title: 1992 m. liepos 2 d. Komisijos direktyva 92/62/EEB derinanti su technikos pažanga Tarybos direktyvą 70/311/EEB dėl motorinių transporto priemonių ir jų priekabų vairavimo mechanizmo

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

31992L0062

Oficialusis leidinys L 199 , 18/07/1992 p. 0033 - 0047 specialusis leidimas suomių kalba: skyrius 7 tomas 4 p. 0087  specialusis leidimas švedų kalba: skyrius 7 tomas 4 p. 0087

		Komisijos direktyva 92/62/EEB1992 m. liepos 2 d.derinanti su technikos pažanga Tarybos direktyvą 70/311/EEB dėl motorinių transporto priemonių ir jų priekabų vairavimo mechanizmoEUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,atsižvelgdama į Europos ekonominės bendrijos steigimo sutartį,atsižvelgdama į 1970 m. birželio 8 d. Tarybos direktyvą 70/311/EEB dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su motorinių transporto priemonių ir jų priekabų vairavimo mechanizmu, suderinimo [1], ypač į jos 3 straipsnį,kadangi išsamiai įvertinus Direktyvą 70/311/EEB buvo nustatyta, kad kelių eismo saugumą galima dar labiau pagerinti taikant praktinę patirtį ir technologijų plėtrą bei atsižvelgiant į Jungtinių Tautų Europos ekonominės komisijos padarytą pažangą, ypač Reglamente Nr. 79 ir jo 1 ir 2 papildymuose. Tuos patobulinimus galima užtikrinti mažinant jėgą, kuria valdoma tiesiogiai vairuotojo valdoma vairavimo mechanizmo dalis, įterpiant reikalavimus dėl papildomą energijos šaltinį turinčio vairavimo mechanizmo, kuris naudoja tą patį energijos šaltinį kaip ir stabdymo įrenginys, nustatant, kad motorinių transporto priemonių vairavimo mechanizmo bandymas turi būti atliekamas joms važiuojant didesniu greičiu, apibrėžiant reikalavimus dėl pagalbinio vairavimo mechanizmo ir nustatant, jog informacinis dokumentas ir EEB tipo patvirtinimo sertifikatas turi būti pateikiami pagal vienodus reikalavimus, siekiant palengvinti pareiškėjų ir tipo patvirtinimo institucijų duomenų laikymo ir perdavimo kompiuterizavimą;kadangi su technikos pažanga taip pat būtina suderinti apibrėžimus ir galiojančius reikalavimus;kadangi šios direktyvos nuostatos atitinka direktyvų dėl techninių kliūčių panaikinimo prekybos motorinėmis transporto priemonėmis atžvilgiu pagal Direktyvos 70/156 [2] 12 straipsnio 1 dalį įsteigto Derinimo su technikos pažanga komiteto nuomonę,PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:1. straipsnis1. Direktyva 70/311/EEB keičiama taip:2 straipsnyje žodis "Priedas" pakeičiamas žodžiu "Priedai".2. priedas pakeičiamas šios direktyvos priedais.2. straipsnis1. Nuo 1993 m. sausio 1 d. nė viena valstybė narė dėl su vairavimo mechanizmu susijusių priežasčių negali:- transporto priemonės tipo atžvilgiu atsisakyti suteikti EEB tipo patvirtinimą arba išduoti Tarybos direktyvos 70/156/EEB 10 straipsnio 1 dalies paskutinėje įtraukoje nustatyto sertifikato kopiją ar suteikti nacionalinį tipo patvirtinimą arba- uždrausti eksploatuoti transporto priemones,jeigu šio tipo transporto priemonės arba tų transporto priemonių vairavimo mechanizmas atitinka Direktyvos 70/311/EEB su pakeitimais, padarytais šia direktyva, nuostatas.2. Nuo 1993 m. spalio 1 d. valstybės narės:- transporto priemonės tipo atžvilgiu nebeišduoda Direktyvos 70/156/EEB 10 straipsnio 1 dalies paskutinėje įtraukoje numatyto sertifikato kopijos,- transporto priemonės tipo atžvilgiu gali atsisakyti suteikti nacionalinį tipo patvirtinimą,jei transporto priemonės vairavimo mechanizmas neatitinka Direktyvos 70/311/EEB su pakeitimais, padarytais šia direktyva, nuostatų.3. Nuo 1995 m. spalio 1 d. valstybės narės gali uždrausti pradėti eksploatuoti transporto priemones, kurių vairavimo mechanizmas neatitinka Direktyvos 70/311/EEB su pakeitimais, padarytais šia direktyva, nuostatų.3. straipsnis1. Valstybės narės priima nuostatas, kurios, įsigaliojusios iki 1993 m. sausio 1 d., įgyvendina šią direktyvą. Apie tai jos nedelsdamos praneša Komisijai.Valstybės narės, priimdamos šias nuostatas, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.2. Valstybės narės užtikrina, kad Komisijai būtų pateiktos šios direktyvos taikymo srityje priimtų nacionalinės teisės aktų visų pagrindinių nuostatų tekstai.4. straipsnisŠi direktyva skirta valstybėms narėms.Priimta Briuselyje, 1992 m. liepos 2 d.Komisijos varduMartin BangemannPirmininko pavaduotojas[1] OL L 133, 1970 6 18, p. 10.[2] OL L 42, 1970 2 23, p. 1.--------------------------------------------------PRIEDAS""DIREKTYVOS 70/311/EEB PRIEDAI"PRIEDŲ SĄRAŠASI priedas. | Apibrėžimai, paraiška EEB tipo patvirtinimui gauti ir specifikacijos |II priedas. | Informacinis dokumentas |III priedas | Tą patį energijos šaltinį vairo mechanizmui ir stabdžių sistemai naudojančių transporto priemonių stabdymo charakteristikos |IV priedas. | Pagalbinį vairo mechanizmą (ASE) turinčioms transporto priemonėms taikomos papildomos nuostatos |V priedas. | Tik hidraulines vairo mechanizmo pavaras turinčioms priekaboms taikomos nuostatos |VI priedas. | Tipo patvirtinimo sertifikatas |I PRIEDASAPIBRĖŽIMAI, PARAIŠKA EEB TIPO PATVIRTINIMUI GAUTI IR SPECIFIKACIJOS1. APIBRĖŽIMAIŠioje direktyvoje:1.1. transporto priemonės patvirtinimas — tai transporto priemonės tipo patvirtinimas jos vairo mechanizmo atžvilgiu;1.2. Transportlīdzekļa tipas — tai transporto priemonės kategorija, kuri nesiskiria gamintojo nurodytu transporto priemonės tipu ir (arba) variantais, galinčiais turėti įtakos jos vairavimui;1.3. vairavimo mechanizmas — tai visa įranga, kuria yra nustatoma transporto priemonės važiavimo kryptis.Vairavimo mechanizmą sudaro:- vairuotojo tiesiogiai valdomo vairavimo mechanizmo dalis,- vairo pavaros,- vairuojamieji ratai,- energijos šaltinis, jeigu toks yra;1.3.1. vairuotojo tiesiogiai valdoma vairavimo mechanizmo dalis — tai ta vairavimo mechanizmo dalis, kuria jis yra valdomas, tą mechanizmą galima valdyti tiesioginiais vairuotojo veiksmais arba be jų. Kai tai taikoma vairavimo mechanizmui, kuriame vairavimo jėga sukuriama tik vairuotojo raumenų pastangomis arba ji taip sukuriama iš dalies, vairuotojo tiesiogiai valdoma vairavimo mechanizmo dalis apima visas dalis, esančias iki taško, kuriame vairavimo pastanga transformuojama mechaninėmis, hidraulinėmis arba elektrinėmis priemonėmis;1.3.2. vairo pavara apima visas vairavimo mechanizmo dalis, kuriomis vairavimo jėga iš tiesiogiai vairuotojo valdomos vairavimo mechanizmo dalies perduodama vairuojamiesiems ratams; vairo pavara apima visas dalis, esančias už taško, kuriame tiesiogiai vairuotojo valdomos vairo mechanizmo dalies valdymo pastanga transformuojama mechaninėmis, hidraulinėmis arba elektrinėmis priemonėmis;1.3.3. vairuojamieji ratai — tai ratai, kurių išlyginimą atsižvelgiant į išilginę transporto priemonės ašį galima tiesiogiai arba netiesiogiai keisti siekiant nustatyti transporto priemonės važiavimo kryptį. (Vairuojamieji ratai apima ašis, apie kurias jie yra sukinėjami siekiant pakeisti transporto priemonės važiavimo kryptį);1.3.4. energijos tiekimo sistema apima tas vairavimo mechanizmo dalis, kurios tiekia jam energiją, valdo energiją ir tam tikrais atvejais skirsto ir ją saugo. Energijos tiekimo sistema taip pat apima visus valdymo energijos saugojimo rezervuarus ir grąžinamąjį vamzdyną, tačiau ne transporto priemonės variklį (išskyrus 4.1.3 punkte nurodytus dalykus) arba tą sistemą su energijos šaltiniu jungiančią pavarą;1.3.4.1. energijos šaltinis — tai reikalingą energiją tiekianti energijos tiekimo sistemos dalis, pvz., hidraulinis siurblys, oro kompresorius;1.3.4.2. energijos rezervuaras — tai energijos tiekimo sistemos dalis, kurioje saugoma šaltinio tiekiama energija;1.3.4.3. saugojimo rezervuaras — tai energijos tiekimo sistemos dalis, kurioje laikoma atmosferos slėgio arba beveik atmosferos slėgio valdymo energija.1.4. Vairo mechanizmo parametrai1.4.1. Vairuotojo tiesiogiai valdomos vairavimo mechanizmo dalies valdymo pastanga — tai jėga, kuria veikiama vairuotojo tiesiogiai valdoma vairo mechanizmo dalis siekiant vairuoti transporto priemonę;1.4.2. vairo mechanizmo veikimo trukmė — tai laikas nuo vairuotojo tiesiogiai valdomos vairavimo mechanizmo dalies pasukimo iki momento, kai vairuojamieji ratai pasisuka tam tikru posūkio kampu;1.4.3. vairuojamojo rato posūkio kampas — tai kampas tarp transporto priemonės išilginės ašies projekcijos ir ratų plokštumos (vidurinės padangų plokštumos, kuri paprastai nustatoma pagal rato sukimosi ašį) bei kelio paviršiaus;1.4.4. vairavimo jėgos — tai visos vairo mechanizme sukuriamos jėgos;1.4.5 vidutinis vairo mechanizmo perdavimo skaičius — tai vairuotojo tiesiogiai valdomos vairavimo mechanizmo dalies kampinio poslinkio ir vairuojamųjų ratų posūkio vidutinio kampo santykis, kai vairaratis pasukamas iš vienos kraštinės padėties į kitą;1.4.6. posūkio spindulys — tai apskritimas, kuriame yra visų transporto priemonės taškų projekcijos į horizontaliąją plokštumą, išskyrus išorinius veidrodžius ir priekinius posūkių rodiklius, kai transporto priemonė važiuoja ratu;1.4.7. nominalus vairuotojo tiesiogiai valdomos vairavimo mechanizmo dalies spindulys — (kai taikoma vairaračio atžvilgiu) trumpiausias atstumas nuo vairaračio sukimosi centro iki jo lanko išorinio krašto. Jei tai taikoma bet kuriai vairuotojo tiesiogiai valdomai kitokios formos vairavimo mechanizmo daliai, pirmiau minėtas spindulys yra atstumas nuo tos dalies sukimosi centro iki tos vietos, kurioje ta kitokios formos vairuotojo tiesiogiai valdoma vairo mechanizmo dalis yra veikiama vairavimo pastanga. Jeigu yra nustatytas daugiau kaip vienas vairuotojo tiesiogiai valdomos vairo mechanizmo dalies veikimo sukimo pastanga taškas, pasirenkamas tas taškas, kuriame yra didžiausia sukimo pastanga.1.5. Vairavimo mechanizmo tipaiPagal vairavimo jėgų sukūrimo būdą skiriami šie vairavimo mechanizmo tipai:1.5.1. Kai taikoma motorinėms transporto priemonėms1.5.1.1. rankinis vairavimo mechanizmas — tai toks mechanizmas, kuriame vairavimo jėgas sukuria tik vairuotojo raumenų jėga;1.5.1.2. vairavimo mechanizmas su papildomu energijos šaltiniu — tai toks mechanizmas, kuriame vairavimo jėgas sukuria ir vairuotojo raumenų pastanga, ir energijos tiekimo sistema (sistemos);1.5.1.2.1. vairavimo mechanizmas, kuriame vairavimo jėgas sukuria tik viena arba daugiau energijos tiekimo sistemų, kai vairo mechanizmas veikia, tačiau kuriame, jeigu sugestų vairo mechanizmas (integruota energijos tiekimo sistema), vairavimo jėgas galima sukurti tik vairuotojo raumenų pastanga, taip pat laikomas vairavimo mechanizmu su papildomu energijos šaltiniu;1.5.1.3. Energijos šaltiniais valdomas vairavimo mechanizmas — tai toks mechanizmas, kuriame vairavimo jėgas sukuria tik viena arba daugiau energijos tiekimo sistemų;1.5.1.4. priekinio ir galinio rato riedėjimą ta pačia tarpvėže užtikrinanti sistema — tai sistema, skirta užtikrinti, kad vieno arba daugiau ratų posūkio kampas pasikeistų tik tada, kai padangą paveikia sąlyčio su kelio paviršiumi metu atsirandančios jėgos ir (arba) jėgos momentai.1.5.2. Kai taikoma priekaboms1.5.2.1. Priekinio ir galinio rato riedėjimą ta pačia tarpvėže užtikrinanti sistemažr. pirmesnį 1.5.1.4 punktą.1.5.2.2. Sujungtasis vairavimo mechanizmas — tai toks mechanizmas, kuriame vairavimo jėgas sukuria vilkiko važiavimo krypties pokytis, o vairuojamųjų priekabos ratų važiavimo kryptis priklauso nuo santykinio kampo tarp išilginės vilkiko ašies ir priekabos išilginės ašies;1.5.2.3. savikreipių ratų sistema - tai tokia sistema, kurioje vairavimo jėgas sukuria vilkiko važiavimo krypties pokytis ir kuriame vairuojamųjų priekabos ratų riedėjimas yra visada susietas su santykiniu kampu tarp priekabos rėmo išilginės