title: 1992 m. gegužės 21 d. Tarybos direktyva 92/42/EEB dėl naudingumo koeficiento reikalavimų naujiems karšto vandens katilams, deginantiems skystąjį arba dujinį kurą

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

31992L0042

Oficialusis leidinys L 167 , 22/06/1992 p. 0017 - 0028 specialusis leidimas suomių kalba: skyrius 13 tomas 23 p. 0055  specialusis leidimas švedų kalba: skyrius 13 tomas 23 p. 0055

		Tarybos direktyva 92/42/EEB1992 m. gegužės 21 d.dėl naudingumo koeficiento reikalavimų naujiems karšto vandens katilams, deginantiems skystąjį arba dujinį kurąEUROPOS BENDRIJŲ TARYBA,atsižvelgdama į Europos ekonominės bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 100a straipsnį,atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą [1],bendradarbiaudama su Europos Parlamentu [2],atsižvelgdama į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [3],kadangi Sprendime 91/565/EEB [4] numatytas energijos efektyvumo skatinimas Bendrijoje pagal SAVE programą;kadangi laikotarpiu iki 1992 m. gruodžio 31 d. svarbu imtis priemonių, kad palaipsniui būtų sukurta vidaus rinka; kadangi vidaus rinka yra teritorija be vidaus sienų, kurioje užtikrinamas laisvas prekių, asmenų, paslaugų ir kapitalo judėjimas;kadangi 1985 m. sausio 15 d. Tarybos rezoliucija dėl valstybių narių energijos taupymo programų gerinimo [5] ragina valstybes nares toliau dėti pastangas ir, jei reikia, jas intensyvinti, kad būtų skatinamas racionalesnis energijos vartojimas, plėtojant integruotą energijos taupymo politiką;kadangi 1986 m. rugsėjo 16 d. Tarybos rezoliucija numato naujus Bendrijos energetikos politikos tikslus 1995 metams ir valstybių narių politikos konvergenciją [6], ir ypač nubrėžia tikslą padidinti galutinio energijos poreikio efektyvumą ne mažiau kaip 20 %;kadangi Sutarties 130r straipsnyje nustatyta, kad Bendrijos veiklos aplinkos apsaugos tikslas yra užtikrinti taupų ir racionalų gamtos išteklių naudojimą;kadangi aukštą saugos lygį reikia laikyti pagrindu pasiūlymuose dėl įstatymų, kitų teisės aktų arba administracinių veiksmų derinimo valstybėse narėse ir pasiūlymuose, susijusiuose su sveikata, sauga ir aplinkos apsauga bei vartotojų apsauga;kadangi 1989 m. birželio 21 d Tarybos rezoliucijoje skelbiama, "kad Bendrija turėtų skirti pakankamai dėmesio galimiems klimato pokyčiams, susijusiems su šiltnamio efektu" [7], ir kad 1990 m. spalio 29 d. Tarybos išvadose sakoma, jog CO2 emisija 2000 metais visoje Bendrijoje turėtų būti stabilizuota pagal 1990 metų lygį;kadangi privataus namų ūkio ir paslaugų sektorius, kuris sudaro didžiąją galutinio energijos suvartojimo dalį Bendrijoje, yra gana svarbus;kadangi šis sektorius taps dar svarbesnis dėl vis didėjančios centrinio šildymo ir visuotinės šilumos komforto plėtros;kadangi vartotojai suinteresuoti kuo didesniu katilų naudingumo koeficientu; kadangi dėl energijos taupymo sumažės angliavandenilių importas; kadangi Bendrijos priklausomybės nuo energijos sumažinimas turės teigiamą poveikį jos prekybos balansui;kadangi dėl 1978 m. vasario 13 d. Tarybos direktyvos 78/170/EEB dėl šilumos generatorių patalpoms šildyti ir karštam vandeniui ruošti naujuose ir esamuose ne pramoninės paskirties pastatuose naudingumo koeficientų ir dėl šilumos bei karšto vandens tiekimo sistemų izoliavimo naujuose ne pramoninės paskirties pastatuose [8], įvairiose valstybėse narėse buvo sukurti labai skirtingi naudingumo koeficiento lygiai;kadangi dėl didelių reikalavimų karšto vandens katilų naudingumo koeficientui sumažės į rinką tiekiamų įrenginių techninių duomenų skirtumai, tokiu būdu palengvindami jų serijinę ir masinę gamybą; kadangi neturint priemonių, nustatančių gana aukšto lygio reikalavimus suformuotoje vidaus rinkoje, gali akivaizdžiai sumažėti šildymo įrenginių efektyvumas, nes į rinką pateks mažo naudingumo koeficiento šildymo katilai;kadangi vietos klimato sąlygos bei pastatų energetinės ir eksploatacinės charakteristikos Bendrijoje labai skiriasi; kadangi valstybės narės, nustatydamos katilų atidavimo naudoti sąlygas pagal šią direktyvą, privalo atsižvelgti į šiuos skirtumus; kadangi šios aplinkybės pateisina tai, kad valstybės narės, kuriose šios direktyvos priėmimo metu katilai–utilizatoriai ir gyvenamosiose patalpose įrengiami katilai yra plačiai paplitę, nustačiusios tikslias ribas, toliau turėtų leisti tiekti rinkai ir pradėti eksploatuoti šiuos katilus; kadangi tokias priemones Komisija turėtų ypač prižiūrėti;kadangi ši direktyva, kurios tikslas yra pašalinti technines kliūtis katilų naudingumo koeficiento atžvilgiu, turi vadovautis nauju požiūriu, kuris numatytas 1985 m. gegužės 7 d. Tarybos rezoliucijoje [9], aiškiai nustatančioje, kad teisės aktų derinimas turi apsiriboti esminių reikalavimų, kuriuos turi atitikti tiekiami rinkai gaminiai, priėmimu direktyvomis pagal EEB Sutarties 100 straipsnį, ir kad "šie esminiai reikalavimai formuluojami pakankamai tiksliai, kad būtų sukuriamos teisinės priemonės, kurias būtų galima įgyvendinti, ir kad jie įgalintų sertifikavimo įstaigas, jei nėra atitinkamų standartų, patvirtinti atitinkamų gaminių atitiktį";atsižvelgdama į Tarybos direktyvą 83/189/EEB [10], nustatančią informacijos apie techninius standartus ir reglamentus pateikimo tvarką;atsižvelgdama į Tarybos sprendimą 90/683/EEB [11] dėl įvairių atitikties vertinimo fazių modulių, kurie skirti naudotis techninio suderinimo direktyvose;kadangi katilai, kurių naudingumo koeficientas atitinka reikalavimus, turėtų būti žymimi ženklu "CE" ir, atitinkamais atvejais, žymenimis, kad katilai galėtų Bendrijoje laisvai judėti ir jie būtų atiduodami naudoti pagal paskirtį;atsižvelgdama į Direktyvą 89/106/EEB [12] dėl valstybių narių įstatymų ir kitų teisės aktų, susijusių su statybos produktais, derinimo;kadangi šioje direktyvoje nurodytiems dujiniams katilams reikėtų nustatyti reikalavimus, skatinančius racionalų energijos vartojimą, kaip nurodyta 1990 m. birželio 29 d. Tarybos direktyvoje 90/396/EEB dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su dujas deginančiais prietaisais, suderinimo [13];PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:1 straipsnisŠi direktyva, kuri įeina į energijos taupymą Bendrijoje skatinančią SAVE programą, nustato naudingumo koeficiento reikalavimus, naujiems karšto vandens katilams, deginantiems skystąjį arba dujinį kurą, kurių vardinė atiduodamoji galia ne mažesnė kaip 4 kWh ir ne didesnė kaip 400 kWh, (toliau – katilai).2 straipsnisŠioje direktyvoje:- katilas: iš katilo ir degiklio susidedantis įrenginys, skirtas degimo metu išsiskiriančią šilumą perduoti vandeniui,- prietaisas:- katilas, kuriame turi būti įrengtas degiklis,- degiklis, įrengiamas katile,- vardinė atiduodamoji galia, kWh: didžiausia šiluminė galia, kurią nustato gamintojas ir garantuoja, kad ją galima išlaikyti nepertraukiamo naudojimo metu, esant gamintojo nurodytam naudingumo koeficientui,- šiluminio naudingumo koeficientas, %: santykis šilumos kiekio, atiduoto katilo vandeniui, ir žemutinio šilumingumo (esant pastoviam kuro slėgiui) bei per laiko vienetą suvartoto kuro kiekio sandaugos,- dalinė apkrova, %: pertraukiamuoju režimu arba mažesne už vardinę galią veikiančio katilo atiduodamosios galios ir šios vardinės galios santykis,- vidutinė katilo vandens temperatūra: įtekančio į katilą ir iš jo ištekančio vandens temperatūros vidutinė vertė,- standartinis katilas: katilas, kurio konstrukcija leidžia riboti vidutinę vandens temperatūrą,- katilas-utilizatorius: centrinės šildymo sistemos katilas, kuris įrengiamas židinio nišoje kaip įrenginio, susidedančio iš utilizatoriaus ir dujomis kūrenamos įrangos, dalis,- žemos temperatūros katilas: katilas, kuris gali nepertraukiamai veikti, kai tiekiamo vandens temperatūra 35–40 °C ir kuriame tam tikromis sąlygomis gali susidaryti kondensatas; šiems katilams priklauso ir garus kondensuojantys katilai, deginantys skystąjį kurą,- garus kondensuojantis katilas: katilas, skirtas kondensuoti didesniąją dalį vandens garų, esančių degimo dujose,- gyvenamojoje patalpoje įrengiamas katilas: katilas, kurio vardinė atiduodamoji galia mažesnė kaip 37 kWh, skirtas patalpai, kurioje jis yra įrengtas, šildyti katilo sienelių skleidžiama šiluma, turi atvirą plėtimosi indą ir užtikrina karšto vandens tiekimą natūraliosios cirkuliacijos būdu; ant šio katilo išorinės sienelės aiškiai nurodoma, kad jis turi būti įrengtas gyvenamojoje patalpoje.3 straipsnis1. Ši direktyva netaikoma:- karšto vandens katilams, kurie gali deginti įvairų kurą, taip pat ir kietą,- labai greito vandens šildymo įrenginiams,- katilams, skirtiems deginti kurą, kurio savybės labai skiriasi nuo įprastinio parduodamo skystojo arba dujinio kuro (pramoninės atliekinės dujos, biologinės dujos ir pan.),- viryklėms ir prietaisams, skirtiems daugiausia patalpoms, kuriose jie yra įrengti, šildyti, bei papildomai tiekti joms karštą vandenį centriniam šildymui ir sanitariniams tikslams,- natūralios cirkuliacijos prietaisams, kurių vardinė atiduodamoji galia mažesnė kaip 6 kWh, skirtiems sukauptam vandeniui ruošti sanitariniams tikslams,- vienetinės gamybos katilams.2. Tais atvejais, kai katilas turi dvejopą paskirtį, t. y. šildyti patalpas ir tiekti vartojimui skirtą karštą vandenį, reikalavimai naudingumo koeficientui pagal 5 straipsnio 1 dalį taikomi tik šildymo funkcijai.4 straipsnis1. Valstybės narės savo teritorijoje negali uždrausti, apriboti arba trukdyti tiekti rinkai arba pradėti eksploatuoti prietaisus ir katilus, kurie atitinka šios direktyvos reikalavimus, išskyrus tuos atvejus, kai Sutartyje arba kitose direktyvose, ar Bendrijos nuostatose nustatyta kitaip.2. Valstybės narės imasi visų būtinų priemonių, kad naudoti būtų atiduodami tik tie katilai, kurių naudingumo koeficientas atitinka 5 straipsnio 1 dalies reikalavimus ir atidavimo naudoti sąlygas, kurias valstybės narės nustato pagal vietos klimato sąlygas ir energijos sąnaudas pastatams ir jų eksploatacines charakteristikas.3. Tačiau valstybės narės, kuriose šios direktyvos priėmimo metu katilai-utilizatoriai ir (arba) gyvenamojoje patalpoje įrengiami šildymo katilai yra labai paplitę, toliau leidžia juos pradėti eksploatuoti, jeigu jų naudingumo koeficientas, esant tiek vardinei galiai, tiek 30 % dalinei apkrovai, yra ne daugiau kaip 4 % žemesnis už 5 straipsnio 1 dalyje nurodytą standartinių katilų naudingumo koeficientą.4. Komisija nuolat kontroliuoja, kaip laikomasi šio straipsnio 2 ir 3 dalies nuostatų, ir analizuoja ataskaitoje, pateikiamoje pagal 10 straipsnio nuostatas. Šiuo tikslu valstybės narės pateikia Komisijai visą reikalaujamą informaciją, kad ji galėtų pateikti Tarybai siūlomas pataisas pagal 10 straipsnį, kurios visais atvejais užtikrintų aukštą katilų naudingumo koeficientą ir laisvą jų judėjimą Bendrijoje.5 straipsnis1. Katilai turi atitikti šiuos naudingumo koeficientus:- esant vardinei galiai, t. y. kai katilas naudojamas, esant vardinei galiai Pn, išreikštai kWh, ir esant vidutinei katilo vandens temperatūrai 70 °C,ir- esant dalinei apkrovai, t.y. kai katilas naudojamas, esant 30 % dalinei apkrovai ir vidutinei katilo vandens temperatūrai, kuri yra skirtinga įvairiems katilų tipams.Reikalaujami naudingumo koeficientai, kurių būtina laikytis, nurodyti lentelėje:Katilo tipas | Galios ribos | Naudingumo koeficientas, esant vardinei atiduodamajai galiai | Naudingumo koeficientas, esant dalinei apkrovai || kWh | Vidutinė šildymo katilo vandens temperatūra, °C | Reikalaujamas naudingumo koeficientas, % | Vidutinė katilo vandens temperatūra, °C | Reikalaujamas naudingumo koeficientas, % |Standartiniai katilai | 4–400 | 70 | ≥84 + 2 logPn | ≥ 50 | ≥80 + 3 logPn |Žemos temperatūros katilai | 4–400 | 70 | ≥87,5 + 1,5 logPn | 40 | ≥87,5 + 1,5 logPn |Garus kondensuojantys katilai | 4–400 | 70 | ≥91 + 1 logPn | 30 | ≥97 + 1 logPn |2. Darnieji standartai, susiję su šios direktyvos reikalavimais, sudaryti Komisijos pavedimu pagal Direktyvą 83/189/EEB ir Direktyvą 88/182/EEB [16], be kita ko nustato gamybos ir matavimų tikrinimo metodus. Turi būti nurodytos reikalaujamų naudingumo koeficientų tolerancijos.6 straipsnis1. Pagal 7 straipsnyje nurodytą tvarką, valstybės narės gali nuspręsti taikyti specialią ženklų sistemą, leidžiančią tiksliai nustatyti katilų