title: 1987 m. lapkričio 9 d. Tarybos Direktyva dėl leidimo verstis krovinių vežėjo vandens keliais vidaus ir tarptautiniais maršrutais veikla bei abipusio diplomų, pažymėjimų ir kitų oficialią kvalifikaciją verstis šia veikla patvirtinančių dokumentų pripažinimo

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

31987L0540

Oficialusis leidinys L 322 , 12/11/1987 p. 0020 - 0024 specialusis leidimas suomių kalba: skyrius 6 tomas 2 p. 0168  specialusis leidimas švedų kalba: skyrius 6 tomas 2 p. 0168

		Tarybos Direktyva1987 m. lapkričio 9 d.dėl leidimo verstis krovinių vežėjo vandens keliais vidaus ir tarptautiniais maršrutais veikla bei abipusio diplomų, pažymėjimų ir kitų oficialią kvalifikaciją verstis šia veikla patvirtinančių dokumentų pripažinimo(87/540/EEB)EUROPOS BENDRIJŲ TARYBA,atsižvelgdama į Europos ekonominės bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 75 straipsnį,atsižvelgdama į Komisijos siūlymą [1],atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę [2],atsižvelgdama į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [3],kadangi viena iš būtinų išankstinių sąlygų, siekiant įgyvendinti Sutartyje numatytą bendrą transporto politiką, yra transporto rinkos organizavimas;kadangi priemonių, skirtų koordinuoti leidimo verstis vežėjo veikla sąlygas, įteisinimas turėtų skatinti siekti laisvės teikti paslaugas ir veiksmingai naudotis įsisteigimo teise;kadangi, siekiant pakelti vežėjų kvalifikaciją, būtina priimti bendras taisykles, reglamentuojančias leidimą verstis krovinių vežėjo vandens keliais vidaus ir tarptautiniais maršrutais veikla; kadangi toks kvalifikacijos tobulinimas turėtų padėti sustiprėti rinkai, sumažinti struktūrinius perteklinius pajėgumus ir pagerinti teikiamų paslaugų kokybę, o šie pokyčiai atitiktų vartotojų ir vežėjų bei viso ūkio interesus;kadangi įgyvendinant 1974 m. lapkričio 12 d. Tarybos direktyvą 74/561/EEB dėl leidimo verstis krovinių vežimu keliais vidaus ir tarptautiniais maršrutais [4] ir 1977 m. gruodžio 12 d. Tarybos direktyvą 77/796/EEB dėl krovinių ir keleivių vežėjų keliais diplomų, pažymėjimų ir kitų oficialią kvalifikaciją patvirtinančių dokumentų abipusio pripažinimo, įskaitant priemones, skatinančias šios veiklos vykdytojus veiksmingai pasinaudoti įsisteigimo teise [5], pasiekta patenkinamų rezultatų;kadangi dėl to leidimą verstis krovinių vežėjo vandens keliais veikla reglamentuojančios taisyklės turėtų bent nustatyti vežėjo profesinę kompetenciją; kadangi valstybės narės taip pat gali išlaikyti ar priimti vežėjo gerą reputaciją ir finansinę būklę reglamentuojančias taisykles;kadangi vis dėlto į šia direktyva nustatomas bendras taisykles nebūtina įtraukti tam tikrų transporto veiklos rūšių, kurios neturi didelės įtakos ekonomikai, ir kadangi šios taisyklės iš principo neturėtų reglamentuoti transporto savo sąskaita; kadangi tikslinga nustatyti, kad į šios direktyvos taikymo sritį nepatektų vežėjai, kurie verčiasi šia veikla tik savo teritorijoje esančiuose tinkamuose laivybai vandens keliuose, nesusisiejančiuose su kitų valstybių narių vandens kelių tinklu;kadangi siekiant, kad būtų galima efektyviai naudotis įsisteigimo teise, būtinas abipusis diplomų, pažymėjimų ir kitų oficialią kvalifikaciją verstis šioje direktyvoje aptariama veikla patvirtinančių dokumentų pripažinimas;kadangi priimančioji valstybė narė privalo pripažinti profesinę kompetenciją patvirtinantį pažymėjimą, išduotą laikantis šios direktyvos, kaip pakankamą leidimo verstis vežėjo veikla įrodymą;kadangi valstybė narė, kuri savo piliečiams taiko specialius geros reputacijos ir finansinės būklės reikalavimus, privalo pripažinti vežėjo kilmės valstybėje esančios kompetentingos institucijos išduotus reikiamus dokumentus ar ankstesnį įsisteigimą kaip pakankamą įrodymą kitų valstybių narių piliečiams;kadangi ši direktyva taip pat turi būti taikoma pagal darbo sutartį dirbantiems asmenims, kuriems taikomas 1968 m. spalio 15 d. Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 1612/68 dėl laisvo darbuotojų judėjimo Bendrijoje [6], jeigu valstybės narės leidimą verstis šia direktyva reglamentuojama veikla ar tokių asmenų vertimąsi šia veikla sieja su profesinių žinių ir įgūdžių reikalavimais,PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:I SKYRIUSSąvokos ir taikymo sritis1 straipsnis1. Leidimą verstis krovinių vežėjo vandens keliais tarptautiniais ir vietiniais maršrutais veikla reglamentuoja valstybių narių priimtos nuostatos, sudarytos remiantis šioje direktyvoje išdėstytomis bendrosiomis taisyklėmis.2. Šioje direktyvoje:- "krovinių vežėjo vandens laivu veikla" — tai fizinių asmenų ar įmonių vykdomas krovinių vežimas vidaus vandens keliais, samdos pagrindais ar už atlygį, netgi tuo atveju, jeigu šis darbas nėra nuolatinis,- "įmonė" — tai bendrovė ar firma kaip apibrėžta Sutarties 58 straipsnyje, taip pat operatorių grupė ar kooperatyvas, kuris siekia gauti užsakymus iš ekspeditorių, užsakymus paskirstant tarp jo narių, neatsižvelgiant į tai, ar šios grupės arba kooperatyvai turi juridinio asmens statusą.2 straipsnisŠi direktyva netaikoma fiziniams asmenims ar įmonėms, vežančioms krovinius vandens keliais naudojant laivus, kurių dedveitas neviršija 200 tonų esant maksimaliai grimzlei.Valstybės narės visoms ar kai kurioms vežimo operacijoms, ar kai kurioms transporto priemonių kategorijoms gali sumažinti minėtą ribą.Ši direktyva taip pat netaikoma fiziniams asmenims ar įmonėms, vežančioms keltais.II SKYRIUSLeidimas verstis veikla3 straipsnis1. Fiziniai asmenys ar įmonės, pageidaujančios užsiimti krovinių vežėjo vandens keliais veikla, privalo atitikti keliamus profesinės kompetencijos reikalavimus netgi tuo atveju, jeigu jie priklauso operatorių grupei ar kooperatyvui, kaip apibrėžta 1 straipsnio 2 dalyje, ar užsiima tokia veikla tik konkrečiai nurodytą laikotarpį kaip kitos vandens transporto įmonės subrangovai.Jeigu prašytojas yra fizinis asmuo, kuris neatitinka minėtos sąlygos, kompetentingos institucijos, nepaisydamos to, gali jam leisti verstis krovinių vežėjo vandens keliais veikla su sąlyga, kad šis asmuo jiems nurodys kitą asmenį, kuris atitinka minėtąją sąlygą ir kuris faktiškai nuolat vadovauja tokiai transporto veiklai.Jeigu prašytojas yra įmonė, kaip apibrėžta 1 straipsnio 2 dalyje, vienas iš fizinių asmenų, kuris faktiškai nuolat vadovauja įmonės transporto veiklai, privalo atitikti profesinės kompetencijos sąlygą.2. Profesinės kompetencijos sąlyga suprantama kaip kiekvienos valstybės narės specialiai paskirtos institucijos ar įstaigos patvirtinti kompetencijos standartai, taikytini priede išvardytoms disciplinoms. Būtinos žinios įgyjamos lankant specialius kursus arba praktine patirtimi vandens transporto įmonėje, arba abiem šiais būdais. Asmenis, turinčius specialius diplomus, valstybės narės gali atleisti nuo pareigos pateikti priede išvardytų disciplinų žinių įrodymą, jeigu šios disciplinos buvo dėstomos pagal programas, kurias išėjus minėti diplomai buvo suteikti.Patikrinusi reikiamas žinias, pirmojoje pastraipoje minima institucija ar įstaiga išduoda pažymėjimą.3. Pasitarusi su Komisija, valstybė narė nuo šios direktyvos reikalavimų gali atleisti vežėjus, užsiimančius savo veikla išimtinai jos teritorijos tinkamuose laivybai vandens keliuose, kurie nesusiję su kitų valstybių narių vandens kelių tinklu. Praktinė patirtis, įgyta transporto įmonėje, kuriai netaikomos šios direktyvos reikalavimai, nesuteikia teisės 2 dalyje nurodytam pažymėjimui gauti.4 straipsnis1. Valstybės narės nustato sąlygas, pagal kurias, taikant išimtį 3 straipsnio 1 daliai, transporto įmonė galėtų užsiimti veikla ne ilgiau kaip vienerius metus, šį terminą pratęsiant ne ilgiau kaip šešiems mėnesiams ypatingais ir pagrįstais atvejais, pvz., fizinio asmens, užsiimančio vežėjo veikla, ar asmens, atitinkančio 3 straipsnio nuostatas, mirtis, fizinė negalia ar neveiksnumas.2. Nepaisant