą. Komitetas savo nuomonę dėl projekto pareiškia per tokį laiką, kurį nustato pirmininkas atsižvelgdamas į klausimo skubumą. Nuomonė patvirtinama Sutarties 148 straipsnio 2 dalyje nustatyta balsų dauguma tuo atveju, kai Taryba turi priimti sprendimą remdamasi Komisijos pasiūlymu. Valstybių narių atstovų Komitete balsai skaičiuojami taip, kaip nustatyta tame straipsnyje. Pirmininkas nebalsuoja.Komisija patvirtina priemones, kurių imamasi nedelsiant. Vis dėlto, kai numatytos priemonės neatitinka Komiteto nuomonės, Komisija nedelsdama apie tai praneša Tarybai. Tokiu atveju Komisija atideda savo patvirtintų priemonių taikymą trims mėnesiams nuo pranešimo pateikimo dienos.Per ankstesnėje pastraipoje nurodytą laiką Taryba kvalifikuota balsų dauguma gali priimti kitokį sprendimą.3. 2 dalyje nustatytos tvarkos pirmiausia laikomasi tam, kad:a) tam tikrais atvejais pagal 2 straipsnį būtų nustatyti I priedo 2 kategorijos medžiagų mišinių ir preparatų dokumentų pateikimo ir ženklinimo reikalavimai;b) tais atvejais, kai yra iš dalies keičiamos Jungtinių Tautų konvencijos priedo lentelės, būtų iš dalies pakeisti šios direktyvos priedai;c) būtų pakeisti II priede nustatyti didžiausi kiekiai.11 straipsnis1. Valstybės narės priima įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie, įsigalioję iki 1993 m. sausio 1 d., įgyvendina 7 ir 10 straipsnius, o iki 1993 m. liepos 1 d. — kitus straipsnius. Apie tai jos nedelsdamos praneša Komisijai.Valstybės narės, tvirtindamos šias priemones, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.2. Valstybės narės pateikia Komisijai pagrindines šios direktyvos taikymo srityje priimtų nacionalinės teisės aktų nuostatas. Komisija apie tai paneša kitoms valstybėms narėms.12 straipsnisŠi direktyva skirta valstybėms narėms.Priimta Briuselyje, 1992 m. gruodžio 14 d.Tarybos varduPirmininkasN. Lamont[1] OL C 21, 1991 1 29, p. 17.[2] OL C 125, 1992 5 13, p. 195 ir 1992 m. lapkričio 18 d. Sprendimas (dar nepaskelbtas Oficialiajame leidinyje).[3] OL C 159, 1991 6 17, p. 58.[4] OL L 357, 1990 12 20, p. 1. Reglamentas su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EEB) Nr. 900/92 (OL L 96, 1992 4 10, p. 1).[5] OL L 144, 1981 6 2, p. 1. Reglamentas su pakeitimais, padarytais Reglamentu (EEB) Nr. 945/87 (OL L 90, 1987 4 2, p. 3).--------------------------------------------------PRIEDAS IKATEGORIJA 1Šios kategorijos medžiagų druskos, jei tokios druskos gali egzistuoti.Medžiaga | KN kodas |Efedrinas | 29394010 |Ergometrinas | 29396010 |Ergotaminas | 29396030 |Lizergo rūgštis | 29396050 |1-fenilpropan-2 onas | 29143010 |Pseudofedrinas | 29394030 |N-acetilantranilo rūgštis | 29242950 |3,4 metilendlokifenilo propan-2-onas | 29329077 |KATEGORIJA 2Šios kategorijos medžiagų druskos, jei tokios druskos gali egzistuoti.Medžiaga | KN kodas |Acto rūgšties antidridas | 29152400 |Antranilo rūgštis | ex29224990 |Fenilacto rūgštis | 29163300 |Piperidinas | 29333930 |Izosafrolas (cis- ir trans-) | 29329073 |Piperonalis | 29329075 |Safrolas | 29329071 |KATEGORIJA 3Medžiaga | KN kodas |Acetonas | 29141100 |Etilo eteris | 29091100 |Butanonas (metiletilketonas) | 29141200 |Toluenas | 29023010/90 |Kalio permanganatas | 28416010 |Sieros rūgštis | 28070010 |Druskos rūgštis | 28061000 |--------------------------------------------------II PRIEDASMedžiaga | Didžiausias kiekis |Acto rūgšties antidridas | 20 l |Antranilo rūgštis ir jos druskos | 1 kg |Fenilacto rūgštis ir jos druskos | 1 kg |Piperidinas ir jo druskos | 0,5 kg |Izosafrolas (cis- ir trans-) | 0 |Piperonalis | 0 |Safrolas | 0 |--------------------------------------------------