ašies arba ją atstojančio krovinio ir porėmio, prie kurio yra pritvirtintas (pritvirtinti) tiltas (tiltai), išilginės ašies.1.5.3. Pagal vairuojamųjų ratų išdėstymą išskiriami šie vairavimo mechanizmų tipai:1.5.3.1. priekinių ratų vairavimo mechanizmas — tai tokia sistema, kurioje vairuojami tik priekinės (priekinių) ašies (ašių) ratai. Šis apibrėžimas taikomas visiems ratams, kurie vairuojami ta pačia kryptimi;1.5.3.2. užpakalinių ratų vairavimo sistema — tai tokia sistema, kurioje vairuojami tik galinio (galinių) tilto (tiltų) ratai. Šis apibrėžimas taikomas visiems ratams, kurie vairuojami ta pačia kryptimi;1.5.3.3. kombinuotas vairavimo mechanizmas — tai tokia sistema, kurioje vairuojami kiekvienos priekinės ir užpakalinės (užpakalinių) ašies (ašių) vienas arba daugiau ratų;1.5.3.3.1. visų ratų vairavimo mechanizmas — tai tokia sistema, kurioje vairuojami visi ratai;1.5.3.3.2. lankstaus sujungimo vairavimo mechanizmas — tai tokia sistema, kurioje viena su kita susijusių važiuoklės dalių judėjimą tiesiogiai sukelia vairavimo jėgos.1.5.3.4. Pagalbinis vairavimo mechanizmas (ASE) — tai tokia sistema, kurioje priekiniai ratai ir M bei N kategorijų transporto priemonių užpakaliniai ratai vairuojami ta pačia arba priešinga negu priekiniai ratai kryptimi ir (arba) kurioje priekinių ir (arba) užpakalinių ratų posūkio kampą galima keisti atsižvelgiant į transporto priemonės važiavimą.1.6. Vairavimo mechanizmo pavaros tipaiAtsižvelgiant į vairavimo jėgų perdavimo būdą, yra šie vairavimo mechanizmo pavaros tipai:1.6.1. mechaninė vairo mechanizmo pavara — tai vairo mechanizmo pavara, kurioje vairavimo jėga yra perduodama tik mechaninėmis priemonėmis;1.6.2. hidraulinė vairo mechanizmo pavara — tai vairo mechanizmo pavara, kurios tam tikroje dalyje vairavimo jėga perduodama tik hidraulinėmis priemonėmis;1.6.3. elektrinė vairo mechanizmo pavara — tai vairo mechanizmo pavara, kurios tam tikroje dalyje vairavimo jėga perduodama tik elektrinėmis priemonėmis;1.6.4. kombinuota vairo mechanizmo pavara — tai vairo mechanizmo pavara, kurioje tam tikra vairavimo jėgos dalis perduodama viena, o kita vairavimo jėgos dalis perduodama kitokia iš pirmiau minėtų priemonių;1.6.4.1. kombinuota mechaninė vairo mechanizmo pavara — tai vairo mechanizmo pavara, kurioje vairavimo jėgos dalis perduodama tik mechaninėmis priemonėmis, o kitos vairavimo jėgos dalys perduodamos šiomis priemonėmis:1.6.4.1.1. hidraulinėmis arba mechaninėmis/hidraulinėmisarba1.6.4.1.2. elektrinėmis arba mechaninėmis/elektrinėmisarba1.6.4.1.3. pneumatinėmis arba mechaninėmis/pneumatinėmis priemonėmis.Kiekvienu atveju, jeigu mechaninė pavaros dalis skirta tik pozicijos grįžtamajam ryšiui užtikrinti ir yra per silpna visai vairavimo jėgai perduoti, ta sistema laikoma hidrauline, atitinkamai elektrine arba pneumatine vairo mechanizmo pavara;1.6.4.2. kitos kombinuotos vairo mechanizmo pavaros — tai visi kiti pirmiau minėtų vairo mechanizmo pavarų deriniai.2. PARAIŠKA EEB TIPO PATVIRTINIMUI GAUTI2.1. Paraišką transporto priemonės tipo patvirtinimui gauti vairavimo mechanizmo atžvilgiu pateikia transporto priemonės gamintojas.2.2. Kartu su paraiška pateikiama informacija, privaloma nurodyti pagal informacinį dokumentą, kuris pateiktas kaip II priedas.2.3. Už tipo patvirtinimo bandymų atlikimą atsakingai techninei tarnybai pateikiama patvirtintino tipo reikalavimus atitinkanti pavyzdinė transporto priemonė.3. EEB TIPO TVIRTINIMASEEB tipo patvirtinimą pagal šią direktyvą suteikianti institucija išduoda VI priede nurodytą pavyzdį atitinkantį sertifikatą.4. KONSTRUKCIJAI TAIKOMOS NUOSTATOS4.1. Bendrosios nuostatos4.1.1. Vairavimo mechanizmas užtikrina lengvą ir saugų transporto priemonės valdymą jai važiuojant maksimaliu konstrukciniu greičiu arba, jei tai taikoma priekabai, važiuojant techniškai leistinu didžiausiu greičiu. Atliekant bandymą pagal 5 punktą, transporto priemonė turi krypti į apskritimo centrą. Motorinės transporto priemonės atitinka 5.2 punkte išdėstytus reikalavimus, o priekabos atitinka 5.3 punkte nurodytus reikalavimus.Jeigu transporto priemonėje įrengta pagalbinė vairavimo sistema, ji taip pat atitinka IV priedo reikalavimus. Tik hidraulinę vairavimo sistemą turinčios priekabos taip pat atitinka V priedo reikalavimus.4.1.1.1. Tiesia kelio atkarpa transporto priemonė turi važiuoti vairuotojui specialiai nereguliuojant važiavimo krypties ir be neįprastos vairavimo sistemos vibracijos, kai transporto priemonė važiuoja maksimaliu konstrukciniu greičiu.4.1.1.2. Turi būti užtikrintas vairuotojo tiesiogiai valdomos vairavimo mechanizmo dalies ir vairuojamųjų ratų eigos sinchronizavimas, išskyrus pagalbine vairavimo sistema vairuojamus ratus.4.1.1.3. Turi būti užtikrintas vairuotojo tiesiogiai valdomos vairavimo mechanizmo dalies ir vairuojamųjų ratų sinchronizavimas laiko atžvilgiu, išskyrus pagalbine vairavimo sistema vairuojamus ratus.4.1.2. Vairavimo mechanizmas projektuojamas, gaminamas ir montuojamas taip, kad jis galėtų atlaikyti normaliai eksploatuojant transporto priemonę arba transporto priemonių junginį atsirandančias apkrovas. Didžiausio posūkio kampo neapriboja jokia vairavimo pavaros dalis, jeigu vairavimo pavara tam tikslui nebuvo specialiai skirta.4.1.2.1. Jeigu nenurodyta kitaip, tai yra laikoma, kad atsižvelgiant į šią direktyvą tuo pačiu metu gali įvykti ne daugiau kaip vienas vairavimo mechanizmo gedimas, o dvi vieno vežimėlio ašys laikomos viena ašimi.4.1.3. Jeigu nustotų veikęs variklis arba jeigu sugestų vairavimo mechanizmo dalis, išskyrus 4.1.4 punkte išvardytas dalis, kai taikoma motorinėms transporto priemonėms, vairavimo mechanizmas visada atitinka 5.2.6 punkte išdėstytus reikalavimus, o kai taikoma priekaboms — 5.3 punkte nurodytus reikalavimus.4.1.4. Šioje direktyvoje vairuojamieji ratai, vairuotojo tiesiogiai valdoma vairavimo mechanizmo dalis ir visos mechaninės vairo pavaros dalys nelaikomos lengvai lūžtančiomis, jeigu tarp jų išlaikomi atitinkami atstumai, tų dalių atžvilgiu galima greitai atlikti techninę priežiūrą ir joms būdingos bent tokios pačios saugos ypatybės kaip ir kitų pagrindinių transporto priemonių sistemų (pvz., stabdžių sistemos) atžvilgiu nustatytos ypatybės. Jeigu sugedus kuriai nors iš tų dalių atsiranda tikimybė, kad transporto priemonė bus nevaldoma, ta dalis turi būti pagaminta iš metalo arba iš panašių charakteristikų medžiagos, o normaliai eksploatuojant vairavimo sistemą, pirmiau minėta dalis neturi būti pastebimiau deformuota.4.1.5. Apie visus pavaros, išskyrus mechaninę pavarą, gedimus aiškiai pranešama transporto priemonės vairuotojui; kai tai taikoma motorinei transporto priemonei, padidėjusi vairavimo pastanga laikoma įspėjamuoju signalu; kai tai taikoma priekabai, leidžiama įrengti mechaninį rodytuvą. Sugedus kuriai nors vairo mechanizmo daliai, leidžiama, kad pasikeistų vidutinis vairo mechanizmo perdavimo skaičius, jeigu vairavimo pastanga neviršija vairavimo pastangos, toliau nustatytos 5.2.6 punkte.4.1.6. Šios direktyvos nepapildžius konkrečiais reikalavimais, draudžiama naudoti tik pneumatinę, elektrinę arba hidraulinę pavarą ar kombinuotą pavarą, išskyrus 1.6.4.1 punkte aprašytas pavaras turintį vairavimo mechanizmą.4.1.6.1. Šis draudimas netaikomas:- M ir N kategorijų transporto priemonių, turinčių tik elektrinę arba hidraulinę vairo mechanizmo pavarą, pagalbiniam vairavimo mechanizmui,- O kategorijos transporto priemonėms, turinčioms vairo mechanizmą tik su hidrauline pavara.4.2. Specialios nuostatos4.2.1. Vairuotojo tiesiogiai valdoma vairavimo mechanizmo dalis4.2.1.1. Jeigu vairuotojo tiesiogiai valdomą vairavimo mechanizmo dalį tiesiogiai valdo vairuotojas,4.2.1.1.1. ji turi būti lengvai valdoma;4.2.1.1.2. vairuotojo tiesiogiai valdomos vairavimo mechanizmo dalies pasukimo kryptis turi sutapti su numatoma transporto priemonės važiavimo keitimo kryptimi;4.2.1.1.3. išskyrus pagalbinę vairavimo sistemą, tarp vairuotojo tiesiogiai valdomos vairo mechanizmo dalies pasukimo kampo ir vairuojamųjų ratų posūkio kampo visada turi būti vienodas santykis.4.2.2. Vairavimo mechanizmo pavara4.2.2.1. Vairo mechanizmo geometrijos derintuvai turi būti tokie, kad ją sureguliavus pritaikomąsias dalis būtų galima tiksliai sujungti atitinkamais fiksavimo įtaisais.4.2.2.2. Vairo mechanizmo pavara, kurią galima atjungti siekiant ją pritaikyti skirtingoms transporto priemonės konfigūracijoms (pvz., kai taikoma keičiamosios bazės priekaboms), turi turėti tikslų komponentų perkėlimą užtikrinančius fiksavimo įtaisus; jeigu naudojamas automatinis fiksavimo įtaisas, turi būti papildomas saugos užraktas, kuris valdomas rankiniu būdu.4.2.3. Vairuojamieji ratai4.2.3.1. Neleidžiama, kad vairuojamieji ratai būtų tik užpakaliniai. Šis reikalavimas netaikomas puspriekabėms.4.2.3.2. Daugiau kaip vieną ašį su vairuojamaisiais ratais turinčios priekabos (išskyrus puspriekabes) ir bent vieną ašį su vairuojamaisiais ratais turinčios puspriekabės turi atitikti toliau 5.3 punkte nustatytas sąlygas. Tačiau su priekinio ir galinio rato riedėjimą ta pačia tarpvėže užtikrinančią sistemą turinčiomis priekabomis nebūtina atlikti bandymo pagal 5.3 punktą, jeigu visomis pakrautos priekabos sąlygomis nevairuojamos ir švytuojančiosios ašies apkrovos santykis yra 1,6 arba viršija jį.4.2.4. Energijos tiekimo sistema4.2.4.1. Iš to paties energijos šaltinio energiją galima tiekti ir vairavimo mechanizmui, ir stabdžių sistemai. Tačiau jeigu sugenda energijos tiekimo sistema arba vairo mechanizmas ar stabdžių sistema, turi būti vykdomos toliau nurodytos sąlygos.4.2.4.1.1. Vairavimo mechanizmas atitinka 5.2.6 punkto reikalavimus.4.2.4.1.2. Jeigu sugenda energijos šaltinis, pirmą kartą paspaudus stabdį, stabdymo poveikis neturi būti silpnesnis už nustatytą darbinio stabdžio poveikį, kaip nurodyta III priede [1].4.2.4.1.3. Jeigu sugenda energijos tiekimo sistema, stabdymo charakteristikos turi atitikti III priedo3 [2] reikalavimus.4.2.4.1.4. Jeigu skysčio lygis laikymo rezervuare sumažėja tiek, kad dėl to gali didėti vairavimo pastanga arba stabdymo pastanga, vairuotojas turi būti informuojamas garso arba optiniu įspėjamuoju signalu. Šį įspėjimo signalą galima derinti su įtaisu, skirtu signalizuoti apie stabdžių sistemos gedimą; vairuotojui turi būti sudarytos sąlygos lengvai patikrinti, ar signalas atitinka nustatytus reikalavimus.4.2.4.2. Iš to paties energijos šaltinio energiją galima tiekti vairavimo mechanizmui ir kitoms sistemoms, išskyrus stabdžių sistemą, jeigu skysčio lygiui laikymo rezervuare sumažėjus tiek, kad dėl to gali didėti vairavimo pastanga, vairuotojui pranešama garso arba optiniu įspėjamuoju signalu; vairuotojui turi būti sudarytos sąlygos lengvai patikrinti, ar signalas atitinka nustatytus reikalavimus.4.2.4.3. Signalo įtaisai nuolat turi būti tiesiogiai sujungti su grandine. Kai variklis veikia normaliomis sąlygomis ir vairavimo mechanizmas nesugedęs, pavojaus signalo įtaisas neturi perduoti jokio signalo, išskyrus energijos rezervuaro (rezervuarų) pripildymo metu įjungus variklį.5. BANDYMO NUOSTATOS5.1. Bendrosios nuostatos5.1.1. Bandymas atliekamas ant gerą sukibimą užtikrinančio lygaus paviršiaus.5.1.2. Bandymo (bandymų) metu transporto priemonė pakraunama taip, kad jos masė atitiktų didžiausią techniškai leistiną masę ir didžiausią techniškai leistiną vairuojamosios (vairuojamųjų) ašies (ašių) apkrovą. Jeigu ašys turi pagalbinę vairavimo sistemą, tas bandymas kartojamas transporto priemonę pakrovus taip, kad jos masė atitiktų didžiausią techniškai leistiną masę, o pagalbinę vairavimo sistemą turinčios ašies apkrova atitiktų didžiausią leistiną apkrovą.5.1.3. Prieš bandymo pradžią