energinį naudingumą. Ši sistema taikoma katilams, kurių naudingumo koeficientas viršija 5 straipsnio 1 dalyje nustatytus reikalavimus, taikomus standartiniams šildymo katilams.Jeigu naudingumo koeficientas, esant vardinei atiduodamajai galiai, ir naudingumo koeficientas, esant dalinei apkrovai, yra lygūs atitinkamoms standartinių katilų vertėms arba didesni už jas, katilui suteikiama žvaigždutė+++++ TIFF +++++, kaip nurodyta 1 priedo 2 skirsnyje.Jeigu naudingumo koeficientas, esant vardinei atiduodamajai galiai, ir naudingumo koeficientas, esant dalinei apkrovai, yra trimis arba daugiau skaitmenų didesnis negu atitinkamos standartinių katilų vertės, šildymo katilui suteikiamos dvi žvaigždutės+++++ TIFF +++++.Kaskart, kai naudingumo koeficientas, esant vardinei atiduodamajai galiai ir dalinei apkrovai, viršijamas trimis skaitmenimis, katilą leidžiama pažymėti dar viena papildoma žvaigždute+++++ TIFF +++++, kaip nurodyta II priede.2. Valstybės narės privalo neleisti naudoti kitų ženklų, kuriuos galima būtų supainioti su šio straipsnio 1 dalyje nurodytais ženklais.7 straipsnis1. Valstybės narės laiko, kad katilai, atitinkantys darniuosius standartus, kurių nuorodų numeriai paskelbti Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje ir kuriems valstybės narės paskelbė nacionalinių standartų, į kuriuos perkeliami šie darnieji standartai, nuorodų numerius turėtų atitikti esminius naudingumo koeficientų reikalavimus, nustatytus 5 straipsnio 1 dalyje. Ant šių katilų turi būti ženklas "CE", nurodytas I priedo 1 skirsnyje, ir pridėta EB atitikties deklaracija.2. Serijinės gamybos katilų atitiktis patvirtinama:- katilo tipo tyrimu pagal III priede nurodytą B modulį,- atitikties patvirtintam tipui deklaracija pagal C, D arba E modulį, kaip nustatyta IV priede.Dujas deginantiems katilams naudingumo koeficiento atitikties vertinimo procedūra turi atitikti procedūras, naudojamas įvertinant saugos reikalavimų atitiktį pagal Direktyvą 90/396/EEB dėl valstybių narių įstatymų, reglamentuojančių dujas deginančius prietaisus, derinimo.3. Jei prietaisai, kuriais prekiaujama atskirai, yra tiekiami rinkai, ant jų turi būti ženklas "CE" ir EB atitikties deklaracija su nurodytais parametrais, kurie po to, kai prietaisai bus surinkti, leidžia pasiekti 5 straipsnio 1 dalyje nurodytus naudingumo koeficientus.4. Ženklas "CE", kuris nurodo, kad prietaisas atitinka šios direktyvos reikalavimus bei kitas nuostatas dėl ženklo "CE" suteikimo, taip pat užrašai, išsamiai nurodyti I priede, tvirtinami ant katilų taip, kad būtų gerai matomi, lengvai įskaitomi ir nenutrinami. Ant šių prietaisų draudžiama tvirtinti kitus žymenis, ženklus arba užrašus, kuriuos prasmės arba grafinio atvaizdo atžvilgiu būtų galima supainioti su ženklu "CE".8 straipsnis1. Kiekviena valstybė narė praneša Komisijai ir kitoms valstybėms narėms, kurias įstaigas (toliau – notifikuotosios įstaigos) ji paskyrė atlikti užduotis, susijusias su procedūromis, nurodytomis 7 straipsnyjeKomisija suteikia šioms įstaigoms identifikavimo numerius ir apie tai informuoja valstybes nares.Taryba paskelbia notifikuotųjų įstaigų sąrašus Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje ir nuolat juos atnaujina.2. Paskirdamos tokias įstaigas, valstybės narės laikosi minimalių kriterijų, nurodytų V priede. Įstaigos, kurios atitinka kriterijus, išdėstytus atitinkamuose darniuosiuose standartuose, laikomos atitinkančiomis kriterijus, nurodytus minėtame priede.3. Valstybė narė, kuri paskelbė tam tikrą įstaigą, privalo paskelbimą atšaukti, jei nustato, kad ši įstaiga nebeatitinka šio straipsnio 2 skirsnyje nurodytų kriterijų. Ji nedelsdama apie tai praneša kitoms valstybėms narėms bei Komisijai ir atšaukia paskelbimą.9 straipsnis1. Iki 1993 m. sausio 1 d. valstybės narės priima ir paskelbia nuostatas, būtinas šios direktyvos įgyvendinimui. Apie tai jos nedelsdamos praneša Komisijai.Jos taiko šias nuostatas nuo 1994 m. sausio 1 d.Valstybės narės, priimdamos šias nuostatas, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.2. Iki 1997 m. gruodžio 31 d. valstybės narės leidžia patiekti rinkai ir pradėti eksploatuoti prietaisus, kurie šios direktyvos priėmimo dieną atitinka jų teritorijoje galiojančias nacionalines taisykles ir tvarką.10 straipsnisPraėjus trejiems metams po šios direktyvos įsigaliojimo, Komisija pateikia Europos Parlamentui ir Tarybai ataskaitą apie pasiektus rezultatus. Prie šios ataskaitos pridedami pasiūlymai dėl šios direktyvos pakeitimų, atsižvelgiant į šiuos rezultatus ir technologijos pažangą.11 straipsnisŠi direktyva skirta valstybėms narėms.Priimta Briuselyje, 1992 m. gegužės 21 d.Tarybos varduPirmininkasLuis Mira Amaral[1] OL C 292, 1990 11 22, p. 8.[2] OL C 129, 1991 5 20, p. 97 ir OL C 94, 1992 4 13.[3] OL C 102, 1991 4 18, p. 46.[4] OL L 307, 1991 11 8, p. 34.[5] OL C 20, 1985 1 22, p. 1.[6] OL C 241, 1986 9 25, p. 1.[7] OL C 183, 1989 7 20, p. 4.[8] OL L 52, 1978 2 23, p. 32. Direktyva su pakeitimais, padarytais Direktyva 82/885/EEB (OL L 378, 1982 12 31, p. 19).[9] OL C 136, 1985 6 4, p. 1.[10] OL L 109, 1983 4 26, p. 8. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Sprendimu 90/230/EEB (OL L 128, 1990 5 18, p. 15).[11] OL L 380, 1990 12 31, p. 13.[12] OL L 40, 1989 2 11, p. 12.[13] OL L 196, 1990 7 26, p. 15.[16] OL L 81, 1988 3 26, p. 75.--------------------------------------------------I PRIEDASATITIKTIES ŽENKLAS IR PAPILDOMI SAVITIEJI ŽYMENYS1. Atitikties ženklasAtitikties ženklas susideda iš raidžių CE, kaip nurodyta toliau, ir metų, kuriais buvo pritvirtintas ženklas, paskutinių dviejų skaitmenų.+++++ TIFF +++++2. Papildomi savitieji žymenysEnerginio naudingumo ženklas, kuris suteikiamas pagal šios direktyvos 6 straipsnį, atitinka šį simbolį:+++++ TIFF +++++--------------------------------------------------II PRIEDASENERGINIO NAUDINGUMO ŽENKLO SUTEIKIMASNaudingumo koeficientai, kuriuos būtina užtikrinti, esant nominaliai vardinei atiduodamajai galiai ir dalinei apkrovai 0,3 PnŽenklas | Naudingumo koeficientas, esant nominaliai vardinei atiduodamajai galiai Pn ir vidutinei katilo vandens temp. 70 °C % | Naudingumo koeficientas, esant dalinei apkrovai 0,3 Pn ir vidutinei katilo vandens temp. ≥50 °C % |+++++ TIFF +++++| ≥ 84 + 2 log Pn | ≥ 80 + 3 log Pn |+++++ TIFF +++++| ≥ 87 + 2 log Pn | ≥ 83 + 3 log Pn |+++++ TIFF +++++| ≥ 90 + 2 log Pn | ≥ 86 + 3 log Pn |+++++ TIFF +++++| ≥ 93 + 2 log Pn | ≥ 89 + 3 log Pn |--------------------------------------------------III PRIEDASB modulis: EB tipo tyrimas1. Šis modulis aprašo procedūros dalį, pagal kurią notifikuotoji įstaiga nustato ir patvirtina, ar pavyzdys, atstovaujantis atitinkamai produkcijai, atitinka reikiamas šios direktyvos nuostatas.2. Paraišką atlikti EB tipo tyrimą gamintojas arba jo įgaliotasis Bendrijoje įsisteigęs atstovas pateikia pasirinktai notifikuotajai įstaigai.Paraiškoje turi būti:- gamintojo pavadinimas ir adresas, o jeigu paraišką pateikia įgaliotasis atstovas – jo pavadinimas bei adresas,- rašytinis pareiškimas, kad ta pati paraiška nėra pateikta kitai notifikuotajai įstaigai,- techniniai dokumentai pagal 3 skirsnį.Pareiškėjas privalo pateikti notifikuotajai įstaigai pavyzdį, atstovaujantį atitinkamai produkcijai (toliau – tipas). Notifikuotoji įstaiga gali pareikalauti pateikti daugiau pavyzdžių, jeigu jie reikalingi patikrinimo programai vykdyti.3. Techniniai dokumentai turi įgalinti įvertinti, ar prietaisas atitinka šios direktyvos reikalavimus. Juose turi būti šiam įvertinimui atlikti reikalingi duomenys apie gaminio konstravimą, gamybą ir veikimą ir, jeigu to reikia, įvertinimui atlikti:- bendras tipo aprašymas,- konstrukcijos elementų, montažinių dalių, grandinių ir pan. projektai, technologiniai brėžiniai ir schemos,- aprašymai ir paaiškinimai, kurie reikalingi minėtiems brėžiniams, schemoms ir gaminio veikimui suprasti,- visiškai arba iš dalies taikomų standartų, nurodytų 5 straipsnio 2 dalyje, sąrašas, bei sprendimų, priimtų siekiant įgyvendinti esminius šios direktyvos reikalavimus, aprašymas, jeigu nebuvo taikomi standartai pagal minėtą straipsnį,- konstrukcijos skaičiavimų, atliktų tyrimų ir pan. rezultatai,- bandymų ataskaitos.4. Notifikuotoji įstaiga privalo:4.1) tirti techninius dokumentus, patikrinti, ar tipas pagamintas pagal šiuos techninius dokumentus, ir nustatyti, kurie konstrukciniai elementai suprojektuoti pagal atitinkamas standartų, nurodytų 5 straipsnio 2 dalyje, nuostatas, o kurie – ne pagal šiuos standartus;4.2) atlikti atitinkamus tyrimus ir reikiamus bandymus arba pavesti juos atlikti, kad būtų nustatyta, ar gamintojo pasirinkti sprendimai atitinka esminius šios direktyvos reikalavimus, jeigu nebuvo taikomi 5 straipsnio 2 dalyje nurodyti standartai;4.3) atlikti atitinkamus tyrimus ir reikiamus bandymus arba pavesti juos atlikti, kad būtų nustatyta, ar gamintojas, nusprendęs taikyti atitinkamus standartus, juos iš tikrųjų taikė;4.4) suderinti su pareiškėju vietą, kur bus atliekami tyrimai ir reikiami bandymai.5. Jei tipas atitinka šios direktyvos nuostatas, notifikuotoji įstaiga pareiškėjui išduoda EB tipo tyrimo sertifikatą. Sertifikate nurodomas gamintojo pavadinimas ir adresas, tyrimo išvados, reikalingi patvirtintam tipui identifikuoti.Prie sertifikato pridedamas svarbių techninių dokumentų sąrašas, kurio kopiją saugo notifikuotoji įstaiga.Jeigu notifikuotoji įstaiga atsisako išduoti gamintojui arba jo įgaliotajam Bendrijoje įsisteigusiam atstovui EB tipo tyrimo sertifikatą, ji turi nurodyti išsamias priežastis.Būtina numatyti apskundimo tvarką.6. Pareiškėjas praneša notifikuotajai įstaigai, kuri turi techninius dokumentus, pateiktus EB tipo tyrimo sertifikatui gauti, apie visus patvirtinto prietaiso pakeitimus, dėl kurių būtina gauti papildomą patvirtinimą, jeigu šie pakeitimai gali turėti įtakos esminių reikalavimų arba nustatytų gaminio naudojimo sąlygų laikymuisi. Šis papildomas patvirtinimas išduodamas kaip priedas prie pradinio EB tipo tyrimo sertifikato.7. Kiekviena notifikuotoji įstaiga pateikia kitoms notifikuotosioms įstaigoms atitinkamą informaciją apie EB tipo tyrimo sertifikatus ir išduotus arba atšauktus priedus.8. Kitos notifikuotosios įstaigos gali gauti EB tipo tyrimo sertifikatų kopijas ir (arba) jų priedus. Sertifikatų priedai turi būti saugomi, kad kitos notifikuotosios įstaigos jais galėtų naudotis.9. Gamintojas arba jo įgaliotasis Bendrijoje įsisteigęs atstovas kartu su techniniais dokumentais privalo saugoti EB tipo tyrimo sertifikatų kopijas ir jų priedus ne trumpiau kaip 10 metų po paskutinio gaminio pagaminimo dienos.Jeigu nei gamintojas, nei jo įgaliotasis atstovas nėra įsisteigęs Bendrijoje, saugoti prieinamus techninius dokumentus įgaliojamas asmuo, kuris pateikia gaminį Bendrijos rinkai.