to, kompetentingos valstybių narių institucijos gali išimties tvarka tam tikrais atvejais suteikti nuolatinį leidimą verstis įmonės veikla asmeniui, kuris neatitinka 3 straipsnyje nurodytų profesinės kompetencijos sąlygų, tačiau kuris turi ne trumpesnę kaip trejų metų kasdienio vadovavimo šiai įmonei praktinę patirtį.5 straipsnisFiziniai asmenys, pateikę įrodymus, kad iki 1990 m. liepos 1 d. kurioje nors iš valstybių narių jie teisėtai užsiėmė krovinių vežimo vandens keliais nacionaliniais ir tarptautiniais maršrutais veikla, ir siekiantys gauti 3 straipsnio 2 dalyje nurodytą pažymėjimą, atleidžiami nuo pareigos įrodyti, kad jie atitinka minėtame straipsnyje nurodytas sąlygas.6 straipsnis1. Valstybės narės kompetentinga institucija, remdamasi pagal šią direktyvą priimtomis priemonėmis atmetusi prašymą suteikti leidimą verstis krovinių vežėjo vandens keliais veikla, privalo nurodyti tokio sprendimo priežastis.2. Valstybės narės užtikrina, kad kompetentingos institucijos panaikintų leidimą verstis krovinių vežėjo vandens keliais veikla, jeigu paaiškėja, kad nebesilaikoma 3 straipsnyje nurodytų sąlygų, tačiau, jei reikia, suteikiama pakankamai laiko, kad būtų pasamdyti reikiami darbuotojai.3. Valstybės narės užtikrina, kad šioje direktyvoje nurodyti fiziniai asmenys ir įmonės turėtų teisę reikiamomis priemonėmis apginti savo interesus, jeigu jų atžvilgiu priimami 1 ir 2 dalyse nurodyti sprendimai.III SKYRIUSAbipusis diplomų, pažymėjimų ir kitų oficialią kvalifikaciją patvirtinančių dokumentų pripažinimas7 straipsnisValstybės narės 3 straipsnio 2 dalies antrojoje pastraipoje nurodytus pažymėjimus, kuriuos išdavė kita valstybė narė, pripažįsta kaip pakankamą profesinės kompetencijos įrodymą.8 straipsnis1. Jeigu valstybė narė iš savo nacionalinių subjektų reikalauja, kad jie turėtų gerą reputaciją ir nebūtų bankrutavę, tokia valstybė, nepažeisdama 2 ir 3 dalių, kaip pakankamą įrodymą kitų valstybių narių nacionalinių subjektų atžvilgiu priima išrašą iš teismo dokumento ar, jeigu tokio nėra, iš lygiaverčio dokumento, kurį išduoda kompetentinga vežėjo kilmės valstybės ar valstybės, kurioje jis ankščiau buvo įsisteigęs, teismo ar administracinė institucija, patvirtinantį, kad minėtų sąlygų yra laikomasi.2. Jeigu valstybė narė savo nacionaliniams subjektams nustato tam tikrus reikalavimus dėl geros reputacijos, ir 1 dalyje nurodytais dokumentais negalima įrodyti, kad šių reikalavimų yra laikomasi, tokia valstybė kaip pakankamą įrodymą kitų valstybių narių nacionalinių subjektų atžvilgiu priima pažymą, kurią išduoda kompetentinga tokio asmens kilmės valstybės ar valstybės, kurioje jis anksčiau buvo įsisteigęs, teismo ar administracinė institucija, ir kurioje nurodoma, kad minėtųjų reikalavimų yra laikomasi. Šiose pažymose nurodomi konkretūs faktai, kuriuos svarbiais laiko priimančioji valstybė.3. Kilmės valstybei ar valstybei, kurioje asmuo anksčiau buvo įsisteigęs, neišdavus 1 ir 2 dalyse nurodyto dokumento, šį dokumentą galima pakeisti asmens priesaika arba iškilmingu pareiškimu, duotu kompetentingai atitinkamo asmens kilmės valstybės ar valstybės, kurioje jis anksčiau buvo įsisteigęs, teismo ar administracinei institucijai arba, jei reikia, notarui; tokia institucija ar notaras išduoda pažymą, patvirtinančią priesaikos ar iškilmingo pareiškimo autentiškumą. Panašiu būdu pareiškimas dėl bankroto gali būti pateiktas kompetentingai profesinei organizacijai toje pačioje valstybėje.4. Pagal 1 ir 2 dalis išduoti dokumentai turi būti išduoti ne anksčiau kaip prieš tris mėnesius iki jų pateikimo. Ši sąlyga taip pat taikoma ir pareiškimams pagal 3 dalį.9 straipsnis1. Jeigu valstybė narė savo nacionaliniams subjektams kelia specialius reikalavimus dėl finansinės būklės ir reikalauja ją įrodančios pažymos, tokia valstybė pripažįsta atitinkamus kilmės valstybės ar valstybės, kurioje asmuo anksčiau buvo įsisteigęs, bankų ar kitų tos valstybės įgaliotų institucijų išduotas pažymas lygiavertėmis pažymoms, išduotoms jos pačios teritorijoje.2. Jeigu valstybė narė savo nacionaliniams subjektams kelia specialius reikalavimus dėl finansinės padėties ir tokių įrodymų, kad šių reikalavimų yra laikomasi, negalima duoti pateikus 1 dalyje nurodytą dokumentą, tokia valstybė kaip pakankamą įrodymą kitų valstybių narių nacionalinių subjektų atžvilgiu priima kilmės valstybės ar valstybės, kurioje asmuo anksčiau buvo įsisteigęs, kompetentingos administracinės įstaigos pažymą, kad minėtųjų reikalavimų yra laikomasi. Šiose pažymose nurodomi konkretūs faktai, kuriuos svarbiais laiko priimančioji valstybė.10 straipsnis7, 8 ir 9 straipsnių nuostatos taip pat taikomos tiems valstybių narių piliečiams, kurie, remiantis Reglamentu (EEB) Nr. 1612/68, turi įsidarbinti pagal darbo sutartį versdamiesi šios direktyvos 1 straipsnyje nurodyta veikla.IV SKYRIUSBaigiamosios nuostatos11 straipsnis1. Iki 1988 m. birželio 30 d. valstybės narės imasi priemonių, būtinų, kad būtų laikomasi šios direktyvos. Apie tai jos nedelsdamos praneša Komisijai.Valstybės narės užtikrina, kad iki 1990 m. liepos 1 d. bus atliktas pirminis 3 straipsnyje minėtų kompetencijos standartų patikrinimas.2. Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų pagrindinių nacionalinės teisės aktų nuostatų tekstus.12 straipsnisŠi direktyva skirta valstybėms narėms.Priimta Briuselyje, 1987 m. lapkričio 9 d.Tarybos varduPirmininkasB. Haakonsen[1] OL C 351, 1983 12 24, p. 5.[2] OL C 172, 1984 7 2, p. 8.[3] OL C 248, 1984 9 17, p. 40.[4] OL L 308, 1974 11 19, p. 18.[5] OL L 334, 1977 12 24, p. 37.[6] OL L 257, 1968 10 19, p. 2.--------------------------------------------------PRIEDAS3 STRAIPSNIO 2 DALYJE MINĖTŲ DISCIPLINŲ, KURIŲ IŠMANYMĄ REIKIA ĮRODYTI PATEIKIANT PROFESINĘ KOMPETENCIJĄ PATVIRTINANČIUS DOKUMENTUS, SĄRAŠASŽinios, į kurias reikia atsižvelgti pripažįstant profesinę kompetenciją, turi būti susijusios bent su žemiau išvardytomis disciplinomis. Kompetentingos nacionalinės institucijos privalo pateikti išsamų šių disciplinų apibūdinimą, jas apibrėžti arba patvirtinti. Disciplinos privalo būti dėstomos tokiu lygiu, kad jų galėtų mokytis asmenys, kurių išsilavinimas atitinka tą žinių lygį, kuris įgyjamas baigus privalomą mokyklos programą.A. Disciplinos, kurias vežėjai, ketinantys verstis vežimais tik šalies viduje, turi išmanyti patenkinamai1. TeisėTokiai veiklai reikia išmanyti civilinės teisės pradmenis bei prekybos, socialinės apsaugos ir mokesčių įstatymus, o ypač išmanyti apie:- sutartis apskritai,- vežimo sutartis, ypač vežėjo atsakomybę (jos pobūdį ir ribas),- prekybos bendroves,- įmonių sąskaitas,- darbo ir socialinės apsaugos taisykles,- mokesčių sistemą.2. Komercinis ir finansinis įmonės valdymas- mokėjimo ir finansavimo būdai,- savikainos apskaičiavimas,- kainų sistema ir vežimo sąlygos,- komercinė apskaita,- draudimas,- sąskaitos-faktūros,- transporto agentai.3. Patekimas į rinką- nuostatos susijusios su veiklos pradžia ir veikla,- frachtavimo sistemos,- transporto dokumentai.4. Techninės normos ir techniniai veiklos aspektai- techninės laivų savybės,- laivų pasirinkimas,- registravimas,- laivų pakrovimo ir iškrovimo dienos ir prastovos.5. Sauga- įstatymų ir kitų teisės aktų nuostatos dėl vandens kelių transporto,- nelaimingų atsitikimų prevencija ir priemonės, kurių reikia imtis nelaimingo atsitikimo atveju.B. Disciplinos, kurias turi išmanyti vežėjai, ketinantys verstis vežimu tarptautiniais maršrutais- disciplinos, išvardytos A dalyje,- nacionalinės teisės aktų, Bendrijos normų ir tarptautinių konvencijų bei sutarčių nuostatos, taikomos vandens kelių transportui tarp valstybių narių ir tarp Bendrijos bei valstybių, kurios nėra valstybės narės, o ypač nuostatos, reglamentuojančios frachtavimą bei vežimo kainas ir sąlygas,- muitinės praktika ir formalumai,- svarbiausios eismo taisyklės valstybėse narėse.--------------------------------------------------