title: 1976 m. liepos 27 d. Tarybos direktyva dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su spiritometrais ir alkoholio areometrais, suderinimo

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

31976L0765

Oficialusis leidinys L 262 , 27/09/1976 p. 0143 - 0148 specialusis leidimas suomių kalba: skyrius 13 tomas 5 p. 0172  specialusis leidimas graikų k.: skyrius 13 tomas 4 p. 0117  specialusis leidimas švedų kalba: skyrius 13 tomas 5 p. 0172  specialusis leidimas ispanų kalba: skyrius 13 tomas 5 p. 0182  specialusis leidimas portugalų kalba skyrius 13 tomas 5 p. 0182

		Tarybos direktyva1976 m. liepos 27 d.dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su spiritometrais ir alkoholio areometrais, suderinimo(76/765/EEB)EUROPOS BENDRIJŲ TARYBA,atsižvelgdama į Europos ekonominės bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 100 straipsnį,atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą,atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę [1],atsižvelgdama į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [2],kadangi valstybėse narėse spiritometrų ir alkoholio areometrų apibrėžimus, konstrukciją bei jų patvirtinimo ir bandymo tvarką reglamentuoja privalomosios nuostatos, kurios skiriasi įvairiose valstybėse narėse ir dėl to trukdo šių matavimo priemonių laisvam judėjimui ir prekybai Bendrijoje; kadangi dėl šios priežasties yra būtina suderinti šias nuostatas;kadangi su šiomis matavimo priemonėmis susijusių įstatymų ir kitų teisės aktų suvienodinimas yra būtinas ir kaip papildymas jau esamoms nuostatoms, susijusioms su alkoholio koncentracijos nustatymo metodais pagal atliktų matavimų rezultatus, tam, kad būtų išvengta neaiškumų ar ginčų dėl šių matavimų rezultatų;kadangi 1971 m. liepos 26 d. Tarybos direktyva 71/316/EEB dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su bendromis matavimo priemonių ir metrologinės kontrolės metodų nuostatomis, suderinimo [3] nustatė EEB modelio patvirtinimo ir EEB pirminės patikros tvarkas; kadangi pagal šią direktyvą yra būtina nustatyti techninius reikalavimus spiritometrams ir alkoholio areometrams, kad po reikalaujamos patikros ir pažymėjus reikalaujamais žymenimis bei ženklais juos būtų galima laisvai importuoti, pateikti į rinką ir naudoti;kadangi 1973 m. gruodžio 17 d. [4] rezoliucijoje dėl pramonės politikos Taryba paragino Komisiją iki 1974 m. gruodžio 1 d. pateikti jai pasiūlymą direktyvai dėl alkoholimetrijos ir spiritometrų,PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:1 straipsnisŠi direktyva apibrėžia alkoholio koncentracijai vandens ir etanolio mišiniuose nustatyti naudojamų spiritometrų ir alkoholio areometrų charakteristikas.2 straipsnisSpiritometrai ir alkoholio areometrai, kurie gali būti pažymėti EEB žymenimis ir ženklais, yra