slėgis stovinčios transporto priemonės padangose atitinka gamintojo nustatytą slėgį esant 5.1.2 punkte nurodytai apkrovai.5.2. Motorinėms transporto priemonėms taikomos nuostatos5.2.1. Turi būti įmanoma 50 m spindulio kreive važiuoti tiesia linija be neįprastos vairavimo mechanizmo vibracijos šiuo greičiu:- kai taikoma M1 kategorijos transporto priemonėms: 50 km/h,- kai taikoma M2, M3, N1, N2 ir N3 transporto priemonėms: 40 km/h arba maksimaliu konstrukciniu greičiu, jeigu jis yra mažesnis už pirmiau nurodytą greitį.5.2.2. Sugedus vairavimo mechanizmui, taip pat laikomasi 4.1.1.1, 4.1.1.2 ir 5.2.1 punktų reikalavimų.5.2.3. Jeigu apskritimu transporto priemonė važiuoja pastoviu bent 10 km/h greičiu, kai jos vairuojamieji ratai pasukti maždaug puse posūkio kampo, posūkio spindulys neturi keistis arba padidėti, jeigu yra paleidžiama vairuotojo tiesiogiai valdoma vairavimo mechanizmo dalis.5.2.4. Matuojant kontrolinę pastangą, neatsižvelgiama į mažesnės kaip 0,2 sekundės trukmės jėgas.5.2.5. Nesugedusį vairavimo mechanizmą turinčių motorinių transporto priemonių vairavimo pastangos matavimas5.2.5.1. Tiesiai į priekį važiuojanti transporto priemonė 10 km/h greičiu pasukama taip, kad imtų važiuoti įvijai. Vairavimo pastanga matuojama vairuotojo tiesiogiai valdomos vairavimo mechanizmo dalies nominalaus spindulio atstumu tol, kol tos dalies padėtis atitiks toliau lentelėje nurodytą nesugedusį vairo mechanizmą turinčios konkrečios kategorijos transporto priemonės posūkio spindulį. Vairaratis vieną kartą sukamas į dešinę, o paskui — į kairę.5.2.5.2. Visų kategorijų transporto priemonių didžiausia leistina vairo mechanizmo suveikimo trukmė ir didžiausia leistina vairuotojo tiesiogiai valdomos vairavimo mechanizmo dalies pasukimo pastanga, jeigu nėra sugedęs vairavimo mechanizmas, nurodytos toliau pateiktoje lentelėje.5.2.6. Sugedusį vairo mechanizmą turinčių motorinių transporto priemonių vairavimo pastangos matavimas5.2.6.1. 5.2.5 punkte aprašytas bandymas pakartojamas su sugedusiu vairavimo mechanizmu. Vairavimo pastanga matuojama tol, kol vairuotojo tiesiogiai valdomos vairavimo mechanizmo dalies padėtis atitiks toliau lentelėje nurodytą sugedusį vairo mechanizmą turinčios konkrečios kategorijos transporto priemonės posūkio spindulį.5.2.6.2. Visų kategorijų transporto priemonių didžiausia leistina vairavimo mechanizmo suveikimo trukmė ir didžiausia leistina vairuotojo tiesiogiai valdomos vairavimo mechanizmo dalies pasukimo pastanga, jeigu sugedęs vairo mechanizmas, nurodytos toliau pateiktoje lentelėje.Vairuotojo tiesiogiai valdomos vairavimo mechanizmo dalies vairavimo pastangai taikomi reikalavimaiTransporto priemonės kategorija | Nesugedęs vairo mechanizmas | Sugedęs vairo mechanizmas |Didžiausia pastanga (daN) | Laikas (s) | Posūkio spindulys (m) | Didžiausia pastanga (daN) | Laikas (s) | Posūkio spindulys (m) |M1 | 15 | 4 | 12 | 30 | 4 | 20 |M2 | 15 | 4 | 12 | 30 | 4 | 20 |M3 | 20 | 4 | 12 | 45 | 6 | 20 |N1 | 20 | 4 | 12 | 30 | 4 | 20 |N2 | 25 | 4 | 12 | 40 | 4 | 20 |N3 | 20 | 4 | 12 [3] | 45 [4] | 6 | 20 |5.3. Priekaboms taikomos nuostatos5.3.1. Priekabos, kurią velka 80 km/h greičiu lygiu horizontaliu keliu tiesia linija važiuojantis vilkikas arba didžiausiu leistinu priekabos gamintojo nurodytu greičiu, jeigu tas greitis yra mažesnis kaip 80 km/h, vairavimo sistema turi užtikrinti, kad priekaba važiuotų pernelyg nenukrypdama į šalis ir be neįprastų vairavimo mechanizmovibracijų.5.3.2. Vilkikui ir priekabai vienodu 5 km/h greičiu tolygiai sukantis taip, kad priekinis išorinis vilkiko kraštas brėžtų 25 m spindulio apskritimą pagal 1.4.6 punktą, išmatuojamas galinio išorinio priekabos krašto nubrėžtas apskritimas. Šis manevras kartojamas tomis pačiomis sąlygomis, tačiau vilkikui važiuojant 25 km/h ± 1 km/h greičiu. Atliekant tuos manevrus, 25 km/h ± 1 km/h greičiu važiuojančios priekabos galinis išorinis kraštas už vienodu 5 km/h greičiu važiuojant nubrėžto apskritimo neturi išsikišti daugiau kaip 0,7 m.5.3.3. Jokia priekabos dalis neturi daugiau kaip 0,5 m atsidurti už 25 m spindulio apskritimo liestinės, kai tą priekabą velkantis 5.3.2 punkte aprašytą apskritimą brėžiantis vilkikas išilgai liestinės važiuoja 25 km/h greičiu. Šio reikalavimo turi būti laikomasi nuo liestinės kirtimosi su apskritimu vietos iki už 40 m išilgai liestinės nuo pirmiau minėtos vietos esančio taško. Nuo to taško priekaba turi atitikti 5.3.1 punkte nurodytas sąlygas.5.3.4. 5.3.2 ir 5.3.3 punktuose aprašyti bandymai atliekami vieną kartą vairą pasukant į kairę ir vieną kartą — į dešinę.II PRIEDAS+++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++III PRIEDASTRANSPORTO PRIEMONIŲ, KURIOSE ENERGIJA IŠ VIENO ŠALTINIO TIEKIAMA VAIRO MECHANIZMUI IR STABDYMO ĮRENGINIUI, STABDYMO CHARAKTERISTIKOS1. Jeigu sugenda energijos šaltinis, darbinį stabdį įjungus pirmą kartą, jo charakteristikos atitinka toliau pateiktoje lentelėje nurodytas charakteristikas.Kategorija | V (km/h) | m/s2 | Jėga (daN) |M1 | 80 | 5,8 | 50 |M2 ir M3 | 60 | 5,0 | 70 |N1 | 80 | 5,0 | 70 |N2 ir N3 | 60 | 5,0 | 70 |2. Atsiradus bet kokiam vairo mechanizmo arba energijos tiekimo sistemos gedimui, aštuonis kartus iki galo nuspaudus darbinio stabdžio valdiklį, devintu paspaudimu įmanoma užtikrinti bent avariniam stabdžiui (žr. toliau pateiktą lentelę) taikomas stabdymo charakteristikas.Tuo atveju, jeigu antrinės charakteristikos, kurioms užtikrinti būtina naudoti sukauptą energiją, užtikrinamos atskiru valdikliu, darbinio stabdžio valdiklį iki galo nuspaudus aštuonis kartus, devintu paspaudimu įmanoma užtikrinti liekamojo stabdymo charakteristikas (žr. toliau pateiktą lentelę).Avarinio ir liekamojo stabdymo efektyvumasKategorija | V (km/h) | Avarinis stabdymas (m/s2) | Liekamasis stabdymo veiksmingumas (m/s2) |M1 | 80 | 2,9 | 1,7 |M2 | 60 | 2,5 | 1,5 |M3 | 60 | 2,5 | 1,5 |N1 | 70 | 2,2 | 1,3 |N2 | 50 | 2,2 | 1,3 |N3 | 40 | 2,2 | 1,3 |3. 1 ir 2 punktuose nurodyti bandymai atliekami su pakrauta arba nepakrauta transporto priemone - mažiau palankias sąlygas nustato už bandymų atlikimą atsakinga įstaiga.IV PRIEDASPAGALBINĘ VAIRAVIMO SISTEMĄ TURINČIOMS TRANSPORTO PRIEMONĖMS TAIKOMOS PAPILDOMOS NUOSTATOS1. BENDROSIOS NUOSTATOSŠiame priede nenustatyta, kad transporto priemonėse turi būti įrengta pagalbinė vairavimo sistema. Tačiau jeigu transporto priemonėse yra įrengta pagalbinė vairavimo sistema, jos turi atitikti šio priedo nuostatas.2. KONKREČIOS NUOSTATOS2.1. Pavara2.1.1. Mechaninės vairo mechanizmo pavarosTaikomas šios direktyvos I priedo 4.1.4 punktas.2.1.2. Hidraulinės vairo mechanizmo pavarosHidraulinės vairo mechanizmo pavaros turi būti apsaugotos, kad neviršytų didžiausio leistino darbinio slėgio T.2.1.3. Elektrinės vairo mechanizmo pavarosElektrinės vairo mechanizmo pavaros turi būti apsaugotos, kad joms nebūtų tiekiamas pernelyg didelis energijos kiekis.2.1.4. Kombinuotos vairo mechanizmo pavarosMechaninių, hidraulinių ir elektrinių pavarų derinys atitinka pirmiau minėtuose 2.1.1, 2.1.2 ir 2.1.3 punktuose nurodytus reikalavimus.2.2. Patikrinimas, ar vykdomi reikalavimai, kurie taikomi įvykus gedimui2.2.1. Sugedus kokiai nors pagalbinės vairavimo sistemos daliai arba sutrikus jos veikimui (išskyrus šios direktyvos I priedo 4.1.4 punkte nurodytas dalis, kurios nelaikomos lengvai lūžtančiomis) staigiai nepasikeičia transporto priemonės vairavimo būdas ir toliau laikomasi šios direktyvos I priedo 5.2.1-5.2.4 ir 5.2.6 punktuose nustatytų reikalavimų.Be to, turi būti įmanoma transporto priemonę valdyti be neįprastų važiavimo kryptį koreguojančių veiksmų. To reikalavimo vykdymas patikrinamas šiais bandymais:2.2.1.1. Apskritimo bandymasTransporto priemonė ratu važiuoja 80 km/h greičiu ir 5 m/s2 skersiniu pagreičiu. Gedimas įvyksta transporto priemonei važiuojant bandymo greičiu.Bandymas atliekamas transporto priemonei važiuojant pagal laikrodžio rodyklę ir priešinga kryptimi.2.2.1.2. Pereinamojo režimo bandymasKol nėra nustatytų vienodų bandymo atlikimo procedūrų, transporto priemonės gamintojas techninėms tarnyboms nurodo bandymų atlikimo procedūras ir transporto priemonės veikos pereinamuoju režimu, jeigu įvyksta gedimas, rezultatus.2.3. Įspėjamieji signalai gedimo atveju2.3.1. Išskyrus šios direktyvos I priedo 4.1.4 punkte nurodytas pagalbinės vairavimo sistemos dalis, kurios laikomos lengvai nelūžtančiomis, vairuotojas aiškiai informuojamas apie šiuos pagalbinės vairavimo sistemos gedimus:2.3.1.1. pagalbinės vairavimo sistemos elektrinio arba hidraulinio valdiklio bendrą išsijungimą;2.3.1.2. pagalbinės vairavimo sistemos energijos tiekimo sistemos gedimą;2.3.1.3. elektrinio valdiklio, jeigu jis įmontuotas, elektros išorinės instaliacijos gedimą.2.4. Elektromagnetiniai trukdžiai2.4.1. Elektromagnetiniai laukai neturi mažinti pagalbinės vairavimo sistemos veikimo patikimumo. Kol nėra nustatytų vienodų bandymo atlikimo procedūrų, transporto priemonės gamintojas techninėms tarnyboms pateikia bandymų atlikimo procedūras ir jų rezultatus.V PRIEDASNUOSTATOS, TAIKOMOS TIK HIDRAULINES VAIRAVIMO SISTEMOS PAVARAS TURINČIOMS PRIEKABOMS1. Jeigu priekabos turi tik hidraulines vairavimo sistemos pavaras, jos turi atitikti šio priedo nuostatas.2. KONKREČIOS NUOSTATOS2.1. Hidraulinių vamzdynų ir lanksčiųjų vamzdžių jungčių veikimas2.1.1. Tik hidraulinę pavarą turinčios vairavimo sistemos hidrauliniai vamzdynai turi išlaikyti bent keturis kartus didesnį slėgį už gamintojo nurodytą normalų darbinį slėgį (T). Lanksčiųjų vamzdžių jungtys atitinka šiuos ISO standartus: 1402 (1984), 6605 (1986) ir 7751 (1983).2.2. Nuo energijos tiekimo priklausančios sistemos2.2.1. Energijos tiekimo sistema nuo perteklinio slėgio turi būti apsaugota slėgio ribojimo vožtuvu, kurio darbinis slėgis yra T.2.3. Vairo mechanizmo pavaros apsauga2.3.1. Vairo mechanizmo pavara turi būti apsaugota slėgio ribojimo vožtuvu, kurio darbinis slėgis yra 1,5T ir 2,2T.2.4. Sureguliavimas siekiant, kad priekaba važiuotų vilkiko vėžėmis2.4.1. Kai vilkiko ir priekabos junginio vilkikas važiuoja tiesia linija, priekaba turi važiuoti vilkiko vėžėmis.2.4.2. Siekiant, kad pagal pirmiau minėtą 2.4.1 punktą būtų išlaikytas priekabos važiavimą vilkiko vėžėmis užtikrinantis sureguliavimas, priekabose turi būti sumontuotos automatinės arba rankinės reguliavimo priemonės.2.5. Manevringumas sugedus vairo mechanizmo pavarai2.5.1. Tik hidraulinę vairo mechanizmo pavarą turinčių transporto priemonių manevringumas išlaikomas sugedus bet kokiai pavaros daliai. Transporto priemonės išbandomos esant sugedusiai kokiai nors vairo mechanizmo pavaros daliai ir jos atitinka šios direktyvos I priedo 5.3 punkto reikalavimus. Pirmiausia atliekami 5.3.2 punkte nurodyti 5 km/h ir 25 km/h bandymai su nesugedusia vairo mechanizmo pavara ir su sugedusia pavara.2.6. Elektromagnetiniai trukdžiai2.6.1. Elektromagnetiniai laukai neturi trikdyti vairo mechanizmo veikimo. Kol nėra nustatytų vienodų bandymo atlikimo procedūrų, transporto priemonės gamintojas techninėms tarnyboms pateikia bandymų atlikimo procedūras ir jų rezultatus.VI PRIEDASEEB TIPO PATVIRTINIMO SERTIFIKATAS+++++ TIFF +++++Priedėlis+++++ TIFF +++++"[1] III priede nustatytus reikalavimus taip pat galima tikrinti įgyvendinus Direktyvą 71/320/EEB.[2] III priede nustatytus reikalavimus taip pat galima tikrinti įgyvendinus Direktyvą 71/320/EEB.[3] Arba vairaratis sukamas iki galo, jeigu negalima užtikrinti 12 m spindulio.[4] 50 daN taikoma du arba daugiau vairuojamųjų ašių turinčioms rėminėms transporto priemonėms, išskyrus priekinio ir galinio ratų riedėjimą ta pačia tarpvėže užtikrinančią sistemą.--------------------------------------------------