--------------------------------------------------IV PRIEDASC modulis: Atitiktis tipui1. Šiame modulyje apibūdinama procedūros dalis, pagal kurią gamintojas arba jo įgaliotasis Bendrijoje įsisteigęs atstovas užtikrina ir pareiškia, kad atitinkami prietaisai atitinka tipą, aprašytą EB tipo tyrimo sertifikate, ir jiems taikomus šios direktyvos reikalavimus. Gamintojas privalo pritvirtinti ženklą "CE" prie kiekvieno prietaiso ir parengti raštišką atitikties deklaraciją.2. Gamintojas imasi visų reikiamų priemonių užtikrinti tokį gamybos procesą, kad pagaminti prietaisai atitiktų tipą, aprašytą EB tipo tyrimo sertifikate, ir taikomus šios direktyvos reikalavimus naudingumo koeficientui.3. Gamintojas arba jo įgaliotasis atstovas saugo atitikties deklaracijos kopiją ne trumpiau kaip 10 metų po paskutinio gaminio pagaminimo dienos.Jei nei gamintojas, nei jo įgaliotasis atstovas nėra įsisteigęs Bendrijoje, saugoti prieinamus techninius dokumentus įgaliojamas asmuo, kuris pateikia gaminį Bendrijos rinkai.4. Gamintojo pasirinkta notifikuotoji įstaiga atsitiktiniais laiko tarpais atlieka arba paveda atlikti gaminio tyrimus. Notifikuotosios įstaigos atrinktas reikiamas pagamintos produkcijos bandinys yra tiriamas ir atliekami atitinkami bandymai pagal 5 straipsnio 2 dalyje nurodytą standartą (–us) arba pastariesiems bandymams prilygstantys bandymai, siekiant patikrinti, ar gaminiai atitinka atitinkamos direktyvos reikalavimus. Jeigu ištirtas gaminys arba keli gaminiai neatitinka reikalavimų, notifikuotoji įstaiga privalo imtis reikiamų priemonių.D modulis: Gamybos kokybės užtikrinimas1. Šiame modulyje aprašoma procedūra, pagal kurią gamintojas, vykdantis įsipareigojimus pagal 2 skirsnį, užtikrina ir pareiškia, kad atitinkami prietaisai atitinka EB tipo tyrimo sertifikate aprašytą tipą ir šios direktyvos reikalavimus. Gamintojas žymi ženklu "EB" kiekvieną prietaisą ir parengia rašytinę atitikties deklaraciją. Be ženklo "EB" žymima notifikuotosios įstaigos, atsakingos už 4 skirsnyje nurodytą priežiūrą, identifikavimo ženklas.2. Gamintojas privalo taikyti patvirtintą gamybos, priimamosios kontrolės ir bandymo kokybės sistemą, kaip nurodyta 3 skirsnyje. Jam taikoma 4 skirsnyje nurodyta priežiūra.3. Kokybės sistema3.1. Gamintojas pateikia pasirinktai notifikuotajai įstaigai paraišką jo taikomos kokybės sistemos atitinkamiems prietaisams įvertinti.Paraiškoje turi būti pateikiama:- visa svarbi informacija apie numatomą prietaiso kategoriją,- kokybės sistemos dokumentai,- patvirtinto tipo techniniai dokumentai ir EB tipo tyrimo sertifikato kopija.3.2. Kokybės sistema turi užtikrinti, kad prietaisai atitiktų EB tipo tyrimo sertifikate aprašytą tipą ir jiems taikomus šios direktyvos reikalavimus.Visi kokybės sistemos elementai, reikalavimai ir nuostatos, kurių įsipareigoja laikytis gamintojas, turi būti sistemingai ir nustatyta tvarka raštu įforminti kaip taisyklės, tvarka ir instrukcijos. Kokybės sistemos dokumentai turi užtikrinti, kad kokybės programos, planai, vadovai ir kokybės įrašai būtų vienodai interpretuojami.Juose visų pirma turi būti tinkamai aprašyti:- kokybės tikslai ir organizacinė struktūra, vadovybės atsakomybė ir įgaliojimai prietaiso kokybės atžvilgiu,- gamyba, kokybės kontrolė ir kokybės užtikrinimo būdai, procesai ir sistemingi veiksmai, kurie bus taikomi,- tyrimai ir bandymai, atliekami prieš gaminant, gaminant ir pagaminus, nurodant, kokiu dažnumu jie bus atliekami,- kokybės protokolai, tokie kaip kontrolės ataskaitos, bandymų duomenys, kalibravimo duomenys, atitinkamų darbuotojų kvalifikacijos protokolai ir pan.,- priemonės, kuriomis siekiama reikiama prietaiso kokybė ir efektyvi kokybės sistema.3.3. Notifikuotoji įstaiga turi įvertinti kokybės sistemą, kad nustatytų, ar ji atitinka 3.2 skirsnyje nurodytus reikalavimus. Ji privalo daryti prielaidą, kad kokybės sistemos, kurios įgyvendina atitinkamą darnųjį standartą, atitinka šiuos reikalavimus. Audito grupėje privalo būti bent vienas narys, turintis patirties vertinant atitinkamo gaminio technologiją. Į vertinimo procedūrą įeina kontrolinis apsilankymas gamintojo patalpose.Gamintojui pranešama apie priimtą sprendimą. Pranešime turi būti pateiktos tyrimo išvados ir tinkamai pagrįsta vertinimo išvada.3.4. Gamintojas privalo pasižadėti vykdyti įsipareigojimus, susijusius su patvirtinta kokybės sistema, ir užtikrinti jos tinkamą ir efektyvų veikimą.Gamintojas arba jo įgaliotasis atstovas turi pranešti notifikuotajai įstaigai, kuri patvirtino kokybės sistemą, apie visus siūlomus kokybės sistemos pakeitimus.Notifikuotoji įstaiga turi įvertinti pasiūlytus pakeitimus ir nuspręsti, ar pakeistoji kokybės sistema ir toliau atitiks reikalavimus, nurodytus 3.2 skirsnyje, ar reikia atlikti naują įvertinimą.Ji turi pranešti apie priimtą sprendimą gamintojui. Pranešime turi būti pateikiamos tyrimo išvados ir pagrįsta įvertinimo išvada.4. Priežiūra, už kurią atsako notifikuotoji įstaiga4.1. Priežiūros tikslas – užtikrinti, kad gamintojas tinkamai vykdytų įsipareigojimus, susijusius su patvirtinta kokybės sistema.4.2. Gamintojas turi sudaryti galimybes notifikuotajai įstaigai kontrolės tikslais patekti į gamybines, patikrinimo, bandymo ir sandėliavimo patalpas ir pateikti jai visą reikalingą informaciją, ypač:- kokybės sistemos dokumentus,- kokybės protokolus, tokius kaip patikrinimų ataskaitos ir bandymų duomenys, kalibravimo duomenys, atitinkamų darbuotojų kvalifikacijos protokolai ir pan.4.3. Notifikuotoji įstaiga periodiškai atlieka auditą, kad įsitikintų, jog gamintojas laikosi kokybės sistemos bei ją taiko, ir pateikia gamintojui audito protokolą.4.4. Be to, notifikuotoji įstaiga gali iš anksto nepranešusi atvykti pas gamintoją. Šių apsilankymų metu notifikuotoji įstaiga gali atlikti arba pavesti atlikti bandymus, kad patikrintų, ar kokybės sistema tinkamai veikia; jeigu reikia, notifikuotoji įstaiga turi pateikti gamintojui savo apsilankymo ataskaitą ir, jeigu buvo atliktas bandymas, bandymo ataskaitą.5. Ne trumpiau kaip 10 metų po paskutinio gaminio pagaminimo dienos gamintojas privalo turėti ir pateikti nacionalinėms įgaliotoms įstaigoms:- dokumentus, nurodytus 3.1 skirsnio antroje įtraukoje,- pakeitimus, nurodytus 3.4 skirsnio antroje pastraipoje,- notifikuotosios įstaigos sprendimus ir ataskaitas, kurios nurodytos 3.4 skirsnio ketvirtoje pastraipoje ir 4.3 ir 4.4 skirsniuose.6. Kiekviena notifikuotoji įstaiga turi pateikti kitoms notifikuotosioms įstaigoms atitinkamą informaciją apie išduotus ir atšauktus kokybės sistemos patvirtinimus.E modulis: Gaminio kokybės užtikrinimas1. Šiame modulyje aprašoma procedūra, pagal kurią gamintojas, vykdantis įsipareigojimus pagal 2 skirsnį, užtikrina ir pareiškia, kad katilai ir prietaisai atitinka EB tipo tyrimo sertifikate aprašytą tipą ir šios direktyvos reikalavimus. Gamintojas turi pritvirtinti ženklą "CE" ant kiekvieno katilo ir prietaiso ir parašyti atitikties deklaraciją. Kartu su ženklu "EB" pateikiamas notifikuotosios įstaigos, atsakingos už 4 skirsnyje nurodytą priežiūrą, identifikavimo ženklas.2. Gamintojas privalo taikyti patvirtintą kokybės sistemą vykdant baigiamąjį katilo ir prietaiso patikrinimą ir bandymą, kaip nurodyta 3 skirsnyje. Jam taikoma 4 skirsnyje nurodyta priežiūra.3. Kokybės sistema3.1. Gamintojas pateikia pasirinktai notifikuotajai įstaigai paraišką jo katilams ir prietaisams taikomai kokybės sistemai įvertinti.Paraiškoje turi būti pateikiama:- visa svarbi informacija apie numatomą prietaiso kategoriją,- kokybės sistemos dokumentai,- patvirtinto tipo techniniai dokumentai ir EB tipo tyrimo sertifikato kopija.3.2. Pagal kokybės sistemą kiekvienas katilas arba prietaisas tiriamas ir atliekami atitinkami bandymai pagal 5 straipsnyje nurodytus atitinkamus standartus, arba jiems lygiaverčiai bandymai, kad būtų patikrinta jų atitiktis pagrindiniams direktyvos reikalavimams. Visi reikalavimai ir nuostatos, kurių įsipareigoja laikytis gamintojas, turi būti sistemingai ir nustatyta tvarka raštu įforminti kaip taisyklės, tvarka ir instrukcijos. Šie kokybės sistemos dokumentai turi užtikrinti, kad kokybės programos, planai, vadovai ir ataskaitos būtų vienodai suprantami.Juose visų pirma turi būti tinkamai aprašyti:- kokybės tikslai ir organizacinė struktūra, vadovybės pareigos ir įgaliojimai gaminio kokybės atžvilgiu,- tyrimai ir bandymai, kurie bus atliekami gaminį pagaminus,- kokybės sistemos efektyvaus veikimo priežiūros priemonės,- kokybės ataskaitos, tokie kaip kontrolės ataskaitos ir bandymų duomenys, kalibravimo duomenys, atitinkamų darbuotojų kvalifikacijos protokolai ir pan.3.3. Notifikuotoji įstaiga turi įvertinti kokybės sistemą, kad nustatytų, ar ji atitinka 3.2 skirsnyje nurodytus reikalavimus. Ji privalo daryti prielaidą, kad kokybės sistemos, kurios įgyvendina atitinkamą darnųjį standartą, atitinka šiuos reikalavimus.Audito grupėje privalo būti bent vienas narys, turintis patirties vertinant atitinkamo gaminio technologiją. Į vertinimo procedūrą įeina kontrolinis apsilankymas gamintojo patalpose.Gamintojui pranešama apie priimtą sprendimą. Pranešime turi būti pateiktos patikrinimo išvados ir tinkamai pagrįsta vertinimo išvada.3.4. Gamintojas privalo pasižadėti vykdyti įpareigojimus, susijusius su patvirtinta kokybės sistema, ir užtikrinti jos tinkamą ir efektyvų veikimą.Gamintojas arba jo įgaliotasis atstovas turi pranešti notifikuotajai įstaigai, kuri patvirtino kokybės sistemą, apie visus siūlomus kokybės sistemos pakeitimus.Notifikuotoji įstaiga turi įvertinti pasiūlytus pakeitimus ir nuspręsti, ar pakeistoji kokybės sistema ir toliau atitiks reikalavimus, nurodytus 3.2 skirsnyje, ar reikia atlikti naują įvertinimą.Ji turi pranešti apie priimtą sprendimą gamintojui. Pranešime turi būti pateikiamos tyrimo išvados ir pagrįsta įvertinimo išvada.4. Priežiūra, už kurią atsako notifikuotoji įstaiga4.1. Priežiūros tikslas – užtikrinti, kad gamintojas tinkamai vykdytų įsipareigojimus, susijusius su patvirtinta kokybės sistema.4.2. Gamintojas turi sudaryti galimybes notifikuotajai įstaigai kontrolės tikslais patekti į gamybines, tikrinimo, bandymo ir sandėliavimo patalpas ir pateikti jai visą reikalingą informaciją, ypač:- kokybės sistemos dokumentus,- dokumentus,- kokybės protokolus, tokius kaip patikrinimų ataskaitos ir bandymų duomenys, kalibravimo duomenys, atitinkamų darbuotojų kvalifikacijos protokolai ir pan.4.3. Notifikuotoji įstaiga periodiškai atlieka auditą, kad įsitikintų, jog gamintojas laikosi kokybės sistemos bei ją taiko, ir pateikia gamintojui audito protokolą.4.4. Be to, notifikuotoji įstaiga gali iš anksto nepranešusi atvykti pas gamintoją. Šių apsilankymų metu notifikuotoji įstaiga gali atlikti arba pavesti atlikti bandymus, kad patikrintų, ar kokybės sistema tinkamai veikia; jeigu reikia, notifikuotoji įstaiga turi pateikti gamintojui savo apsilankymo protokolą ir, jeigu buvo atliktas bandymas, bandymo protokolą.5. Ne trumpiau kaip 10 metų po paskutinio gaminio pagaminimo dienos gamintojas privalo turėti ir pateikti nacionalinėms įgaliotoms įstaigoms:- dokumentus, nurodytus 3.1 skirsnio antroje įtraukoje,- pakeitimus, nurodytus 3.4 skirsnio antroje pastraipoje,- notifikuotosios įstaigos sprendimus ir ataskaitas, kurios nurodytos 3.4 skirsnio ketvirtoje pastraipoje ir 4.3 ir 4.4 skirsniuose.6. Kiekviena notifikuotoji įstaiga turi pateikti kitoms notifikuotosioms įstaigoms atitinkamą informaciją apie išduotus ir atšauktus kokybės sistemos patvirtinimus.--------------------------------------------------V PRIEDASMinimalūs kriterijai, į kuriuos turi atsižvelgti valstybės narės paskelbdamos notifikuotąsias įstaigas1. Įstaiga, jos vadovas ir personalas, atsakantys už patikros bandymus, negali būti katilų arba prietaisų, kuriuos jie tikrina, projektuotojais, gamintojais, tiekėjais arba montuotojais ir nė vieno šių šalių įgaliotasis atstovas. Jiems neleidžiama nei tiesiogiai, nei kaip įgaliotiesiems atstovams dalyvauti projektuojant, gaminant, realizuojant arba eksploatuojant šiuos katilus ir prietaisus. Tai neužkerta kelio galimybei gamintojui ir įstaigai tarpusavyje keistis technine informacija.2. Įstaiga ir jos personalas, atsakantys už atitikties patikros bandymus, privalo laikytis profesinio sąžiningumo ir techninės kompetencijos reikalavimų, jų sprendimai arba jų atliktų patikrinimų rezultatai turi būti nepriklausomi nuo bet kurio spaudimo ar skatinimo – visų pirma finansinio pobūdžio, – ypač nuo asmenų grupių, suinteresuotų patikros rezultatais.3. Įstaiga turi turėti personalą ir priemones, reikalingas tinkamai atlikti administracines ir technines užduotis, susijusias su patikros atlikimu; be to, ji taip pat turi turėti galimybę naudotis prietaisais, reikalingais ypatingoms patikroms atlikti.4. Personalas, kuriam pavesta atlikti tikrinimus, privalo:- turėti reikiamą techninį ir profesinį išsilavinimą,- tinkamai išmanyti reikalavimus, keliamus bandymams, kuriuos jie atlieka, ir turėti reikiamą patirtį tokiems bandymams atlikti,- sugebėti parengti sertifikatus, protokolus ir ataskaitas, reikiamus bandymų autentiškumui nustatyti.5. Būtina užtikrinti personalo, kuriam pavesta atlikti patikras, nešališkumą. Jo atlyginimas neturi priklausyti nei nuo atliktų patikrų skaičiaus, nei nuo šių patikrų rezultatų.6. Įstaiga privalo sudaryti atsakomybės draudimo sutartį, išskyrus atvejus, kai pagal nacionalinės teisės aktus atsakomybę prisiima valstybė arba bandymus tiesiogiai atlieka valstybė narė.7. Įstaigos personalas turi būti įpareigojamas saugoti profesines paslaptis (išskyrus informaciją valstybės, kurioje ji vykdo savo veiklą, kompetentingoms institucijoms) pagal šią direktyvą arba bet kurią nacionalinės teisės aktų nuostatą, pagal kurią ji įsigalioja.--------------------------------------------------


