title: 1968 m. gruodžio 20 d. Tarybos Direktyva įpareigojanti EEB valstybes nares išlaikyti privalomąsias žalios naftos ir (arba) naftos produktų atsargas

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

31968L0414

Oficialusis leidinys L 308 , 23/12/1968 p. 0014 - 0016 specialusis leidimas suomių kalba: skyrius 12 tomas 1 p. 0028  specialusis leidimas danų kalba: serija I skyrius 1968(II) p. 0575  specialusis leidimas švedų kalba: skyrius 12 tomas 1 p. 0028  specialusis leidimas anglų kalba: serija I skyrius 1968(II) p. 0586  specialusis leidimas graikų k.: skyrius 12 tomas 1 p. 0039  specialusis leidimas ispanų kalba: skyrius 12 tomas 1 p. 0125  specialusis leidimas portugalų kalba skyrius 12 tomas 1 p. 0125

		Tarybos Direktyva1968 m. gruodžio 20 d.įpareigojanti EEB valstybes nares išlaikyti privalomąsias žalios naftos ir (arba) naftos produktų atsargas(68/414/EEB)EUROPOS BENDRIJŲ TARYBA,atsižvelgdama į Europos ekonominės bendrijos steigimo sutartį, ir ypač į jos 103 straipsnį,atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą,atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę [1],kadangi importuojama žalia nafta ir naftos produktai darosi vis svarbesni aprūpinant Bendriją energijos resursais; kadangi bet kokie iškylantys, nors ir laikino pobūdžio, sunkumai, dėl kurių sumažėja tokių iš trečiųjų šalių įvežamų produktų tiekimas, gali ženkliai sutrikdyti Bendrijos ekonominę veiklą; kadangi dėl šios priežasties Bendrija turi būti pasirengusi išvengti ar bent sumažinti tokios situacijos žalingus padarinius;kadangi tiekimo krizė gali prasidėti netikėtai ir kadangi todėl yra labai svarbu nedelsiant numatyti ateičiai būtinas priemones, padedančias sėkmingai tvarkytis galimo nepritekliaus atveju;kadangi siekiant šio tikslo būtina sustiprinti žalios naftos ir naftos produktų tiekimo į valstybes nares garantijas sukaupiant ir nuolat laikant minimalias pačių svarbiausių naftos produktų atsargas;kadangi gamyba pačioje valstybėje savaime duoda tiekimo garantijas; kadangi gamybos pačioje Bendrijoje sąlygos ir didesnės tiekimo saugumo garantijos, būdingos tai gamybai, leidžia valstybėms narėms nustatyti atsargų kiekio palaikymo pareigą importui,PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:1 straipsnisValstybės narės priima tokius įstatymus ir kitus teisės aktus, kuriuos jos laiko tinkamais, kad pagal 2 ir 7 straipsnių nuostatų reikalavimus galėtų nuolat turėti tiek kiekvienos rūšies naftos produktų atsargų, kiek jų yra numatyta 3 straipsnio nuostatose, — ne mažiau kaip 65 dienoms, skaičiuojant vidutinį kasdienį suvartojimą šalyje per praėjusius kalendorinius metus.Tą šalyje suvartojamų naftos produktų dalį, kurią sudaro pačioje valstybėje narėje gaminami naftos produktai, galima atimti iš minėtosios suvartojimo sumos, bet ne daugiau kaip 15 %.Atsargos, laikomos jūroje plaukiojančių laivų bunkeriuose, neįskaitomos į bendrą šalyje suvartojamų produktų sumą.2 straipsnisNepažeisdamos 1 straipsnio nuostatų, valstybės narės gali atleisti įmones nuo įsipareigojimų nuolat turėti tiek atsargų, kad kiekis neviršytų to produktų kiekio, kurį tos įmonės pagamina iš pačioje šalyje išgaunamos žalios naftos.3 straipsnisApskaičiuojant šalyje suvartojamų naftos produktų kiekį atsižvelgiama į tokias produktų rūšis:- benziną ir aviacinį kurą (aviacinį benziną ir reaktyvinį gazolino tipo kurą),- gazolį, dyzeliną, žibalą ir reaktyvinį žibalo tipo kurą,- mazutus.4 straipsnisKiekvieno ketvirčio pabaigoje valstybės narės pateikia Komisijai statistinę ataskaitą, parodančią, kokios yra turimos atsargos, ir sudaromą pagal 5 ir 6 straipsnių nuostatas bei nurodančią vidutinio suvartojimo praėjusiais kalendoriniais metais dienų, pagal kurias buvo apskaičiuotos atsargos, skaičių. Ši ataskaita turi būti pateikiama per devyniasdešimt dienų nuo ketvirčio pabaigos.5 straipsnisStatistinėje ataskaitoje apie 4 straipsnio nuostatose numatytas atsargas žinios apie galutinius produktus yra pateikiamos tonomis; žinios apie žalią naftą bei tarpinius produktus pateikiamos taip:- nurodant kiekvienos rūšies produktų, gautų per praėjusius kalendorinius metus iš tos šalies naftos perdirbimo įmonių, kiekius arba- remiantis tos šalies naftos perdirbimo įmonių gamybos planais einamiesiems metams, arba- nustatant bendro per praėjusius kalendorinius metus toje valstybėje pagamintų produktų, kurių atsargas reikia sukaupti, kiekio santykį su bendru tais metais suvartotos žalios naftos kiekiu; tai, kas pasakyta yra taikoma ne daugiau kaip 10 % bendrų įsipareigojimų dėl pirmosios ir antrosios rūšies (benzinas ir gazolis) produktų ir ne daugiau kaip 50 % trečiosios kategorijos produktų (mazutas).Jei mišinių sudedamąsias dalis ketinama perdirbti į gatavus 3 straipsnio nuostatose išvardytus produktus, jas galima pakeisti produktais, kuriems jie yra skirti.6 straipsnis1. Kai apskaičiuojamas minimalių 1 straipsnio nuostatose minėtų atsargų lygis, statistinėje ataskaitoje pateikiamas tik tas jų kiekis, kuriuo valstybė narė laisvai disponuotų, jei iškiltų sunkumų dėl naftos tiekimo.Pagal straipsnio 2 dalies reikalavimus atsargos privalo būti laikomos atitinkamos valstybės narės teritorijoje.2. Įgyvendinant šios direktyvos nuostatas ir pasirašius atskirus tarpvyriausybinius susitarimus, atsargos įmonėms, įsikūrusioms kitoje valstybėje narėje, gali būti sukaupiamos tos valstybės narės teritorijoje.Tokiais atvejais ta valstybė narė, kurios teritorijoje atsargos yra laikomos, negali prieštarauti dėl jų pergabenimo į kitas valstybes nares; ji pagal savo išgales rūpinasi tomis atsargomis, tačiau jų neįtraukia į savo statistinę ataskaitą. Jos yra įtraukiamos į tos valstybės narės, kurios vardu tos atsargos yra laikomos, ataskaitą.Straipsnio 1 dalyje minėtų susitarimų projektai siunčiami Komisijai, kuri gali išsakyti savo pastabas suinteresuotoms Vyriausybėms. Kai susitarimai yra pasirašomi, apie juos pranešama Komisijai, kuri savo ruožtu apie juos praneša kitoms valstybėms narėms.Susitarimai turi būti pasirašomi laikantis tokių sąlygų:- juose turi būti kalbama apie žalią naftą ir visus šioje direktyvoje minėtus naftos produktus,- juose turi būti nurodyta atsargų kontrolės ir identifikavimo tvarka,- paprastai jie turi būti sudaromi neribotam laikui,- jei juose yra nuostata apie vienašališko susitarimo nutraukimo galimybę, turi būti nurodoma, kad ši nuostata negalioja ištikus tiekimo krizei ir kad bet kuriuo atveju Komisija bus iš anksto informuota apie galimą susitarimo nutraukimą.3. Atsižvelgiant į 1 dalies nuostatas, prie atsargų galima priskirti:- atsargas, kurios yra naftą gabenančiuose ir uoste prisišvartavusiuose tanklaiviuose ir kurias čia ketinama iškrauti, jei jau atlikti uosto formalumai,- atsargas, laikomas iškrovimo uostuose,- atsargas, laikomas rezervuaruose naftos terminalo prieigose,- atsargas, laikomas perdirbimo rezervuaruose, išskyrus tas, kurios yra vamzdynuose ir perdirbimo įmonėje,- atsargas, kurias sukaupia naftos perdirbimo įmonės ir importo, saugojimo ar didmeninio paskirstymo firmos,- atsargas, kurias sukaupia stambūs vartotojai, kurie pagal nacionalinių įstatymų nuostatas privalo turėti pastovių atsargų,- atsargas, laikomas baržose ir pakrančių laivuose, pervežančiuose naftos produktus šalies teritorijoje, jei kompetentingos institucijos turi galimybę tas atsargas patikrinti ir jei tomis atsargomis galima nedelsiant pasinaudoti.Toliau išvardytos atsargos jokiu būdu negali būti įtrauktos į statistinę ataskaitą: dar neišsiurbta iš žemės šalies teritorijoje esanti nafta; atsargos, skirtos jūrose plaukiojančių laivų bunkeriams; atsargos, skirtos tiesioginiam tranzitui, be straipsnio 2 dalyje minėtų atsargų; atsargos, esančios vamzdynuose, keliais ir geležinkeliais pervežamose cisternose; atsargos, esančios laikymo rezervuaruose paskirstymo punktuose, ir tos atsargos, kurių turi sukaupę smulkūs vartotojai. Atsargos, kurių turi ginkluotosios pajėgos, kaip ir tos, kurias ginkluotosioms pajėgoms laiko naftos kompanijos, neturi būti įtrauktos į statistinę ataskaitą.7 straipsnisIškilus sunkumams dėl naftos tiekimo Bendrijos narėms, Komisija arba savo iniciatyva, arba bet kurios valstybės narės prašymu organizuoja konsultacijas tarp valstybių narių.Išskyrus ypatingos skubos atvejus arba siekdamos patenkinti nedidelius vietinius poreikius, valstybės narės, neatlikusios anksčiau minėtos konsultacijų procedūros, nenaudoja tiek savo atsargų, kad jos sumažėtų žemiau privalomo minimalaus lygio.Valstybės narės informuoja Komisiją apie bet kokį savo rezervinį atsargų panaudojimą ir kiek galima greičiau praneša apie:- datą, kai atsargos sumažėjo žemiau privalomo lygio,- priežastis, dėl kurių rezervinės atsargos buvo naudojamos,- priemones, kurių buvo imtasi atsargoms papildyti, jei jų išvis buvo imtasi,- jei įmanoma, pateikia savo įvertinimą apie galimą situacijos atsargų požiūriu raidą, jei atsargos ir toliau išliktų žemiau privalomo minimalaus lygio.8 straipsnisSiūloma sukaupti atsargas pagal šios direktyvos reikalavimus iškart po pranešimo apie šią direktyvą ir ne vėliau kaip iki 1971 m. sausio 1 d.Valstybės narės informuoja Komisiją, kokių buvo imtasi priemonių šiam tikslui pasiekti.9 straipsnisŠi direktyva skirta valstybėms narėms.Priimta Briuselyje, 1968 m. gruodžio 20 d.Tarybos varduPirmininkasV. Lattanzio[1] OL 20, 1965 2 6, p. 330/65.--------------------------------------------------