apibūdinti priede.Tokioms matavimo priemonėms taikomas EEB modelio patvirtinimas ir jos yra pateikiamos EEB pirminei patikrai.3 straipsnisNė viena valstybė narė negali atsisakyti, drausti ar riboti pateikimą į rinką arba naudojimą bet kokių spiritometrų arba alkoholio areometrų, pažymėtų EEB modelio patvirtinimo ženklu arba EEB patikros žymeniu, remiantis jų metrologinėmis savybėmis.4 straipsnis1. Valstybės narės per 24 mėnesius nuo pranešimo apie šią direktyvą dienos patvirtina ir paskelbia priemones, būtinas šios direktyvos atitikimui, ir apie tai nedelsdamos praneša Komisijai.Jos taiko šias priemones vėliausiai nuo 1980 m. sausio 1 d.2. Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų nacionalinės teisės aktų pagrindinių nuostatų tekstus.5 straipsnisŠi direktyva skirta valstybėms narėms.Priimta Briuselyje, 1976 m. liepos 27 d.Tarybos varduPirmininkasM. van der Stoel[1] OL C 76, 1975 4 7, p. 39.[2] OL C 248, 1975 10 29, p. 22.[3] OL L 202, 1971 9 6, p. 1.[4] OL C 117, 1973 12 31, p. 1.--------------------------------------------------PRIEDASSPIRITOMETRAI IR ALKOHOLIO AREOMETRAI1. MATAVIMO PRIEMONIŲ APIBRĖŽIMAS1.1. Spiritometrai yra stiklinės matavimo priemonės, kurios vandens ir etanolio mišinyje parodo:- masinę arba- tūrinę alkoholio koncentraciją.Jos yra apibūdinamos kaip masinės arba tūrinės koncentracijos spiritometrai, priklausomai nuo to, kas yra matuojama.Alkoholio areometrai yra stiklinės matavimo priemonės vandens ir etanolio mišinio tankiui matuoti.1.2. Šioje direktyvoje apibūdintos matavimo priemonės yra sugraduotos pamatinėje 20 °C temperatūroje, remiantis vertėmis, teikiamomis tarptautinėse alkoholio lentelėse, kurias išspausdino Tarptautinė teisinės metrologijos organizacija.1.3. Jos yra sugraduotos gauti rodmenis, esant laisvam horizontaliam skysčio paviršiui.2. MATAVIMO PRIEMONIŲ APIBŪDINIMAS2.1. Spiritometrai ir alkoholio areometrai yra stiklinės matavimo priemonės, sudarytos iš:- cilindrinio korpuso su kūginiu arba pusrutuliniu dugnu, kad negalėtų pagauti oro burbuliukų, ir- cilindrinio vamzdelio, sulydyto su viršutine korpuso dalimi; jo viršutinis galas yra uždaras.2.2. Kiekvienos matavimo priemonės visas išorinis paviršius turi būti simetriškas pagrindinės ašies atžvilgiu.Skerspjūvis neturi turėti jokių pokyčių.2.3. Apatinėje korpuso dalyje turi būti užpildas matavimo priemonės masei priderinti.2.4. Vamzdelio viduje turi būti skalė, sužymėta ant nejudamai prie vamzdelio pritvirtinto cilindrinio pagrindo.3. KONSTRUKCIJOS PRINCIPAI3.1. Matavimo priemonių gamybai naudojamas stiklas turi būti vaiskus ir be jokių defektų, kurie galėtų trukdyti skaityti skalės rodmenis.Stiklo tūrio plėtimosi koeficientas turi būti (25 ± 2) 10-6 °C–1.3.2. Užpildas yra matavimo priemonės apačioje. Po to, kai užbaigta matavimo priemonė buvo laikoma vieną valandą horizontalioje padėtyje 80 °C temperatūroje, o vėliau atvėsinta laikant toje pačioje padėtyje, ji turi plūduriuoti ašiai esant vertikalioje padėtyje su nuokrypiu, ne didesniu kaip 1 laipsnis 30 minučių.4. SKALĖ4.1. Bet kuri matavimo priemonė turi turėti tik vieną skalę, kurios tipas apibūdintas 4.5 arba 4.6 punktuose.4.2. Skalė ir įrašai turi būti žymimi ant skalės pagrindo, turinčio glotnų matinį paviršių.