title: 1988 m. gruodžio 21 d. Tarybos direktyva dėl valstybių narių įstatymų ir kitų teisės aktų, susijusių su statybos produktais, derinimo

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

31989L0106

Oficialusis leidinys L 040 , 11/02/1989 p. 0012 - 0026 specialusis leidimas suomių kalba: skyrius 13 tomas 17 p. 0185  specialusis leidimas švedų kalba: skyrius 13 tomas 17 p. 0185

		Tarybos direktyva1988 m. gruodžio 21 d.dėl valstybių narių įstatymų ir kitų teisės aktų, susijusių su statybos produktais, derinimo(89/106/EEB)EUROPOS BENDRIJŲ TARYBA,atsižvelgdama į Europos ekonominės bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 100a straipsnį,atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą [1],bendradarbiaudama su Europos Parlamentu [2],atsižvelgdama į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [3],kadangi valstybės narės atsako už tai, kad pastatai ir inžineriniai statiniai jų teritorijoje būtų projektuojami ir statomi taip, kad tai nesukeltų pavojaus gyventojų, naminių gyvūnų ir nuosavybės saugumui, tuo pačiu metu laikantis kitų esminių reikalavimų dėl bendros gerovės;kadangi, valstybės narės turi nuostatas, taip pat ir reikalavimus ne tik dėl statinių saugumo, bet ir dėl sveikatos, galiojimo laiko, energijos taupymo, aplinkosaugos, taupumo aspektų ir kitų visuomenei svarbių aspektų;kadangi šie reikalavimai, kuriuos dažnai reglamentuoja nacionalinės nuostatos, išdėstytos įstatymuose ir kituose teisės aktuose, turi tiesioginę įtaką naudojamų statybos produktų pobūdžiui ir atsispindi nacionalinių produktų standartuose, techniniuose liudijimuose ir kitose techninėse specifikacijose ir nuostatose, kurios dėl juose esančių skirtumų trikdo prekybą Bendrijoje;kadangi 1985 m. birželį Europos Vadovų Tarybos patvirtintos Baltosios knygos dėl vidaus rinkos sukūrimo 71 dalyje teigiama, kad vykdant bendrą politiką didžiausias dėmesys bus skiriamas tam tikriems sektoriams, tarp jų statybos; kadangi techninių barjerų panaikinimas statybos srityje iki tokios ribos, kad jų negalima būtų panaikinti bendru lygiavertiškumo pripažinimu tarp visų valstybių narių, turi vykti priėmus naują požiūrį, kuris išdėstytas 1985 m. gegužės 7 d. Tarybos rezoliucijoje [4], kurioje raginama apibrėžti esminius saugos reikalavimus bei kitus aspektus, kurie yra svarbūs bendrai gerovei, nemažinant jau galiojančių ir pasiteisinusių apsaugos lygių valstybėse narėse;kadangi esminius reikalavimus sudaro ir bendrieji, ir specifiniai kriterijai, kuriuos turi atitikti statiniai; kadangi šie reikalavimai yra tokie reikalavimai, kai reikalaujama, kad minėtieji statiniai atitiktų tinkamą patikimumo laipsnį, nurodytą viename, keliuose arba visuose tokiuose reikalavimuose, kai ir jei tai yra apibrėžta reglamentuose;kadangi bus sudaryti aiškinamieji dokumentai, kuriais bus remiamasi pateikiant suderintus standartus arba kitas Europos technines specifikacijas ir formuluojant arba suteikiant Europos techninį liudijimą, kad būtų suteikta konkreti forma esminiams techniniams reikalavimams;kadangi šie esminiai reikalavimai yra pagrindas rengiant suderintus Europos statybos produktų standartus; kadangi, norint gauti didžiausią įmanomą naudą bendrojoje vidaus rinkoje, pasiekti, kad kaip galima daugiau gamintojų patektų į tą rinką, užtikrinti galimai didžiausią rinkos skaidrumo laipsnį ir sukurti sąlygas suderintai bendrų taisyklių sistemai statybos pramonėje, turėtų būti kaip galima greičiau nustatyti kiek įmanoma labiau suderinti standartai; kadangi šiuos standartus kuria privačios įstaigos ir jie turi likti neprivalomais tekstais; kadangi šiuo tikslu Europos standartizacijos komitetas (ESK) ir Europos elektrotechnikos standartizacijos komitetas (EESK) yra pripažinti organizacijomis, kompetentingomis priimti suderintus standartus pagal bendras rekomendacijas dėl Komisijos ir tų dviejų organizacijų bendradarbiavimo, kurios buvo pasirašytos 1984 m. lapkričio 13 d.; kadangi šioje direktyvoje "suderintasis standartas" reiškia techninę specifikaciją (Europos standartas arba suderintas dokumentas), kurią priėmė viena arba abi minėtosios organizacijos Komisijos suteiktu įgaliojimu, remiantis 1983 m. kovo 28 d. Tarybos direktyvos 83/189/EEB, nustatančios informacijos, susijusios su techniniais standartais ir techniniais reglamentais, pateikimo tvarką [5], nuostatomis;kadangi ypatingas statybos produktų pobūdis reikalauja tiksliai formuluoti tokius suderintus standartus; kadangi dėl tos priežasties yra būtina sudaryti aiškinamuosius dokumentus, kad būtų sukurtas ryšys tarp įgaliojimų rengti standartus ir esminių reikalavimų; kadangi suderintuose standartuose, formuluojamuose, kiek įmanoma, pagal produktų eksploatacines savybes, atsižvelgiama į šiuos aiškinamuosius dokumentus, kurie parengiami bendradarbiaujant su valstybėmis narėmis;kadangi eksploatacinių savybių lygiai ir reikalavimai, kuriuos ateityje valstybėse narėse turės atitikti produktai, yra išdėstyti klasėmis aiškinamuosiuose dokumentuose ir suderintose techninėse specifikacijose, kad būtų atsižvelgta į skirtingus esminių reikalavimų lygius, taikomus tam tikriems darbams, ir į skirtingas sąlygas, vyraujančias valstybėse narėse;kadangi į suderintus standartus turėtų būti įtrauktas ir klasifikavimas, kuris leistų ir toliau teikti rinkai statybos produktus, kurie atitinka esminius reikalavimus ir kurie yra gaminami ir naudojami teisėtai laikantis techninių tradicijų, kurias garantuoja vietinės klimatinės ir kitos sąlygos;kadangi produktas yra laikomas tinkamu naudoti, jeigu jis atitinka suderintą standartą, Europos techninį liudijimą arba nesuderintą techninę specifikaciją, kuri yra pripažįstama Bendrijoje; kadangi tais atvejais, kai produktai nėra labai svarbūs dėl esminių reikalavimų ir jeigu jie ne visai atitinka galiojančias technines specifikacijas, jų tinkamumas naudoti gali būti patvirtintas kreipiantis į patvirtintąją įstaigą;kadangi tokiu būdu tinkamais naudoti laikomi produktai yra lengvai atpažįstami pagal EB ženklą; kadangi juos laisvai platinti ir laisvai naudoti pagal paskirtį turi būti leidžiama visoje Bendrijoje;kadangi tais atvejais, jeigu Europos standartų neįmanoma sukurti arba numatyti per pagrįstą laiko tarpą, arba jei produktai, kurie labai nukrypsta nuo standartų, tokių produktų tinkamumas naudoti gali būti įrodomas kreipiantis dėl Europos techninio liudijimo remiantis bendromis rekomendacijomis; kadangi bendros rekomendacijos Europos techniniam liudijimui gauti bus priimtos remiantis aiškinamaisiais dokumentais;kadangi, neturint suderintųjų standartų ir Europos techninių liudijimų, nacionalinės arba kitos nesuderintos techninės specifikacijos gali būti pripažįstamos pagrindu prielaidai, kad laikomasi esminių reikalavimų;kadangi yra būtina užtikrinti, kad produktai atitinka suderintus standartus ir Europoje pripažintas nesuderintas technines specifikacijas, taikant tvarką, kai gamybą kontroliuoja gamintojai, o priežiūrą, bandymų įvertinimą ir sertifikavimą atlieka nepriklausomos kvalifikuotos trečiosios šalys arba pats gamintojas;kadangi turėtų būti numatoma speciali tvarka, kaip laikinoji priemonė produktų, kuriems Europoje pripažįstami standartai arba techniniai liudijimai dar nėra sukurti; kadangi ši tvarka turėtų palengvinti tyrimų, atliekamų kitoje valstybėje narėje pagal paskirties valstybės narės techninius reikalavimus, rezultatų pripažinimą;kadangi turėtų būti įsteigtas Statybos nuolatinis komitetas, sudarytas iš valstybių narių paskirtų ekspertų, kuris padėtų Komisijai spręsti klausimus, kylančius įgyvendinant ir praktiškai taikant šią direktyvą;kadangi valstybių narių atsakomybė saugos, sveikatos ir kitais klausimais, kuriems jų teritorijoje yra taikomi esminiai reikalavimai, turėtų būti nustatyta straipsnyje dėl saugos garantijų, numatančiame tinkamas saugos priemones,PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:I SKYRIUSTaikymo sritis – Sąvokos – Reikalavimai – Techninės specifikacijos – Laisvas prekių judėjimas1 straipsnis1. Ši direktyva taikoma statybos produktams tiek, kiek jie susiję su esminiais reikalavimais statiniams pagal 3 straipsnio 1 dalį.2. Šioje direktyvoje naudojama sąvoka "statybos produktas" – tai bet koks produktas, kuris yra pagamintas ir skirtas nuolat įmontuoti statiniuose, tarp jų ir pastatuose ir inžineriniuose statiniuose.3. "Statybos produktai" (toliau – produktai); statiniai, įskaitant inžinerinius statinius (toliau – statiniai).2 straipsnis1. Valstybės narės imasi visų būtinų priemonių užtikrinti, kad 1 straipsnyje minimi produktai, kurie numatyti naudoti statiniuose, galėtų būti teikiami rinkai tik su sąlyga, jeigu jie tinka numatytam tikslui, tai yra, jų charakteristikos yra tokios, kad statiniai, į kuriuos jie bus įmontuojami, surenkami, pritvirtinami arba instaliuojami, gali, jeigu jie tinkamai suprojektuoti ir pastatyti, tenkinti 3 straipsnyje išvardytus esminius reikalavimus, kai tiems statiniams tokius reikalavimus reglamentuoja norminiai aktai.2. Jeigu produktus kitais aspektais reglamentuoja kitos Bendrijos direktyvos, EB atitikties ženklas (toliau – EB ženklas), minimas 4 straipsnio 2 dalyje, tais atvejais reiškia, kad buvo laikomasi ir tų direktyvų reikalavimų.3. Jeigu kuri nors direktyva ateityje nagrinės didesne dalimi kitus aspektus ir tik nežymia dalimi esminius šios direktyvos reikalavimus, toje paskesnėje direktyvoje turi būti nuostatos užtikrinančios, kad ji apims ir šios direktyvos reikalavimus.4. Ši direktyva neturi poveikio valstybių narių teisei tiksliai apibrėžti – tinkamai laikantis Sutarties nuostatų – reikalavimus, kuriuos jos laiko būtinais, norint užtikrinti, kad darbuotojai naudodami produktus būtų saugūs, su sąlyga, kad tai nereiškia, kad produktai yra pakeisti šioje direktyvoje nenurodytu būdu.3 straipsnis1. Esminiai reikalavimai, taikomi statiniams, kurie gali turėti įtakos produkto techninėms charakteristikoms, yra išdėstyti I priede. Gali būti taikomas vienas, keli arba visi šie reikalavimai; jų yra laikomasi per ekonomiškai pagrįstą eksploatavimo trukmę.2. Norint atsižvelgti į galimus geografinius skirtumus arba klimatines sąlygas, arba gyvenimo būdą, taip pat kaip ir skirtingus apsaugos lygius, kurie gali vyrauti nacionaliniu, regioniniu arba vietiniu lygmeniu, kiekvienam esminiam reikalavimui gali tekti sukurti klases dokumentuose, minimuose šio straipsnio 3 dalyje, ir techninėse specifikacijose, minimose 4 straipsnyje, tam, kad tų reikalavimų būtų laikomasi.3. Esminiams reikalavimams suteikiama konkretaus dokumento forma (aiškinamieji dokumentai) tam, kad būtų sukuriami būtini ryšiai tarp esminių reikalavimų, nurodytų šio straipsnio 1 dalyje, ir standartizacijos leidimų, leidimų, reikalingų Europos techniniam liudijimui gauti arba kitų techninių specifikacijų pripažinimų, kaip jie suprantami 4 ir 5 straipsniuose.4 straipsnis1. Šioje direktyvoje standartai ir techniniai liudijimai yra vadinami "techninėmis specifikacijomis".