title: 1997 m. birželio 30 d. Europos Parlamento ir Tarybos Direktyva 97/36/EB iš dalies keičianti Tarybos direktyvą 89/552/EEB dėl valstybių narių įstatymuose ir kituose teisės aktuose išdėstytų nuostatų, susijusių su televizijos programų transliavimu, derinimo

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

31997L0036

Oficialusis leidinys L 202 , 30/07/1997 p. 0060 - 0070

		Europos Parlamento ir Tarybos Direktyva 97/36/EB1997 m. birželio 30 d.iš dalies keičianti Tarybos direktyvą 89/552/EEB dėl valstybių narių įstatymuose ir kituose teisės aktuose išdėstytų nuostatų, susijusių su televizijos programų transliavimu, derinimoEUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdami į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 57 straipsnio 2 dalį ir į 66 straipsnį,atsižvelgdami į Komisijos pasiūlymą [1],atsižvelgdami į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [2],veikdami Sutarties 189b straipsnyje nustatyta tvarka [3] ir atsižvelgdami į Taikinimo komiteto 1997 m. balandžio 16 d. patvirtintą bendrą tekstą,(1) kadangi Tarybos direktyva 89/552/EEB [4] nustato televizijos programų transliavimo vidaus rinkoje teisinę struktūrą;(2) kadangi Direktyvos 89/552/EEB 26 straipsnyje teigiama, jog Komisija ne vėliau kaip pasibaigus penktiems metams nuo direktyvos priėmimo dienos pateikia Europos Parlamentui, Tarybai ir Ekonomikos ir socialinių reikalų komitetui ataskaitą apie šios direktyvos taikymą ir, jei reikia, tolesnius pasiūlymus, kaip ją priderinti prie televizijos programų transliavimo pokyčių;(3) kadangi Direktyvos 89/552/EEB taikymas ir ataskaita apie jos taikymą parodė, jog būtina išsiaiškinti kai kurias sąvokas ir šioje direktyvoje suformuluotus valstybių narių įsipareigojimus;(4) kadangi Komisija savo 1994 m. liepos 19 d. komunikate "Europos kelias į informacinę visuomenę: veiksmų planas" pabrėžė, kokia svarbi yra audiovizualinių paslaugų turiniui taikytina reguliavimo struktūra, kuri padėtų apsaugoti laisvą tokių paslaugų judėjimą Bendrijoje ir reaguotų į visas šiame sektoriuje naujų technologijų atveriamas galimybes tobulėti, kartu leidžianti atsižvelgti į jo specifiškumą ir ypač į audiovizualinių programų, kad ir kaip jos būtų perduodamos, kultūrinį bei sociologinį poveikį;(5) kadangi Taryba savo 1994 m. rugsėjo 28 d. posėdyje pritarė šiam veiksmų planui ir pabrėžė, jog būtina pagerinti Europos audiovizualinės pramonės konkurenciją;(6) kadangi Komisija pateikė savo aliąją knygą, skirtą nepilnamečių ir žmogiškojo orumo apsaugai naudojantis audiovizualinėmis ir informacijos paslaugomis, ir įsipareigojo pateikti žaliąją knygą, kurioje dėmesys bus sutelktas į šių naujų paslaugų kultūrinių aspektų plėtojimą;(7) kadangi kiekviena įstatyminė struktūra, susijusi su naujomis audiovizualinėmis paslaugomis, turi būti suderinama su pirminiu šios direktyvos tikslu sukurti teisinę laisvo paslaugų judėjimo struktūrą;(8) kadangi labai svarbu valstybėms narėms imtis veiksmų dėl televizijos programų transliavimui prilygintinų paslaugų, kad nebūtų leista atsirasti jokių pamatinių principų, turinčių reglamentuoti informaciją, pažeidimui ir reikštis dideliems skirtumams laisvo judėjimo ir konkurencijos srityse;(9) kadangi valstybių ir jų Vyriausybių vadovai, 1994 m. gruodžio 9–10 d. Esene susirinkę į Europos Vadovų Tarybos susitikimą, paragino Komisiją pateikti pasiūlymą dėl Direktyvos 89/552/EEB peržiūrėjimo iki kito susitikimo;(10) kadangi taikant Direktyvą 89/552/EEB atsiskleidė poreikis išsiaiškinti jurisdikcijos sąvoką, taikytiną būtent audiovizualiniam sektoriui; kadangi, atsižvelgiant į Europos Bendrijų Teisingumo Teismo precedentinę teisę, įsisteigimo kriterijus turėtų tapti svarbiausiu kriterijumi, nusakančiu tam tikros valstybės narės jurisdikciją;(11) kadangi įsisteigimo sąvoka pagal Teisingumo Teismo kriterijus, nustatytus jo 1991 m. liepos 25 d. priimtame sprendime Factortame byloje [5], yra susijusi su konkrečia ekonomine veikla nustatyta tvarka įsisteigus neribotam laikui;(12) kadangi televizijos programų transliavimo organizacijos įsteigimą gali nulemti daugelis tokių praktinių kriterijų kaip paslaugų teikėjo pagrindinės buveinės vieta, kurioje paprastai priimami sprendimai dėl programų sudarymo politikos, kurioje visuomenei skirtos laidos yra galutinai parengiamos ir apdorojamos ir kurioje yra sukaupta nemaža darbo jėgos, reikalingos televizijos programų transliavimui, dalis;(13) kadangi daugelis šių praktinių kriterijų nustatoma tam, kad laikantis išsamių procedūros reikalavimų būtų galima nuspręsti, jog teikdamas šioje direktyvoje aptariamas paslaugas transliuotojas yra pavaldus tik vienos valstybės narės jurisdikcijai; tačiau, atsižvelgiant į Teisingumo Teismo precedentinę teisę ir siekiant išvengti tokių bylų, kuriose atsiranda jurisdikcijos vakuumas, derėtų remtis 52 straipsnyje apibūdintu įsisteigimo kriterijumi ir Europos bendrijos steigimo sutartį laikyti galutiniu valstybės narės jurisdikciją nulemiančiu kriterijumi;(14) kadangi Teisingumo Teismas visada buvo tos nuomonės [6], kad valstybė narė išlaiko savo teisę imtis priemonių prieš televizijos programų transliavimo organizaciją, įsikūrusią kitoje valstybėje narėje, tačiau visą savo veiklą ar didesnę jos dalį skiriančią pirmosios valstybės narės teritorijai, kai įsikurdama ji turėjo tikslą išvengti jurisdikcijos, kuriai organizacija būtų buvusi pavaldi, jei būtų įsikūrusi pirmosios valstybės narės teritorijoje;(15) kadangi Europos Sąjungos sutarties F straipsnio 2 dalyje teigiama, jog Sąjunga gerbia svarbiausias Europos žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvencijoje numatytas teises kaip pagrindinius Bendrijos teisės principus; kadangi kiekviena priemonė, kuria siekiama apriboti transliuojamų televizijos programų priėmimą ir (arba) sustabdyti jų retransliavimą ir kurios imamasi pagal Direktyvos 89/552/EEB, iš dalies pakeistos šios direktyvos nuostatomis, 2a straipsnį, turi būti suderinama su tokiais principais;(16) kadangi būtina užtikrinti veiksmingą Direktyvos 89/552/EEB, iš dalies pakeistos šia direktyva, taikymą visoje Bendrijoje, siekiant išlaikyti laisvą ir sąžiningą konkurenciją tarp šioje pramonės šakoje dirbančių firmų;(17) kadangi tiesiogiai paliečiamos trečiosios šalys, įskaitant ir kitų valstybių narių gyventojus, susidūrusios su kompetentingomis teisminėmis ar kitokio pobūdžio valstybės narės institucijomis, kurių jurisdikcijai priklauso televizijos programų transliavimo organizacija, galinti nesilaikyti nacionalinių įstatymų nuostatose pateiktų reikalavimų, susijusių su šia direktyva pakeistos Direktyvos 89/552/EEB nuostatų taikymu, taip pat turi turėti galimybę pagal nacionalinių įstatymų nuostatas naudotis savo teisėmis;(18) kadangi svarbu, kad dėl teisės į informaciją valstybės narės galėtų imtis apsaugos priemonių ir užtikrinti visuomenei plačias galimybes sužinoti apie televizijos nušviečiamus šalyje ar už jos ribų vykstančius visuomenei itin reikšmingus įvykius — olimpines žaidynes, pasaulio futbolo taurės ar Europos futbolo čempionato varžybas; kadangi siekdamos šio tikslo valstybės narės išlaiko teisę imtis Bendrijos teisės aktams neprieštaraujančių priemonių, kad galėtų reguliuoti išimtines jų jurisdikcijai priklausančių transliuotojų teises transliuoti tokius renginius;(19) kadangi yra būtina taip sutvarkyti Bendrijos struktūrą, kad būtų galima išvengti potencialaus teisinio netikrumo bei rinkos iškraipymų ir suderinti laisvą televizijos paslaugų judėjimą su poreikiu neleisti apeiti nacionalines priemones, skirtas teisėtų bendrų interesų apsaugai;(20) kadangi labai svarbu šioje direktyvoje pateikti nuostatas, susijusias su transliuotojų naudojimusi išimtinėmis transliavimo teisėmis, kurias jie galėjo nusipirkti, kad nušviestų kitos valstybės narės, o ne tos, kurios jurisdikcijai transliuotojai priklauso, visuomenei itin reikšmingus įvykius, ir kadangi, siekiant išvengti spekuliacinio teisių pirkimo, kai norima apeiti nacionalinius įstatymus, yra būtina tas nuostatas taikyti sutartims, pasirašomoms po šios direktyvos paskelbimo, bei įvykiams, vykstantiems po jos įgyvendinimo dienos, ir kadangi tais atvejais, kai iki šios direktyvos priėmimo pasirašytos sutartys yra atnaujinamos, jos yra laikomos naujomis sutartimis;(21) kadangi itin reikšmingi visuomenei įvykiai šioje direktyvoje turėtų atitikti tam tikrus kriterijus, t. y. jie turėtų būti ypatingi, visą Europos Sąjungos visuomenę arba atskiros valstybės narės visuomenę, arba ženklią