title: 1999 m. liepos 29 d. Tarybos direktyva 1999/81/EB iš dalies keičianti Direktyvą 92/79/EEB dėl mokesčių už cigaretes, suderinimo, Direktyvą 92/80/EEB dėl mokesčių už apdorotą tabaką, išskyrus cigaretes suderinimo ir Direktyvą 95/59/EB dėl kitų nei apyvartos mokesčių, kurie turi įtakos apdoroto tabako suvartojimui

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

31999L0081

Oficialusis leidinys L 211 , 11/08/1999 p. 0047 - 0049

		Tarybos direktyva 1999/81/EB1999 m. liepos 29 d.iš dalies keičianti Direktyvą 92/79/EEB dėl mokesčių už cigaretes, suderinimo, Direktyvą 92/80/EEB dėl mokesčių už apdorotą tabaką, išskyrus cigaretes suderinimo ir Direktyvą 95/59/EB dėl kitų nei apyvartos mokesčių, kurie turi įtakos apdoroto tabako suvartojimuiEUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 93 straipsnį,atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą [1],atsižvelgdama į Europos Parlamento išvadą [2],atsižvelgdama į Ekonominių ir socialinių reikalų komiteto išvadą [3],kadangi:(1) savo pirmojoje ataskaitoje apie akcizų struktūrą ir tarifus, parengtoje pagal Direktyvos 92/79/EEB [4] ir Direktyvos 92/80/EEB [5] nuostatas, Komisija tik atkreipė dėmesį į tam tikrus sunkumus, su kuriais susiduriama įgyvendinant direktyvas, tačiau nepasiūlė jokių konkrečių sprendimų;(2) po to vyko konsultacijos su nacionalinių valdžių institucijomis, verslo atstovais ir interesų grupėmis;(3) pirmasis šių konsultacijų proceso etapas buvo Lisabonos konferencija, kurios tikslas buvo įvertinti, kaip vykdomi dabartiniai Bendrijos susitarimai, ir padėti Komisijai vykdant būsimos akcizų strategijos planavimo užduotį;(4) konsultacijų proceso rezultatai buvo apibendrinti antrojoje Komisijos ataskaitoje;(5) konsultacijų procesas atskleidė sunkumus, su kuriais susiduriama taikant 57 % minimalaus akcizo taisyklę;(6) siekiant užtikrinti, kad vidaus rinka veiktų be sutrikimų, valstybėse narėse reikėtų labiau suvienodinti taisyklių aiškinimą ir įgyvendinimą;(7) be to, siekiant užtikrinti, kad vidaus rinka veiktų be sutrikimų, reikėtų nustatyti lengviau praktikoje įgyvendinamas taisykles;(8) valstybėms narėms vis dėlto turėtų būti suteikta pakankamai lankstumo pasirinkti ir įgyvendinti konkrečios šalies sąlygas atitinkančią politiką;(9) praktiniais sumetimais, valstybėms narėms turėtų būti suteikta teisė lanksčiai patikslinti mišrųjį minimalų akcizą atsižvelgiant į konkrečius pasikeitimus, įskaitant PVM normų pokyčius;(10) valstybėms narėms turėtų būti suteikta galimybė neutralizuoti PVM normos pokyčių poveikį mišriajam minimaliam akcizui;(11) ši galimybė neturėtų sukelti konkurencijos iškraipymų ar vidaus rinkos veikimo sutrikimų;(12) valstybėms narėms suteiktoms galimybėms dėl direktyvų taikymo turėtų galioti tam tikri laiko apribojimai;(13) situacija, pateisinusi 1994 m. Stojimo aktu Švedijos Karalystei suteiktą išlygą netaikyti 57 % mišriojo minimalaus akcizo tarifo, išliko nepakitusi; kadangi dėl to reikia pratęsti šios išlygos galiojimą Švedijos Karalystėje iki 2002 m. gruodžio 31 d. imtinai;(14) Prancūzijai tikslinga suteikti papildomą laikotarpį iki 2002 m. gruodžio 31 d. imtinai Korsikos saloje parduodamoms cigaretėms ir apdorotam tabakui;(15) Vokietijai tikslinga suteikti papildomą laikotarpį suderinti nacionalinius akcizų tarifus susmulkinto tabako ritinėliams su Bendrijos teisės aktų reikalavimais;(16) nėra jokių kliūčių suteikti valstybėms narėms leidimą taikyti minimalų akcizo tarifą cigarams, cigarilėms ir rūkomajam tabakui, kur tokia galimybė jau taikoma cigaretėms ir tabakui, skirtam rankomis sukamiems tabako ritinėliams;(17) būtina nustatyti nuolat vykdomos peržiūros tvarką;(18) dabartinis dvejų metų laikotarpis yra per trumpas, kad būtų galima tinkamai įvertinti valstybių narių teisės aktus;(19) dėl šios priežasties peržiūros privalo būti vykdomos ne rečiau kaip kas treji metai, o pirmoji peržiūra — ne vėliau kaip 2000 m. gruodžio 31 d.;(20) siekiant išvengti Bendrijos minimalių akcizų tarifų mažėjimo cigarams, cigarilėms ir tabakui, skirtam rankomis sukamiems tabako ritinėliams, taip pat kitam rūkomajam tabakui, būtina sudaryti akcizų didinimo grafiką;(21) todėl Direktyvos 92/79/EEB, 92/80/EEB ir 95/59/EB [6] turėtų būti iš dalies pakeistos,PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:1 straipsnisDirektyva 92/79/EEB iš dalies keičiama taip:1) įterpiamas toks straipsnis:"2a straipsnis1. Kai valstybėje narėje įvyksta didžiausią paklausą turinčios kainų grupės cigarečių mažmeninės kainos pasikeitimas, dėl kurio mišrusis minimalus akcizo tarifas nukrinta žemiau 2 straipsnio pirmojoje pastraipoje nurodyto lygio, ši valstybė narė gali susilaikyti nuo mišriojo minimalaus akcizo tarifo derinimo, bet ne ilgiau kaip iki antrųjų metų po įvykusio pasikeitimo sausio 1 d.2. Kai valstybė narė padidina cigaretėms pridėtinės vertės mokestį, ji gali sumažinti mišrųjį minimalų akcizo tarifą iki dydžio, kuris, išreikštas procentais nuo mažmeninės kainos, prilygtų pridėtinės vertės mokesčio padidėjimui, taip pat išreikštam procentais nuo mažmeninės kainos, netgi jei dėl tokio patikslinimo mišrusis minimalus akcizo tarifas nukristų žemiau 2 straipsnyje nustatyto lygio.3. Jei pagal 2 dalies nuostatas valstybė narė sumažina mišrųjį minimalų akcizo tarifą iki žemesnio lygio negu nustatyta 2 straipsnio pirmojoje pastraipoje, ji privalo padidinti tarifą, kad bent jau tą lygį pasiektų ne vėliau kaip antrųjų metų po įvykusio sumažėjimo sausio 1 d.";2) 3 straipsnis papildomas tokiomis dalimis:"3. Neatsižvelgdama į 2 straipsnio nuostatas, Švedijos Karalystė gali atidėti mišriojo minimalaus akcizo tarifo, kurio dydis — 57 % mažmeninės pardavimo kainos (įskaitant visus mokesčius), taikymą didžiausią paklausą turinčios kainų grupės cigaretėms iki 2002 m. gruodžio 31 d. imtinai. Be to, Švedijos Karalystė gali nemažinti mišriojo minimalaus akcizo tarifo žemiau lygio, kuris buvo taikomas 1998 m. rugpjūčio 1 d.4. Iki 2002 m. gruodžio 31 d. imtinai Prancūzijos Respublika gali taikyti Korsikos saloje parduodamoms cigaretėms tuos pačius tarifus, kurie galiojo 1997 m. gruodžio 31 d.";3) 4 straipsnis pakeičiamas taip:"4 straipsnisNe rečiau kaip kas treji metai, o pirmąjį kartą ne vėliau kaip 2000 m. gruodžio 31 d. Taryba, remdamasi ataskaita, o tam tikrais atvejais Komisijos pasiūlymu, peržiūri 2 straipsnyje ir 3 straipsnio 2 dalyje nustatytą mišrųjį minimalų akcizo tarifą ir akcizų struktūrą, apibrėžtą 1995 m. lapkričio 27 d. Tarybos direktyvos 95/59/EB dėl kitų nei apyvartos mokesčių, kurie turi įtakos apdoroto tabako suvartojimui [7], 16 straipsnyje, ir, pasitarusi su Europos Parlamentu, vienbalsiai patvirtina reikiamas priemones. Komisijai rengiant ataskaitą ir Tarybai peržiūrint mokesčius, būtina atsižvelgti į tai, ar tinkamai veikia vidaus rinka, ir į platesnius Sutarties tikslus.".2 straipsnisDirektyva 92/80/EEB iš dalies keičiama taip:1) 3 straipsnis iš dalies keičiamas taip:a) 1 dalis pakeičiama ir išdėstoma taip:"1. Valstybės narės taiko akcizą, kuris gali būti:a) arba advaliorinismokestis, apskaičiuojamas pagal kiekvieno produkto maksimalią mažmeninę pardavimo kainą, laisvai nustatomas Bendrijoje veikiančių gamintojų ir importuotojų iš Bendrijai nepriklausančių valstybių, taikomas pagal 1995 m. lapkričio 27 d. Tarybos direktyvos 95/59/EB dėl kitų nei apyvartos mokesčių, kurie turi įtakos apdoroto tabako suvartojimui [8], 9 straipsnio nuostatas;b) arba specifinis mokestis, skaičiuojamas produkto kilogramui arba, pavyzdžiui, cigarų ir cigarilių atveju, tam tikram vienetų kiekiui;c) arba derinys, apimantis advaliorinio ir specifinio akcizų elementus.Kai taikomas advaliorinis arba kombinuotasis akcizas, valstybės narės gali nustatyti minimalų akcizo mokesčio dydį.Mišrusis akcizo mokestis, skaičiuojamas procentais, už produkto kilogramą arba nustatytą produkto vienetų kiekį, negali būti mažesnis negu šie nustatyti tarifai arba minimalūs dydžiai:- cigarams ir cigarilėms: 5 % mažmeninės pardavimo kainos, įskaitant visus mokesčius, arba 9 eurai už 1000 vienetų arba už vieną kilogramą,- susmulkintam rūkomajam tabakui, skirtam cigaretėms sukti: 30 % mažmeninės pardavimo kainos, įskaitant visus mokesčius, arba 24 eurai už vieną kilogramą,- kitoms rūkomojo tabako rūšims: 20 % mažmeninės pardavimo kainos, įskaitant visus mokesčius, arba 18 eurų už kilogramą produkto.Nuo 2001 m. sausio 1 d. pirmiau pateiktose trijose įtraukose nurodyti 9 eurų, 24 eurų ir 18 eurų dydžiai atitinkamai keičiami 10 eurų, 25 eurais ir 19 eurų.";b) įterpiama tokia straipsnio dalis:"4. Iki 2002 m. gruodžio 31 d. Prancūzijos Respublika gali Korsikos saloje parduodamiems tabako produktams, kuriems taikoma ši direktyva, taikyti tuos pačius tarifus, kurie galiojo 1997 m. gruodžio 31 d.";2) 4 straipsnis pakeičiamas taip:"4 straipsnisNe rečiau kaip kas treji metai, o pirmąjį kartą ne vėliau kaip 2000 m. gruodžio 31 d. Taryba, remdamasi ataskaita, o prireikus Komisijos pasiūlymu, peržiūri šioje direktyvoje nustatytus akcizo tarifus ir po konsultacijų su Europos Parlamentu, vienbalsiai tvirtina būtinas priemones. Komisijai rengiant ataskaitą ir Tarybai peržiūrint mokesčius, būtina atsižvelgti tai, ar tinkamai veikia vidaus rinka, realią akcizo tarifų normą ir platesnius Sutarties tikslus."3 straipsnisDirektyva 95/59/EB iš dalies keičiama taip:1) 4 straipsnio 1 dalies antrojoje pastraipoje žodžiai "Iki 1998 m. gruodžio 31 d." pakeičiami "Iki 2001 m. gruodžio 31 d. imtinai";2) 16 straipsnis iš dalies keičiamas taip:a) įterpiama tokia straipsnio dalis:"2a. Valstybėje narėje pasikeitus didžiausią paklausą turinčios kainų grupės cigarečių mažmeninei pardavimo kainai ir dėl to specifiniam akcizo elementui, kuris nustatomas proporcingai pagal bendrą mokesčių sumą, tapus mažesniam negu 5 % arba didesniam negu 55 % bendros mokesčių sumos, minėtoji valstybė narė, nukrypdama nuo antrosios dalies nuostatų, gali susilaikyti nepatikslinusi specifinio akcizo dydžio vėliausiai iki antrųjų metų po įvykusio kainos pasikeitimo sausio 1 d.";b) 3 dalyje frazė "Jeigu taikomas akcizas arba apyvartos mokestis" keičiama fraze "Jeigu taikomas akcizas";c) 5 dalis pakeičiama taip:"5. Valstybės narės gali apmokestinti cigaretes minimaliu akcizu, jeigu dėl to bendra mokesčio suma nesudaro daugiau kaip 90 % visų mokesčių, taikomų didžiausią paklausą turinčios kainų grupės cigaretėms."4 straipsnis1. Valstybės narės priima įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie, įsigalioję iki 1999 m. sausio 1 d., įgyvendina šią direktyvą. Apie tai jos nedelsdamos praneša Komisijai.Valstybės narės, tvirtindamos šias priemones, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.2. Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų nacionalinės teisės aktų pagrindinių nuostatų tekstus.5 straipsnisŠi direktyva įsigalioja jos paskelbimo Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje dieną.Ji taikoma nuo 1999 m. sausio 1 d.6 straipsnisŠi direktyva skirta valstybėms narėms.Priimta Briuselyje, 1999 m. liepos 29 d.Tarybos varduPirmininkasS. Hassi[1] OL C 203, 1998 6 30, p. 16.[2] OL C 153, 1999 6 1.[3] OL C 410, 1998 12 31, p. 1.[4] OL L 316, 1992 10 31, p. 8.[5] OL L 316, 1992 10 31, p. 10.[6] OL L 291, 1995 12 6, p. 40.[7] OL L 291, 1995 12 6, p. 40.[8] OL L 291, 1995 12 6, p. 40.--------------------------------------------------


title: KOMISIJOS DIREKTYVA (ES) .../… kuria dėl orientacinių aspektų sąrašų, į kuriuos reikia atsižvelgti rengiant jūrų strategijas, iš dalies keičiama Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2008/56/EB

text:
KOMISIJOS DIREKTYVA (ES) .../…

               2017 05 17

               kuria dėl orientacinių aspektų sąrašų, į kuriuos reikia atsižvelgti rengiant jūrų strategijas, iš dalies keičiama Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2008/56/EB

               (Tekstas svarbus EEE)

               EUROPOS KOMISIJA,

               atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,

               atsižvelgdama į 2008 m. birželio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2008/56/EB, nustatančią Bendrijos veiksmų jūrų aplinkos politikos srityje pagrindus (Jūrų strategijos pagrindų direktyvą)
                  1
               , ypač į jos 24 straipsnio 1 dalį,

               kadangi:

               (1)Direktyvos 2008/56/EB III priede yra nustatyti orientaciniai savybių, pavojų ir poveikio sąrašai, nurodyti tos direktyvos 8 straipsnio 1 dalyje, 9 straipsnio 1 ir 3 dalyse, 10 straipsnio 1 dalyje, 11 straipsnio 1 dalyje ir 24 straipsnyje;

               (2)2012 m. per pirmąjį savo jūrų strategijų įgyvendinimo ciklą valstybės narės, remdamosi pradiniu savo jūrų vandenų įvertinimu, atliktu pagal Direktyvos 2008/56/EB 8 straipsnio 1 dalį, Komisijai atitinkamai pagal Direktyvos 2008/56/EB 9 straipsnio 2 dalį ir 10 straipsnio 2 dalį pranešė gerai aplinkos būklei būdingas savybes ir savo aplinkos apsaugos tikslus. Pagal Direktyvos 2008/56/EB 12 straipsnį Komisijos atliktame valstybių narių ataskaitų vertinime
                  2
                pabrėžiama, kad valstybės narės ir Sąjunga turi skubiai dėti daugiau pastangų, jei nori iki 2020 m. pasiekti gerą aplinkos būklę;

               (3)kad antrasis valstybių narių jūrų strategijų įgyvendinimo ciklas dar daugiau prisidėtų prie Direktyvos 2008/56/EB tikslų įgyvendinimo, o gera aplinkos būklė būtų nustatoma nuosekliau, Komisija pirmojo įgyvendinimo etapo ataskaitoje rekomendavo, kad Komisijos tarnybos ir valstybės narės Sąjungos lygmeniu bendradarbiaudamos iki 2015 m. persvarstytų, sustiprintų ir patobulintų Komisijos sprendimą 2010/477/ES
                  3
               , kad būtų sukurti aiškesni, paprastesni, glaustesni, darnesni ir lengviau palyginami geros aplinkos būklės kriterijai bei metodiniai standartai, ir kad kartu jos peržiūrėtų Jūrų strategijos pagrindų direktyvos III priedą ir prireikus jį patikslintų ir parengtų konkrečias gaires siekdamos užtikrinti, kad kitame įgyvendinimo cikle vertinimai būtų atliekami nuosekliau ir darniau;

               (4)Direktyvos 2008/56/EB III priedo peržiūra reikalinga Sprendimo 2010/477/ES peržiūrai papildyti. Be to, toje direktyvoje ryšys tarp Direktyvos 2008/56/EB III priedo ir jos I priede išvardytų kokybinių deskriptorių, pagal kuriuos nustatoma gera aplinkos būklė, tik numanomas, todėl nepakankamai aiškus. Komisija 2011 m. tarnybų darbo dokumente
                  4
                paaiškino ryšį tarp Direktyvos 2008/56/EB I priede išvardytų kokybinių deskriptorių, tos direktyvos III priede nustatytų aspektų ir Sprendime 2010/477/ES nustatytų kriterijų ir rodiklių, tačiau dėl jiems būdingo turinio atsakymą ji galėjo pateikti tik iš dalies. Direktyvos 2008/56/EB III priedą reikia persvarstyti siekiant išsamiau paaiškinti minėtą ryšį ir palengvinti įgyvendinimą, ekosistemų elementus ir antropogeninius pavojus bei poveikį jūros aplinkai labiau susiejant su Direktyvos 2008/56/EB I priede nustatytais deskriptoriais ir Sprendimo 2010/477/ES peržiūros rezultatais;

               (5)Direktyvos 2008/56/EB III priede turėtų būti nustatyti aspektai, pagal kuriuos būtų galima atlikti vertinimą (tos direktyvos 8 straipsnio 1 dalis), susijusį su gera aplinkos būkle (tos direktyvos 9 straipsnio 1 dalis), taip pat išdėstyti aspektai, kuriais remiantis vykdoma stebėsena (tos direktyvos 11 straipsnio 1 dalis) ir kurie papildytų vertinimą (pvz., temperatūra, druskingumas), ir aspektai, į kuriuos reikėtų atsižvelgti nustatant tikslus (direktyvos 10 straipsnio 1 dalis). Dėl regionams būdingų skirtingų savybių šie aspektai įvairiems regionams ir valstybėms narėms gali būti nevienodai svarbūs. Tai reiškia, kad į aspektus reikia atsižvelgti tik jei jie laikomi „pagrindinėmis ypatybėmis ir savybėmis“ arba „vyraujančiomis problemomis ir poveikiu“, kaip nurodyta Direktyvos 2008/56/EB 8 straipsnio 1 dalies atitinkamai a ir b punktuose, ir jei jie būdingi atitinkamos valstybės narės vandenims;

               (6)svarbu užtikrinti, kad Direktyvos 2008/56/EB III priede nustatyti aspektai būtų aiškiai susieti su tos direktyvos I priedo kokybiniais deskriptoriais, taip pat su geros jūrų vandenų aplinkos būklės kriterijais ir metodiniais standartais, kuriuos Komisija nustatė remdamasi Direktyvos 2008/56/EB 9 straipsnio 3 dalimi, ir su jų taikymu atsižvelgiant į Direktyvos 2008/56/EB 8, 9, 10 ir 11 straipsnius. Todėl tie aspektai turi būti bendro pobūdžio ir bendrai pritaikomi visoje Sąjungoje atsižvelgiant į tai, kad konkretesnius aspektus gali nustatyti Komisija remdamasi Direktyvos 2008/56/EB 9 straipsnio 3 dalimi arba jie gali būti nustatyti pagal tos direktyvos 9 straipsnio 1 dalį nustatant gerai aplinkos būklei būdingas savybes;

               (7)Direktyvos 2008/56/EB III priede pateiktos 1 ir 2 lentelės turėtų būti paaiškintos, kad būtų aiškesnis jų ryšys su būklės aspektais (1 lentelė) ir pavojų aspektais bei jų poveikiu (2 lentelė), ir kad lentelėse pateiktus aspektus tiesiogiai būtų galima susieti su tos direktyvos I priede nustatytais kokybiniais deskriptoriais ir tuo pačiu su Komisijos pagal Direktyvos 2008/56/EB 9 straipsnio 3 dalį nustatytais kriterijais;

               (8)siekiant padėti pagal Direktyvos 2008/56/EB 8 straipsnio 1 dalies c punktą vertinti jūrų vandenų naudojimą, o pagal 8 straipsnio 1 dalies b punktą – žmogaus veiklą ir vykdyti tos direktyvos 11 straipsnyje numatytą susijusią stebėseną, 2 lentelę reikėtų išplėsti, į ją įtraukiant orientacinį naudojimo būdų ir žmogaus veiklos rūšių sąrašą, kad visuose jūrų regionuose ir paregioniuose būtų užtikrintas nuoseklus jų vertinimas;

               (9)todėl Direktyvos 2008/56/EB III priedas turėtų būti atitinkamai iš dalies pakeistas;

               (10)šioje direktyvoje numatytos priemonės atitinka pagal Direktyvos 2008/56/EB 25 straipsnio 1 dalį įsteigto reguliavimo komiteto nuomonę,

               PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:

               1 straipsnis

               Direktyvos 2008/56/EB III priedas pakeičiamas šios direktyvos priedo tekstu.

               2 straipsnis

               1.Valstybės narės užtikrina, kad įsigaliotų įstatymai ir kiti teisės aktai, būtini, kad šios direktyvos būtų laikomasi ne vėliau kaip nuo [OL: prašom įrašyti datą. 18 mėnesių nuo šios direktyvos įsigaliojimo]. Jos nedelsdamos pateikia Komisijai tų teisės aktų nuostatų tekstą.

               Valstybės narės, priimdamos tas nuostatas, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.

               2.Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų nacionalinės teisės aktų pagrindinių nuostatų tekstus.

               3.Pareiga perkelti šią direktyvą netaikoma valstybėms narėms, neturinčioms jūrų vandenų.

               3 straipsnis

               Ši direktyva įsigalioja dvidešimtą dieną po jos paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.

               4 straipsnis

               Ši direktyva skirta valstybėms narėms.

               Priimta Briuselyje, 2017 05 17

                     Komisijos vardu

                     Pirmininkas
                     Jean-Claude JUNCKER

                     (1)
                  OL L 164, 2008 6 25, p. 19.

                     (2)
                  Komisijos ataskaita Tarybai ir Europos Parlamentui „Jūrų strategijos pagrindų direktyvos (2008/56/EB) pirmasis įgyvendinimo etapas. Europos Komisijos vertinimas ir gairės“ (COM/2014/097 final, 2014 2 20).

                     (3)
                  2010 m. rugsėjo 1 d. Komisijos sprendimas 2010/477/ES dėl geros jūrų vandenų aplinkos būklės kriterijų ir metodinių standartų (OL L 232, 2010 9 2, p. 14).

                     (4)

                  Komisijos tarnybų darbo dokumentas, SEC(2011)1255
                  .

    ---documentbreak---

               PRIEDAS

               prie

               Komisijos direktyvos

               kuria dėl orientacinių aspektų sąrašų, į kuriuos reikia atsižvelgti rengiant jūrų strategijas, iš dalies keičiama Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2008/56/EB

               III PRIEDAS

               Su jūrų vandenimis susijusių ekosistemų elementų, antropogeninių pavojų ir žmogaus veiklos rūšių orientaciniai sąrašai

               (nurodyti 8 straipsnio 1 dalyje, 9 straipsnio 1 ir 3 dalyse, 10 straipsnio 1 dalyje, 11 straipsnio 1 dalyje ir 24 straipsnyje)

               1 lentelė. Jūrų ekosistemų struktūra, funkcijos ir procesai

               ypač susiję su 8 straipsnio 1 dalies a punktu ir 9 bei 11 straipsniais

                        Tema

                        Ekosistemų elementai

                        Galimi parametrai ir būdingos savybės (1 pastaba)

                        I priede nustatyti atitinkami kokybiniai deskriptoriai (2 ir 3 pastabos)

                        Rūšis

                        Jūrų regiono arba paregionio jūrų paukščių, žinduolių, roplių, žuvų ir galvakojų rūšių grupės (4 pastaba)

                        Kiekvienos rūšies arba populiacijos svyravimai erdvės ir laiko atžvilgiu:

                        – pasiskirstymas, gausumas ir (arba) biomasė;

                        – struktūra pagal dydį, amžių ir lytį;

                        – vislumo, išgyvenamumo ir mirtingumo / sužalojimų rodikliai;

                        – elgsena, įskaitant judėjimą ir migravimą;

                        – rūšies buveinė (apimtis, tinkamumas).

                        Grupės rūšinė sudėtis

                        (1); (3)

                        Buveinės

                        Vyraujantys vandens storymės (pelaginių buveinių) ir jūros dugno (bentoso buveinių) buveinių tipai (5 pastaba) arba kiti buveinių tipai, įskaitant su jais susijusias biologines bendrijas visame jūrų regione arba paregionyje

                        Kiekvieno buveinių tipo atveju:

                        – buveinių pasiskirstymas ir apimtis (ir tūris, jei tinkama);

                        – rūšinė sudėtis, gausumas ir (arba) biomasė (svyravimai erdvės ir laiko atžvilgiu);

                        – rūšių struktūra pagal dydį ir amžių (jei taikoma);

                        – būdingos fizinės, hidrologinės ir cheminės savybės.

                        Pelaginių buveinių atveju taip pat:

                        – chlorofilo a koncentracija

                        – planktono žydėjimo dažnumas ir erdvinis mastas.