Šioje direktyvoje "suderinti standartai" – tai techninės specifikacijos, priimtos ESK, EESK arba abiejų, Komisijai suteikus įgaliojimą pagal Direktyvą 83/189/EEB, remiantis Komiteto nuomone, nurodyta 19 straipsnyje, ir laikantis bendrųjų nuostatų, susijusių su Komisijos ir šių dviejų įstaigų bendradarbiavimu, pasirašytu 1984 m. lapkričio 13 d.2. Valstybės narės laiko produktus tinkamais naudoti pagal paskirtį, jeigu dėl jų naudojimo statiniai, su ta sąlyga, kad pastarieji yra tinkamai suprojektuoti ir pastatyti, atitinka 3 straipsnyje išvardytus esminius reikalavimus ir jeigu tokie produktai turi EB ženklą. EB ženkle turi būti nurodoma:a) kad jie atitinka svarbiausius nacionalinius standartus, perkeldami į nacionalinę teisę suderintus standartus, į kuriuos nuorodos buvo paskelbtos Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje. Valstybės narės skelbia nuorodas į šiuos nacionalinius standartus;b) kad jie atitinka Europos techninį liudijimą, išduotą III skyriuje numatyta tvarka; arbac) kad jie atitinka nacionalines technines specifikacijas, minimas šio straipsnio 3 dalyje, jeigu suderintų specifikacijų nėra; tokių nacionalinių techninių specifikacijų sąrašas rengiamas 5 straipsnio 2 dalyje numatyta tvarka.3. Valstybės narės gali siųsti Komisijai savo nacionalinių techninių specifikacijų tekstus, kurios jų manymu atitinka 3 straipsnyje minimus esminius reikalavimus. Komisija šias nacionalines technines specifikacijas nedelsdama siunčia kitoms valstybėms narėms. 5 straipsnio 2 dalyje nurodyta tvarka ji informuoja valstybes nares apie tas nacionalines technines specifikacijas, kurioms galioja 3 straipsnyje išvardytų esminių reikalavimų atitikties prielaida.Ši tvarka bus inicijuota Komisijos, kuri jai vadovaus konsultuodamasi su 19 straipsnyje nurodytu komitetu.Valstybės narės skelbia informaciją apie tas technines specifikacijas. Komisija jas taip pat skelbia Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje.4. Jeigu gamintojas arba jo atstovas, įsisteigęs Bendrijoje, netaikė arba pritaikė tik dalį galiojančių techninių specifikacijų, minimų 2 dalyje, pagal kurias, laikantis 13 straipsnio 4 dalyje nustatytų kriterijų, reikalaujama, kad produktas būtų pateikiamas atitikties deklaravimui, kaip nurodyta III priedo 2 dalies ii punkte pagal antrą ir trečią galimą atvejį, yra taikomi atitinkami sprendimai pagal 13 straipsnio 4 dalį ir III priedą, o tokio produkto tinkamumas naudoti, kaip jis suprantamas 2 straipsnio 1 dalyje, turi būti nustatomas laikantis tvarkos, nurodytos III priedo 2 dalies ii punkto antrą galimą atvejį.5. Komisija, pasitarusi su 19 straipsnyje nurodytu komitetu, sudaro, prižiūri ir periodiškai tikrina sąrašą produktų, kurie neturi didelės įtakos sveikatai ir saugai, ir kuriuos bus leidžiama pateikti rinkai, turint gamintojo išduotą deklaraciją apie jų atitikimą "pripažintai technologijos taisyklei".6. EB ženklas nurodo, kad produktas atitinka šio straipsnio 2 ir 4 dalių reikalavimus. Bendrijoje įsisteigusio gamintojo arba jo atstovo pareiga pritvirtinti EB ženklą ant paties produkto, ant jo etiketės, pakuotės arba ant jų lydraščių.EB ženklo pavyzdys ir jo naudojimo sąlygos yra pateiktos III priede.Produktams, išvardytiems 5 punkte, EB ženklas nenaudojamas.5 straipsnis1. Jei valstybės narės arba Komisijos nuomone suderinti standartai arba Europos techniniai liudijimai, išvardyti 4 straipsnio 2 dalies a ir b punktuose, arba II skyriuje minimi įgaliojimai, neatitinka 2 ir 3 straipsnių nuostatų, ta valstybė narė arba Komisija apie tai praneša komitetui, nurodytam 19 straipsnyje, pateikdama tokios nuomonės priežastis. Komitetas nedelsdamas pareiškia savo nuomonę.Remdamasi komiteto nuomone ir pasitarusi su komitetu, sudarytu pagal Direktyvos 83/189/EEB nuostatas, dėl suderintų standartų, Komisija informuoja valstybes nares, ar tie standartai arba liudijimai turėtų būti atšaukiami leidiniuose, minimuose 7 straipsnio 3 dalyje.2. Gavusi pranešimą, nurodytą 4 straipsnio 3 dalyje, Komisija tariasi su komitetu, minimu 19 straipsnyje. Atsižvelgdama į to komiteto nuomonę, Komisija praneša valstybėms narėms, ar svarstomoms techninėms specifikacijoms turi būti taikoma atitikties prielaida, ir, jei taip, paskelbia atitinkamą nuorodą Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje.Jeigu Komisija arba valstybė narė mano, kad techninės specifikacijos nebeatitinka sąlygų, reikalingų 2 ir 3 straipsnių nuostatų atitikties prielaidai, Komisija tariasi su 19 straipsnyje minimu komitetu. Atsižvelgdama į minėto komiteto nuomonę, Komisija turi pranešti valstybėms narėms, ar svarstomoms nacionalinėms techninėms specifikacijoms turėtų ir toliau būti taikoma atitikties prielaida, jei ne, tai ar 4 straipsnio 3 dalyje į ją minima nuoroda turėtų būti atšaukiama.6 straipsnis1. Valstybės narės netrukdo produktų, kurie atitinka šios direktyvos nuostatas, laisvo judėjimo, teikimo rinkai ar naudojimo jų teritorijoje.Valstybės narės užtikrina, kad šių produktų naudojimo pagal jiems numatytą paskirtį netrukdytų taisyklės arba sąlygos, kurias nustato valstybinės įstaigos arba privačios įstaigos, veikiančios kaip valstybinė įmonė arba kaip valstybinė įstaiga, remdamosi savo monopoline padėtimi.2. Tačiau valstybės narės leidžia produktus, kuriems netaikomos 4 straipsnio 2 dalies nuostatos, teikti rinkai savo teritorijoje, jeigu jie atitinka nacionalines nuostatas, atitinkančias Sutartį, jei Europos techninėse specifikacijose, išvardytose II ir III skyriuose, nenurodoma kitaip. Komisija ir komitetas, nurodytas 19 straipsnyje, reguliariai prižiūrės ir tikrins Europos technines specifikacijas.3. Jeigu atitinkamose Europos techninėse specifikacijose, arba pačiose, arba remiantis 3 straipsnio 3 dalyje nurodytais aiškinamaisiais dokumentais išskiriamos skirtingos klasės, atitinkančios skirtingus eksploatacijos lygius, valstybės narės gali nustatyti, kad jų teritorijoje eksploatacijos lygių būtų laikomasi tiktai pagal klasifikacijas, kurios patvirtintos Bendrijoje, ir visose ar keliose arba vienoje klasėje.II SKYRIUSSuderinti standartai7 straipsnis1. Tam, kad būtų užtikrinta produktams taikomų suderintų standartų kokybė, tuos standartus turi nustatyti Europos standartų organizacijos pagal Komisijos suteiktus mandatus bei Direktyvoje 83/189/EEB nustatytą tvarką ir, pasitarusios su 19 straipsnyje nurodytu komitetu, pagal bendrąsias nuostatas dėl Komisijos ir šių organizacijų bendradarbiavimo, pasirašyto 1984 m. lapkričio 13 d.2. Šie standartai formuluojami kiek įmanoma pagal eksploatacines savybes, atsižvelgiant į aiškinamuosius dokumentus.3. Europos standartų organizacijoms sustačius standartus, Komisija paskelbia nuorodą į tokius standartus Europos Bendrijų oficialiojo leidinio C serijoje.III SKYRIUSEuropos techninis liudijimas8 straipsnis1. Europos techninis liudijimas yra produkto tinkamumo naudoti pagal paskirtį tinkamas techninis įvertinimas, pagrįstas esminių reikalavimų statiniams, kuriuose produktas yra naudojamas, laikymusi.2. Europos techninis liudijimas gali būti suteikiamas:a) produktams, kuriems nėra nustatyto nei suderinto standarto, nei pripažinto nacionalinio standarto ir nėra įgaliojimo suderintam standartui, ir Komisija, pasitarusi su 19 straipsnyje minimu komitetu, nutaria, kad galimybės rengti standartą nėra arba dar nėra; arbab) produktams, kurie žymiai skiriasi nuo suderintų arba pripažintų nacionalinių standartų.Net ir tokiu atveju, kai jau yra išduotas įgaliojimas rengti suderintą standartą, a punkte įvardytos nuostatos neatmeta galimybės suteikti Europos techninį liudijimą produktams, kurių liudijimui yra parengtos rekomendacijos. Tai yra taikoma tol, kol valstybėse narėse įsigalioja suderinti standartai.3. Ypatingais atvejais Komisija gali, nukrypdama nuo 2 dalies a punkto nuostatų ir pasitarusi su 19 straipsnyje nurodytu komitetu, leisti išduoti Europos techninį liudijimą produktams, kuriems išduotas įgaliojimas suderintiems standartams, arba kuriems Komisija nustatė, kad suderintas standartas gali būti parengtas. Toks leidimas galioja nustatytą laikotarpį.4. Europos techninis liudijimas paprastai išduodamas penkerių metų laikotarpiui. Šis laikas gali būti pratęsiamas.9 straipsnis1. Europos techninis produkto liudijimas yra pagrįstas tyrimais, bandymais ir įvertinimu, atliekamu remiantis aiškinamaisiais dokumentais, minimais 3 straipsnio 3 dalyje ir rekomendacijomis, minimomis 11 straipsnyje dėl šio produkto arba atitinkamos produktų grupės.2. Jeigu 11 straipsnyje nurodytų rekomendacijų nėra arba dar nėra, Europos techninis liudijimas gali būti išduodamas remiantis esminiais reikalavimais ir aiškinamaisiais dokumentais tais atvejais, kai produkto įvertinimą tvirtina įteisinimo įstaigos, veikdamos kartu su organizacijomis, nurodytomis II priede. Jeigu patvirtinimo įstaigos nesutaria, klausimas perduodamas komitetui, minimam 19 straipsnyje.3. Europos techninis liudijimas produktui suteikiamas valstybėje narėje, laikantis tvarkos, nurodytos II priede, kai to paprašo Bendrijoje įsisteigęs gamintojas arba jo atstovas.10 straipsnis1. Kiekviena valstybė narė praneša kitoms valstybėms narėms ir Komisijai pavadinimus ir adresus įstaigų, kurias ji įgaliojo suteikti Europos techninį liudijimą.2. Patvirtinimo įstaigos privalo atitikti šios direktyvos reikalavimus ir visų pirma sugebėti:- įvertinti naujo produkto tinkamumą naudoti, remiantis mokslo ir praktinėmis žiniomis,- priimti bešališkus sprendimus suinteresuotų gamintojų arba jų atstovų interesų atžvilgiu,- pateikti suderintus visų suinteresuotų pusių įnašus apgalvotame vertinime.3. Patvirtinimo įstaigų, kompetentingų suteikti Europos techninius liudijimus, sąrašas taip pat ir bet kuris to sąrašo pataisymas skelbiami Europos Bendrijų oficialiojo leidinio C serijoje.11 straipsnis1. Komisija, pasitarusi su 19 straipsnyje minimu komitetu, suteikia mandatus rengti patvirtinimo įstaigų, kurias paskiria valstybės narės, organizacijoms skirtas rekomendacijas, kaip suteikti Europos techninį liudijimą produktui arba produktų grupei.2. Rekomendacijose kaip suteikti Europos techninį liudijimą produktui arba produktų grupei visų pirma turi būti:a) atitinkamų aiškinamųjų dokumentų, nurodytų 3 straipsnio 3 dalyje, sąrašas;b) specifiniai reikalavimai produktams, remiantis esminiais 3 straipsnio 1 dalies reikalavimais;c) bandymų vykdymo tvarka;d) bandymų rezultatų įvertinimas ir nustatymas;e) kontrolės vykdymo ir atitikties vertinimo tvarka, kuri turi atitikti 13, 14 ir 15 straipsnių reikalavimus;f) Europos techninio liudijimo galiojimo laikas.3. Valstybės narės, pasikonsultavusios su 19 straipsnyje minimu komitetu, rekomendacijas kaip suteikti Europos techninį liudijimą skelbia savo valstybine kalba ar kalbomis.IV SKYRIUSAiškinamieji dokumentai12 straipsnis1. Komisija, pasikonsultavusi su 19 straipsnyje minimu komitetu, nurodo techniniams komitetams, kuriuose dalyvauja valstybės narės, rengti aiškinamuosius dokumentus, minimus 3 straipsnio 3 dalyje.2. Aiškinamieji dokumentai:a) konkrečia forma pateikia esminius reikalavimus, išdėstytus 3 straipsnyje ir I priede, derinant terminologiją ir techninę bazę bei nurodant klases arba lygius kiekvienam reikalavimui, kur tai reikalinga ir kur mokslo ir technikos žinios leidžia tai atlikti;b) nurodo metodus, kuriais tokios klasės arba reikalavimo lygiai susiejami su techninėmis specifikacijomis, išvardytomis 4 straipsnyje, pavyzdžiui, apskaičiavimo ir patikrinimo metodus, technines projektavimo taisykles ir t. t.;c) yra informacijos šaltinis rengiant suderintus standartus ir rekomendacijas dėl Europos techninio liudijimo ir nacionalinių techninių specifikacijų pripažinimo pagal 4 straipsnio 3 dalį.3. Komisija skelbia aiškinamuosius dokumentus Europos Bendrijų oficialiojo leidinio C serijoje, gavusi komiteto, nurodyto 19 straipsnyje, nuomonę.V SKYRIUSAtitikties atestavimas13 straipsnis1. Bendrijoje įsisteigęs gamintojas arba jo atstovas, atsako už atestavimą, kad produktai atitinka techninių specifikacijų reikalavimus, kaip apibrėžta 4 straipsnyje.2. Produktams, kurie turi būti atestuojami, galioja atitikties prielaida, kaip apibrėžta 4 straipsnyje. Atitiktis yra nustatoma atliekant bandymus arba pateikiant kitus įrodymus, remiantis techninėmis specifikacijomis pagal III priedą.3. Produkto atitikties atestavimas priklauso:a) nuo gamintojo, turinčio gamyklos produktų kontrolės sistemą, kuria būtų užtikrinama, kad produktas atitinka tam tikras technines specifikacijas; arbab) nuo konkrečių produktų, nurodytų atitinkamose techninėse specifikacijose, be gamyklos produktų kontrolės sistemos, ir patvirtintos sertifikavimo įstaigos, atliekančios gamybos kontrolės arba paties produkto įvertinimą ir priežiūrą.4. 