title: 1997 m. lapkričio 10 d. Komisijos direktyva 97/64/EB, ketvirtą kartą derinanti su technikos pažanga Tarybos direktyvos 76/769/EEB dėl valstybių narių įstatymų ir kitų teisės aktų, susijusių su tam tikrų pavojingų medžiagų ir preparatų pardavimo ir naudojimo apribojimais, suderinimo I priedą (žibalas)Tekstas svarbus EEE.

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

31997L0064

Oficialusis leidinys L 315 , 19/11/1997 p. 0013 - 0014

		Komisijos direktyva 97/64/EB1997 m. lapkričio 10 d.ketvirtą kartą derinanti su technikos pažanga Tarybos direktyvos 76/769/EEB dėl valstybių narių įstatymų ir kitų teisės aktų, susijusių su tam tikrų pavojingų medžiagų ir preparatų pardavimo ir naudojimo apribojimais, suderinimo I priedą (žibalas)(tekstas svarbus EEE)EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,atsižvelgdama į 1976 m. liepos 27 d. Tarybos direktyvą 76/769/EEB dėl valstybių narių įstatymų ir kitų teisės aktų, susijusių su tam tikrų pavojingų medžiagų ir preparatų pardavimo ir naudojimo apribojimais, suderinimo [1] su paskutiniais pakeitimais, padarytais Komisijos direktyva 97/16/EB [2], ypač į jos 2a straipsnį, priimtą Tarybos direktyva 89/678/EEB [3],kadangi Tarybos direktyva 89/677/EEB [4], aštuntą kartą iš dalies keičianti Direktyvą 76/769, uždraudė naudoti tam tikras pavojingas medžiagas ir preparatus gaminant dekoratyvinius gaminiuos, pokštus, išdaigoms skirtus daiktus ir žaidimus;kadangi vėliau tapo žinoma, kad tam tikros iš tokių pavojingų medžiagų ir tam tikri preparatai žibalo pavidalu kelia pavojų įkvėpus, ypač jei yra spalvotas, kelia pavojų žmonių ir visų pirma mažų vaikų sveikatai, ypač jei naudojamas dekoratyvinėse lempose;kadangi reikėtų apriboti prekybą tokiu spalvotu žibalu, skirtu naudoti dekoratyvinėse lempose;kadangi šia direktyva nustatant prekybos tokiu spalvotu žibalu apribojimus atsižvelgiama į turimas žinias apie saugesnius pakaitalus ir jų technologiją;kadangi ši direktyva neturi įtakos Bendrijos teisės aktams, nustatantiems būtiniausius darbuotojų apsaugos reikalavimus, nurodytus Tarybos direktyvoje 89/391/EEB [5] ir atskirose ja pagrįstose direktyvose, ypač Tarybos direktyvoje 90/394/EEB [6];kadangi šioje direktyvoje numatytos priemonės atitinka Direktyvų dėl techninių kliūčių panaikinimo pavojingų medžiagų ir preparatų prekybos srityje derinimo su technikos pažanga komiteto nuomonę,PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:1 straipsnisDirektyvos 76/769/EEB I priedas derinamas su technikos pažanga kaip nurodyta šios direktyvos priede.2 straipsnisValstybės narės priima ir paskelbia nuostatas, kurios, įsigaliojusios ne vėliau kaip 1998 m. birželio 30 d., įgyvendina šią direktyvą, ir nedelsdamos apie tai praneša Komisijai. Šias nuostatas jos taiko nuo 1998 m. gruodžio 31 d.Valstybės narės, tvirtindamos šias priemones, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.3 straipsnisŠi direktyva skirta valstybėms narėms.Priimta Briuselyje, 1997 m. lapkričio 10 d.Komisijos varduMartin BangemannKomisijos narys[1] OL L 262, 1976 9 27, p. 24.[2] OL L 116, 1997 5 6, p. 31.[3] OL L 398, 1989 12 30, p. 24.[4] OL L 398, 1989 12 30, p. 19.[5] OL L 183, 1989 6 29, p. 1.[6] OL L 196, 1990 7 26, p. 1.--------------------------------------------------PriedasDirektyvos 76/769/EEB I priedo 3 punktas pakeičiamas taip:"Skystos medžiagos arba preparatai, kurios laikomos pavojingomis pagal 1967 m. birželio 27 d. Tarybos direktyvos 67/548/EEB dėl įstatymų ir kitų teisės aktų, reglamentuojančių pavojingų medžiagų klasifikavimą, pakavimą ir ženklinimą etiketėmis, suderinimo, kuri buvo suderinta su technikos pažanga Komisijos direktyvomis 93/21/EEB ir 96/54/EB, 2 straipsnio 2 dalies apibrėžimus ir VI priedo 2, 3 ir 4 dalių kriterijus. | 1.Negali būti naudojamos gaminant:dekoratyvinius gaminius, kurie skirti apšvietimui arba skirtingų fazių spalvų efektams, pavyzdžiui, dekoratyvines lempas ir pelenines,pokštams ir išdaigoms skirtus daiktus,žaidimus, kuriuose dalyvauja vienas arba daugiau dalyvių, arba kitus objektus, kurie skirti žaidimui, net jei jie yra dekoratyvinio pobūdžio.2.Nepažeidžiant pirmiau pateiktų nuostatų, medžiagose ir preparatuose:kurie kelia pavojų juos įkvėpus ir yra ženklinami žymeniu R65,kuriuos galima naudoti kaip dekoratyvinių lempų kurą,kurie pateikiami į rinką 15 litrų arba mažesnėse pakuotėse,negali būti dažančių medžiagų (nebent jų reikia dėl fiskalinių priežasčių) arba kvepalų, arba nei vienų, nei kitų.Nepažeidžiant kitų Bendrijos nuostatų dėl pavojingų medžiagų klasifikavimo, pakavimo ir ženklinimo įgyvendinimo, ant 2 dalyje nurodytų medžiagų ir preparatų, skirtų naudoti lempose, pakuotės turi būti įskaitomas ir nenutrinamas užrašas: "Lempas su šiuo skysčiu laikykite vaikams nepasiekiamoje vietoje." |--------------------------------------------------


title: 1997 m. gruodžio 15 d. Tarybos direktyva 97/81/EB dėl Bendrojo susitarimo dėl darbo ne visą darbo dieną, kurį sudarė Europos pramonės ir darbdavių konfederacijų sąjunga (UNICE), Europos įmonių, kuriose dalyvauja valstybė, centras (CEEP) ir Europos profesinių sąjungų konfederacija (ETUC)