                        (1); (6)

                        Ekosistemos, įskaitant mitybos tinklus

                        – Ekosistemų struktūra, funkcijos ir procesai, įskaitant:

                        – būdingas fizines ir hidrologines savybes;

                        – būdingas chemines savybes;

                        – būdingas biologines savybes;

                        – funkcijas ir procesus.

                        Svyravimai erdvės ir laiko atžvilgiu:

                        – temperatūra ir ledas;

                        – hidrologija (bangų ir srovių režimai; išplūdis, maišymasis, aktyvumo trukmė; gėlo vandens patekimas; jūros lygis);

                        – batimetrija;

                        – drumstumas (dumblo / nuosėdų nešmenys), skaidrumas, garsas;

                        – jūros dugno substratas ir morfologija;

                        – druskingumas, maistingosios medžiagos (N, P), organinė anglis, ištirpusios dujos (pCO2, O2) ir pH;

                        – buveinių ir jūrų paukščių, žinduolių, roplių, žuvų bei galvakojų rūšių sąsajos;

                        – pelaginių–bentoso bendrijų struktūra;

                        – produktyvumas.

                        (1); (4)

               Su 1 lentele susijusios pastabos

               1 pastaba.
                     Pateikiamas orientacinis rūšims, buveinėms ir ekosistemoms taikomas susijusių parametrų ir būdingų savybių sąrašas, kuris atspindi šio priedo 2 lentelėje nurodytų pavojų veikiamus parametrus ir kuris yra susijęs su kriterijais, nustatytais pagal 9 straipsnio 3 dalį. Konkretūs parametrai ir būdingos savybės, kuriais reikia remtis vykdant stebėseną ir atliekant vertinimą, turėtų būti nustatomi remiantis šios direktyvos reikalavimais, įskaitant jos 8–11 straipsnių reikalavimus.

               2 pastaba.
                     Šioje skiltyje nurodyti skaičiai atitinka atitinkamų I priedo punktų numeraciją.

               3 pastaba.
                     1 lentelėje pateikti tik būkle grindžiami (1), (3), (4) ir (6) kokybiniai deskriptoriai, kurių atveju kriterijai nustatyti remiantis 9 straipsnio 3 dalimi. Visi kiti – pavojais grindžiami – I priedo kokybiniai deskriptoriai gali būti siejami su kiekviena tema.

               4 pastaba.
                     Šios rūšių grupės tiksliau nurodytos Komisijos sprendimo
                  1*, kuriuo nustatomi geros jūrų vandenų aplinkos būklės kriterijai ir metodiniai standartai, stebėsenos ir vertinimo specifikacijos ir standartizuoti metodai ir panaikinamas Sprendimas 2010/477/ES, priedo II dalyje.

               5 pastaba.
                     Šie vyraujantys buveinių tipai tiksliau nurodyti Komisijos sprendimo, kuriuo nustatomi geros jūrų vandenų aplinkos būklės kriterijai ir metodiniai standartai, stebėsenos ir vertinimo specifikacijos ir standartizuoti metodai ir panaikinamas Sprendimas 2010/477/ES, priedo II dalyje.

               2 lentelė. Antropogeniniai pavojai, naudojimo būdai ir žmogaus veiklos rūšys, susiję su jūros aplinka arba darantys jai poveikį

                        2a. Antropogeniniai pavojai jūros aplinkai

                        ypač susiję su 8 straipsnio 1 dalies a ir b punktais ir 9, 10 bei 11 straipsniais

                        Tema

                        Pavojus (1 pastaba)

                        Galimi parametrai

                        I priede nustatyti atitinkami kokybiniai deskriptoriai (2 ir 3 pastabos)

                        Biologiniai

                        Nevietinių rūšių patekimas arba plitimas

                        Jūros aplinkoje ir, jei tinka, šaltinio vietoje esančio pavojaus stiprumas ir svyravimai erdvės ir laiko atžvilgiu

                        Vertinant tam tikro pavojaus poveikį aplinkai, pasirenkami atitinkami 1 lentelėje pateikti ekosistemų elementai ir parametrai

                        (2)

                        Mikrobinių patogenų patekimas

                        Genetiškai modifikuotų rūšių patekimas ir vietinių rūšių perkėlimas

                        Natūralių biologinių bendrijų nykimas arba jų pokyčiai, susiję su gyvūnų arba augalų rūšių auginimu

                        Rūšių trikdymas (pavyzdžiui, dauginimosi, poilsio ir maitinimosi metu) dėl žmogaus buvimo

                        Laukinių rūšių gavyba arba mirtingumas / sužalojimai (dėl komercinės bei mėgėjų žvejybos ir kitos veiklos)

                        (3)

                        Fiziniai

                        Fizinis jūros dugno trikdymas (laikinas arba išnykstantis)

                        (6); (7)

                        Fizinis nykimas (dėl negrįžtamų jūros dugno substrato ar morfologijos pokyčių ir dėl jūros dugno substrato gavybos)

                        Hidrologinių sąlygų pokyčiai

                        Cheminės medžiagos, šiukšlės ir energija

                        Maistingųjų medžiagų patekimas iš pasklidųjų šaltinių, taškinių šaltinių ir atmosferinių iškritų

                        (5)

                        Organinių medžiagų patekimas iš pasklidųjų šaltinių ir taškinių šaltinių

                        Kitų medžiagų (pvz., sintetinių medžiagų, nesintetinių medžiagų, radionuklidų) patekimas iš pasklidųjų šaltinių, taškinių šaltinių, atmosferinių iškritų ir dėl staigių atvejų

                        (8); (9)

                        Šiukšlių (kietųjų atliekų, įskaitant mikrošiukšles) patekimas

                        (10)

                        Antropogeninio garso (impulsinio, nenutrūkstamo) patekimas

                        (11)

                        Kitų formų energijos (įskaitant elektromagnetinius laukus, šviesą ir šilumą) patekimas

                        Vandens patekimas iš taškinių šaltinių (pvz., sūrymo)

                        2b. Naudojimo būdai ir žmogaus veiklos rūšys, susiję su jūros aplinka arba darantys jai poveikį

                        ypač susiję su 8 straipsnio 1 dalies b ir c punktais (su 8 straipsnio 1 dalies c punktu susijusios tik * pažymėtos veiklos rūšys) ir 10 bei 13 straipsniais

                        Tema

                        Veiklos rūšis

                        Fizinis upių, pakrančių ar jūros dugno restruktūrizavimas (vandentvarka)

                        Žemės įsavinimas

                        Kanalų tiesimas ir kiti vandentakių pakeitimai

                        Pakrančių apsauga ir apsauga nuo potvynių*

                        Konstrukcijos atviroje jūroje (išskyrus naftos, dujų ir (arba) atsinaujinančiosios energijos)*

                        Jūros dugno morfologijos, įskaitant dugno gilinimą ir medžiagų šalinimą, restruktūrizavimas*

                        Negyvųjų išteklių gavyba

                        Mineralų (akmens, metalo rūdos, žvyro, smėlio, kriauklių) gavyba*

                        Naftos ir dujų gavyba, įskaitant infrastruktūrą*

                        Druskos gavyba*

                        Vandens gavyba*

                        Energijos gamyba

                        Atsinaujinančiosios energijos (vėjo, bangų, potvynių ir atoslūgių energijos) gamyba, įskaitant infrastruktūrą*

                        Neatsinaujinančiosios energijos gamyba

                        Elektros perdavimas ir komunikacijos (kabeliai)*

                        Gyvųjų išteklių gavyba

                        Žuvų ir jūrinių bestuburių žvejyba (profesionali ir mėgėjų)*

                        Žuvų ir jūrinių bestuburių perdirbimas*

                        Jūrų augalų rinkimas*

                        Medžioklė ir rinkimas kitais tikslais*

                        Gyvųjų išteklių auginimas

                        Jūrinė akvakultūra, įskaitant infrastruktūrą*

                        Gėlųjų vandenų akvakultūra

                        Žemės ūkis

                        Miškininkystė

                        Transportas

                        Transporto infrastruktūra*

                        Jūrų transportas*

                        Oro transportas

                        Sausumos transportas

                        Su miestu ir pramone susiję naudojimo būdai

                        Su miestu susiję naudojimo būdai

                        Su pramone susiję naudojimo būdai

                        Atliekų tvarkymas ir šalinimas*

                        Turizmas ir laisvalaikis

                        Turizmo ir laisvalaikio infrastruktūra*

                        Turizmo ir laisvalaikio veikla*

                        Saugumas ir (arba) gynyba

                        Karinės operacijos (taikoma 2 straipsnio 2 dalis)

                        Švietimas ir moksliniai tyrimai

                        Moksliniai tyrimai, apklausos ir šviečiamoji veikla*

               Su 2 lentele susijusios pastabos

               1 pastaba.
                     Atliekant pavojų vertinimą reikėtų atsižvelgti į jų mastą jūros aplinkoje ir, jei tinkama, į jų indėlio (iš sausumos ar atmosferos šaltinių) dydį į jūros aplinką.

               2 pastaba.
                     Šioje skiltyje nurodyti skaičiai atitinka atitinkamų I priedo punktų numeraciją.

               3 pastaba.
                     2a lentelėje pateikti tik pavojais grindžiami (2), (3), (5), (6), (7), (8), (9), (10) ir (11) kokybiniai deskriptoriai, kurių atveju kriterijai nustatyti remiantis 9 straipsnio 3 dalimi. Visi kiti – būkle grindžiami – I priedo kokybiniai deskriptoriai gali būti siejami su kiekviena tema.“

                     (1)
                  * OL: Prašome įrašyti tą pačią dieną paskelbto dokumento pavadinimą „Komisijos sprendimas, kuriuo nustatomi geros jūrų vandenų aplinkos būklės kriterijai ir metodiniai standartai, stebėsenos ir vertinimo specifikacijos ir standartizuoti metodai ir panaikinamas Sprendimas 2010/477/ES“, jo datą ir OL nuorodą.


title: Komisijos direktyvos 95/45/EB, nustatančios tam tikrus dažiklių, skirtų naudoti maisto produktuose, grynumo kriterijus, klaidų ištaisymas ( OL L 226, 1995 9 22 ) (2004 m. Specialusis leidimas, 13 skyrius, 15 tomas, p. 218)

text:
14.11.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 303/25

         Komisijos direktyvos 95/45/EB, nustatančios tam tikrus dažiklių, skirtų naudoti maisto produktuose, grynumo kriterijus, klaidų ištaisymas
   (
         Europos bendrijų oficialusis leidinys L 226, 1995 m. rugsėjo 22 d.
      )
   (2004 m. Specialusis leidimas, 13 skyrius, 15 tomas, p. 218)
   Direktyvos priedo B punktas „Specifiniai grynumo kriterijai“:

               E 101 (i) RIBOFLAVINAS – Identifikavimas, A. Spektrometrija:

                           yra

                           :

                           „Maksimumas atitinka maždaug 375 nm, vandeninis tirpalas“,

                           turi būti

                           :

                           „Maksimumas atitinka maždaug 444 nm, vandeninis tirpalas“;

               E 101 (ii) RIBOFLAVIN-5′-FOSFATAS – Identifikavimas, A. Spektrometrija:

                           yra

                           :

                           „Maksimumas atitinka maždaug 375 nm, vandeninis tirpalas“,

                           turi būti

                           :

                           „Maksimumas atitinka maždaug 444 nm, vandeninis tirpalas“;

               E 123 AMARANTAS – Grynumas:

                           yra

                           :

                                          „Sunkieji metalai (skaičiuojant Pb)

                                          ne daugiau kaip 40 mg/kg“,

                           turi būti

                           :

                                          „Sunkieji metalai (skaičiuojant Pb)

                                          ne daugiau kaip 10 mg/kg“;