3 punkte apibrėžtos tvarkos pasirinkimą konkrečiam produktui arba produktų grupei po konsultacijų su 19 straipsnyje nurodytu komitetu Komisija konkretizuoja pagal:a) svarbą, kurią turi tas produktas esminių reikalavimų, ypač dėl sveikatos ir saugos, požiūriu;b) produkto pobūdį;c) produkto charakteristikų kintamumo poveikį jo patvarumui;d) polinkį į defektus produktus gaminant;laikantis III skyriuje išdėstytų detalių.Kiekvienu atveju pasirenkama mažiausiai keblumų sukelianti veiksmų tvarka.Šitokiu būdu nustatyta veiksmų tvarka nurodoma įgaliojimuose ir techninėse specifikacijose arba juos skelbiant.5. Individualios (ir neserijinės) gamybos atveju pakanka atitikties deklaracijos pagal III priedo 2 dalies ii punkto trečią galimą atvejį, jeigu kitaip nėra nurodyta techninėse specifikacijose produktams, kurie yra ypač svarbūs dėl galimo poveikio sveikatai ir saugai.14 straipsnis1. Pagal III priedo reikalavimus, pritaikius aprašytąją veiksmų tvarką:a) 13 straipsnio 3 dalies a punkte nurodytu atveju, Bendrijoje įsisteigęs gamintojas arba jo atstovas išduoda produkto atitikties deklaraciją; arbab) 13 straipsnio 3 dalies b punkte nurodytu atveju, patvirtinta sertifikavimo įstaiga pateikia gamybos kontrolės ir priežiūros sistemos arba paties produkto atitikties sertifikatą.Išsamios taisyklės dėl atitikties atestavimo tvarkos įdiegimo yra pateiktos III priede.2. Gamintojo atitikties deklaracija arba atitikties sertifikatas įgalina Bendrijoje įsisteigusį gamintoją arba jo atstovą pritvirtinti atitinkamą EB ženklą ant paties produkto, ant jo etiketės, pakuotės arba ant produkto lydraščių. EB ženklo pavyzdys ir jo naudojimo taisyklės, skirtos įvairiai atitikties atestavimo tvarkai, yra pateiktos III priede.15 straipsnis1. Valstybės narės garantuoja, kad EB ženklas bus naudojamas teisingai.2. Jeigu nustatoma, kad EB ženklas buvo pritvirtintas prie produkto, kuris neatitinka arba jau nebeatitinka šios direktyvos reikalavimų, valstybės narės, kuriose buvo patvirtinta atitiktis, užtikrina, kad prireikus būtų uždraustas EB ženklo naudojimas, o neparduoti produktai išimti iš prekybos, arba kad ženklai būtų panaikinti iki to laiko, kai tas produktas vėl atitiks reikalavimus.Suinteresuotoji valstybė narė nedelsdama informuoja apie tai kitas valstybes nares ir Komisiją, pateikdama visą kokybinę ir kiekybinę informaciją, reikalingą reikalavimų neatitinkančiam produktui identifikuoti.3. Valstybės narės užtikrina, kad ženklų, kurie gali būti supainioti su EB ženklu, tvirtinimas ant produktų arba jų pakuočių būtų uždraustas.VI SKYRIUSSpeciali tvarka16 straipsnis1. Jeigu kuriam nors konkrečiam produktui techninių specifikacijų nėra, kaip nustatyta 4 straipsnyje, paskirties valstybė narė, gavusi individualų prašymą, laiko, kad produktas atitinka galiojančias nacionalines nuostatas, jeigu jis buvo patenkinamai įvertintas per bandymus ir patikrinimus, kuriuos atliko gaminančiosios valstybės narės patvirtintoji institucija pagal paskirties valstybėje narėje galiojančius metodus arba tos valstybės narės lygiaverčiais pripažintus metodus.2. Gaminančioji valstybė narė informuoja paskirties valstybę narę, pagal kurios nuostatas turi būti atliekami bandymai ir patikrinimai, apie įstaigą, kurią ji ketina patvirtinti šiam tikslui. Paskirties valstybė narė ir gaminančioji valstybė narė pateikia viena kitai visą būtiną informaciją. Pasikeitus šia informacija, gaminančioji valstybė narė patvirtina tokiu būdu paskirtą įstaigą. Jeigu valstybė narė dvejoja, ji tai pagrindžia ir informuoja Komisiją.3. Valstybės narės užtikrina, kad paskirtosios įstaigos teiktų viena kitai reikalingą paramą.4. Jeigu valstybė narė nustato, kad patvirtintoji institucija atlieka bandymus ir tikrinimus, nesilaikydama savo nacionalinių nuostatų, ji praneša apie tai valstybei narei, kurioje ta institucija patvirtinta. Ta valstybė narė informuoja pranešančiąją valstybę narę per pagrįstą laikotarpį apie priemones, kurių buvo imtasi. Jeigu pranešančioji valstybė narė laiko, kad priemonės, kurių buvo imtasi, nėra pakankamos, ji gali uždrausti teikti rinkai ir naudoti tą produktą arba jo atžvilgiu taikyti tam tikras sąlygas. Ji apie tai informuoja kitas valstybes nares ir Komisiją.17 straipsnisPaskirties valstybės narės teikia tokią pačią reikšmę ataskaitoms ir atitikties atestavimams, išduotiems gaminančioje valstybėje narėje 16 straipsnyje numatyta tvarka, kaip ir atitinkamiems jų pačių nacionaliniams dokumentams.VII SKYRIUSPatvirtintosios įstaigos18 straipsnis1. Kiekviena valstybė narė siunčia Komisijai sertifikavimo įstaigų, inspekcijų ir bandymų laboratorijų pavadinimų ir adresų sąrašą, kurias ta valstybė narė paskyrė išduoti techninį liudijimą, atlikti atitikties sertifikavimą, kontrolę ir bandymus pagal šios direktyvos reikalavimus.2. Sertifikavimo įstaigos, inspekcijos ir bandymų laboratorijos atitinka IV priede numatytus kriterijus.3. Valstybės narės nurodo produktus, kurie priklauso įstaigų ir laboratorijų, nurodytų šio straipsnio 1dalyje, kompetencijai ir atitinka joms skiriamų užduočių pobūdį.VIII SKYRIUSStatybos nuolatinis komitetas19 straipsnis1. Šiuo dokumentu yra įkuriamas Statybos nuolatinis komitetas.2. Komitetą sudaro valstybių narių paskirti atstovai. Jam pirmininkauja Komisijos atstovas. Kiekviena valstybė narė skiria du atstovus. Atstovus gali lydėti ekspertai.3. Komitetas suformuluoja savo darbo tvarkos taisykles.20 straipsnis1. Komitetas, minimas 19 straipsnyje, pirmininkui arba valstybei narei paprašius, gali nagrinėti visus klausimus, iškilusius dėl šios direktyvos nuostatų įgyvendinimo ir praktinio taikymo.2. Nuostatos, kurios reikalingos:a) reikalavimų klasėms sudaryti, jeigu jos nėra įtrauktos į aiškinamuosius dokumentus, ir parengti atitikties atestavimo tvarkai, suteikiant standartus mandatams pagal 7 straipsnio 1 dalį, bei rekomendacijoms kaip suteikti liudijimą pagal 11straipsnio 1 dalį;b) instrukcijoms dėl aiškinamųjų dokumentų parengimo pagal 12 straipsnio 1 dalį ir sprendimams dėl aiškinamųjų dokumentų pagal 12 straipsnio 3 dalį;c) dėl nacionalinių techninių specifikacijų pripažinimo pagal 4 straipsnio 3 dalį;priimamos šio straipsnio 3 ir 4 dalyse nurodyta tvarka.3. Komisijos atstovas pateikia komitetui priemonių, kurių reikia imtis, projektą. Komitetas pareiškia savo nuomonę apie projektą per laikotarpį, kurį nustato pirmininkas, priklausomai nuo klausimo svarbos. Nuomonė pareiškiama balsų dauguma, nustatyta Sutarties 148 straipsnio 2 dalyje dėl sprendimų, kuriuos Taryba turi priimti Komisijos siūlymu. Valstybių narių atstovų komitete balsai paskirstomi pagal šio straipsnio nuostatas. Pirmininkas nebalsuoja.4. Komisija priima numatytas priemones, jeigu jos atitinka komiteto nuomonę.Jei pasiūlytos priemonės neatitinka komiteto nuomonės, arba nepareiškiama nuomonė, Komisija nedelsdama pateikia Tarybai pasiūlymą apie priemones, kurių reikia imtis. Taryba priima sprendimą kvalifikuotąja balsų dauguma.Jeigu, gavusi pasiūlymą, Taryba per tris mėnesius nesiima jokių veiksmų, pasiūlytas priemones priima Komisija.IX SKYRIUSApsaugos nuostata21 straipsnis1. Jeigu valstybė narė nustato, kad produktas, deklaruotas kaip atitinkantis šios direktyvos reikalavimus, neatitinka 2 ir 3 straipsnio reikalavimų, ji turi imtis visų tinkamų priemonių, kad šie produktai būtų pašalinti iš rinkos, jų tiekimas rinkai uždraustas, arba laisvas judėjimas joje apribotas.Suinteresuotoji valstybė narė turi nedelsdama informuoti Komisiją apie bet kurią tokią priemonę, nurodydama priežastis, kodėl buvo priimtas toks sprendimas, ir visų pirma, ar produktas neatitinka reikalavimų todėl, kad:a) neatitinka 2 ir 3 straipsnio reikalavimų, – tais atvejais, kai produktas neatitinka techninių specifikacijų, minimų 4 straipsnyje;b) neteisingai taikomos techninės specifikacijos, išvardytos 4 straipsnyje;c) pačiose techninėse specifikacijose, minimose 4 straipsnyje, yra trūkumų.2. Komisija nedelsdama surengia konsultacijas su suinteresuotomis šalimis. Jeigu po tokių konsultacijų Komisija nusprendžia, kad veiksmai yra pagrįsti, ji nedelsdama informuoja valstybę narę, kuri ėmėsi veiksmų, taip pat ir kitas valstybes nares.3. Jeigu sprendimas, minimas 1 dalyje, yra priimtas dėl standartų arba techninių specifikacijų trūkumų, Komisija po konsultacijų su suinteresuotomis šalimis per du mėnesius pateikia klausimą komitetui, minimam 19 straipsnyje, ir komitetui, kuris įkuriamas pagal Direktyvą 83/189/EEB tais atvejais, kai suderintuosiuose standartuose atsiranda trūkumų, jeigu valstybė narė, kuri ėmėsi priemonių, ketina jų laikytis, ir imasi veiksmų, išvardytų 5 straipsnio 2 dalyje.4. Suinteresuotoji valstybė narė imasi atitinkamų veiksmų prieš asmenis, nesvarbu kas jie tokie, parengusius atitikties deklaraciją, ir apie tai informuoja Komisiją ir kitas valstybes nares.5. Komisija užtikrina, kad valstybės narės būtų ir toliau informuojamos apie šios tvarkos vykdymą ir rezultatus.X SKYRIUSBaigiamosios nuostatos22 straipsnis1. Valstybės narės priima įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie, įsigalioję per 30 mėnesių nuo pranešimo apie šią direktyvą [6], ją įgyvendina. Apie tai jos nedelsdamos praneša Komisijai.2. Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų nacionalinės teisės aktų nuostatų tekstus.23 straipsnisNe vėliau kaip iki 1993 m. gruodžio 31 d. Komisija po konsultacijų su 19 straipsnyje minimu komitetu peržiūri šioje direktyvoje išdėstytų veiksmų praktinę naudą ir, prireikus, teikia pasiūlymus dėl reikalingų papildymų.24 straipsnisŠi direktyva skirta valstybėms narėms.Priimta Briuselyje, 1988 m. gruodžio 21 d.Tarybos varduPirmininkasV. Papandreou[1] OL C 93, 1987 4 6, p. 1.[2] OL C 305, 1987 11 16, p. 74 ir OL C 326, 1988 12 19.[3] OL C 95, 1988 4 11, p. 29.[4] OL C 136, 1985 6 4, p. 1.[5] OL L 109, 1983 4 26, p. 8.[6] Apie šią direktyvą valstybėms narėms buvo pranešta 1988 m. gruodžio 27 d.