Šis pagrindas turi būti įtvirtinamas vamzdelyje nejudamai, o pamatiniai žymenys turi būti pateikiami taip, kad bet koks skalės ir jos pagrindo poslinkis vamzdelio atžvilgiu būtų matomas.Pagrindas, skalė ir įrašai negali persikreipti, išblukti arba patamsėti laikant matuoklį 24 valandas 70 °C temperatūroje.4.3. Skalės žymės turi būti:- išdėstomos matavimo priemonės ašiai statmenose plokštumose,- juodos spalvos [1] ir pažymėtos aiškiai bei nenuplaunamai,- plonos, ryškios bei vienodo storio, bet ne storesnės kaip 0,2 mm.4.4. Trumpųjų brūkšnių ilgis skalėje turi būti lygus bent penktadaliui vamzdelio perimetro ilgio, vidutinio ilgio brūkšnių – bent trečdaliui, o ilgųjų brūkšnių – bent pusei vamzdelio perimetro ilgio.4.5. Spiritometrai turi vardines skales, sugraduotas alkoholio koncentracijos masės arba tūrio %. Jos apima ne didesnę kaip 10 % masinės arba tūrinės alkoholio koncentracijos matavimo sritį.Skalės padalos vertė turi būti 0,1 %.Kiekviena skalė turi nuo penkių iki dešimties papildomųjų skalės padalų, išeinančių už jos vardinės srities apatinės ir viršutinės ribos.4.6. Alkoholio areometrų vardinės skalės yra graduojamos kilogramais kubiniam metrui. Jos apima ne didesnę kaip 20 kg/m3 matavimo sritį.Skalės padalos vertė turi būti 0,2 kg/m3.Kiekviena skalė turi nuo penkių iki dešimties papildomųjų skalės padalų, išeinančių už jos vardinės srities viršutinės ir apatinės ribos. Tačiau skalė negali viršyti 1000 kg/m3.5. GRADAVIMAS IR NUMERAVIMAS5.1. Ant spiritometrų kiekviena dešimtoji skalės žymė, skaičiuojant nuo vieno vardinės skalės galo, yra žymima ilgu brūkšniu. Vidutinio ilgio brūkšnys žymimas tarp dviejų gretimų ilgųjų brūkšnių, o keturi trumpieji brūkšniai žymimi tarp kiekvieno ilgojo brūkšnio ir artimiausio vidutinio ilgio brūkšnio.Skaitmenimis pažymimi tik ilgieji brūkšniai.5.2. Ant alkoholio areometrų kiekvienas penktasis brūkšnys, skaičiuojant nuo vieno vardinės skalės galo, yra ilgas. Tarp dviejų ilgųjų brūkšnių yra žymimi keturi trumpieji brūkšniai.Tik kiekvienas penktasis arba dešimtasis brūkšnys yra pažymimas skaitmeniu.5.3. Vardinės skalės ribas rodantys brūkšniai turi būti žymimi pilnais skaitmenimis. Ant alkoholio areometrų kiti skaičiai gali būti pateikiami sutrumpintai.6. MATAVIMO PRIEMONIŲ KLASIFIKAVIMAS IR PAGRINDINIAI MATMENYS6.1. Matavimo priemonės priklauso vienai iš pateiktų tikslumo klasių:I tikslumo klasė : Mažiausias vidutinis skalės padalos ilgis – 1,5 mm.Šios tikslumo klasės matavimo priemonės neturi vidinio termometro.II tikslumo klasė : Mažiausias vidutinis skalės padalos ilgis – 1,05 mm.Šios tikslumo klasės matavimo priemonės gali turėti vidinį termometrą.III tikslumo klasė : Mažiausias vidutinis skalės padalos ilgis – 0,85 mm.