atskiros valstybės narės visuomenės dalį dominantys renginiai, kuriuos iš anksto rengia organizatoriai, turintys teisinę galią parduoti su tuo renginiu susijusias teises;(22) kadangi šioje direktyvoje "nemokama televizija" yra transliavimas valstybiniais arba komerciniais kanalais programų, prieinamų visuomenei be papildomo mokesčio kaip ir transliavimo finansavimo būdai, plačiai paplitę visose valstybėse narėse (pvz., mokestis už licenciją ir (arba) mokestis už prisijungimą prie kabelinės televizijos tinklo);(23) kadangi valstybės narės gali netrukdomos imtis bet kokių, jų nuomone, tinkamų priemonių dėl iš trečiųjų šalių transliuojamų programų, kurios neatitinka Direktyvos 89/552/EEB 2 straipsnio nuostatose išdėstytų ir šios direktyvos nuostatomis papildytų reikalavimų, jeigu tos priemonės neprieštarauja Bendrijos teisės aktams ir tarptautiniams jos įsipareigojimams;(24) kadangi siekiant pašalinti kliūtis, iškylančias dėl skirtingų nacionalinių įstatymų nuostatų, susijusių su Europos laidų rėmimu, Direktyvoje 89/552/EEB, pakeistoje šia direktyva, yra nuostatos, skirtos tokių įstatymų suderinimui; kadangi tose nuostatose, kurios apskritai yra skirtos prekybos liberalizavimui, turi būti ir teiginiai apie konkurencijos sąlygų suderinimą;(25) kadangi, be to, Europos Bendrijos steigimo sutarties 128 straipsnio 4 dalyje reikalaujama, kad Bendrija, imdamasi kokių nors veiksmų pagal kitas Sutarties nuostatas, atsižvelgtų į kultūros aspektus;(26) kadangi alioji knyga "Strategijos pasirinkimas siekiant sustiprinti Europos programų rengimo pramonę Europos Sąjungos audiovizualinės politikos kontekste", kurią Komisija priėmė 1994 m. balandžio 7 d., be kitų priemonių, išskiria būtinybę remti Europos kūrinius, kad būtų paskatinta šio sektoriaus raida; kadangi "Media II" programa, kurios tikslas yra skatinti mokymą, plėtrą ir paskirstymą audiovizualiniame sektoriuje, taip pat turi sudaryti galimybes gerinti Europos kūrinius; kadangi Komisija pasiūlė, kad Europos kūrinių rengimą skatintų ir toks Bendrijos mechanizmas kaip Garantijų fondas;(27) kadangi transliuotojų organizacijos, programų kūrėjai, prodiuseriai, autoriai ir visi kiti ekspertai turėtų būti skatinami patikslinti koncepcijas ir strategijas, orientuotas į Europos audiovizualinių filmų, skirtų tarptautinei auditorijai, kūrimą;(28) kadangi be to, kas anksčiau pareikšta, būtina sukurti sąlygas pagerinti programų pramonės konkurenciją; kadangi pranešimai apie Direktyvos 89/552/EEB 4 ir 5 straipsnių taikymą, 1994 m. kovo 3 d. ir 1996 m. liepos 15 d. Komisijos pateikti pagal tos direktyvos 4 straipsnio 3 dalį, leidžia daryti išvadą, kad priemonės, skirtos Europos kūriniams remti, gali pagerinti konkurenciją, tačiau čia būtina atsižvelgti ir į televizijos programų transliavimo pokyčius;(29) kadangi kanalams, transliuojantiems tik kitokia kalba nei valstybių narių kalbos, neturėtų būti taikomos 4 ir 5 straipsnių nuostatos; kadangi vis dėlto tais atvejais, kai transliavimas ta kalba ar kalbomis užima ženklią, bet ne visą to kanalo programų perdavimo laiko dalį, 4 ir 5 straipsnių nuostatos neturi būti taikomos tai programų perdavimo laiko daliai;(30) kadangi norimas Europos kūrinių santykis turi būti pasiektas atsižvelgiant į realią ekonominę padėtį; kadangi šiam tikslui pasiekti reikalinga pažangi sistema;(31) kadangi, siekiant skatinti kurti Europos kūrinius, labai svarbu, kad Bendrija, atsižvelgdama į kiekvienos valstybės narės audiovizualines galimybes ir poreikį apginti mažiau vartojamas Europos Sąjungos kalbas, turėtų skatinti nepriklausomus kūrėjus; kadangi valstybės narės, apibrėždamos sąvoką "nepriklausomas kūrėjas", turėtų atsižvelgti į tokius kriterijus: kam priklauso gamybos kompanija, kiek programų skiriama vienam transliuotojui, kam priklausė antrinės teisės;(32) kadangi klausimai, iškylantys dėl konkretaus laiko, nustatytino kiekvienam kinematografinių darbų televizijoje rodymo tipui, visų pirma yra dalykas, kurį galima sutvarkyti pasirašant sutartį tarp suinteresuotų šalių ar specialistų;(33) kadangi žmonėms vartoti skirtų medicinos produktų reklama priklauso nuo Direktyvos 92/28/EEB [7] nuostatų;(34) kadangi kasdienių programų perdavimo laikas, skirtas transliuotojo pranešimams apie savo programas ir su jais tiesiogiai susijusiems papildomiems elementams arba pranešimams apie visuomenei skirtas paslaugas, ir kreipimaisi dėl labdaros, kurie yra transliuojami nemokamai, neturi būti įskaitomi į maksimalų dienos ar valandų transliavimo laiką, kurį galima skirti reklamai ir teleparduotuvėms;(35) kadangi, siekiant išvengti konkurencijos iškraipymų, ši išimtis yra taikoma tik pranešimams apie programos elementus, kurie atitinka dvejopas sąlygas — yra papildomi ir yra tiesiogiai susiję su minėtomis programomis; kadangi terminu "papildomi" apibūdinami tie programos elementai, kurių tikslas yra leisti žiūrovams gauti maksimalią naudą iš tų programų arba aktyviai jose dalyvauti;(36) kadangi, atsižvelgiant į teleparduotuvių — tos ekonominių požiūriu labai svarbios veiklos stočių savininkams ir puikios prekių ir paslaugų realizavimo Bendrijoje rinkos — plėtojimąsi, yra labai svarbu pakeisti transliavimo laiko taisykles ir užtikrinti, kad būtų labai gerai apsaugomi vartotojai, tiksliai nustatant tinkamus standartus, reguliuojančius tokių programų transliavimo formą ir turinį;(37) kadangi labai svarbu, kad kompetentingos nacionalinės institucijos, stebėdamos atitinkamų nuostatų įgyvendinimą, galėtų atskirti, viena, kanalų, kurie nėra skirti išimtinai teleparduotuvėms, transliavimo laiką, numatytą teleparduotuvių ir reklamos intarpams bei kitokioms reklamos formoms, o antra, transliavimo laiką, skirtą teleparduotuvėms; kadangi būtent dėl to yra būtina ir visiškai pakanka, kad kiekviena vitrina būtų aiškiai identifikuojama optinėmis ir akustinėmis priemonėmis bent pradedant ir baigiant ją rodyti;(38) kadangi Direktyva 89/522/EEB, iš dalies pakeista šia direktyva, yra taikoma tik teleparduotuvėms ar savireklamai skirtiems kanalams, kuriuose nebūna tokių įprastų programos dalių kaip žinios, sportas, filmai, dokumentiniai filmai ar dramos spektakliai, šioje direktyvoje bei nepažeidžiant nuostatos dėl tokių kanalų įtraukimo į kitų Bendrijos teisės aktų reguliavimo sritį;(39) kadangi reikia aiškiai pasakyti, jog savireklamos veikla yra ypatinga reklamos forma, kai transliuotojas reklamuoja savo gaminius, paslaugas, programas ar kanalus; kadangi komerciniai skelbimai, pateikiami aiškiai pasibaigus kokiai nors transliuojamai programai ir susidedantys iš programų ištraukų, turėtų būti laikomi atskiromis programomis; kadangi savireklama yra naujas ir menkai pažįstamas reiškinys, todėl, analizuojant šią direktyvą ateityje, ją reguliuojančias nuostatas greičiausiai reikės iš naujo apsvarstyti;(40) kadangi yra būtina patikslinti taisykles, susijusias su fizinio, dvasinio ir moralinio nepilnamečių vystymosi apsauga; kadangi nustačius aiškias ribas tarp visiškai uždraustinų programų ir tų, kurias galima leisti rodyti panaudojant tinkamas technines priemones, išsisklaidytų valstybių narių ir Bendrijos susirūpinimas dėl visuomenės interesų;(41) kadangi nė vienoje iš šios direktyvos nuostatų, skirtų nepilnamečių ir viešosios tvarkos apsaugai, nereikalaujama, kad minėtos priemonės būtų įgyvendinamos iš anksto patikrinus transliuojamas televizijos laidas;(42) kadangi Komisijos ir kompetentingų valstybių narių institucijų tyrimas, atliktas siekiant nustatyti galimus tolesnius priemonių, leidžiančių tėvams ar globėjams kontroliuoti laidas, kurias gali žiūrėti jų nepilnamečiai vaikai, pranašumus ir trūkumus, be kita ko, padės išsiaiškinti, ar derėtų:- reikalauti, kad nauji televizoriai turėtų įtaisą, leidžiantį tėvams ar globėjams kontroliuoti kai kurias programas,- sukurti tinkamas reitingo sistemas,- skatinti tokią politiką, kai laidas žiūri visa šeima, ir kitas auklėjimo bei suvokimo tobulinimo priemones,- atsižvelgti į šioje srityje Europoje ir kituose pasaulio kraštuose sukauptą patirtį ir tokių suinteresuotų šalių kaip transliuotojų, režisierių, pedagogų, žiniasklaidos specialistų ir atitinkamų organizacijų nuomones,planuojant, jei reikia, pateikti iki 26 straipsnyje numatyto galutinio termino atitinkamus pasiūlymus dėl įstatyminių ar kitokių priemonių;(43) kadangi derėtų pakeisti Direktyvą 89/552/EEB, kad fiziniai ir juridiniai asmenys, besiverčiantys medicinos produktų gamyba ar prekyba ir tik gydytojų paskiriamu medicininiu gydymu, galėtų