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

31997L0081

Oficialusis leidinys L 014 , 20/01/1998 p. 0009 - 0014

		Tarybos Direktyva 97/81/EB1997 m. gruodžio 15 d.dėl Bendrojo susitarimo dėl darbo ne visą darbo dieną, kurį sudarė Europos pramonės ir darbdavių konfederacijų sąjunga (UNICE), Europos įmonių, kuriose dalyvauja valstybė, centras (CEEP) ir Europos profesinių sąjungų konfederacija (ETUC)EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdama į Susitarimą dėl socialinės politikos, pridėtą prie Europos bendrijos steigimo sutarties socialinės politikos protokolo Nr. 14, ypač į jo 4 straipsnio 2 dalį,atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą,(1) kadangi, siekdamos ir toliau laikytis 1989 m. Socialinės chartijos nustatytų gairių, valstybės narės, išskyrus Jungtinę Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystę (toliau – valstybės narės), sudarė Susitarimą dėl socialinės politikos pagal Europos bendrijos steigimo sutarties socialinės politikos protokolą;(2) kadangi pagal Susitarimo dėl socialinės politikos 4 straipsnio 2 dalį administracija ir darbuotojai (socialiniai partneriai) gali bendrai prašyti, kad Bendrijos lygio susitarimai būtų įgyvendinami Tarybos sprendimu, priimtu Komisijai pateikus pasiūlymą;(3) kadangi Bendrijos darbuotojų pagrindinių socialinių teisių chartijos 7 punktas, inter alia, nustato, kad "vidaus rinkos sukūrimas turi pagerinti Europos bendrijos darbuotojų gyvenimo ir darbo sąlygas. Šis procesas turi būti susijęs su nurodytų sąlygų derinimu, kartu tobulinant (…) darbo formas, išskyrus neterminuotas sutartis, o būtent terminuotas sutartis, darbą ne visą darbo dieną, laikiną ir sezoninį darbą";(4) kadangi Taryba nepriėmė sprendimo dėl pasiūlytos direktyvos dėl tam tikrų darbo santykių, susijusių su konkurencijos iškraipymais [1], su paskutiniais pakeitimais [2], taip pat dėl pasiūlytos direktyvos dėl tam tikrų darbo santykių, susijusių su darbo sąlygomis [3];(5) kadangi Eseno Europos Vadovų Tarybos išvadose pabrėžiama, kad būtina imtis priemonių, kurios skatintų užimtumą ir moterų bei vyrų lygias galimybes, ir kviečiama imtis priemonių, siekiant didesnio užimtumo, ypač naudojant lankstesnį darbo organizavimą, kuris kartu patenkintų darbuotojų pageidavimus bei konkurencijos reikalavimus;(6) kadangi pagal Susitarimo dėl socialinės politikos 3 straipsnio 2 dalį Komisija tarėsi su administracija ir darbuotojais dėl galimos Bendrijos veiksmų krypties lankstaus darbo laiko grafiko ir darbo saugos atžvilgiu;(7) kadangi po šių konsultacijų Komisija nusprendė, kad Bendrijos veiksmai pageidautini, ir dar kartą Bendrijos lygiu pasitarė su administracija ir darbuotojais dėl numatomo pasiūlymo esmės pagal minėto susitarimo 3 straipsnio 3 dalį;(8) kadangi pagrindinės skirtingų pramonės šakų organizacijos, t. y. Europos pramonės ir darbdavių konfederacijos sąjunga (UNICE), Europos įmonių, kuriose dalyvauja valstybė, centras (CEEP) ir Europos profesinių sąjungų konfederacija (ETUC), 1996 m. birželio 19 d. bendrame laiške Komisijai pranešė apie savo pageidavimą inicijuoti sutarties dėl socialinės politikos 4 straipsnio nustatytą procedūrą; kadangi 1997 m. kovo 12 d. bendrame laiške jos paprašė Komisijos papildomų trijų mėnesių; kadangi Komisija patenkino šį prašymą;(9) kadangi 1997 m. birželio 6 d. minėtos skirtingų pramonės šakų organizacijos sudarė Bendrąjį susitarimą dėl darbo ne visą darbo dieną; kadangi jos perdavė Komisijai bendrą prašymą įgyvendinti šį Bendrąjį susitarimą Tarybos sprendimu, priimtu Komisijai pateikus pasiūlymą, pagal jos 4 straipsnio 2 dalį;(10) kadangi Taryba 1994 m. gruodžio 6 d. rezoliucijoje dėl Europos Sąjungos socialinės politikos perspektyvų: indėlis į ekonominę ir socialinę konvergenciją [4], paprašė administracijos ir darbuotojų pasinaudoti savo galimybėmis sudaryti sutartis, kadangi jie paprastai geriau žino socialines realijas ir problemas;(11) kadangi šalys signatarės norėjo sudaryti Bendrąjį susitarimą dėl darbo ne visą darbo dieną, kuris nustatytų šio darbo bendruosius principus ir minimalius reikalavimus; kadangi jos pareiškė norą sukurti bendrus pagrindus, kurie panaikintų darbuotojų, dirbančių ne visą darbo dieną, diskriminaciją ir skatintų sukurti galimybes dirbti ne visą darbo dieną tiek darbuotojams, tiek darbdaviams priimtinu pagrindu;(12) kadangi socialiniai partneriai norėjo atkreipti ypatingą dėmesį į darbą ne visą darbo dieną, kartu nurodydami, kad jie ketina svarstyti panašių susitarimų dėl kitų lanksčių darbo formų reikalingumą;(13) kadangi Amsterdamo Europos Vadovų Tarybos išvadose Europos Sąjungos valstybių ir vyriausybių vadovai labai pritarė socialinių partnerių sudarytam susitarimui dėl darbo ne visą darbo dieną;(14) kadangi Sutarties 189 straipsnis apibrėžia direktyvą kaip tinkamiausią priemonę įgyvendinti Bendrąjį susitarimą; kadangi tai įpareigoja valstybes nares dėl galutinio rezultato, tačiau leidžia nacionalinėms valdžios institucijoms rinktis formas ir metodus;(15) kadangi pagal Sutarties 3 straipsnio b punkte nurodytus subsidiarumo ir proporcingumo principus valstybės narės negali iki galo pasiekti šios direktyvos tikslų ir todėl kad Bendrija gali juos geriau pasiekti; kadangi ši direktyva neapima didesnės nei būtina srities, kad būtų galima pasiekti minėtus tikslus;(16) kadangi, atsižvelgiant į Bendrajame susitarime naudojamas sąvokas, kurios nėra konkrečiai apibrėžtos, ši direktyva leidžia valstybėms narėms pačioms apibrėžti minėtas sąvokas pagal jų nacionalinę teisę ir praktiką, taip kaip kitų socialinės politikos direktyvų, kuriose vartojamos panašios sąvokos atveju, jeigu šios sąvokos atitinka Bendrojo susitarimo turinį;(17) kadangi Komisija parengė pasiūlymą dėl direktyvos pagal jos 1993 m. gruodžio 14 d. pranešimą dėl Socialinės politikos protokolo (Nr. 14) taikymo ir 1996 m. rugsėjo 18 d. pranešimą dėl socialinio dialogo plėtros Bendrijos lygiu, atsižvelgdama į šalių signatarių atstovaujamąjį statusą bei Bendrojo susitarimo visų straipsnių teisėtumą;(18) kadangi Komisija parengė pasiūlymą dėl direktyvos pagal Susitarimo dėl socialinės politikos 2 straipsnio 2 dalį, kurioje nurodoma, kad socialinės politikos srities direktyvos "turi vengti taikyti administracinius, finansinius ir teisinius apribojimus, kurie stabdytų mažųjų ir vidutinių įmonių steigimą bei plėtrą";(19) kadangi pagal 1993 m. gruodžio 14 d. pranešimą dėl socialinės politikos protokolo (Nr. 14) taikymo Komisija pranešė Europos Parlamentui apie savo pasiūlymą dėl direktyvos, į kurią įtrauktas Bendrasis susitarimas, pateikdama šio pasiūlymo tekstą;(20) kadangi Komisija taip pat apie tai pranešė Ekonomikos ir socialinių reikalų komitetui;(21) kadangi Bendrojo susitarimo 6 straipsnio 1 dalyje nurodoma, kad valstybės narės ir (arba) socialiniai partneriai gali laikytis arba nustatyti palankesnes nuostatas;(22) kadangi Bendrojo susitarimo 6 straipsnio 2 dalyje nurodoma, kad šios direktyvos įgyvendinimu jokiu būdu neturi būti pateisinamas bet koks esamos padėties valstybėse narėse pabloginimas;(23) kadangi Bendrijos darbuotojų pagrindinių socialinių teisių chartija pripažįsta kovos su visomis diskriminavimo formomis, ypač diskriminacijos dėl lyties, rasės, odos spalvos, įsitikinimų ar tikėjimo, svarbą;(24) kadangi Europos Sąjungos sutarties F straipsnio 2 dalyje nurodoma, kad Sąjunga gerbia pagrindines teises, kurias garantuoja Europos žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvencija ir kurios grindžiamos bendromis valstybių narių konstitucinėmis tradicijomis, kaip Bendrijos teisės bendruosius principus;(25) kadangi valstybės narės gali patikėti socialiniams partneriams, jiems bendrai paprašius, įgyvendinti šią direktyvą, su sąlyga, kad valstybės narės imsis visų būtinų priemonių, užtikrinančių, kad jos galėtų visuomet garantuoti šios direktyvos nustatytus rezultatus;(26) kadangi Bendrojo susitarimo įgyvendinimas padės pasiekti Susitarimo dėl socialinės politikos 1 straipsnyje nurodytus tikslus,PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:1 straipsnisŠios direktyvos tikslas yra įgyvendinti Bendrąjį susitarimą dėl darbo ne visą darbo dieną, sudarytą 1997 m. birželio 6 d. tarp pagrindinių skirtingų pramonės šakų organizacijų (UNICE, CEEP ir ETUC) ir pridėtą prie šios direktyvos.2 straipsnis1. Valstybės narės įstatymais ir kitais teisės aktais įtvirtina nuostatas, būtinas, kad šios direktyvos būtų pradėta laikytis ne vėliau kaip nuo 2000 m. sausio 20 d., arba ne vėliau kaip iki šios datos užtikrina, kad socialiniai partneriai bendru susitarimu priimtų reikiamas priemones, o valstybės narės privalo imtis visų būtinų priemonių, leidžiančių joms visuomet garantuoti, kad bus pasiekti šioje direktyvoje nustatyti rezultatai. Apie tai jos nedelsdamos praneša Komisijai.Jeigu būtina, valstybėms narėms gali būti suteiktas ne ilgesnis kaip vienerių metų papildomas laikotarpis, kad jos galėtų atsižvelgti į tam tikrus iškilusius sunkumus arba įgyvendinti šią direktyvą, taikydamos kolektyvinę sutartį.Apie šias aplinkybes jos nedelsdamos praneša Komisijai.Valstybės narės, priimdamos pirmoje pastraipoje nurodytas priemones, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.2. Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų arba numatomų priimti pagrindinių nacionalinės teisės aktų nuostatų tekstus.3 straipsnisŠi direktyva įsigalioja jos paskelbimo Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje dieną.4 straipsnisŠi direktyva skirta valstybėms narėms.Priimta Briuselyje, 1997 m. gruodžio 15 d.Tarybos varduPirmininkasJ.-C. Juncker[1] OL C 224, 1990 9 8, p. 6.[2] OL C 305, 1990 12 5, p. 8.[3] OL C 224, 1990 9 8, p. 4.[4] OL C 368, 1994 12 23, p. 6.--------------------------------------------------PRIEDASEUROPOS PRAMONĖS IR DARBDAVIŲ KONFEDERACIJŲ SĄJUNGAEUROPOS PROFESINIŲ SĄJUNGŲ KONFEDERACIJAEUROPOS ĮMONIŲ, KURIOSE DALYVAUJA VALSTYBĖ, CENTRAS (CEEP)BENDRASIS SUSITARIMAS DĖL DARBO NE VISĄ DARBO DIENĄPreambulėŠis Bendrasis susitarimas yra indėlis į bendrą Europos užimtumo strategiją. Darbas ne visą darbo dieną pastaraisiais metais turėjo didelę įtaką užimtumui. Todėl šio susitarimo šalys šiai darbo formai skyrė labai daug dėmesio. Šalys ketina apsvarstyti panašių susitarimų, susijusių su kitomis lankstaus darbo formomis, reikalingumą.Pripažįstant aplinkybių įvairovę valstybėse narėse ir patvirtinant, kad darbas ne visą darbo dieną yra būdingas tam tikriems sektoriams ir profesinės veiklos sritims, šis susitarimas nustato bendruosius principus ir minimalius reikalavimus, susijusius su darbu ne visą darbo dieną. Jis rodo socialinių partnerių siekį sukurti bendrus pagrindus, pašalinant darbuotojų, dirbančių ne visą darbo dieną, diskriminavimą ir padedant plėtoti galimybes dirbti ne visą darbo dieną tiek darbdaviams, tiek darbuotojams priimtinu pagrindu.