               E 133 BRILIANTINIS MĖLINASIS FCF – Grynumas:

                           yra

                           :

                                          „Sunkieji metalai (skaičiuojant Pb)

                                          ne daugiau kaip 40 mg/kg“,

                           turi būti

                           :

                                          „Sunkieji metalai (skaičiuojant Pb)

                                          ne daugiau kaip 10 mg/kg“;

               E 153 AUGALINĖS ANGLYS – Grynumas:

                           yra

                           :

                                          „Sunkieji metalai (skaičiuojant Pb)

                                          ne daugiau kaip 40 mg/kg“,

                           turi būti

                           :

                                          „Sunkieji metalai (skaičiuojant Pb)

                                          ne daugiau kaip 10 mg/kg“;

               E 160f β-APO-8′-KAROTINKARBOKSIRŪGŠTIES ETILESTERIS (C30) – Grynumas:

                           yra

                           :

                                          „Sunkieji metalai (skaičiuojant Pb)

                                          ne daugiau kaip 40 mg/kg“,

                           turi būti

                           :

                                          „Sunkieji metalai (skaičiuojant Pb)

                                          ne daugiau kaip 10 mg/kg“.


title: 2007 m. birželio 29 d. Komisijos direktyva 2007/42/EB dėl medžiagų ir gaminių, pagamintų iš regeneruotos celiuliozės plėvelės, skirtos liestis su maisto produktais (kodifikuota redakcija) (Tekstas svarbus EEE)

text:
30.6.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 172/71

      KOMISIJOS DIREKTYVA 2007/42/EB
   2007 m. birželio 29 d.
   dėl medžiagų ir gaminių, pagamintų iš regeneruotos celiuliozės plėvelės, skirtos liestis su maisto produktais
   (Tekstas svarbus EEE)
   (kodifikuota redakcija)
   EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,
   atsižvelgdama į Europos ekonominės bendrijos steigimo sutartį,
   atsižvelgdama į 2004 m. spalio 27 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1935/2004 dėl žaliavų ir gaminių, skirtų liestis su maistu, ir panaikinantį direktyvas 80/590/EEB ir 89/109/EEB (1), ypač į jos 5 straipsnį,
   kadangi:

               (1)

               1993 m. kovo 15 d. Komisijos direktyva 93/10/EEB dėl medžiagų ir gaminių, pagamintų iš regeneruotos celiuliozės plėvelės, skirtos liestis su maisto produktais (2) buvo keletą kartų iš esmės keičiama (3). Siekiant aiškumo ir racionalumo minėta direktyva turėtų būti kodifikuota.

               (2)

               Siekiant įgyvendinti vidaus rinkos tikslus, šioje direktyvoje numatytos Bendrijos priemonės yra ne tik reikalingos bet ir būtinos. Šių tikslų atskiros valstybės narės negali pasiekti ir jų įgyvendinimas Bendrijos lygiu jau yra numatytas Reglamente (EB) Nr. 1935/2004.

               (3)

               Regeneruotos celiuliozės plėvelės atveju Reglamento (EB) Nr. 1935/2004 3 straipsnio 1 dalyje numatytam tikslui įgyvendinti labiausiai tiko atskira direktyva, kaip nurodyta minėto reglamento 5 straipsnyje.

               (4)

               Sintetiniams regeneruotos celiuliozės apvalkalams turėtų būti taikomos specialios nuostatos.

               (5)

               Dažančių medžiagų migracijos nustatymo metodą reikėtų priimti vėlesniame etape.

               (6)

               Nacionalinės nuostatos turėtų galioti tol, kol bus parengti grynumo kriterijai ir analizės metodai.

               (7)

               Šiuo konkrečiu atveju, siekiant įgyvendinti Reglamento (EB) Nr. 1935/2004 3 straipsnyje numatytą tikslą, iš principo užtenka patvirtintų medžiagų sąrašo, kuriame nustatyti leidžiamų naudoti medžiagų kiekiai ir jų ribos.

               (8)

               Vis dėlto, bi(2-hidroksietil)eteris (= dietilenglikolis) ir etandiolis (= etilenglikolis) gali gausiai migruoti į kai kuriuos maisto produktus ir dėl to, siekiant išvengti šios galimybės, kaip profilaktinę priemonę reikia nustatyti maksimalų leidžiamą šių medžiagų kiekį maisto produktuose, kurie lietėsi su regeneruotos celiuliozės plėvele.

               (9)

               Siekiant apsaugoti vartotojų sveikatą, reikėtų vengti tiesioginio maisto produktų sąlyčio su regeneruotos celiuliozės plėvelės spausdintu paviršiumi.

               (10)

               Kaip numatyta Reglamento (EB) Nr. 1935/2004 16 straipsnio 1 dalyje, reiktų pateikti raštiškas deklaracijas tais atvejais, kai regeneruotos celiuliozės plėvelė profesionaliai naudojama medžiagoms ir gaminiams, skirtiems liestis su maisto produktais, išskyrus tas medžiagas ir gaminius, kurie pagal dėl savo pobūdžio yra skirti šiam tikslui.

               (11)

               Reikėtų apibrėžti taisykles, kurios turi būti taikomos regeneruotos celiuliozės plėvelėms, atsižvelgiant į sluoksnį, kuris gali liestis su maisto produktais, pobūdį. Atitinkamai reikalavimai regeneruotos celiuliozės plėvelėms, padengtoms plastiko apvalkalais, turėtų skirtis nuo reikalavimų, keliamų regeneruotos celiuliozės plėvelėms, padengtoms ar nepadengtoms celiuliozės apvalkalais.

               (12)

               Visų rūšių regeneruotos celiuliozės plėvelių, įskaitant plastikais padengtos regeneruotos celiuliozės plėveles, gamybai turėtų būti naudojamos tik leidžiamos medžiagos.

               (13)

               Regeneruotos celiuliozės plėvelių, padengtų plastikiniais apvalkalais, sluoksnis, kuris liečiasi su maisto produktais, yra iš medžiagos, panašios į plastikines medžiagas ir gaminius, galinčius liestis su maisto produktais. Dėl to reikėtų, kad 2002 m. rugpjūčio 6 d. Komisijos direktyvoje 2002/72/EB dėl plastikinių medžiagų ir gaminių, galinčių liestis su maisto produktais (4) numatytos taisyklės būtų taikomos ir šioms plėvelėms.

               (14)

               Siekiant užtikrinti, kad būtų laikomasi Bendrijos teisės aktų, reikėtų patikrinti plastiku padengtos regeneruotos celiuliozės plėvelės migracijos ribas, nustatytas Direktyvoje 2002/72/EB, laikantis taisyklių, nustatytų 1982 m. spalio 18 d. Tarybos direktyvoje 82/711/EEB, nustatančioje pagrindines taisykles, reikalingas plastikinių medžiagų ir gaminių, galinčių liestis su maisto produktais, sudedamųjų dalių migracijos tyrimams (5) ir 1985 m. gruodžio 19 d. Tarybos direktyva 85/572/EEB, sudaranti modelinių tirpalų, naudojamų sudedamųjų dalių išsiskyrimui iš plastikinių medžiagų ir gaminių, galinčių liestis su maisto produktais, tirti, sąrašą (6).

               (15)

               Šioje direktyvoje numatytos priemonės atitinka Maisto grandinės ir gyvūnų sveikatos nuolatinio komiteto nuomonę.

               (16)

               Ši direktyva neturėtų pažeisti valstybių narių įsipareigojimų, susijusių su direktyvų perkėlimo į nacionalinę teisę ir taikymo pradžios terminais, numatytais III priedo B dalyje,

         PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:
   1 straipsnis
   1.   Ši direktyva yra atskira direktyva, kaip apibrėžta Reglamento (EB) Nr. 1935/2004 5 straipsnyje.
   2.   Direktyva taikoma regeneruotos celiuliozės plėvelei, kaip apibrėžta I priede, kuri yra skirta liestis su maisto produktais, arba kuri dėl savo paskirties su jais liečiasi, ir kuri:

               a)

               pati yra gatavas gaminys; arba

               b)

               yra gatavo gaminio, kurio sudėtyje yra kitų medžiagų, dalis.

         3.   Ši direktyva netaikoma sintetiniams regeneruotos celiuliozės apvalkalams.
   2 straipsnis
   Regeneruotos celiuliozės plėvelės, minimos 1 straipsnio 2 dalyje, priklauso vienai iš šių rūšių:

               a)

               nedengta regeneruotos celiuliozės plėvelė;

               b)

               dengta regeneruotos celiuliozės plėvelė, kurios apvalkalas yra iš celiuliozės;
               arba

               c)

               dengta regeneruotos celiuliozės plėvelė, kurios apvalkalas yra iš plastikų.

         3 straipsnis
   1.   Tik II priede išvardytos medžiagos ar medžiagų grupės gali būti naudojamos regeneruotos celiuliozės plėvelių, minimų 2 straipsnio a ir b punktuose, gaminti tik šiame priede nurodytomis sąlygomis.
   2.   Nukrypstant nuo 1 dalies, gali būti naudojamos kitos medžiagos, nei nurodytos II priede, jei šios medžiagos naudojamos kaip dažomosios (dažai ir pigmentai) arba sulipimo medžiagos, jei patvirtintu metodu nenustatyta, kad jos migruoja į maisto produktus arba ant jų.
   4 straipsnis
   1.   Tik II priedo pirmojoje dalyje išvardytos medžiagos ar medžiagų grupės gali būti naudojamos regeneruotos celiuliozės plėvelės, minimos 2 straipsnio c punkte, prieš ją padengiant gaminti tik šiame priede nurodytomis sąlygomis.
   2.   1 dalyje minimos regeneruotos celiuliozės plėvelės apvalkalui gaminti naudojamos tik Direktyvos 2002/72/EB II–VI prieduose išvardytos medžiagos ar medžiagų grupės tik šiuose prieduose nurodytomis sąlygomis.
   3.   Nepažeidžiant 1 dalies, iš 2 straipsnio c punkte minimos regeneruotos celiuliozės plėvelės pagamintos medžiagos ir gaminiai atitinka Direktyvos 2002/72/EB 2, 7 ir 8 straipsnius.
   5 straipsnis
   Regeneruotos celiuliozės plėvelės paviršius su spaudais ir tekstu neturi liestis su maisto produktais.
   6 straipsnis
   1.   Remiantis Reglamento (EB) Nr. 1935/2004 16 straipsnio 1 dalimi, prekybos etape, išskyrus mažmeninę prekybą, prie medžiagų ir gaminių, pagamintų iš regeneruotos celiuliozės plėvelės, kuri skirta liestis su maisto produktais, turi būti pridėta raštiška deklaracija.
   2.   1 dalis netaikoma medžiagoms ir gaminiams, pagamintiems iš regeneruotos celiuliozės plėvelės, kurie dėl savo pobūdžio yra aiškiai skirti liestis su maisto produktais.
   3.   Kai nurodomos specialios naudojimo sąlygos, medžiagos ir gaminiai, pagaminti naudojant regeneruotos celiuliozės plėvelę, turi būti atitinkamai paženklinti.
   7 straipsnis
   Direktyva 93/10/EEB su pakeitimais, padarytais direktyvomis, nurodytomis III priedo A dalyje, yra panaikinama nepažeidžiant valstybių narių įsipareigojimų, susijusių su direktyvų perkėlimo į nacionalinę teisę ir taikymo pradžios terminais, numatytais III priedo B dalyje.
   Nuorodos į panaikintą direktyvą laikomos nuorodomis į šią direktyvą ir skaitomos pagal IV priede pateiktą atitikmenų lentelę.
   8 straipsnis
   Ši direktyva įsigalioja dvidešimtą dieną nuo jos paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
   9 straipsnis
   Ši direktyva skirta valstybėms narėms.