Šios tikslumo klasės matavimo priemonės gali turėti vidinį termometrą.6.2. Bet kurios matavimo priemonės išorinis korpuso skersmuo yra tarp 19 ir 40 mm.I ir II tikslumo klasės matavimo priemonių išorinis vamzdelio skersmuo yra bent 3 mm, o III tikslumo klasės matavimo priemonių – bent 2,5 mm. Vamzdelio ilgis viršija viršutinę skalės žymę ne mažiau kaip 15 mm.Vamzdelio skerspjūvis turi išlikti pastovus bent 5 mm žemiau apatinės skalės žymės.7. ĮRAŠAI7.1. Žemiau pateikiami įrašai turi būti įskaitomai ir nenuplaunamai užrašomi matavimo priemonės viduje:- I, II arba III tikslumo klasė,- kg/m3 arba tūrio ar masės %,- 20 °C,- etanolis,- gamintojo pavadinimas arba identifikavimo ženklas,- matavimo priemonės identifikavimo numeris,- EEB modelio patvirtinimo ženklas "ε".7.2. Jei pageidaujama, ant korpuso gali būti žymima miligramų tikslumu išreikšta matavimo priemonės masė.8. DIDŽIAUSIOS LEIDŽIAMOSIOS PAKLAIDOS IR PATIKRA8.1. Didžiausios leidžiamosios paklaidos spiritometrams ir alkoholio areometrams:- I tikslumo klasei leidžiama ± pusės skalės padalos vertės paklaida kiekvienam gautam matavimo rezultatui,- II ir III tikslumo klasei leidžiama ± vienos skalės padalos vertės paklaida kiekvienam gautam matavimo rezultatui.8.2. Patikra turi būti atliekama mažiausiai trijuose vardinės skalės srities taškuose.9. TERMOMETRAI, NAUDOJAMI NUSTATANT ALKOHOLIO KONCENTRACIJĄ9.1. Jei alkoholio koncentracijai nustatyti taikoma matavimo priemonė priklauso I tikslumo klasei, tai naudojamas metalo varžinis termometras arba gyvsidabrio termometras stikliniame korpuse, abiem atvejais termometrai sugraduoti 0,1 arba 0,05 °C padalomis.Didžiausia leidžiamoji paklaida turi būti ± 0,05 °C visiems skalės rodmenims.Gyvsidabrio termometruose turi būti 0 °C skalės žymė.9.2. Jei alkoholio koncentracijai nustatyti taikoma matavimo priemonė priklauso II arba III tikslumo klasei, tai naudojamas gyvsidabrio termometras stikliniame korpuse, sugraduotas 0,1 arba 0,2, arba 0,5 °C padalomis. Jame turi būti 0 °C skalės žymė.Didžiausia leidžiamoji (teigiama arba neigiama) paklaida turi būti:0,1 °C – jei termometras sugraduotas 0,1 °C padalomis,0,15 °C – jei termometras sugraduotas 0,2 °C padalomis,0,2 °C – jei termometras sugraduotas 0,5 °C padalomis.Termometras gali būti įmontuotas į matavimo priemonę alkoholio koncentracijai nustatyti.Šiuo atveju jame nebūtina 0 °C skalės žymė.9.3. Mažiausias skalės padalos ilgis turi būti:- 0,7 mm – jei termometrai sugraduoti 0,05, 0,1 ir 0,2 °C padalomis, ir- 1,0 mm – jei termometrai sugraduoti 0,5 °C padalomis.9.4. Linijos neturi būti storesnės už vieną penktąją skalės padalos ilgio dalį.10. ŽENKLINIMASUžpakalinės spiritometro ir alkoholio areometro pusės viršutiniame korpuso trečdalyje paliekama vieta EEB pirminės patikros žymeniui.Pagal Direktyvos 71/316/EEB II priedo 3.1.1 punktą ir nukrypstant nuo bendrosios taisyklės, pateiktos to priedo 3 skirsnyje, dėl specialiųjų ženklinimo reikalavimų stiklinėms matavimo priemonėms, EEB pirminės patikros žymuo turi būti sudaromas iš kelių ženklų, turinčių šias reikšmes:- mažosios raidės "e",- EEB pirminės patikros metų paskutinių dviejų skaitmenų,- valstybę, kurioje buvo atlikta EEB pirminė patikra, identifikuojančios raidės arba raidžių,- jei reikalinga, patikrą atlikusios įstaigos identifikavimo numerio.Kai ženklinimas yra atliekamas smėliasraučiu būdu, raidės ir skaičiai yra užrašomi taip, kad būtų aiškiai įskaitomi.Pavyzdys:e 75 D 48 : EEB pirminė patikra atlikta 1975 m. 48 įstaigoje, Vokietijos Federacinėje Respublikoje.[1] Skalės brūkšniai už vardinės skalės srities gali būti kitokios spalvos.--------------------------------------------------