--------------------------------------------------I PRIEDASESMINIAI REIKALAVIMAIProduktai turi būti tinkami naudoti statiniuose, jei jie (visas produktas arba atskiros jo dalys) atitinka savo paskirtį, atsižvelgiant į taupumą ir todėl atitinka toliau išvardytus esminius reikalavimus statiniams, kuriems taikomi tokius reikalavimus apimantys nuostatai. Šie reikalavimai apima normalią techninę priežiūrą ir turi būti vykdomi, norint užtikrinti ekonomiškai pagrįstą naudojimo trukmę. Reikalavimai paprastai yra skirti veiksmams, kurie yra numatomi.1. Mechaninis atsparumas ir patvarumasStatiniai turi būti projektuojami ir statomi taip, kad apkrovos, kurios gali veikti statybos metu ir juos naudojant, nesukeltų:a) viso statinio arba jo dalies griūties;b) didesnių už leistinas deformacijų;c) žalos kitoms statinio dalims, įrenginiams ar sumontuotai įrangai dėl didelių apkrovas laikančios konstrukcijos deformacijų;d) žalos, kurios pasekmės yra neproporcingos ją sukėlusiai pirminei priežasčiai.2. Sauga gaisro atvejuStatiniai turi būti taip suprojektuoti ir statomi taip, kad kilus gaisrui:- – statinį laikančios konstrukcijos tam tikrą laiką išlaikytų apkrovas,- būtų ribojamas ugnies bei dūmų susidarymas ir plitimas statinyje,- būtų ribojamas gaisro plitimas į gretimus statinius,- ugniagesiai gelbėtojai galėtų saugiai dirbti.3. Higiena, sveikata ir aplinkaStatiniai turi būti suprojektuoti ir statomi taip, kad nekiltų jokio pavojaus naudotojų ar kaimynų higienai arba sveikatai, ypač dėl žemiau išvardytų priežasčių:- kenksmingų dujų išsiskyrimo,- pavojingų dalelių ar dujų buvimo ore,- pavojingos spinduliuotės,- vandens ar dirvožemio taršos ar užnuodijimo,- netinkamo nuotekų, dūmų, kietųjų ar skystųjų atliekų pašalinimo,- drėgmės statinio dalyse ir jo dalių vidaus paviršiuose.4. Sauga naudojimo metuStatinys turi būti suprojektuotas ir pastatytas taip, kad, jį naudojant ir prižiūrint, būtų išvengta nelaimingų atsitikimų rizikos juo naudojantis arba jį eksploatuojant, pavyzdžiui, paslydimo, kritimo, susidūrimo, nudegimo, nutrenkimo ar sužalojimo elektros srove, sužeidimų dėl sprogimo.5. Apsauga nuo triukšmoStatinys turi būti suprojektuotas ir pastatytas taip, kad jame arba šalia jo esančių žmonių girdimas triukšmas neviršytų sveikatai pavojingo lygio ir sudarytų patenkinamas sąlygas miegoti, ilsėtis ir dirbti.6. Energijos taupymas ir šilumos išsaugojimasStatinys, jo šildymo, kondicionavimo, vėdinimo ir kiti įrenginiai turi būti suprojektuoti bei pastatyti taip, kad juos naudojant būtų kuo mažesnės energijos sąnaudos, atsižvelgiant į vietovės klimatines sąlygas ir pastato naudotojų reikmes.--------------------------------------------------II PRIEDASEUROPOS TECHNINIS LIUDIJIMAS1. Prašymą dėl liudijimo gali parengti Bendrijoje įsikūręs gamintojas arba jo atstovas tik vienai tokius įgaliojimus turinčiai įstaigai.2. Patvirtinimo įstaigos, kurias paskyrė valstybės narės, sudaro organizaciją. Vykdydama savo pareigas, ši organizacija yra įpareigota savo darbą koordinuoti su Komisija, kuri svarbiais klausimais konsultuojasi su komitetu, minimu direktyvos 19 straipsnyje. Jeigu valstybė narė yra paskyrusi daugiau negu vieną patvirtinimo įstaigą, tokia valstybė narė atsako už šių įstaigų veiklos koordinavimą; ji taip pat turi paskirti įstaigą, kuri atstovautų organizacijai.3. Bendras darbo tvarkos taisykles prašymui parengti, liudijimui paruošti ir suteikti sudaro organizacija, į kurią įeina paskirtos jos patvirtinimo įstaigos. Bendras darbo tvarkos taisykles priima Komisija, remdamasi komiteto nuomone, kaip nurodyta 20 straipsnyje.4. Patvirtinimo įstaigos, sudarančios organizaciją, teikia viena kitai visą reikalingą paramą. Ši organizacija taip pat atsako už specifinių klausimų dėl techninio liudijimo koordinavimą. Jeigu reikia, šiam tikslui organizacija turi sudaryti pogrupius5. Patvirtinimo įstaigos oficialiai skelbia Europos techninius liudijimus ir apie tai praneša kitoms patvirtintoms įstaigoms. Jeigu įgaliota patvirtinimo įstaiga paprašo, jai informuoti yra nusiunčiamas visas papildančių dokumentų rinkinys liudijimui, kuris jau suteiktas.6. Išlaidas, susijusias su Europos techninio liudijimo tvarka, apmoka paraiškos pateikėjas pagal nacionalines taisykles.--------------------------------------------------III PRIEDASATITIKTIES TECHNINĖMS specifikacijoms ATESTAVIMAS1. ATITIKTIES KONTROLĖS METODAINustatant veiksmų tvarką, skirtą įvertinti produkto atitikimą techninėms specifikacijoms pagal 13 straipsnį, naudojamasi žemiau išvardytais atitikties kontrolės metodais; metodų parinkimas ir jų derinys bet kuriai sistemai priklauso nuo reikalavimų, keliamų konkrečiam produktui arba produktų grupei pagal 13 straipsnio 3 ir 4 dalių kriterijus:a) pradinis produkto tipo bandymas, kurį atlieka gamintojas arba patvirtintoji institucija;b) bandinių, paimtų gamykloje, tyrimas pagal gamintojo arba patvirtintosios institucijos numatytą bandymų planą;c) bandinių, paimtų gamykloje, auditas-tyrimas atviroje rinkoje arba statybvietėje, kurį atlieka gamintojas arba patvirtintoji institucija;d) tyrimas bandinių, atrinktų iš paruoštos išgabenti produktų partijos, arba iš jau išgabentų produktų, kurį atlieka gamintojas arba patvirtintoji institucija;e) gamyklos produkcijos kontrolė;f) pradinė gamyklos inspekcija ir gamyklos produkcijos kontrolė, kurią atlieka patvirtintoji institucija;g) nuolatinė gamyklos produkcijos kontrolės priežiūra, vertinimas ir įvertinimas, kurį atlieka patvirtintoji institucija.Direktyvoje gamyklos produkcijos kontrolė – tai produktų nuolatinė vidaus kontrolė, kurią vykdo gamintojas. Visi elementai, reikalavimai ir nuostatos, kuriuos priima gamintojas, yra sistemingai dokumentuojami raštu. Ši produkcijos kontrolės sistemos dokumentacija užtikrina vienodą supratimą apie kokybės užtikrinimą bei sudaro galimybę pasiekti reikalaujamas gaminio charakteristikas ir tikrinti efektyvią gamybos kontrolės sistemos veiklą.2. ATITIKTIES ATESTAVIMO SISTEMOSPirmenybė teikiama toliau išvardytoms atitikties atestavimo sistemoms:i) produkto atitikties sertifikavimas, kurį atlieka patvirtintoji sertifikavimo įstaiga, pagal:a) (užduotys gamintojui)1) gamyklos produkcijos kontrolė;2) tolesnis produktų bandinių, paimtų gamykloje, tyrimas, kurį atlieka gamintojas pagal numatytą bandymų planą;b) (užduotys patvirtintajai institucijai)3) pradinis produkto tipo bandymas;4) pradinė gamyklos inspekcija ir gamyklos produkcijos kontrolė;5) nuolatinė gamyklos produkcijos kontrolės priežiūra, įvertinimas ir patvirtinimas;6) kiek galima bandinių, paimtų gamykloje, auditas-tyrimas rinkoje arba statybvietėje;ii) produkto atitikties deklaravimas, kurį atlieka gamintojas, remdamasis:Pirmoji galimybė:a) (užduotys gamintojui)1) pradinis produkto tipo bandymas;2) gamyklos produkcijos kontrolė;3) kiek galima produktų bandinių, paimtų gamykloje, tyrimas, kurį atlieka gamintojas pagal numatytą bandymų planą;b) (užduotys patvirtintajai institucijai)4) gamyklos produkcijos kontrolės sertifikavimas, atsižvelgiant į:- pradinę gamyklos inspekciją ir gamyklos produkcijos kontrolę;- kiek galima, nuolatinę gamyklos produkcijos kontrolės priežiūrą, įvertinimą ir patvirtinimą;Antroji galimybė:1) pradinis produkto tipo bandymas, kurį atlieka patvirtinta laboratorija;2) gamyklos produkcijos kontrolė.Trečioji galimybė:a) pradinis produkto tipo bandymas, kurį atlieka gamintojas;b) gamyklos produkcijos kontrolė.3. ATITIKTIES ATESTAVIMO ĮSTAIGOSAtsižvelgiant į atitikties atestavimo įstaigų funkcijas, reikėtų skirti:i) sertifikavimo įstaigą – tai bešališka vyriausybinė arba nevyriausybinė įstaiga, kuri turi būtiną kompetenciją ir atsako už atitikties sertifikavimo vykdymą, pagal pateiktas darbo tvarkos ir valdymo taisykles;ii) inspektavimo įstaigą – tai bešališka įstaiga, turinti struktūrą, personalą, kompetenciją ir patikimumą, leidžiančius jai veikti pagal tiksliai nubrėžtus kriterijus, pavyzdžiui, vertinti, rekomenduoti pripažinti gamintojo kontrolės operacijas ir po to atlikti tokių operacijų auditą, parinkti ir įvertinti produktus statybos aikštelėje arba gamykloje ar kur kitur pagal tam tikrus kriterijus;iii) bandymų laboratoriją – tai laboratorija, kuri matuoja, tikrina, tiria, kalibruoja arba kitaip nustato medžiagų arba produktų charakteristikas arba veikimą.2 pastraipos i ir ii atvejais (pirmoji galimybė), tris 3 pastraipos funkcijas nuo i iki iii gali vykdyti viena ir ta pati įstaiga arba skirtingos įstaigos, ir tokiu atveju inspektavimo įstaiga ir (arba) bandymų laboratorija, dalyvaujanti atestuojant atitiktį, atlieka savo funkcijas sertifikavimo įstaigos vardu.Kompetencijos, bešališkumo ir sąžiningumo kriterijai sertifikavimo įstaigoms, inspektavimo įstaigoms ir bandymų laboratorijoms pateikti IV priede.4. EB ATITIKTIES ŽENKLAS, EB ATITIKTIES SERTIFIKATAS, EB ATITIKTIES DEKLARACIJA4.1. EB atitikties ženklasEB atitikties ženkle yra toliau apibūdintas simboliais CE.+++++ TIFF +++++Jame turi būti:- gamintojo pavadinimas arba tapatybės ženklas,o kur tinka:- nuorodos, padedančios nustatyti produkto charakteristikas, kur tinka, – technines specifikacijas,- paskutiniai du gamybos metų skaičiai,- inspektavimo įstaigos tapatumo simbolis,- EB atitikties sertifikato numeris.4.2. EB atitikties sertifikatasEB atitikties sertifikate visų pirma nurodoma:- sertifikavimo įstaigos pavadinimas ir adresas,- gamintojo arba Bendrijoje įsikūrusio jo atstovo pavadinimas ir adresas,- produkto aprašymas (tipas, tapatybė, naudojimas…),- nuostatos, kurias produktas atitinka,- ypatingos sąlygos, taikomos šio produkto naudojimui,- sertifikato numeris,- sertifikato galiojimo sąlygos ir trukmė, kur taikoma,- asmens, įgalioto pasirašyti sertifikatą, pavardė ir užimamos pareigos.4.3. EB atitikties deklaracijaEB atitikties deklaracijoje visų pirma nurodoma:- gamintojo arba Bendrijoje įsikūrusio jo atstovo pavadinimas ir adresas,- produkto aprašymas (tipas, tapatybė, naudojimas…),- nuostatos, kurias produktas atitinka,- ypatingos sąlygos, taikomos šio produkto naudojimui,- patvirtintosios institucijos pavadinimas ir adresas, kur reikalaujama,- asmens, įgalioto pasirašyti deklaraciją gamintojo arba jo įgalioto atstovo vardu, pavardė ir užimamos pareigos.4.4. Atitikties sertifikatas ir deklaracija yra sudaromi tos valstybės narės, kurioje bus naudojamas produktas, oficialia kalba arba kalbomis.--------------------------------------------------IV PRIEDASBANDYMŲ LABORATORIJŲ, INSPEKTAVIMO ĮSTAIGŲ IR SERTIFIKAVIMO ĮSTAIGŲ PATVIRTINIMASBandymų laboratorijos, inspektavimo įstaigos ir sertifikavimo įstaigos, kurias paskiria valstybės narės, privalo patenkinti tokias minimalias sąlygas:1) pakankamas darbuotojų ir reikalingų priemonių bei įrangos kiekis;2) personalo techninė kompetencija ir profesinis sąžiningumas;3) tarnautojų ir techninio personalo bešališkumas atliekant bandymus, rengiant ataskaitas, išduodant sertifikatus bei atliekant priežiūrą, kaip numatyta direktyvoje, būdingas visoms sritims, grupėms arba asmenims, tiesiogiai arba netiesiogiai susijusiems su statybos produktais;4) personalo sugebėjimas saugoti profesines paslaptis;5) civilinės atsakomybės draudimo buvimas, jeigu tokia atsakomybė nėra numatyta pagal nacionalinius įstatymus.1 ir 2 punktuose nurodytų sąlygų vykdymą tam tikrais laiko tarpais tikrina valstybių narių kompetentingos institucijos.--------------------------------------------------