finansiškai remti televizijos programas, jeigu šitaip remdami jie nemėgins aplenkti draudimo televizijoje reklamuoti medicinos produktus ir tik gydytojo paskiriamu medicininiu gydymu;(44) kadangi Direktyva 89/552/EEB ir šia direktyva buvo siekiama esminio būtino ir pakankamo suderinimo, kuris užtikrintų laisvą transliuojamų televizijos programų judėjimą Bendrijoje; kadangi valstybės narės šios direktyvos reguliuojamoje srityje ir toliau gali nustatyti jų jurisdikcijai priklausantiems transliuotojams išsamesnes ir griežtesnes taisykles, įskaitant, be kita ko, taisykles, susijusias su kalbos politikos tikslų siekimu ir visuomenės interesų apsauga, nes televizija, kaip informacijos teikėja bei švietimo ir pramogų organizatorė, vaidina svarbų vaidmenį, taip pat poreikį apsaugoti informacijos teikimo pramonės ir žiniasklaidos pliuralizmą bei konkurencijos palaikymą siekiant išvengti piktnaudžiavimo dominuojančia padėtimi ir (arba) siekį susikurti ar sustiprinti dominuojančią padėtį sujungiant įmones, pasirašant sutartis, kažką įsigyjant ir pan., kadangi tos taisyklės turi neprieštarauti Bendrijos teisės aktams;(45) kadangi tikslą remti Europos audiovizualinių priemonių gamybą valstybėse narėse galima įgyvendinti jų transliavimo paslaugų organizacijos struktūroje, be kita ko, nustatant, jog kai kurioms transliuotojų organizacijoms bus pavesta atsižvelgti į visuomenės interesus, įskaitant ir įsipareigojimą ženkliai prisidėti prie investicijų į Europos kūrinių kūrimą;(46) kadangi Europos Sąjungos sutarties B straipsnyje teigiama, jog vienas iš tikslų, kurių sieks Sąjunga, yra visiškas acquis communautaire įgyvendinimas,PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:1 straipsnisDirektyva 89/552/EEB iš dalies keičiama taip:1) 1 straipsnyje:a) įterpiamas toks naujas b punktas:"b) "transliuotojas" — tai fizinis ar juridinis asmuo, kuris prisiima redakcinę atsakomybę dėl televizijos programų plano sandaros pagal a punkto nuostatas ir kuris pats perduoda transliuojamas programas arba jam jas perduoda trečiosios šalys;"b) ankstesnis b punktas tampa c punktu ir yra toks:"c) "televizijos reklama"; — tai už tam tikrą mokestį ar kitą panašų atlygį bet kokia forma pateikiama informacija arba informacija, kurią savireklamos sumetimais perduoda valstybinė ar privati prekyba, verslu, amatu ar profesine veikla besiverčianti įmonė, siekdama teikti informaciją apie savo prekes ar paslaugas, įskaitant nekilnojamojo turto įsigijimą, turtinių teisių ar įsipareigojimų perėmimą.";c) ankstesni c ir d punktai tampa d ir e punktais;d) pridedamas toks punktas:"f) "teleparduotuvė"; — tai už tam tikrą atlygį transliuojami tiesioginiai visuomenei skirti siūlymai pirkti prekių ar naudotis paslaugomis, tarp jų ir siūlymai įsigyti nekilnojamojo turto, turtinių teisių ar įsipareigojimų.";2) 2 straipsnis pakeičiamas taip:"2 straipsnis1. Kiekviena valstybė narė užtikrina, kad visos jų jurisdikcijai priklausančių transliuotojų perduodamos televizijos programos neprieštarautų teisės sistemos normoms, taikomoms tos valstybės narės visuomenei skirtoms transliuojamoms programoms.2. Šioje direktyvoje valstybės narės jurisdikcijai priklausantys transliuotojai yra:- transliuotojai, įsisteigę toje valstybėje narėje pagal 3 dalį,- transliuotojai, kuriems yra taikytinos 4 dalies nuostatos.3. Šioje direktyvoje transliuotojas yra laikomas įsisteigusiu valstybėje narėje tokiais atvejais:a) kai transliuotojo pagrindinė buveinė yra toje valstybėje narėje ir redakciniai sprendimai dėl programų struktūros yra priimami toje valstybėje narėje;b) jei transliuotojo pagrindinė buveinė yra vienoje valstybėje narėje, o redakciniai sprendimai dėl programų struktūros yra priimami kitoje valstybėje narėje, jis yra laikomas įsisteigusiu toje valstybėje narėje, kurioje dirba didžioji jo televizijos programų transliavimo veikla besiverčiančių darbuotojų dalis; jei didžioji televizijos programų transliavimo veikla besiverčiančių darbuotojų dalis dirba abiejose valstybėse narėse, transliuotojas yra laikomas įsisteigusiu toje valstybėje narėje, kurioje yra jo pagrindinė buveinė; jei didžioji televizijos programų transliavimo veikla besiverčiančių darbuotojų dalis nedirba nė vienoje iš tų valstybių narių, transliuotojas yra laikomas įsisteigusiu toje valstybėje narėje, kurioje jis pradėjo transliuoti savo programas laikydamasis tos valstybės narės teisės sistemos reikalavimų, jeigu jis palaiko nuolatinius ir efektyvius ryšius su tos valstybės narės ekonomika;c) jei transliuotojo pagrindinė buveinė yra valstybėje narėje, tačiau sprendimai dėl programų struktūros yra priimami trečiojoje šalyje arba atvirkščiai, jis yra laikomas įsisteigusiu toje valstybėje narėje, jeigu didžioji televizijos programų transliavimo veikla besiverčiančių darbuotojų dalis dirba toje valstybėje narėje.4. Transliuotojai, kuriems netaikytinos 3 dalies nuostatos, priklausančiais tos valstybės narės jurisdikcijai laikomi tokiais atvejais, kai:a) jie naudojasi tos valstybės narės skirtu dažniu;b) jie nesinaudoja valstybės narės skirtu dažniu, bet naudojasi tai valstybei priklausančiu ryšio palydovu;c) jie nesinaudoja nei valstybės narės skirtu dažniu, nei tai valstybei priklausančiu ryšio palydovu, bet naudojasi toje valstybėje esančia stotimi, perduodančia signalą į ryšio palydovą.5. Jei pagal 3 ir 4 dalis negalima nuspręsti, kokios valstybės narės jurisdikcijai transliuotojas priklauso, ta valstybe nare bus toji, kurioje transliuotojas yra įsisteigęs pagal Europos bendrijos steigimo sutarties 52 ir tolesnius straipsnius.6. Ši direktyva netaikoma išimtinai trečiosioms šalims skirtų programų, kurių tiesiogiai ar netiesiogiai negali priimti vienos ar daugiau valstybių narių gyventojai, transliavimui.";3) įterpiamas toks straipsnis:"2a straipsnis1. Valstybės narės šios direktyvos reguliuojamose srityse užtikrina televizijos programų priėmimo laisvę ir savo teritorijoje neriboja televizijos programų iš kitų valstybių narių retransliavimo.2. Valstybės narės gali laikinai nesilaikyti 1 dalies nuostatų, jeigu jos atitinka tokias sąlygas:a) jei iš kitos valstybės narės transliuojama televizijos programa smarkiai ir akivaizdžiai pažeidžia 22 straipsnio 1 arba 2 dalis ir (arba) 22a straipsnį;b) jei per praėjusius 12 mėnesių transliuotojas ne mažiau kaip du kartus pažeidė a punkto nuostatą (-as);c) suinteresuota valstybė narė raštu pranešė transliuotojui ir Komisijai apie įtariamus pažeidimus ir apie priemones, kurių ji ketina imtis, jei tokie pažeidimai pasikartotų;d) konsultuojantis su transliuojančiąja valstybe ir Komisija nepavyko per 15 dienų nuo c punkte minėto įspėjimo draugiškai susitarti ir tariami pažeidimai toliau daromi.Per du mėnesius po pranešimo apie priemones, kurių ėmėsi valstybė narė, Komisija priima sprendimą, ar tos priemonės neprieštarauja Bendrijos teisės aktams. Jei ji nusprendžia, kad prieštarauja, iš valstybės narės pareikalaujama kaip galima greičiau sustabdyti minėtų priemonių taikymą.3. 2 dalis nepažeidžia teisės taikyti bet kokias procedūras, teisinės apsaugos priemones ar sankcijas, kai valstybėje narėje, kurios jurisdikcijai priklauso transliuotojas, yra daromi minėti pažeidimai.";4) 3 straipsnis pakeičiamas taip:"3 straipsnis1. Valstybės narės nepraranda teisės reikalauti, kad jų jurisdikcijai priklausantys televizijos transliuotojai šios direktyvos reguliuojamose srityse laikytųsi išsamesnių ar griežtesnių taisyklių.2. Valstybės narės, pagal savo teisės aktus naudodamos tinkamas priemones, užtikrina, kad jų jurisdikcijai priklausantys televizijos programų transliuotojai deramai laikytųsi šios direktyvos nuostatų.3. Tos priemonės apima atitinkamas procedūras, kurios tiesiogiai skirtos trečiosioms šalims, įskaitant kitų valstybių narių piliečius, ir kurios yra taikytinos kompetentingoms teisminėms ar kitokioms institucijoms, siekiančioms, kad būtų deramai laikomasi nacionalinių įstatymų nuostatų.3a straipsnis1. Kiekviena valstybė narė gali imtis Bendrijos teisės aktus atitinkančių priemonių, kad užtikrintų, jog jos jurisdikcijai priklausantys transliuotojai, pasinaudodami išimtine teise, įvykių, laikomų itin reikšmingais tos valstybės narės visuomenei, netransliuotų taip, kad žymi tos valstybės narės gyventojų dalis negalėtų matyti tokių tiesiogiai transliuojamų ar įrašytų laidų, kurias transliuoja nepriklausoma televizija. Jei taip atsitinka, tokia valstybė narė sudaro numatomų valstybinių ar nevalstybinių įvykių, kuriuos ji laiko itin