Šis susitarimas reglamentuoja darbuotojų, dirbančių ne visą darbo dieną, darbo sąlygas ir patvirtina, kad klausimus, susijusius su įstatymų nustatyta socialine apsauga, sprendžia valstybės narės. Atsižvelgdamos į nediskriminavimo principą, šio susitarimo šalys nurodo 1996 m. gruodžio mėn. Dublino Europos Vadovų Tarybos deklaraciją dėl užimtumo, kurioje, inter alia, Taryba pažymėjo, kad socialinio aprūpinimo sistema turėtų būti palankesnė užimtumui, "plėtojant socialinės apsaugos sistemas, galinčias prisitaikyti prie naujų darbo modelių ir suteikti atitinkamą apsaugą žmonėms, dirbantiems pagal šiuos modelius". Susitarimo šalys mano, kad reikėtų šią deklaraciją įteisinti.ETUC, UNICE ir CEEP prašo Komisijos pateikti šį Bendrąjį susitarimą Tarybai, kad ji priimtų sprendimą, įpareigojantį valstybes nares, kurios yra Susitarimo dėl socialinės politikos, pridėto prie Europos bendrijos steigimo sutarties socialinės politikos protokolo (Nr. 14), šalys, laikytis šių reikalavimų.Susitarimo šalys pageidauja, kad Komisija savo pasiūlyme dėl šio susitarimo įgyvendinimo prašytų valstybių narių per dvejus metus nuo Tarybos sprendimo priimti įstatymus ir kitus teisės aktus, būtinus, kad būtų laikomasi šio Tarybos sprendimo, arba užtikrinti [1], kad ne vėliau kaip iki šio laikotarpio pabaigos socialiniai partneriai sutarimu nustatytų reikiamas priemones. Jeigu būtina atsižvelgti į tam tikrus sunkumus arba įgyvendinimą kolektyvine sutartimi, valstybėms narėms gali būti suteiktas ne ilgesnis kaip vienerių metų papildomas laikotarpis, kad jos galėtų įvykdyti šią nuostatą.Nepažeisdamos nacionalinių teismų ir Teisingumo Teismo vaidmens, susitarimo šalys prašo, kad visus klausimus, susijusius su šio susitarimo aiškinimu Europos lygiu, Komisija visų pirma perduotų susitarimo šalims, kurios pateiks savo nuomonę.Konstatuojamoji dalis1. Atsižvelgdama į Susitarimą dėl socialinės politikos, pridėtą prie Europos bendrijos steigimo sutarties socialinės politikos protokolo Nr. 14, ir ypač į jo 3 straipsnio 4 dalį ir 4 straipsnio 2 dalį;2. Kadangi Susitarimo dėl socialinės politikos 4 straipsnio 2 dalyje nurodoma, kad Bendrijos lygiu sudaryti susitarimai šalių signatarių bendru prašymu gali būti įgyvendinami Tarybos sprendimu, priimtu Komisijai pateikus pasiūlymą;3. Kadangi antrajame konsultaciniame dokumente dėl darbo laiko lankstumo ir darbuotojų saugos Komisija pareiškė, kad ji ketina siūlyti teisiškai įpareigojančias Bendrijos priemones;4. Kadangi Europos Vadovų Tarybos posėdžio, įvykusio Esene, išvadose pabrėžiama, kad būtina įgyvendinti priemones, kurios skatintų užimtumą ir vyrų bei moterų lygias galimybes, ir reikalaujama imtis priemonių, kurių tikslas "didinti užimtumo lygį, ypač naudojant lankstesnį darbo organizavimą, kuris patenkintų darbuotojų pageidavimus bei konkurencijos reikalavimus";5. Kadangi su šiuo susitarimu šalys signatarės sieja didelę reikšmę turinčias priemones, suteikiančias vyrams ir moterims daugiau galimybių dirbti ne visą darbo dieną ruošiantis pensijai, derinant profesinį ir šeimos gyvenimą ir naudojantis mokymo bei profesinio rengimo galimybėmis, kurios leistų tobulinti jų profesinius įgūdžius bei kilti tarnyboje, siekiant abipusės darbdavių ir darbuotojų naudos ir įmonių plėtros;6. Kadangi šis susitarimas nurodo, kad valstybės narės ir socialiniai partneriai turi nustatyti priemones, kurios įgyvendintų šio susitarimo bendruosius principus, minimalius reikalavimus ir nuostatas, atsižvelgiant į kiekvienos valstybės narės situaciją;7. Kadangi šis susitarimas atsižvelgia į poreikį tobulinti socialinės politikos reikalavimus, stiprinti Bendrijos ekonomikos konkurencingumą ir vengti administracinių, finansinių ir teisinių apribojimų, kurie stabdytų mažų ir vidutinių įmonių steigimą bei plėtrą;8. Kadangi socialiniai partneriai turi daugiausiai galimybių rasti sprendimus, kurie atitiktų darbdavių ir darbuotojų reikmes, ir todėl jie turi atlikti ypatingą vaidmenį įgyvendinant ir taikant šį susitarimą.ŠALYS SIGNATARĖS SUSITARIA:1 straipsnis: TikslasBendrojo susitarimo tikslas:a) sudaryti sąlygas, kurios panaikintų darbuotojų, dirbančių ne visą darbo dieną, diskriminaciją ir gerintų darbo ne visą darbo dieną kokybę;b) sudaryti galimybes savanoriškumo pagrindu darbo ne visą darbo dieną plėtojimui ir prisidėti prie lankstaus darbo laiko grafiko organizavimo, atsižvelgiant į darbdavių ir darbuotojų reikmes.2 straipsnis: Taikymo sritis1. Šis susitarimas taikomas ne visą darbo dieną dirbantiems darbuotojams, kurie sudarė darbo sutartį arba kurių darbo santykius apibrėžia kiekvienoje valstybėje narėje galiojantys įstatymai, kolektyvinės sutartys arba praktika.2. Valstybės narės, pasitarusios su socialiniais partneriais ir remdamosi nacionaline teise, kolektyvinėmis sutartimis arba praktika, ir (arba) atitinkamo lygio socialiniai partneriai remdamiesi nacionaline darbo santykių praktika pramonėje gali dėl objektyvių priežasčių netaikyti visų arba kai kurių šio susitarimo sąlygų laikiniems darbuotojams, dirbantiems ne visą darbo dieną. Būtina nuolat peržiūrėti minėtas išimtis, nustatant ar jų priežastys išlieka objektyvios ir pagrįstos.3 straipsnis: SąvokosŠiame susitarime:1. "Darbuotojas, dirbantis ne visą darbo dieną" – darbuotojas, kurio įprastų darbo valandų skaičius, apskaičiuotas per savaitę arba pagal ne ilgesnį kaip vienerių metų darbo laiko vidurkį, yra mažesnis už panašaus darbuotojo, dirbančio visą darbo dieną, darbo valandas.2. "Panašus darbuotojas, dirbantis visą darbo dieną" – toje pačioje įmonėje visą darbo dieną dirbantis darbuotojas, kuris sudarė to paties tipo darbo sutartį arba palaiko tokius pačius darbo santykius ir atlieka tą patį arba panašų darbą (profesines pareigas), tinkamai atsižvelgiant į kitus motyvus, įskaitant darbo stažą ir kvalifikaciją (įgūdžius).Jeigu įmonėje nėra panašaus darbuotojo, dirbančio visą darbo laiką, lyginama atsižvelgiant į taikytiną kolektyvinę sutartį arba, jei nėra taikytinos kolektyvinės sutarties, lyginama atsižvelgiant į nacionalinę teisę, kolektyvines sutartis arba praktiką.4 straipsnis: Nediskriminavimo principas1. Darbuotojams, dirbantiems ne visą darbo dieną, negali būti sudaromos blogesnės darbo sąlygos, negu panašiems darbuotojams, dirbantiems visą darbo dieną, tik dėl tos priežasties, kad jie dirba ne visą darbo dieną, nebent šis nevienodas požiūris yra objektyviai pagrįstas.2. Prireikus taikomas pro rata temporis principas.3. Valstybės narės ir (arba) socialiniai partneriai, atsižvelgdami į Europos teisės aktus, nacionalinę teisę, kolektyvines sutartis ir praktiką, nustato šio straipsnio taikymo priemones.4. Valstybės narės, pasikonsultavusios su socialiniais partneriais pagal nacionalinę teisę, kolektyvines sutartis arba praktiką, ir (arba) socialiniai partneriai prireikus gali dėl objektyvių priežasčių sudaryti specialias darbo sąlygas, susijusias su darbo stažu, darbo laiku arba kvalifikaciniu uždarbiu. Atsižvelgiant į 4 straipsnio 1 dalyje nurodytą nediskriminavimo principą, būtina nuolat peržiūrėti profesinę kvalifikaciją, susijusią su darbuotojų, dirbančių ne visą darbo dieną, galimybe naudotis specialiomis darbo sąlygomis.5 straipsnis: Darbo ne visą darbo dieną galimybės1. Pagal šio susitarimo 1 straipsnį ir pagal darbuotojų, dirbančių ne visą darbo dieną ir visą darbo dieną, nediskriminavimo principą:a) valstybės narės, pasitarusios su socialiniais partneriais ir remdamosi nacionaline teise arba praktika, nustato ir peržiūri teisinio ar administracinio pobūdžio kliūtis, kurios gali apriboti darbo ne visą darbo dieną galimybes, ir prireikus šias kliūtis pašalinti;b) socialiniai partneriai, neviršydami savo kompetencijos ir pagal kolektyvinių sutarčių nustatytą tvarką, turi nustatyti ir peržiūrėti kliūtis, kurios gali apriboti darbo ne visą darbo dieną galimybes, ir prireikus šias kliūtis pašalinti.2. Darbuotojo atsisakymas būti perkeltam iš darbo visą darbo laiką į darbą ne visą darbo dieną arba atvirkščiai neturėtų savaime būti pagrįsta priežastimi nutraukti darbo sutartį, tačiau nepažeidžiant darbo sutarties nutraukimo nuostatų pagal nacionalinę teisę, kolektyvines sutartis ir praktiką dėl kitų priežasčių, kurios gali būti susijusios su atitinkamos įmonės veiklos reikalavimais.3. Darbdaviai turi kuo tinkamiau apsvarstyti šiuos dalykus:a) darbuotojų prašymus juos perkelti iš darbo visą darbo dieną į darbą ne visą darbo dieną, jeigu įmonėje atsiranda tokia galimybė;b) darbuotojų prašymus juos perkelti iš darbo ne visą darbo dieną į darbą visą darbo dieną arba pailginti darbo laiką, jeigu yra tokia galimybė;c) laiku pateikiamą informaciją apie įmonėje esamas darbo visą ir ne visą darbo dieną vietas, palengvinant perkėlimą iš darbo visą darbo dieną į darbą ne visą darbo dieną ir vice versa;d) priemones, kurios padėtų įmonėje visais lygiais plėtoti darbo ne visą darbo dieną galimybes, įskaitant kvalifikuotą darbą ir vadovaujančias pareigas, ir prireikus plėtoti darbuotojų, dirbančių ne visą darbo dieną, profesinio rengimo galimybes, skatinant kilimą tarnyboje ir profesinį judėjimą;e) tinkamą informacijos apie darbą ne visą darbo dieną įmonėje pateikimą veikiančioms organizacijoms, kurios atstovauja darbuotojams.6 straipsnis: Įgyvendinimo nuostatos1. Valstybės narės ir (arba) socialiniai partneriai gali toliau taikyti arba priimti palankesnes nei šio susitarimo nustatytas nuostatas.2. Šio susitarimo nuostatų įgyvendinimas nėra teisėtas pagrindas sumažinti darbuotojams teikiamą bendrą apsaugą susitarimo taikymo srityje. Tačiau tai nepažeidžia valstybių narių ir (arba) socialinių partnerių teisės plėtoti įvairias įstatymų, norminių aktų arba sutartines nuostatas, atsižvelgiant į pasikeitusias aplinkybes, taip pat nepažeidžia 5 straipsnio 1 dalies taikymo, jeigu laikomasi 4 straipsnio 1 dalyje nurodyto nediskriminavimo principo.3. Šis susitarimas nepažeidžia socialinių partnerių teisės sudaryti tinkamu lygiu, įskaitant Europos lygį, susitarimus, pritaikančius ir (arba) papildančius šio susitarimo nuostatas, atsižvelgiant į atitinkamų socialinių partnerių konkrečias reikmes.4. Šis susitarimas nepažeidžia kitų konkrečių Bendrijos nuostatų ir ypač Bendrijos nuostatų, susijusių su vienodu požiūriu į vyrus ir moteris arba jų lygiomis galimybėmis.5. Ginčams ir skundams, kylantiems dėl šio susitarimo taikymo, imamasi prevencinių priemonių ir jie sprendžiami pagal nacionalinę teisę, kolektyvines sutartis ir praktiką.6. Šalys signatarės peržiūrės šį susitarimą po penkerių metų nuo Tarybos sprendimo datos, jeigu to paprašys bent viena šio susitarimo šalis.[1] Pagal Europos bendrijos steigimo sutarties Susitarimo dėl socialinės politikos 2 straipsnio 4 dalį.--------------------------------------------------