      Priimta Briuselyje, 2007 m. birželio 29 d.

            Komisijos vardu

            Pirmininkas

         José Manuel BARROSO

      (1)  OL L 338, 2004 11 13, p. 4.

      (2)  OL L 93, 1993 4 17, p. 27. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 2004/14/EB (OL L 27, 2004 1 30, p. 48).

      (3)  Žr. III priedo A dalį.

      (4)  OL L 220, 2002 8 15, p. 18. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 2007/19/EB (OL L 91, 2007 3 31, p. 17).

      (5)  OL L 297, 1982 10 23, p. 26. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Komisijos direktyva 97/48/EB (OL L 222, 1997 8 12, p. 10).

      (6)  OL L 372, 1985 12 31, p. 14. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 2007/19/EB.

      I PRIEDAS
      REGENERUOTOS CELIULIOZĖS PLĖVELĖS APRAŠYMAS
      Regeneruotos celiuliozės plėvelė yra plona lakštinė medžiaga, gauta iš išgrynintos celiuliozės, pagamintos iš neperdirbtos medienos ar medvilnės. Siekiant patenkinti techninius reikalavimus, į celiuliozės masę arba ant jos paviršiaus gali būti pridėta atitinkamų medžiagų. Regeneruotos celiuliozės plėvelė gali būti padengta iš vienos arba iš abiejų pusių.

      II PRIEDAS
      MEDŽIAGŲ, KURIAS LEIDŽIAMA NAUDOTI REGENERUOTOS CELIULIOZĖS PLĖVELEI GAMINTI, SĄRAŠAS
      NB

                  —

                  Šio priedo pirmoje ir antroje dalyse nurodyta masės dalis (m/m) procentais apskaičiuojama bevandenės nedengtos regeneruotos plėvelės masei.

                  —

                  Naudojamos techninės nuorodos pateikiamos laužtiniuose skliaustuose.

                  —

                  Atsižvelgiant į grynumo kriterijus, naudojamos medžiagos turi būti geros techninės kokybės.

            I DALIS
      nepadengta regeneruotos celiuliozės plėvelė

                  Pavadinimas

                  Apribojimai

                              A.

                              Regeneruota celiuliozė

                  Ne mažiau kaip 72 % (m/m).

            B.   Priedai

                              1.

                              Minkštikliai

                  Iš viso – ne daugiau kaip 27 % (m/m).

                              —

                              Bi(2-hidroksietil)eteris [= dietilenglikolis]

                  Tik plėvelėms, kurios bus padengtos ir po to naudojamos ne drėgniems maisto produktams pakuoti, t. y. tiems, kurių paviršiuje nėra fiziškai laisvo vandens. Bendras bi(2-hidroksietil)eterio ir etandiolio kiekis maisto produkte neturi viršyti 30 mg/kg.

                              —

                              Etandiolis [= etilenglikolis]

                              —

                              1,3-butandiolis

                              —

                              Glicerolis

                              —

                              1,2-propandiolis [= 1,2-propilenglikolis]

                              —

                              Polietilenoksidas [polietilenglikolis]

                  Vidutinė molekulinė masė nuo 250 iki 1 200.

                              —

                              1,2-polipropilenoksidas [= 1,2-polipropilenglikolis]

                  Vidutinė molekulinė masė ne daugiau kaip 400 ir laisvo 1,3-propandiolio kiekis pradinėje medžiagoje ne didesnis kaip 1 %

                              —

                              Sorbitolis

                              —

                              Tetraetilenglikolis

                              —

                              Trietilenglikolis

                              —

                              Karbamidas

                              2.

                              Kiti priedai

                  Iš viso – ne daugiau kaip 1 % (m/m).

                     Pirma klasė

                  Kiekvienoje pastraipoje nurodytos medžiagos ar pradinių medžiagų grupės kiekis neturi viršyti 2 mg/dm2 nepadengtos plėvelės.

                              —

                              Acto rūgštis ir jos NH4, Ca, Mg, K ir Na druskos

                              —

                              Askorbo rūgštis ir jos NH4, Ca, Mg, K ir Na druskos

                              —

                              Benzenkarboksirūgštis ir natrio benzenkarboksilatas

                              —

                              Skruzdžių rūgštis ir jos NH4, Ca, Mg, K ir Na druskos

                              —

                              Linijinės riebalų rūgštys, sočiosios ir nesočiosios, su lyginiu anglies atomų skaičiumi (C8–C20 imtinai), beheno rūgštis ir ricinolio rūgštys ir šių rūgščių NH4, Ca, Mg, K, Na, Al, Zn druskos

                              —

                              Citrinų, d- ir l- pieno rūgštys, maleino, 1- vyno rūgštys ir jų Na ir K druskos

                              —

                              Sorbo rūgštis ir jos NH4, Ca, Mg, K ir Na druskos

                              —

                              Linijinių sočiųjų ir nesočiųjų riebalų rūgščių su lyginiu anglies atomų skaičiumi (C8–C20 imtinai) amidai ir beheno ir ricinolio rūgščių amidai

                              —

                              Maistiniai krakmolai ir miltai

                              —

                              Maistiniai chemiškai modifikuoti krakmolai ir miltai

                              —

                              Amilozė

                              —

                              Ca ir Mg karbonatai ir chloridai

                              —

                              Glicerolio ir linijinių riebalų, sočiųjų ir nesočiųjų rūgščių su lyginiu anglies atomų skaičiumi (C8–C20 imtinai) ir (arba) su adipo, citrinų, 12-hidroksistearino (oksistearino), ricinolio rūgščių esteriais

                              —

                              Polioksietileno (8–14 oksietileno grupių) ir linijinių riebalų, sočiųjų ir nesočiųjų rūgščių, su lyginiu anglies atomų skaičiumi (C8–C20 imtinai) esteriai

                              —

                              Sorbitolio ir linijinių riebalų, sočiųjų ir nesočiųjų, rūgščių su lyginiu anglies atomų skaičiumi (C8–C20 imtinai) esteriai

                              —

                              Stearino rūgšties ir etandiolio ir (arba) bi(2-hidroksietil)eterio, ir (arba) trietilenglikolio mono, ir (arba) diesteriai

                              —

                              Al, Ca, Mg ir Si oksidai ir hidroksidai, Al, Ca, Mg ir K silikatai ir hidrosilikatai

                              —

                              Polietilenoksidas [= polietilenglikolis]

                  Vidutinė molekulinė masė 1 200–4 000.

                              —

                              Natrio propionatas

                     Antra klasė

                  Bendras medžiagų kiekis neturi viršyti 1 mg/dm2 nepadengtos plėvelės. Kiekvienoje pastraipos dalyje nurodytos medžiagos ar medžiagų grupės kiekis neturi viršyti 0,2 mg/dm2 (arba apatinės ribos, jei ši nurodyta) nepadengtos plėvelės.

                              —

                              Natrio alkil (C8–C18) benzensulfonatas

                              —

                              Natrio izopropilnaftalensulfonatas

                              —

                              Natrio alkyl (C8–C18) sulfatas

                              —

                              Natrio alkyl (C8–C18) sulfonatas

                              —

                              Natrio dioktilsulfosukcinatas

                              —

                              Dihidroksietildietilentriaminomonoacetato distearatas

                  Ne daugiau kaip 0,05 mg/dm2 nepadengtos plėvelės.

                              —

                              Amonio, magnio ir kalio laurilsulfatai

                              —

                              N, N′-distearoildiaminoetanas, N, N′-dipalmitoildiaminoetanas ir N, N′-dioleoildiainetanas

                              —

                              2-heptadecil-4,4-bi(metilenstearato) oksazolinas

                              —

                              Polietilenaminostearamido etilsulfatas

                  Ne daugiau kaip 0,1 mg/dm2 nepadengtos plėvelės.

                     Trečia klasė – rišančiosios medžiagos

                  Bendras medžiagų kiekis neturi viršyti 1 mg/dm2 nepadengtos plėvelės.

                              —

                              Nemodifikuotas melamino ir formaldehido kondensacijos produktas arba modifikuotas viena ar keliomis tokių medžiagų:
                              butanoliu, dietilentriaminu, etanoliu, trietilentetraminu, tetraetilenpentaminu, tri-(2-hidroksietil) aminu, 3,3′-diaminodipropilaminu, 4,4′-diaminodibutilaminu

                  Laisvojo formaldehido kiekis ne didesnis kaip 0,5 mg/dm2 nepadengtos plėvelės.
                  Laisvojo melamino kiekis ne didesnis kaip 0,3 mg/dm2 nepadengtos plėvelės.

                              —

                              Melamino-karbamido-formaldehido kondensacijos produktas, modifikuotas tri(2-hidroksietil)aminu

                  Laisvojo formaldehido kiekis ne didesnis kaip 0,5 mg/dm2 nepadengtos plėvelės.
                  Laisvojo melamino kiekis ne didesnis kaip 0,3 mg/dm2 nepadengtos plėvelės.

                              —

                              Skersiniais ryšiais sujungti katijoniniai polialkilenaminai:

                                          a)

                                          poliamido-epichlorhidrino derva, diaminopropilmetilamino ir epichlorhidrino pagrindu

                                          b)

                                          poliamido-epichlorhidrino derva, epichlorhidrino, adipo rūgšties, kaprolaktamo, dietilentriamino ir (arba) etilendiamino pagrindu

                                          c)

                                          poliamido-epichlorhidrino derva, adipo rūgšties, dietilentriamino ir epichlorhidrino, ar epichlorhidrino ir amoniako mišinio pagrindu

                                          d)

                                          poliamido-poliamino-epichlorhidrino derva, epichlorhidrino, dimetiladipato ir dietilentriamino pagrindu

                                          e)

                                          poliamido-poliamino-epichlorhidrino derva, epichlorhidrino, adipamido ir diaminopropilmetilamino pagrindu

                  Pagal Bendrijos direktyvas ir, jų nesant, pagal nacionalinę teisę, kol bus priimtos Bendrijos direktyvos.

                              —

                              Polietilenaminai ir polietileniminai

                  Ne daugiau kaip 0,75 mg/dm2 nepadengtos plėvelės.

                              —

                              Nemodifikuotas karbamido-formaldehido kondensacijos produktas arba kuriuo gali būti modifikuotas vienu ar keliais tokiais produktais:
                              aminometilsulfonrūgštimi, sulfanilo rūgštimi, butanoliu, diaminobutanu, diaminodietilaminu, diaminodipropilaminu, diaminopropanu, dietilentriaminu, etanoliu, guanidinu, metanoliu, tetraetilenpentaminu, trietilentetraminu, Na sulfitu

                  Laisvojo formaldehido kiekis ne didesnis kaip 0,5 mg/dm2 nepadengtos plėvelės.

                     Ketvirta klasė

                  Bendras pradinių medžiagų kiekis ne didesnis kaip 0,01 mg/dm2 nepadengtos plėvelės.

                              —

                              Produktai, gaunami reaguojant maistinių aliejų aminams su polioksietilenu

                              —

                              Monoetanolamino laurilsulfatas

      II DALIS
      padengta regeneruotos celiuliozės plėvelė

                  Pavadinimas

                  Apribojimai

                              A.

                              Regeneruota celiuliozė

                  Žr. 1 dalį

                              B.

                              Priedai

                  Žr. 1 dalį

            C.   Danga

                              1.

                              Polimerai

                  Bendras kiekis pradinės medžiagos neturi būti didesnis kaip 50 mg/dm2 toje dangos pusėje, kuri yra skirta liestis su maisto produktais.