reikšmingais visuomenei, sąrašą. Sąrašas turi būti sudaromas aiškiai, nedviprasmiškai ir tinkamu laiku. Atlikdama šį darbą, valstybė narė taip pat nusprendžia, ar tuos renginius visus arba jų dalį bus galima matyti tiesiogiai transliuojamus arba, jei to reikėtų arba dėl objektyvių priežasčių taip būtų geriau visuomenės labui, bus rodomas viso renginio ar jo dalies įrašas.2. Valstybės narės nedelsdamos praneša Komisijai apie priemones, kurių jos ėmėsi ar ketina imtis pagal 1 dalį. Per tris mėnesius nuo pranešimo dienos Komisija patikrina, ar tos priemonės nepažeidžia Bendrijos teisės aktų, ir praneša apie jas kitoms valstybėms narėms. Ji taip pat turi sužinoti komiteto, įsteigto pagal 23a straipsnio nuostatas, nuomonę. Paskui informacija apie taikomas priemones yra paskelbiama Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje, ir ne rečiau kaip kartą per metus paskelbiamas bendras valstybėse narėse taikomų priemonių sąrašas.3. Valstybės narės, taikydamos tinkamas priemones ir vadovaudamosi savo teisės aktais, užtikrina, kad jų jurisdikcijai priklausantys transliuotojai nesinaudotų po šios direktyvos paskelbimo dienos nusipirktomis išimtinėmis teisėmis tokiu būdu, kad nemaža kitos valstybės narės gyventojų dalis nebegalėtų matyti ankstesnėse dalyse apibūdintų tos kitos valstybės narės visų ar dalies tiesiogiai transliuojamų įvykių arba, jei to reikėtų arba dėl objektyvių priežasčių taip būtų geriau visuomenės labui, visų ar dalies vėliau transliuojamų įrašų, kuriuos valstybė narė apibūdina pagal 1 dalį.";5) 4 straipsnio 1 dalyje žodžiai "ir teleteksto paslaugoms" pakeičiami žodžiais "teleteksto paslaugoms ir teleparduotuvei";6) 5 straipsnyje žodžiai "ir teleteksto paslaugoms" pakeičiami žodžiais "teleteksto paslaugoms ir teleparduotuvei";7) 6 straipsnio nuostatos iš dalies keičiamos taip:a) 1 dalies a punktas yra keičiamas taip:"a) valstybėse narėse sukurti kūriniai;";b) 1 dalis papildoma tokia pastraipa:"b ir c punktų nuostatų taikymas yra sąlyginis valstybėse narėse sukuriamiems kūriniams, kuriems suinteresuotose trečiosiose šalyse netaikomos diskriminacinės priemonės.";c) 3 dalis pakeičiama taip:"3. 1 dalies c punkte minėti kūriniai yra tie, kuriuos atskirai arba kartu su vienoje ar daugiau valstybių narių įsisteigusiais kūrėjais sukuria vienoje ar daugiau Europos trečiųjų šalių įsisteigę kūrėjai, su kuriais Bendrija yra pasirašiusi su audiovizualiniu sektoriumi susijusias sutartis, jei tie kūriniai yra dažniausiai kuriami su autoriais ir darbuotojais, gyvenančiais vienoje ar daugiau Europos valstybių.";d) 4 dalis tampa 5 dalimi ir įterpiama tokia dalis:"4. Kūriniai, kurių pagal 1 dalį negalima laikyti Europos kūriniais, tačiau kurie yra sukurti remiantis tarp valstybių narių ir trečiųjų šalių pasirašytomis dvišalėmis bendros gamybos sutartimis, yra laikomi Europos kūriniais, jeigu Bendrijai priklausančių bendrų kūrinių kūrėjų indėlis sudaro didžiąją bendrų gamybos išlaidų dalį ir jeigu gamybos nekontroliuoja vienas ar daugiau ne valstybių narių teritorijoje įsisteigusių kūrinių kūrėjų.";e) naujoje 5 dalyje žodžiai "1 dalį" pakeičiami žodžiais "1 ir 4 dalis";8) 7 straipsnis pakeičiamas taip:"7 straipsnisValstybės narės užtikrina, kad jų jurisdikcijai priklausantys transliuotojai netransliuotų kinematografinių darbų pasibaigus laikotarpiui, dėl kurio buvo susitarta su autorių teisių savininkais.";9) 8 straipsnis panaikinamas;10) 9 straipsnis pakeičiamas taip:"9 straipsnisŠis skyrius netaikomas transliuojamoms televizijos programoms, skirtoms vietinei auditorijai ir nesančioms nacionalinės sistemos dalimi.";11) IV skyriaus pavadinimas pakeičiamas taip:"Televizijos reklama, rėmimas ir teleparduotuvė";12) 10 straipsnis pakeičiamas taip:"10 straipsnis1. Televizijos reklama ir teleparduotuvė yra lengvai atpažįstamos ir optinėmis ir (arba) akustinėmis priemonėmis visiškai atskiriamos nuo kitų programos dalių.2. Atskiri reklamos ir teleparduotuvės intarpai tebėra išimtis.3. Reklamoje ir teleparduotuvėje negalima vartoti pasąmonę veikiančių technologijų.4. Paslėpta reklama ir teleparduotuvė yra draudžiamos.";13) 11 straipsnis pakeičiamas:"11 straipsnis1. Reklama ir teleparduotuvės įterpiamos tarp laidų. Laikantis 2–5 dalyse nustatytų reikalavimų, reklama ir teleparduotuvė taip pat gali būti įterpiama į programas nepakenkiant jų vientisumui ir vertei, atsižvelgiant į natūralias programoje daromas pertraukas, programos trukmę bei pobūdį ir nepažeidžiant autorių teisių savininkų teisių.2. Programose, kurios susideda iš savarankiškų dalių, arba sporto programose bei panašaus pobūdžio renginiuose ir pasirodymuose, kuriuose būna pertraukos, reklamos ir teleparduotuvės laidos įterpiamos tik tarp atskirų dalių arba pertraukų metu.3. Perduodant tokius audiovizualinius kūrinius kaip vaidybiniai ir televizijos filmai (išskyrus kelių dalių filmus, serialus, pramogines programas ir dokumentinius filmus), jei numatyta jų trukmė yra daugiau nei 45 minutės, juos galima nutraukti vieną kartą per 45 minutes. Papildomai juos nutraukti leidžiama tik tais atvejais, kai numatyta filmo trukmė yra ne mažiau nei 20 minučių ilgesnė negu du ar daugiau nepertraukiami 45 minučių laikotarpiai.4. Kai dėl reklamos ar teleparduotuvės yra nutraukiamos kitokio pobūdžio negu 2 dalyje išvardytosios programos, po kiekvieno reklamos intarpo toje programoje turi praeiti ne mažiau kaip 20 minučių.5. Reklama ir teleparduotuvė niekuomet neįterpiama į religinių apeigų transliavimą. Reklama ar teleparduotuvė negali nutraukti žinių ir naujausių žinių, dokumentinių filmų, religinės ir vaikams skirtos programos, kai jų numatyta trukmė yra trumpesnė nei 30 minučių. Jei numatyta jų trukmė yra 30 minučių ar daugiau, taikomos ankstesnių dalių nuostatos.";14) 12 straipsnio įžanginiai žodžiai pakeičiami taip:"Televizijos reklamoje ir teleparduotuvėje neturi…";15) 13 straipsnis pakeičiamas:"13 straipsnisDraudžiama bet kokia televizijos reklama bei teleparduotuvė, skirta cigaretėms ir kitiems tabako gaminiams.";16) dabartinis 14 straipsnio tekstas tampa 1 dalimi ir yra papildomas tokia dalimi:"2. Medicinos produktų, kuriems išleisti į apyvartą reikalingas leidimas, išduodamas pagal 1965 m. sausio 26 d. Tarybos direktyvą 65/65/EEB dėl įstatymų ir kitų teisės aktų, susijusių su medicinos produktais, nuostatų suderinimo [8], taip pat vaistų teleparduotuvės yra draudžiamos.";17) 15 straipsnio įžanginiai žodžiai pakeičiami taip:"Alkoholinių gėrimų televizijos reklama ir teleparduotuvė turi atitikti tokius reikalavimus:";18) dabartinis 16 straipsnio tekstas tampa 1 dalimi ir yra papildomas tokia dalimi:"2. Teleparduotuvė laikosi 1 dalyje išdėstytų reikalavimų ir, be to, neskatina nepilnamečių pasirašyti sutarčių dėl prekių ir paslaugų pardavimo ar nuomos.";19) 17 straipsnis iš dalies keičiamas taip:a) 2 dalis pakeičiama taip:"2. Tos įmonės, kurių pagrindinė veikla yra cigarečių ar kitų tabako gaminių gamyba arba pardavimas, negali remti televizijos programų.";b) 3 dalis tampa 4 dalimi ir įterpiama tokia dalis:"3. Kai įmonės, kurių veikla apima medicinos produktų gamybą ar pardavimą ir medicininį gydymą, remia televizijos programas, jos gali reklamuoti įmonės vardą ar jos įvaizdį, tačiau negali reklamuoti konkrečių medicinos produktų ar medicininio gydymo, skiriamų tik pagal receptus toje valstybėje narėje, kurios jurisdikcijai transliuotojas priklauso.";20) 18 straipsnis pakeičiamas taip:"18 straipsnis1. Teleparduotuvės intarpams, reklamos intarpams ir kitokioms reklamos formoms, išskyrus 18a straipsnyje nurodytas televitrinas, skirto transliacijų laiko dalis neturi viršyti 20 % kasdienių transliacijų laiko. Reklamos intarpų laikas neturi viršyti 15 % kasdienio perdavimų laiko.2. Reklamos ir teleparduotuvės intarpams skirtas laikas per vieną astronominę valandą neturi viršyti 20 %.3. Šiame straipsnyje reklama nelaikomi:- paties transliuotojo pranešimai apie savo programas ir pagalbiniai su tomis programomis tiesiogiai susiję elementai,- visuomeninės tarnybos skelbimai ir nemokamai transliuojami kreipimaisi dėl labdaros.";21) įterpiamas toks straipsnis:"18a straipsnis1. Teleparduotuvės laidoms skirtos televitrinos, transliuojamos kanalu, kuris nėra skirtas tik teleparduotuvei, trunka ne trumpiau kaip 15 nepertraukiamų minučių.2. Per dieną gali būti ne daugiau kaip 8 televitrinos. Jų bendra trukmė neviršija 3 valandų per dieną. Optinėmis ir akustinėmis priemonėmis jos privalo būti aiškiai išskiriamos kaip televitrinos.";22) 19 straipsnis pakeičiamas taip:"19 straipsnisI, II, IV, V, VI, VIa ir VII skyrių nuostatos su atitinkamais pakeitimais taikomos tik teleparduotuvei skirtiems kanalams. Reklamos tokiuose kanaluose kasdienė trukmė yra nustatyta 18 straipsnio 1 dalyje. 