title: 2011 m. sausio 28 d. Komisijos direktyva 2011/8/ES, kuria dėl bisfenolio A naudojimo plastikiniuose buteliukuose kūdikiams maitinti ribojimo iš dalies keičiama Direktyva 2002/72/EB  Tekstas svarbus EEE

text:
29.1.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 26/11

         KOMISIJOS DIREKTYVA 2011/8/ES
   2011 m. sausio 28 d.
   kuria dėl bisfenolio A naudojimo plastikiniuose buteliukuose kūdikiams maitinti ribojimo iš dalies keičiama Direktyva 2002/72/EB
   (Tekstas svarbus EEE)
   EUROPOS KOMISIJA,
   atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
   atsižvelgdama į 2004 m. spalio 27 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1935/2004, dėl žaliavų ir gaminių, skirtų liestis su maistu, ir panaikinantį Direktyvas 80/590/EEB ir 89/109/EEB (1), ypač į jo 18 straipsnio 3 dalį,
   pasikonsultavusi su Europos maisto saugos tarnyba,
   kadangi:

               (1)

               2002 m. rugpjūčio 6 d. Komisijos direktyvoje 2002/72/EB dėl plastikinių medžiagų ir gaminių, galinčių liestis su maisto produktais (2), leidžiama 2,2–bis(4-hidroksifenil)propaną, vadinamąjį bisfenolį A, (toliau – BPA), naudoti kaip monomerą plastikiniams medžiagoms ir gaminiams, galintiems liestis su maisto produktais, gaminti vadovaujantis Maisto produktų mokslinio komiteto (3) ir Europos maisto saugos tarnybos (toliau – EMST) nuomonėmis (4).

               (2)

               BPA naudojamas kaip monomeras polikarbonatiniams plastikams gaminti. Polikarbonatiniai plastikai, kaip ir kiti, naudojami gaminti buteliukams kūdikiams maitinti. Kaitinant tam tikromis sąlygomis nedidelis BPA kiekis gali išsiskirti iš maisto produktų talpyklų į maisto produktus ir gėrimus ir patekti į žmogaus virškinimo traktą.

               (3)

               2010 m. kovo 29 d. Danijos vyriausybė informavo Komisiją ir valstybes nares, kad ji nusprendė taikyti apsaugos priemones, numatytas Reglamento (EB) Nr. 1935/2004 18 straipsnyje, ir laikinai uždrausti naudoti BPA plastikinėse medžiagose, besiliečiančiose su 0–3 metų amžiaus vaikams skirtais maisto produktais (5).

               (4)

               Danijos Vyriausybė taikomą apsaugos priemonę pagrindė 2010 m. kovo 22 d. Danijos technikos universiteto nacionalinio maisto instituto (toliau – DTU maisto institutas) pateiktu rizikos vertinimu. Rizikos vertinime pateiktas išsamaus tyrimo, atlikto su gyvūnais, kurie buvo veikiami mažo BPA kiekio, stebint nervų sistemos vystymąsi ir žiurkių naujagimių elgseną, įvertinimas. DTU maisto institutas taip pat vertino, ar dėl naujų duomenų keičiasi jo atlikto ankstesnio galimai BPA sukelto toksinio poveikio nervų sistemos vystymuisi ir elgsenai vertinimas.

               (5)

               Vadovaudamasi Reglamento (EB) Nr. 1935/2004 18 straipsniu Komisija 2010 m. kovo 30 d. paprašė EMST pateikti nuomonę dėl Danijos nurodytų priežasčių darant išvadą, kad medžiagos naudojimas kelia pavojų žmonių sveikatai, nors tai atitinka taikomas specialias priemones.

               (6)

               2010 m. liepos 6 d. Prancūzijos vyriausybė informavo Komisiją ir valstybes nares, kad ji nusprendė taikyti apsaugos priemones, numatytas Reglamento (EB) Nr. 1935/2004 18 straipsnyje, ir laikinai uždrausti gaminti, importuoti, eksportuoti ir tiekti rinkai maitinimui skirtus buteliukus, kurių sudėtyje yra BPA (6).

               (7)

               Taikomą apsaugos priemonę Prancūzijos vyriausybė pagrindė dviem Prancūzijos maisto saugos tarnybos (AFSSA) 2010 m. sausio 29 d. ir 2010 m. birželio 7 d. pateiktomis nuomonėmis ir 2010 m. birželio 3 d. paskelbta Nacionalinio sveikatos ir medicinos mokslinių tyrimo instituto (INSERM) ataskaita.

               (8)

               2010 m. rugsėjo 23 d. EMST priėmė savo Mokslinės grupės su maistu besiliečiančių medžiagų, fermentų, kvapiųjų medžiagų ir perdirbimo pagalbinių medžiagų klausimais (toliau – grupė) parengtą nuomonę dėl BPA, reaguodama į Komisijos 2010 m. kovo 30 d. prašymą ir atsižvelgdama į Danijos rizikos vertinime pateiktą specialaus neurologinio elgsenos tyrimo įvertinimą ir kitų neseniai paskelbtų BPA tyrimų apžvalgą ir vertinimą (7).

               (9)

               Pateiktoje nuomonėje grupė padarė išvadą, kad, remiantis išsamiu naujausių toksiškumo žmonėms ir gyvūnams duomenų vertinimu, nebuvo rasta naujų tyrimų, dėl kurių reikėtų peržiūrėti galiojančią leistiną paros normą (toliau –LPN) – 0,05 mg/kg kūno svorio per parą. Ši LPN yra grindžiama tuo, kad, atliekant toksiškumo reprodukcijai tyrimą su keliomis žiurkių kartomis ir taikant neapibrėžtumo koeficientą 100, 5 mg/kg kūno svorio per parą kiekis, kuris laikomas konservatyviausiu atsižvelgiant į visą informaciją apie BPA toksikokinetiką, nesukelia nepageidaujamo poveikio. Tačiau, vieno grupės nario nuomone, išvada yra ta, kad atliekant tam tikrus tyrimus nustatytas poveikis kelia abejonių, kurių negalima atmesti remiantis galiojančia LPN, kurią dėl to reikėtų laikyti laikina tol, kol bus gauta tvaresnių duomenų abejonių keliančiose srityse.

               (10)

               Grupė pažymėjo, kad atlikus kai kuriuos gyvūnų tyrimus su augančiais gyvūnais buvo teigiama, kad galimas kitoks su BPA siejamas toksikologiniu požiūriu svarbus poveikis, visų pirma biocheminiai pokyčiai smegenyse, imunomoduliacinis poveikis ir mažesnis atsparumas krūties navikams. Šie tyrimai turi daug trūkumų. Šių duomenų svarbos žmonių sveikatai kol kas neįmanoma įvertinti. Jeigu ateityje būtų gauta naujų tinkamų duomenų, grupė persvarstytų savo nuomonę.