                              —

                              Celiuliozės etilo, hidroksietilo, hidroksipropilo ir metilo eteriai

                              —

                              Celiuliozės nitratas

                  Ne daugiau kaip 20 mg/dm2 toje dangos pusėje, kuri yra skirta liestis su maisto produktais. Azoto kiekis nuo 10,8 % (m/m) ir 12,2 % (m/m) celiuliozės nitrate.

                              2.

                              Dervos

                  Bendras medžiagų kiekis neturi viršyti 12,5 mg/dm2 toje apvalkalo pusėje, kuri yra skirta liestis su maisto produktais, ir tik regeneruotos celiuliozės plėvelės, padengtos celiuliozės nitrato apvalkalu, gamybai.

                              —

                              Kazeinas

                              —

                              Kanifolija ir (arba) jos polimerizacijos, hidrinimo ar disproporcionavimo produktai ir jos esteriai su metilo, etilo ar C2–C6 polihidroksiliais alkoholiais, ar jų mišiniais

                              —

                              Kanifolija ir (arba) jos polimerizacijos, hidrinimo ar disproporcionavimo produktai, kondensuoti su akrilo, maleino, citrinų, skruzdžių ir (arba) ftalio rūgštimis ir (arba) 2,2 bi(4-hidroksifenil) propanformaldehidu ir esterinti su metilo, etilo ar C2–C6 polihidroksiliais alkoholiais ar jų mišiniais

                              —

                              Esteriai, gauti iš bi(2-hidroksietil)eterio su β-pineno ir (arba) dipenteno, ir (arba) diterpeno, ir maleino rūgšties anhidrido prisijungimo produktais.

                              —

                              Valgomoji želatina

                              —

                              Ricinos aliejus ir jo dehidratacijos ar hidrinimo produktai, jo kondensacijos su poligliceroliu, adipo, citrinų, maleino, ftalio ar sebaco rūgštimis produktai

                              —

                              Natūralus kaučiukas [= damara]

                              —

                              Poli-β-pinenas [= terpeno dervos]

                              —

                              Karbamido-formaldehido dervos (žr. Rišančios medžiagos)

                              3.

                              Plastifikatoriai

                  Bendras pradinių medžiagų kiekis neturi būti didesnis kaip 6 mg/dm2 dangos, su maisto produktais besiliečiančioje pusėje.

                              —

                              Acetiltributilcitratas

                              —

                              Acetiltri(2-etilheksil)citratas

                              —

                              Di-izobutiladipatas

                              —

                              Di-n-butiladipatas

                              —

                              Di-n-heksilazelainatas

                              —

                              Dicikloheksilftalatas

                  Ne daugiau kaip 4,0 mg/dm2 dangos, su maisto produktais besiliečiančioje pusėje.

                              —

                              2-etilheksildifenilfosfatas (sinonimas: fosforo rūgšties difenilo 2-etilheksilesteris)

                  2-etilheksildifenilfosfato kiekis neviršija:

                              a)

                              2,5 mg/dm2 maisto produktuose, kurie liečiasi su šios rūšies plėvele arba

                              b)

                              0,4 mg/dm2 dangos, su maisto produktais besiliečiančioje pusėje.

                              —

                              Glicerolio monoacetatas [= monoacetinas]

                              —

                              Glicerolio diacetatas [= diacetinas]

                              —

                              Glicerolio triacetatas [= triacetinas]

                              —

                              Dibutilsebacatas

                              —

                              Di-n-butiltartratas

                              —

                              Diizobutiltartratas

                              4.

                              Kiti priedai

                  Bendras medžiagų kiekis neturi būti didesnis kaip 6 mg/dm2 nedengtos regeneruotos celiuliozės plėvelės, įskaitant dengtą toje pusėje, kuri yra skirta liestis su maisto produktu.

                              4.1.

                              Priedai, išvardyti pirmoje dalyje

                  Tokie pat apribojimai kaip ir 1 dalyje (tačiau kiekiai mg/dm2, skirti nedengtai regeneruotos celiuliozės plėvelei, taikomi dangai, kuri yra toje pusėje, kuri liečiasi su maisto produktu).

                              4.2.

                              Specifiniai dengiamieji priedai:

                  Medžiagos ar medžiagų grupės kiekis kiekviename skirsnyje neturi būti didesnis kaip 2 mg/dm2 (ar mažiau negu nurodyta) dangos, su maisto produktais besiliečiančioje pusėje.

                              —

                              1- heksadekanolis ir 1-oktadekanolis

                              —

                              Linijinių riebalų sočiųjų ir nesočiųjų rūgščių su lyginiu anglies atomų skaičiumi (C8–C10 imtinai) esteriai ir ricinolio rūgšties esteriai su etilo, butilo, amilo ir oleilo linijiniais alkoholiais

                              —

                              Montano vaškai, sudaryti iš valytų montano (C26–C32) rūgščių ir (arba) jų esterių su etandioliu, ir (arba) 1,3-butandioliu, ir (arba) jų kalcio ir kalio druskomis

                              —

                              Karnaubo vaškas

                              —

                              Bičių vaškas

                              —

                              Esparto vaškas

                              —

                              Kandelilos vaškas

                              —

                              Dimetilpolisiloksanas

                  Ne daugiau kaip 1 mg/dm2 dangos, su maisto produktais besiliečiančioje pusėje.

                              —

                              Sojos pupelių epoksidintas aliejus (oksirano kiekis nuo 6 iki 8 %)

                              —

                              Rafinuotas parafinas ir mikrokristaliniai vaškai

                              —

                              Pentaeritritolio tetrastearatas

                              —

                              Mono ir bi(oktadecildietilenoksido) fosfatai

                  Ne daugiau kaip 0,2 mg/dm2 dangos, su maisto produktais besiliečiančioje pusėje.

                              —

                              Alifatinės (C8–C20) rūgštys, esterifikuotos mono ir di(2-hidroksietil)aminu

                              —

                              2- ir 3-tret-butil-4-hidroksi-anizolas [= butilintas hidroksianizolas – BHA]

                  Ne daugiau kaip 0,06 mg/dm2 dangos toje pusėje, kuri liečiasi su maisto produktu.

                              —

                              2,6-di-tret-butil-4-metilfenolis [= butilintas hidroksitoluenas – BHT]

                  Ne daugiau kaip 0,06 mg/dm2 dangos toje pusėje, kuri liečiasi su maisto produktu.

                              —

                              Di-n-oktilalavo-bi(2-etilheksil)maleatas

                  Ne daugiau kaip 0,06 mg/dm2 dangos toje pusėje, kuri liečiasi su maisto produktu.

                              5.

                              Tirpikliai

                  Bendras medžiagų kiekis neturi būti didesnis kaip 0,6 mg/dm2 dangos toje pusėje, kuri liečiasi su maisto produktu.

                              —

                              Butilacetatas

                              —

                              Etilacetatas

                              —

                              Izobutilacetatas

                              —

                              Izopropilacetatas

                              —

                              Propilacetatas

                              —

                              Acetonas

                              —

                              1-butanolis

                              —

                              Etanolis

                              —

                              2-butanolis

                              —

                              2-propanolis

                              —

                              1-propanolis

                              —

                              Cikloheksanas

                              —

                              Etilenglikolio monobutileteris

                              —

                              Etilenglikolio monobutileterio acetatas

                              —

                              Metiletilketonas

                              —

                              Metilizobutilketonas

                              —

                              Tetrahidrofuranas

                              —

                              Toluenas

                  Ne daugiau kaip 0,06 mg/dm2 dangos, su maisto produktais besiliečiančioje pusėje.

      III PRIEDAS
      A   DALIS
      Panaikinama direktyva su vėlesnių pakeitimų sąrašu
      (nurodyta 7 straipsnyje)

                  Komisijos direktyva 93/10/EEB

                  (OL L 93, 1993 4 17, p. 27)

                  Komisijos direktyva 93/111/EB

                  (OL L 310, 1993 12 14, p. 41)

                  Komisijos direktyva 2004/14/EB

                  (OL L 27, 2004 1 30, p. 48)

            B   DALIS
      Perkėlimo į nacionalinę teisę ir taikymo pradžios terminų sąrašas
      (nurodytas 7 straipsnyje)

                  Direktyva

                  Perkėlimo terminas

                  Taikymo pradžios data

                  93/10/EEB

                  1994 m. sausio 1 d.

                  1994 m. sausio 1 d. (1)

                  1994 m. sausio 1 d. (2)

                  1995 m. sausio 1 d. (3)

                  93/111/EB

                  —

                  —

                  2004/14/EB

                  2005 m. liepos 29 d.

                  2005 m. liepos 29 d. (4)

                  2006 m. sausio 29 d. (5)

         (1)  Pagal Direktyvos 93/10/EEB 5 straipsnio pirmą įtrauką: „Valstybės narės nuo 1994 m. sausio 1 d., leidžia prekiauti ir naudoti regeneruotos celiuliozės plėvelę, skirtą liestis su maisto produktais, jeigu ji atitinka šioje direktyvoje nurodytus reikalavimus“.

         (2)  Pagal Direktyvos 93/10/EEB 5 straipsnio antrą įtrauką: „Valstybės narės nuo 1994 m. sausio 1 d. uždraudžia prekiauti ir naudoti regeneruotos celiuliozės plėvelę, skirtą liestis su maisto produktais ir neatitinkančią šios direktyvos ir Direktyvos 83/229/EEB, išskyrus plėvelę, kuri pagal Direktyvą 92/15/EEB uždraudžiama nuo 1994 m. liepos 1 d.“

         (3)  Pagal Direktyvos 93/10/EEB 5 straipsnio trečią įtrauką: „Valstybės narės nuo 1995 m. sausio 1 d. draudžia prekiauti ir naudoti regeneruotos celiuliozės plėvelę, skirtą liestis su maisto produktais, jeigu ji neatitinka šios direktyvos, tačiau atitinka Direktyvą 83/229/EEB“.

         (4)  Pagal Direktyvos 2004/14/EB 2 straipsnio a punktą: „Valstybės narės šias nuostatas taiko taip, kad nuo 2005 m. liepos 29 d. būtų leidžiama prekiauti ir naudoti regeneruotos celiuliozės plėvelę, skirtą liestis su maisto produktais ir atitinkančią šią direktyvą“.

         (5)  Pagal Direktyvos 2004/14/EB 2 straipsnio b punktą: „Valstybės narės šias nuostatas taiko taip, kad nuo 2006 m. sausio 29 d. būtų draudžiama gaminti ir importuoti į bendriją regeneruotos celiuliozės plėvelę, skirtą liestis su maisto porduktais, kuri neatitinka šios direktyvos nuostatų“.

      IV PRIEDAS
      Atitikmenų lentelė

                  Direktyva 93/10/EEB

                  Ši direktyva

                  1 straipsnio 1 ir 2 dalys

                  1 straipsnio 1 ir 2 dalys

                  1 straipsnio 3 dalies įžanginiai žodžiai, b punktas

                  1 straipsnio 3 dalis

                  1a straipsnis

                  2 straipsnis

                  2 straipsnis

                  3 straipsnis

                  2a straipsnis

                  4 straipsnis

                  3 straipsnis

                  5 straipsnis

                  4 straipsnis

                  6 straipsnis

                  5 straipsnis

                  —

                  6 straipsnis

                  —

                  —

                  7 straipsnis

                  —

                  8 straipsnis

                  7 straipsnis

                  9 straipsnis

                  I priedas

                  I priedas

                  II priedas

                  II priedas

                  III priedas

                  —

                  —

                  III priedas

                  —

                  IV priedas