18 straipsnio 2 dalis čia netaikoma.";23) įterpiamas toks straipsnis:"19a straipsnisI, II, IV, V, VI, VIa ir VII skyrių nuostatos su atitinkamais pakeitimais taikomos tik savireklamai skirtiems kanalams. Kitokios formos reklama tokiuose kanaluose leidžiama tiek laiko, kiek yra nustatyta 18 straipsnio 1 ir 2 dalyse. Pagal 26 straipsnį ši nuostata yra iš tų, kurias reikės iš naujo peržiūrėti.";24) 20 straipsnis pakeičiamas taip:"20 straipsnisNepažeisdamos 3 straipsnio nuostatų, valstybės narės, deramai atsižvelgdamos į Bendrijos teisės aktus, gali nustatyti kitokias sąlygas nei išdėstytosios 11 straipsnio 2–5 dalyse ir 18 bei 18a straipsniuose dėl programų, kurios skirtos tik šalies teritorijai ir kurių negali tiesiogiai ar netiesiogiai priimti vienos ar daugiau valstybių narių visuomenė, transliavimo.";25) 21 straipsnis yra panaikinamas;26) V skyriaus pavadinimas pakeičiamas taip:"Nepilnamečių ir viešosios tvarkos apsauga";27) 22 straipsnis pakeičiamas taip:"22 straipsnis1. Valstybės narės imasi tinkamų priemonių, užtikrinančių, kad jų jurisdikcijai priklausančių transliuotojų televizijos programose nebūtų jokių laidų, galinčių rimtai pakenkti fiziniam, protiniam ar moraliniam nepilnamečių vystymuisi, ypač programų, susijusių su pornografija ir savitiksliu smurtu.2. 1 dalyje numatytos priemonės taikomos ir kitoms programoms, kurios galėtų pakenkti fiziniam, protiniam ar moraliniam nepilnamečių vystymuisi, išskyrus tuos atvejus, kai tinkamai parinkus laidų transliavimo laiką ar panaudojus kokią nors techninę priemonę garantuojama, jog nepilnamečiai laidų perdavimo laiku (metu) paprastai negalės jų klausytis ir žiūrėti.3. Be to, kai tokios programos yra transliuojamos neužkoduotos, valstybės narės užtikrina, kad prieš joms prasidedant būtų akustinis įspėjimas arba kad jas būtų galima atpažinti pagal vaizdinį simbolį, rodomą visą jų transliavimo laiką.";28) įterpiamas toks straipsnis:"22a straipsnisValstybės narės užtikrina, kad laidose nebūtų kurstoma rasinė, lyčių, religinė ar tautinė neapykanta.";29) įterpiamas toks straipsnis:"22b straipsnis1. Komisija šio skyriaus taikymą laiko itin svarbiu, kai yra rašoma 26 straipsnyje minima ataskaita.2. Per vienerius metus nuo šios direktyvos paskelbimo Komisija kartu su kompetentingomis valstybių narių institucijomis atlieka tolesnių priemonių, kurios leistų tėvams ar globėjams kontroliuoti tas programas, kurias gali žiūrėti nepilnamečiai, gerųjų ir blogųjų savybių tyrimą. Atliekant tą tyrimą, be kita ko, bus stengiamasi išsiaiškinti, ar:- derėtų reikalauti, kad naujuose televizoriuose būtų techninė priemonė, leidžianti tėvams ar globėjams kontroliuoti kai kurias programas,- reikėtų sukurti tinkamas reitingo sistemas,- vertėtų skatinti programas žiūrėti visai šeimai ir kitas pedagogines bei supratimo ugdymo priemones,- reikėtų atsižvelgti į Europoje ir už jos ribų šioje srityje sukauptą patirtį ir tokių suinteresuotų šalių kaip programų transliuotojai, režisieriai, pedagogai, žiniasklaidos specialistai ir jų atitinkamos organizacijos, požiūrį.";30) 23 straipsnio 1 dalis pakeičiama taip:"1. Nepažeidžiant valstybių narių pagal civilinės, administracinės ar baudžiamosios teisės normas priimtų kitų nuostatų, kiekvienas fizinis ar juridinis asmuo nepriklausomai nuo jo nacionalinės priklausomybės, kurio teisėtiems interesams ir ypač reputacijai bei geram vardui pakenkė televizijos programoje paskelbti neteisingi faktai, privalo turėti teisę atsakyti į pateiktus kaltinimus ar į kitas lygiavertes teisinės apsaugos priemones. Valstybės narės užtikrina, kad iš tikrųjų pasinaudoti teise atsakyti ar lygiaverte teisinės apsaugos priemone nebūtų trukdoma nustatant nepagrįstus reikalavimus ir sunkiai įgyvendinamas sąlygas. Atsakymas turi būti perduodamas praėjus priimtinam laiko tarpui po to, kai buvo patenkintas reikalavimas tai padaryti, ir tokiu laiku bei tokiu būdu, kuris tinka tai transliuojamai programai, dėl kurios reikalavimas atsakyti ir buvo pateiktas.";31) po 23 straipsnio įterpiamas toks naujas VIa skyrius:"VIa SKYRIUSRyšių komitetas23a straipsnis1. Įsteigiamas Komisijos globojamas ryšių komitetas. Jį sudaro kompetentingų valstybių narių institucijų atstovai. Komitetui pirmininkauja Komisijos atstovas, ir komitetas susirenka arba jo iniciatyva, arba valstybės narės delegacijos prašymu.2. Šio komiteto uždaviniai yra tokie:a) padėti veiksmingai įgyvendinti šios direktyvos nuostatas reguliariai konsultuojantis dėl visų su jos taikymu susijusių praktinių problemų, visų pirma taikant 2 straipsnį, bei aptariant visus kitus reikalus, kai keistis nuomonėmis būna labai naudinga;b) pateikti nuomones savo iniciatyva arba pateikti nuomones, kurių reikalauja Komisija, dėl šios direktyvos nuostatų taikymo valstybėse narėse;c) tapti nuomonių keitimosi forumu svarstant, kokius klausimus derėtų aptarti ataskaitose, kurias valstybės narės privalo pateikti pagal 4 straipsnio 3 dalį, kokia metodologija derėtų vadovautis rengiant ataskaitas, koks turėtų būti įgaliojimų mastas atliekant nepriklausomą 25a straipsnyje minimą tyrimą, kaip reikėtų vertinti atvirus konkursus ir patį tyrimą;d) aptarti reguliarių konsultacijų, kurias Komisija rengia su transliuotojų organizacijų atstovais, laidų kūrėjais, žiūrovais, gamybininkais, paslaugų tiekėjais, profesinėmis sąjungomis ir kūrybine bendruomene, rezultatus;e) padėti valstybėms narėms ir Komisijai keistis informacija apie tai, kokia yra padėtis ir kokie pokyčiai vyksta reguliavimo veikloje, susijusioje su televizijos programų transliavimo paslaugomis, atsižvelgiant į Bendrijos audiovizualinę politiką ir atitinkamus pokyčius technikos srityje;f) ištirti visus pokyčius, vykstančius tame sektoriuje, dėl kurio veiklos būtų labai naudinga keistis nuomonėmis.";32) įterpiamas toks straipsnis:"25a straipsnisKita peržiūra, kaip nurodyta 4 straipsnio 4 dalyje, bus atlikta iki 2002 m. birželio 30 d. Joje atsižvelgiama į nepriklausomą minėtų priemonių poveikio tiek Bendrijos, tiek nacionaliniu lygmeniu tyrimą.";33) 26 straipsnis pakeičiamas taip:"26 straipsnisNe vėliau kaip iki 2000 m. gruodžio 31 d. ir po to kas dveji metai Komisija pateikia Europos Parlamentui, Tarybai ir Ekonomikos ir socialinių reikalų komitetui šios papildytos direktyvos taikymo ataskaitą ir, jei reikia, toliau teikia pasiūlymus, kurie padėtų ją priderinti prie televizijos programų transliavimo srities pokyčių ir, svarbiausia, atsižvelgti į naujausius laimėjimus technologijos srityje."2 straipsnis1. Valstybės narės priima įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie, įsigalioję ne vėliau kaip iki 1998 m. gruodžio 31 d., įgyvendina šią direktyvą. Apie tai jos nedelsdamos praneša Komisijai.Valstybės narės, priimdamos šias priemones, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.2. Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų pagrindinių nacionalinės teisės aktų nuostatų tekstus.3 straipsnisŠi direktyva įsigalioja jos paskelbimo Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje dieną.4 straipsnisŠi direktyva skirta valstybėms narėms.Priimta Liuksemburge, 1997 m. birželio 30 d.Parlamento varduPirmininkasJ. M. Gil-roblesTarybos varduPirmininkasA. Nuis[1] OL C 185, 1995 7 19, p. 4 ir OL C 221, 1996 7 30, p. 10.[2] OL C 301, 1995 11 13, p. 35.[3] 1996 m. vasario 14 d. Europos Parlamento nuomonė (OL C 65, 1996 3 4, p. 113), 1996 m. liepos 18 d. Tarybos bendroji pozicija (OL C 264, 1996 9 11, p. 52) ir 1996 m. lapkričio 12 d. Europos Parlamento sprendimas (OL C 362, 1996 12 2, p. 56). 1997 m. birželio 10 d. Europos Parlamento sprendimas ir 1997 m. birželio 19 d. Tarybos sprendimas.[4] OL L 298, 1989 10 17, p. 23. Direktyva su pakeitimais, padarytais 1994 m. Stojimo aktu.[5] Byla C-221/89, Queen prieš Secretary of State for Transport, ex parte Factortame Ltd. and Others, (1991) ECR I-3905, 20 punktas.[6] Žr. visų pirma sprendimus bylose 33/74 Van Binsbergen v. Bestuur van de Bedrijfsvereniging, (1974) ECR 1299 ir C-23/93, TV 10 SA v. Commissariaat voor de Media, (1994) ECR I-4795.[7] OL L 113, 1992 4 30, p. 13.[8] OL 22, 1965 2 9, p. 369. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 93/39/EEB (OL L 214, 1993 8 24, p. 122).--------------------------------------------------