               (11)

               Mišiniai kūdikiams ar motinos pienas yra vienintelis kūdikių iki 4 mėnesių amžiaus mitybos šaltinis ir lieka labai svarbus maisto medžiagų šaltinis vėlesniais mėnesiais. 2006 m. paskelbtoje nuomonėje EMST padarė išvadą, kad 3 – 6 mėnesių amžiaus kūdikiai, maitinti naudojant polikarbonatinius kūdikiams maitinti skirtus buteliukus, turėjo didžiausią sąlytį su BPA, nors jis buvo mažesnis nei LPN. Šios kūdikių grupės sąlytis su BPA sumažėjo, kai buvo nustota juos maitinti iš polikarbonatinių buteliukų ir jie pradėti maitinti kitaip.

               (12)

               Net jei didžiausio sąlyčio atveju kūdikio pajėgumas pašalinti BPA iš organizmo buvo pakankamas, EMST nuomonėje nurodyta, kad kūdikių šalinimo sistemos pajėgumas pašalinti BPA nėra taip išvystytas kaip suaugusio organizmo ir kad jis atsiranda palaipsniui per pirmus 6 mėnesius.

               (13)

               Galimas toksinis poveikis gali būti pavojingesnis augančiam organizmui. Remiantis Maisto produktų mokslinio komiteto 1997 m. (8) ir 1998 m. nuomonėmis (9) tam tikras poveikis, visų pirma endokrininei ir reprodukcinei sistemoms, imuninei sistemai ir nervų sistemos vystymuisi, yra ypač svarbus kūdikiams. BPA poveikis reprodukcijai ir nervų sistemos vystymuisi buvo išsamiai tiriamas atliekant standartinius toksikologinius tyrimus su keliomis gyvūnų kartomis ir kitus tyrimus, kuriuose buvo atsižvelgta į augančio organizmo ypatumus ir nebuvo nustatyta mažesnių nei LPN dozių poveikio. Tačiau tyrimai, į kurių rezultatus dėl daugelio trūkumų nebuvo galima atsižvelgti nustatant LPN, parodė su BPA susijusį toksikologiniu požiūriu svarbų poveikį. Maisto produktų mokslinio komiteto 1997 ir 1998 m. nuomonėse pabrėžta, kad šis poveikis, ypač susijęs su biocheminiais pokyčiais galvos smegenyse, kurie gali daryti poveikį nervų sistemos vystymuisi ir lemti imuninės sistemos pokyčius, kelia didelį susirūpinimą. Be to, EMST 2010 m. nuomonėje minimas dėl ankstyvo sąlyčio su BPA atsirandantis navikų susidarymą skatinantis poveikis vėlesniu gyvenimo laikotarpiu, esant sąlyčiui su kancerogenais. Be to, šiuo atveju augantis organizmas yra ypač pažeidžiamas. Taigi kūdikiai gali būti nurodomi kaip ypač pažeidžiama gyventojų dalis atsižvelgiant į šiuos duomenis, kurių svarbos žmonių sveikatai dar nebuvo galima tiksliai įvertinti.

               (14)

               Pagal 2006 m. paskelbtą EMST nuomonę polikarbonatiniai maitinimui skirti buteliukai yra pagrindinis kūdikių sąlyčio su BPA šaltinis. Alternatyvios polikarbonatams medžiagos, kurių sudėtyje nėra BPA, ES rinkai tiekiamos, visų pirma stikliniai ir iš kitų kiti plastikų pagaminti buteliukai kūdikiams maitinti. Šios alternatyvios medžiagos turi atitikti nustatytus griežtus su maistu besiliečiančių medžiagų saugos reikalavimus. Todėl nėra būtina toliau naudoti polikarbonatus, kurių sudėtyje yra BPA, buteliukuose kūdikiams maitinti.

               (15)

               Atsižvelgiant į tai, kad kūdikiai gali būti ypač jautrūs galimam BPA poveikiui, nors jie ir laikomi galinčiais pašalinti BPA, ir net tais atvejais, kai pavojus, visų pirma žmonių sveikatai, dar nėra visiškai įrodytas, tikslinga kiek įmanoma mažinti kūdikių sąlytį su BPA, kol bus gauta naujų mokslinių duomenų, kuriais remiantis būtų galima patikslinti kai kurio pastebėto BPA poveikio, visų pirma biocheminių pokyčių galvos smegenyse, imunomoduliacinio poveikio ir didesnės krūties navikų tikimybės, svarbą toksikologiniu požiūriu.

               (16)

               2002 m. sausio 28 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 178/2002, nustatančio maistui skirtų teisės aktų bendruosius principus ir reikalavimus, įsteigiančio Europos maisto saugos tarnybą ir nustatančio su maisto saugos klausimais susijusias procedūras (10), 7 straipsniu leidžiama Sąjungai priimti laikinas priemones pagrįstam laikotarpiui remiantis turima atitinkama informacija, kol bus atliktas papildomas rizikos vertinimas ir persvarstytos taikomos priemonės.

               (17)

               Atsižvelgiant į abejones dėl dabartinių mokslinių tyrimų duomenų, susijusių su kūdikių sąlyčio su BPA naudojant polikarbonatinius buteliukus kūdikiams maitinti kenksmingumu (11), kurie turėtų būti patikslinti, Komisija turi teisę imtis prevencinių priemonių dėl BPA naudojimo polikarbonatiniuose buteliukuose kūdikiams maitinti remiantis atsargumo principu, kuris taikomas esant mokslinio neapibrėžtumo padėčiai, net jei rizika būtent žmonių sveikatai dar nebuvo visiškai įrodyta.

               (18)

               Todėl, siekiant pagrindinio tikslo užtikrinti aukštą žmonių sveikatos apsaugos lygį, būtina ir tikslinga šalinti pavojaus fizinei ir psichikos sveikatai, kurį kūdikiams gali sukelti sąlytis su BPA naudojant maitinti skirtus buteliukus, šaltinius.

               (19)

               Komisija įvertino buteliukų kūdikiams maitinti rinką ir gavo atitinkamų gamintojų informaciją, kad pramonė savanoriškai rinkoje juos keičia kitais, o ekonominis pasiūlytos priemonės poveikis būtų ribotas. Todėl visi buteliukai, kuriuose yra BPA, kūdikiams maitinti ES rinkoje turėtų būti pakeisti iki 2011 m. vidurio.

               (20)

               Kol bus gauta naujų mokslinių duomenų, kuriais remiantis būtų galima patikslinti tam tikro pastebėto BPA poveikio, visų pirma biocheminių pokyčių galvos smegenyse, imunomoduliacinio poveikio ir didesnės krūties navikų tikimybės, svarbą toksikologiniu požiūriu, reikėtų laikinai uždrausti BPA naudoti gaminant polikarbonatinius buteliukus kūdikiams maitinti ir juos tiekiant rinkai. Todėl Direktyvą 2002/72/EB reikėtų atitinkamai iš dalies pakeisti. Tarnyba yra įgaliota stebėti naujus tyrimus siekiant patikslinti minėtus klausimus.

               (21)

               Įvertinus pasiūlytos priemonės technines ir ekonomines įgyvendinimo galimybes, padaryta išvada, kad priemonė nėra labiau ribojanti prekybą nei to reikia siekiant užtikrinti aukštą sveikatos apsaugos lygį Sąjungoje.

               (22)

               Šioje direktyvoje nustatytos priemonės atitinka Maisto grandinės ir gyvūnų sveikatos nuolatinio komiteto nuomonę,

         PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:
   1 straipsnis
   Direktyvos 2002/72/EB II priedo A skirsnyje 4 skilties tekstas, kurio nuorodos numeris 13480, dėl monomero 2,2-bis(4-hidroksifenil)propano pakeičiamas taip:

      „SML (T) = 0,6 mg/kg. Nenaudoti kūdikiams (12) maitinti skirtiems polikarbonatiniams buteliukams gaminti

   2 straipsnis
   1.   Valstybės narės ne vėliau kaip iki 2011 m. vasario 15 d. priima ir paskelbia įstatymus ir kitus teisės aktus, būtinus, kad būtų laikomasi šios direktyvos. Jos nedelsdamos pateikia Komisijai tų teisės aktų nuostatų tekstą.
   Valstybės narės, priimdamos 1 dalyje nurodytas nuostatas, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.
   2.   Valstybės narės taiko 1 dalyje nurodytas nuostatas taip, kad nuo 2011 m. kovo 1 d. būtų draudžiama gaminti, o nuo 2011 m. birželio 1 d. būtų draudžiama tiekti rinkai ir į Sąjungą importuoti šios direktyvos neatitinkančius plastikines medžiagas ir gaminius, galinčius liestis su maisto produktais.
   3.   Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų pagrindinių nacionalinių teisės aktų nuostatų tekstą.
   3 straipsnis
   Ši direktyva įsigalioja 2011 m. vasario 1 d.
   4 straipsnis
   Ši direktyva skirta valstybėms narėms.

      Priimta Briuselyje 2011 m. sausio 28 d.

            Komisijos vardu

            Pirmininkas

         José Manuel BARROSO

      (1)  OL L 338, 2004 11 13, p. 4.

      (2)  OL L 220, 2002 8 15, p. 18.

      (3)  Maisto produktų mokslinio komiteto nuomonė dėl bisfenolio A, pareikšta 2002 m. balandžio 17 d. SCF/CS/PM/3696 galutinis (2002 m. gegužės 3 d.) http://ec.europa.eu/food/fs/sc/scf/out128_en.pdf

      (4)  Mokslinės grupės maisto priedų, kvapiųjų medžiagų, perdirbimo pagalbinių medžiagų ir su maistu besiliečiančių medžiagų klausimais Komisijos prašymu pateikta nuomonė dėl 2,2-BIS(4-HIDROKSIFENIL)PROPANO (bisfenolio A), klausimo numeris EFSA-Q-2005-100, priimta 2006 m. lapkričio 29 d., EMST leidinys (2006 m.) 428, p. 1 ir Mokslinės grupės maisto priedų, kvapiųjų medžiagų, perdirbimo pagalbinių medžiagų ir su maistu besiliečiančių medžiagų klausimais nuomonė, Bisfenolio A toksikokinetika, Klausimo Nr. EFSA-Q-2008-382, priimta 2008 m. liepos 9 d., EMST leidinys (2008 m.) 759, p. 1.

      (5)  Bekendtgųrelse om ęndring af bekendtgųrelse om materialer og genstande bestemt til kontakt med fųdevarer, Lovtidende A, Nr. 286, 2010 3 27.

      (6)  LOI No 2010-729 du 30 juin 2010 tendant a suspendre la commmercialisation de biberons produits a base de bisphenol A, JORF No 0150 du 1er juillet 2010, page 11857.

      (7)  Mokslinė nuomonė dėl bisfenolio A: jo toksiškumo nervų sistemos vystymuisi tyrimo vertinimas, naujausios mokslinės literatūros jo toksiškumo klausimais persvarstymas ir rekomendacija dėl Danijos pateikto bisfenolio A rizikos vertinimo, EMST grupė su maistu besiliečiančių medžiagų, fermentų, kvapiųjų medžiagų ir perdirbimo pagalbinių medžiagų klausimais (Klausimai: EFSA-Q-2009-00864, EFSA-Q-2010-01023 ir EFSA-Q-2010-00709), priimta 2010 m. rugsėjo 23 d., EMST leidinys 2010 m.; 8(9):1829.

      (8)  Maisto produktų mokslinio komiteto nuomonė: didžiausias pesticidų maisto produktuose, skirtuose kūdikiams ir mažiems vaikams, leidžiamas likučių kiekis (DLK) 0,01 mg/kg (paskelbta 1997 m. rugsėjo 19 d.).

      (9)  Tolesni patarimai dėl 1997 m. rugsėjo 19 d. paskelbtos Maisto produktų mokslinio komiteto nuomonės dėl didžiausio leidžiamo pesticidų maisto produktuose, skirtuose kūdikiams ir mažiems vaikams, kiekio – 0,01 mg/kg (priimta Maisto produktų mokslinio komiteto 1998 m. birželio 4 d.).

      (10)  OL L 31, 2002 2 1, p. 1.

      (11)  Kaip apibrėžta Komisijos direktyvoje 2006/141/EB (OL L 401, 2006 12 30, p. 1.)

      (12)  kūdikis, kaip apibrėžta Direktyvoje 2006/141/EB (OL L 401, 2006 12 30, p. 1).“