title: 2011 m. rugsėjo 20 d. Tarybos direktyva 2011/84/ES, kuria iš dalies keičiamos Direktyvos 76/768/EEB nuostatos dėl kosmetikos gaminių, siekiant pritaikyti jos III priedą prie technikos pažangos Tekstas svarbus EEE

text:
29.10.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 283/36

         TARYBOS DIREKTYVA 2011/84/ES
   2011 m. rugsėjo 20 d.
   kuria iš dalies keičiamos Direktyvos 76/768/EEB nuostatos dėl kosmetikos gaminių, siekiant pritaikyti jos III priedą prie technikos pažangos
   (Tekstas svarbus EEE)
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
   atsižvelgdama į 1976 m. liepos 27 d. Tarybos direktyvą 76/768/EEB dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su kosmetikos gaminiais, suderinimo (1), ypač į jos 8 straipsnio 2 dalį,
   atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą,
   kadangi:

               (1)

               vandenilio peroksido naudojimui jau yra taikomi apribojimai ir sąlygos, nustatyti Direktyvos 76/768/EEB III priedo 1 dalyje;

               (2)

               Vartotojų produktų mokslinis komitetas, kuris 2008 m. rugpjūčio 5 d. Komisijos sprendimu 2008/721/EB, kuriuo įsteigiamas mokslinių komitetų ir vartotojų saugos, visuomenės sveikatos ir aplinkos ekspertų konsultacinis padalinys ir panaikinamas Sprendimas 2004/210/EB (2), buvo pakeistas Vartotojų saugos moksliniu komitetu (toliau – VSMK), patvirtino, kad didžiausia saugi vandenilio peroksido, esančio burnos priežiūros priemonėse arba išskirto tose priemonėse esančių kitų junginių ar mišinių, koncentracija yra 0,1 %. Todėl turėtų būti galima ir toliau naudoti tokios koncentracijos vandenilio peroksidą burnos priežiūros priemonėse, įskaitant dantų balinimo priemones;

               (3)

               VSMK manymu, dantų balinimo priemonės, kuriose esančio arba iš kitų junginių ar mišinių tose priemonėse išskirto vandenilio peroksido koncentracija yra didesnė nei 0,1 %, tačiau mažesnė nei 6 %, gali būti naudojamos saugiai, jeigu yra laikomasi šių sąlygų: atliekama atitinkama klinikinė apžiūra, siekiant užtikrinti, kad nėra rizikos veiksnių ar jokios kitos nerimą keliančios burnos patologijos, ir kad šių priemonių taikymas yra ribojamas taip, kad jų naudojimo dažnumas ir trukmė būtų tik tokie, kaip nustatyta. Šios sąlygos turėtų būti įvykdytos, siekiant pagrįstai išvengti numanomų netinkamo naudojimo atvejų;

               (4)

               todėl tos priemonės turėtų būti reglamentuojamos tokiu būdu, kuris užtikrintų, kad vartotojai negalėtų jų gauti tiesiogiai. Kiekvieną kartą naudojant tas priemones, pirmą kartą jas turėtų skirti gydytojas odontologas, kaip apibrėžta 2005 m. rugsėjo 7 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2005/36/EB dėl profesinių kvalifikacijų pripažinimo (3), arba, jei atitinkamas saugos lygis yra užtikrintas, jos naudojamos gydytojui odontologui tiesiogiai prižiūrint. Gydytojas odontologas tuomet turėtų suteikti galimybę tų priemonių gauti tiek, kiek jų reikia naudoti iki ciklo pabaigos;

               (5)

               reikėtų apibrėžti nuostatas dėl vandenilio peroksido koncentracijos dantų balinimo priemonėse, kuriose šios medžiagos koncentracija viršija 0,1 %, tinkamo ženklinimo, siekiant užtikrinti tinkamą šių priemonių naudojimą. Šiuo tikslu tiksli procentais išreikšta tose priemonėse esančio arba iš kitų junginių ir mišinių jose išskirto vandenilio peroksido koncentracija turėtų būti aiškiai nurodyta etiketėje;

               (6)

               todėl Direktyva 76/768/EEB turėtų būti atitinkamai iš dalies pakeista;

               (7)

               Kosmetikos gaminių nuolatinis komitetas nepateikė nuomonės per komiteto pirmininko nustatytą laikotarpį,

         PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:
   1 straipsnis
   Direktyvos 76/768/EEB III priedas iš dalies keičiamas pagal šios direktyvos priedą.
   2 straipsnis
   1.   Valstybės narės anksčiau nei 2012 m. spalio 30 d. priima ir paskelbia nuostatas, būtinas, kad būtų laikomasi šios direktyvos. Jos nedelsdamos apie tai praneša Komisijai.
   Tas nuostatas jos taiko nuo 2012 m. spalio 31 d.
   Valstybės narės, priimdamos tas priemones, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.
   2.   Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų nacionalinės teisės aktų pagrindinių nuostatų tekstus.
   3 straipsnis
   Ši direktyva įsigalioja dvidešimtą dieną po jos paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
   4 straipsnis
   Ši direktyva skirta valstybėms narėms.

      Priimta Briuselyje 2011 m. rugsėjo 20 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         M. SAWICKI

      (1)  OL L 262, 1976 9 27, p. 169.

      (2)  OL L 241, 2008 9 10, p. 21.

      (3)  OL L 255, 2005 9 30, p. 22.

      PRIEDAS
      Direktyvos 76/768/EEB III priedo 1 dalies 12 nuoroda pakeičiama taip:

                     Nuorodos numeris

                     Medžiaga

                     Apribojimai

                     Naudojimo sąlygos bei įspėjimai, kurie turi būti išspausdinti etiketėje

                     Vartojimo ir (arba) naudojimo sritis

                     Didžiausia leidžiama koncentracija gatavame kosmetikos gaminyje

                     Kiti apribojimai ir reikalavimai

                     „12

                     Vandenilio peroksidas ir kiti vandenilio peroksidą išskiriantys junginiai ar mišiniai, įskaitant karbamido peroksidą ir cinko peroksidą

                                 a)

                                 Plaukų priežiūros priemonės

                                 a)

                                 12 % H2O2 (40 % tūrio), esančio arba išskirto

                     a) Mūvėti tinkamas pirštines.
                     a), b), c), e) Sudėtyje yra vandenilio peroksido.
                     Vengti patekimo į akis.
                     Patekus į akis, nedelsiant gerai praplauti vandeniu.

                                 b)

                                 Odos priežiūros priemonės

                                 b)

                                 4 % H2O2, esančio arba išskirto

                                 c)

                                 Nagų kietinimo priemonės

                                 c)

                                 2 % H2O2, esančio arba išskirto

                                 d)

                                 Burnos priežiūros priemonės, įskaitant burnos skalavimo skystį, dantų pastą ir dantų balinimo priemones

                                 d)

                                 ≤ 0,1 % H2O2, esančio arba išskirto

                                 e)

                                 Dantų balinimo priemonės

                                 e)

                                 > 0,1 % ≤ 6 % H2O2, esančio arba išskirto

                                 e)

                                 Skirta parduoti tik gydytojams odontologams. Kiekvieną kartą naudojant priemones, pirmą kartą jas skiria gydytojas odontologas, kaip apibrėžta Direktyvoje 2005/36/EB (1), arba, jei atitinkamas saugos lygis yra užtikrintas, jos naudojamos gydytojui odontologui tiesiogiai prižiūrint. Po to teiktinos vartotojui naudoti iki ciklo pabaigos.
                                 Neskirti jaunesniems nei 18 metų amžiaus vaikams ir jaunuoliams.

                     e) Procentais išreikšta esančio arba išskirto H2O2, koncentracija.
                     Neskirti jaunesniems nei 18 metų amžiaus vaikams ir jaunuoliams.
                     Skirtas parduoti tik gydytojams odontologams. Kiekvieną kartą naudojant priemones, pirmą kartą jas skiria tik gydytojas odontologas arba, jei atitinkamas saugos lygis yra užtikrintas, jos naudojamos gydytojui odontologui tiesiogiai prižiūrint. Po to teiktinos vartotojui naudoti iki ciklo pabaigos.

         (1)  OL L 255, 2005 9 30, p. 22.“