Svarbus teisinis pranešimas

|

31985L0010

1984 m. gruodžio 18 d. Tarybos direktyva, iš dalies keičianti Direktyvą 75/106/EEB dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su kai kurių skystųjų produktų fasavimu pagal tūrį, suderinimo

Oficialusis leidinys L 004 , 05/01/1985 p. 0020 - 0021 specialusis leidimas suomių kalba: skyrius 15 tomas 6 p. 0211  specialusis leidimas ispanų kalba: skyrius 13 tomas 18 p. 0158  specialusis leidimas švedų kalba: skyrius 15 tomas 6 p. 0211  specialusis leidimas portugalų kalba skyrius 13 tomas 18 p. 0158  CS.ES skyrius 13 tomas 008 p. 3  - 4 ET.ES skyrius 13 tomas 008 p. 3  - 4 HU.ES skyrius 13 tomas 008 p. 3  - 4 LT.ES skyrius 13 tomas 008 p. 3  - 4 LV.ES skyrius 13 tomas 008 p. 3  - 4 MT.ES skyrius 13 tomas 008 p. 3  - 4 PL.ES skyrius 13 tomas 008 p. 3  - 4 SK.ES skyrius 13 tomas 008 p. 3  - 4 SL.ES skyrius 13 tomas 008 p. 3  - 4

		Tarybos direktyva1984 m. gruodžio 18 d.iš dalies keičianti Direktyvą 75/106/EEB dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su kai kurių skystųjų produktų fasavimu pagal tūrį, suderinimo(85/10/EEB)EUROPOS BENDRIJŲ TARYBA,atsižvelgdama į Europos ekonominės bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 100 straipsnį,atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą [1],atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę [2],atsižvelgdama į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [3],kadangi paaiškėjo, kad priėmus Tarybos direktyvą 75/106/EEB [4] su pakeitimais, padarytais Direktyva 79/1005/EEB [5], visiems atitinkamiems produktams dabar būtina taikyti visus suvienodintus vyno sektoriaus produktų vardinius tūrius;kadangi Direktyvoje 75/106/EEB nustačius galutinį terminą dėl tam tikrų tūrių naudojimo, keletui valstybių narių reikės laiko, kad jos galėtų pašalinti jų rinkose tebenaudojamus keičiamuosius butelius; kadangi skubotas nestandartinių butelių keitimas turėtų sunkių ekonominių padarinių; kadangi dėl to atitinkamoms valstybėms narėms savo rinkose nustatytą laikotarpį turėtų būti leidžiama naudoti atitinkamus tūrius;kadangi priėmus Direktyvą 75/106/EEB pagal vartotojų įpročius buvo galima nustatyti, kad prie neputojančio vyno pakuočių būtina pridėti didelio tūrio pakuotes;kadangi Direktyva 75/106/EEB dėl to turėtų būti iš dalies pakeista,PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:1 straipsnis"5 straipsnis1. Valstybės narės negali atsisakyti, drausti arba riboti pateikti į rinką šios direktyvos reikalavimus atitinkančių fasuotų prekių dėl su tų prekių tūrio nustatymu, tūrio tikrinimo metodais arba vardiniais tūriais susijusių priežasčių, jeigu tie reikalavimai atitinka nustatytuosius III priedo I skiltyje.2. Valstybės narės, kurios 1973 m. gruodžio 31 d. leido naudoti III priedo II skiltyje išvardytus vardinius tūrius, turi tebeleisti juos naudoti iki 1988 m. gruodžio 31 d. arba, jei tai yra 0,73 litro tūris – iki 1985 m. gruodžio 31 d.3. a) III priedo 1 punkto a ir b papunkčiuose išvardytus produktus talpinančias fasuotas prekes galima pardavinėti tik po 1983 m. gruodžio 31 d., jeigu tų produktų vardinis tūris atitinka nustatytuosius III priedo I ir II skiltyse. Nuo 1986 m. sausio 1 d. 0,73 litro tūris turi būti išbrauktas iš II skilties;b) III priedo 1 punkto a ir b papunkčiuose išvardytus produktus turinčias fasuotas prekes galima pardavinėti tik po 1988 m. gruodžio 31 d., jeigu tų produktų vardinis tūris atitinka nustatytuosius III priedo I skiltyje;c) Nepažeidžiant pirmiau minėto a punkto, III priedo 1 punkto a papunktyje išvardytus produktus, jeigu jie yra keičiamojoje pakuotėje, galima pardavinėti tokiais tūriais:- iki 1988 m. gruodžio 31 d. Prancūzijoje – 0,24 litro – 0,73 litro – 0,99 litro,- iki 1988 m. gruodžio 31 d. Graikijoje – 0,46 litro – 0,64 litro – 0,68 litro,- iki 1985 m. Italijoje – 0,19 litro – 0,36 litro – 0,475 litro – 0,72 litro – 0,95 litro – 1,75 litro – 1,88 litro.4. Šios direktyvos nuostatos neturi prieštarauti nacionaliniams įstatymams, aplinkos požiūriu reglamentuojantiems perdirbtos pakuotės naudojimą."2 straipsnis1. Direktyvos 75/106/EEB III priedo I skilties 1 punkto a papunktyje pridedami šie skaičiai: "6, 9 ir 10".2. "0,187 (skirta naudoti tik lėktuvuose ir laivuose)".3 straipsnisValstybės narės priima įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie, įsigalioję per 12 mėnesių nuo pranešimo apie šią direktyvą [6], ją įgyvendina. Apie tai jos nedelsdamos praneša Komisijai.4 straipsnisŠi direktyva skirta valstybėms narėms.Priimta Briuselyje, 1984 m. gruodžio 18 d.Tarybos varduPirmininkasJ. Bruton[1] OL C 291, 1983 10 27, p. 11.[2] OL C 104, 1984 4 16, p. 141.[3] OL C 57, 1984 2 29, p. 13.[4] OL L 42, 1975 2 15, p. 1.[5] OL L 308, 1979 12 4, p. 25.[6] Apie šią direktyva valstybėms narėms buvo pranešta 1984 m. gruodžio 20 d.--------------------------------------------------


title: 1989 m. gruodžio 21 d. Tarybos direktyva, iš dalies keičianti Direktyvą 75/106/EEB dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su kai kurių skystųjų produktų fasavimu pagal tūrį, suderinimo

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

31989L0676

Oficialusis leidinys L 398 , 30/12/1989 p. 0018 - 0018 specialusis leidimas suomių kalba: skyrius 15 tomas 9 p. 0145  specialusis leidimas švedų kalba: skyrius 15 tomas 9 p. 0145

		Tarybos direktyva1989 m. gruodžio 21 d.iš dalies keičianti Direktyvą 75/106/EEB dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su kai kurių skystųjų produktų fasavimu pagal tūrį, suderinimo(89/676/EEB)EUROPOS BENDRIJŲ TARYBA,atsižvelgdama į Europos ekonominės bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 100a straipsnį,atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą [1],bendradarbiaudama su Europos Parlamentu [2],atsižvelgdama į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [3],kadangi Direktyvoje 75/106/EEB [4] su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 88/316/ [5], numatoma, kad tam tikrų vyno sektoriaus produktų visų vardinių kiekių svyravimas būtų suderintas;kadangi atsižvelgiant į vyno fermentavimo statinėse, pilstymo į butelius ir ženklinimo etiketėmis pokyčius Bendrijoje pirmiau minėtą svyravimą būtina iš dalies pakeisti;kadangi siekiant, kad būtų leidžiama naudoti keičiamuosius butelius, kurių tūriams netaikoma pirmiau minėta direktyva, jiems būtina priimti specialias taisykles,PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:1 straipsnisDirektyva 75/106/EEB iš dalies keičiama taip:1) 1 straipsnio antra pastraipa pakeičiama taip:"Ši direktyva netaikoma fasuotėms, kuriose yra III priede išvardyti produktai:- 1 punkto a papunktyje išvardyti produktai, kurie pilami į ne didesnę kaip 0,25 litro tarą arba butelius, ženklinami etiketėmis ir yra skirti naudoti profesiniais tikslais,- 2 punkto a papunktyje ir 4 punkte išvardyti produktai, kurie skirti vartoti lėktuvuose, laivuose ir traukiniuose arba parduoti neapmuitinamų prekių parduotuvėse.";2) 5 straipsnio 3 dalyje:a) a punktas išbraukiamas;b) c punkto įtraukos pakeičiamos taip:"— 0,68 litro, 0,70 litro ir 0,98 litro Ispanijoje — iki 1992 m. gruodžio 31 d.,— 0,46 litro ir 0,70 litro Graikijoje — iki 1992 m. gruodžio 31 d.";3) III priedo I skilties 1 skirsnio a punktas iš dalies keičiamas taip:a) pridedama: "0,187 (l)-4-8";b) tūrių kitimo pabaigoje "0,187 (vartoti tik lėktuvuose ir laivuose)" išbraukiama;c) pridedama ši išnaša:"(1) Vertė taikoma tik vartojant lėktuvuose, laivuose bei traukiniuose ir parduodant neapmuitinamų prekių parduotuvėse."2 straipsnisValstybės narės priima įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie, įsigalioję iki 1990 m. liepos 1 d., įgyvendina šią direktyvą. Apie tai jos nedelsdamos praneša Komisijai.3 straipsnisŠi direktyva skirta valstybėms narėms.Priimta Briuselyje, 1989 m. gruodžio 21 d.Tarybos varduPirmininkėE. Cresson[1] OL C 31, 1989 2 7, p. 6.[2] OL C 158, 1989 6 26, p. 215 ir OL C 291, 1989 11 20, p. 44.[3] OL C 139, 1989 6 5, p. 8.[4] OL L 42, 1975 2 15, p. 1.[5] OL L 143, 1988 6 10, p. 26.--------------------------------------------------


title: 2001 m. vasario 8 d. Komisijos direktyva 2001/8/EB keičianti Tarybos direktyvos 92/109/EEB dėl tam tikrų medžiagų, naudojamų neteisėtai narkotinių ir psichotropinių medžiagų gamybai, gamybos ir pateikimo į rinką I priedą

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

32001L0008

Oficialusis leidinys L 039 , 09/02/2001 p. 0031 - 0032

		Komisijos direktyva 2001/8/EB2001 m. vasario 8 d.pakeičianti Tarybos direktyvos 92/109/EEB dėl tam tikrų medžiagų, naudojamų neteisėtai narkotinių ir psichotropinių medžiagų gamybai, gamybos ir pateikimo į rinką I priedąEUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,atsižvelgdama į 1992 m. gruodžio 14 d. Tarybos direktyvą 92/109/EEB dėl tam tikrų medžiagų, naudojamų neteisėtai narkotinių ir psichotropinių medžiagų gamybai, gamybos ir pateikimo į rinką [1] su paskutiniais pakeitimais, padarytais Komisijos direktyva 93/46/EEB [2], ypač į jos 10 straipsnio 3 dalį,kadangi:(1) Būtina, kad įsigaliotų 2000 m. kovo mėn. Jungtinių Tautų Narkotinių medžiagų komisijos sprendimas dėl norefedrino įraukimo į 1988 m. JT konvencijos priedo I lentelę.(2) Siekiant suderinti, būtina iš dalies pakeisti pagrindinės direktyvos I priedo 1 kategoriją.(3) Įtraukus minėtą medžiagą bus pratęstas tos direktyvos derinimas su 1990 m. gruodžio 13 d. Tarybos reglamentu (EEB) Nr. 3677/90, nustatančiu priemones, kurių reikia imtis siekiant užkirsti kelią panaudoti tam tikras medžiagas neteisėtai narkotinių ir psichotropinių medžiagų gamybai [3], kurį įgyvendino ir paskutinį kartą iš dalies pakeitė Komisijos reglamentas (EEB) Nr. 3769/92 [4].(4) Šiame reglamente numatytos priemonės atitinka Reglamento (EEB) Nr. 3677/90 10 straipsniu įsteigto komiteto nuomonę,PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:1 straipsnisDirektyvos 92/109/EEB I priedas pakeičiamas šios direktyvos priedu.2 straipsnisValstybės narės priima įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie, įsigalioję ne vėliau kaip iki 2001 m. kovo 1 d., įgyvendina šią direktyvą. Apie tai jos nedelsdamos praneša Komisijai.Valstybės narės, tvirtindamos šias priemones, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.3 straipsnisŠi direktyva įsigalioja 20 dieną po jos paskelbimo Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje.4 straipsnisŠi direktyva skirta valstybėms narėms.Priimta Briuselyje, 2001 m. vasario 8 d.Komisijos varduErkki LiikanenKomisijos narys[1] OL L 370, 1992 12 19, p. 76.[2] OL L 159, 1993 7 1, p. 134.[3] OL L 357, 1990 12 20, p. 1.[4] OL L 383, 1992 12 29, p. 17.--------------------------------------------------PRIEDAS"I PRIEDAS1 KATEGORIJA [1]Medžiaga | KN pavadinimas (jei skiriasi) | KN kodas |1-fenilpropan-2-onas | Fenilacetonas | 29143100 |N-acetilantranilo rūgštis | 2-acetamidobenzenkarboksirūgštis | 29242200 |Izosafrolas (cis + trans) | | 29329100 |3,4-metilendioksifenilpropan-2-onas | 1-(1,3-benzodioksol-5-il) propan-2-onas | 29329200 |Piperonalis | | 29329300 |Safrolas | | 29329400 |Efedrinas | | 29394100 |Pseudoefedrinas | | 29394200 |Norefedrinas | | ex29394900 |Ergometrinas | | 29396100 |Ergotaminas | | 29396200 |Lizergo rūgštis | | 29396300 |Medžiaga | KN pavadinimas (jei skiriasi) | KN kodas |Acto rūgšties anhidridas | | 29152400 |Fenilacto rūgštis | | 29163400 |Antranilo rūgštis | | 29224300 |Piperidinas | | 29333200 |Medžiaga | KN pavadinimas (jei skiriasi) | KN kodas |Druskos rūgštis | Vandenilio chloridas | 28061000 |Sieros rūgštis | | 28070010 |Kalio permanganatas | | 28416100 |Toluenas | | 29023010 (90) |Etileteris | Dietileteris | 29091100 |Acetonas | | 29141100 |Metilizobutilketonas | Butanonas | 29141200 |"--------------------------------------------------