title: 1971 m. kovo 1 d. Tarybos direktyva dėl valstybių narių įstatymų, reglamentuojančių motorinių transporto priemonių galinio vaizdo veidrodžius, suderinimo

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

31971L0127

Oficialusis leidinys L 068 , 22/03/1971 p. 0001 - 0017 specialusis leidimas suomių kalba: skyrius 13 tomas 1 p. 0165  specialusis leidimas danų kalba: serija I skyrius 1971(I) p. 0122  specialusis leidimas švedų kalba: skyrius 13 tomas 1 p. 0165  specialusis leidimas anglų kalba: serija I skyrius 1971(I) p. 0136  - 0151 specialusis leidimas graikų k.: skyrius 13 tomas 1 p. 0110  specialusis leidimas ispanų kalba: skyrius 13 tomas 1 p. 0247  specialusis leidimas portugalų kalba skyrius 13 tomas 1 p. 0247

		Tarybos direktyva1971 m. kovo 1 d.dėl valstybių narių įstatymų, reglamentuojančių motorinių transporto priemonių galinio vaizdo veidrodžius, suderinimo(71/127/EEB)EUROPOS BENDRIJŲ TARYBA,atsižvelgdama į Europos ekonominės bendrijos steigimo sutartį, ypač jos 100 straipsnį,atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą,atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę [1],atsižvelgdama į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [2],kadangi techniniai reikalavimai, kuriuos motorinės transporto priemonės privalo atitikti pagal nacionalinės teisės normas, inter alia, siejasi su jų galinio vaizdo veidrodžiais;kadangi šie reikalavimai pavienėse valstybėse narėse skiriasi; kadangi dėl to būtina, kad visos valstybės narės arba papildytų, arba vietoje galiojančių jose nuostatų priimtų vienodus reikalavimus ypač siekdamos, kad EEB tipo patvirtinimo tvarka, kuri buvo svarstoma 1970 m. vasario 6 d. Tarybos direktyvoje dėl valstybių narių įstatymų, reglamentuojančių motorinių transporto priemonių ir jų priekabų tipo patvirtinimą, suderinimo [3], galėtų būti taikoma kiekvienam transporto priemonės tipui;kadangi galinio vaizdo veidrodžių taisyklėse turėtų būti nustatyti ne tik tų veidrodžių pritvirtinimo prie transporto priemonių reikalavimai, bet ir tų įtaisų konstrukcijos reikalavimai;kadangi galinio vaizdo veidrodžių tipo patvirtinimo suderinta tvarka leidžia kiekvienai valstybei narei patikrinti, ar laikomasi bendrųjų konstrukcijos ir patikros reikalavimų bei tas išvadas pranešti kitoms valstybėms narėms, joms nusiunčiant kiekvienam galinio vaizdo veidrodžio tipui užpildytą sudedamosios dalies tipo patvirtinimo liudijimo kopiją; kadangi visiems pagal patvirtinto tipo reikalavimus pagamintiems veidrodžiams uždėjus EEB sudedamosios dalies tipo patvirtinimo ženklą, tų veidrodžių nereikia techniškai patikrinti kitose valstybėse narėse,PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:1 straipsnis1. Visos valstybės narės patvirtina kiekvieną galinio vaizdo veidrodžio, kuris atitinka I priedo 2 skirsnyje nustatytus konstrukcijos ir patikros reikalavimus, tipą.2. Tipo patvirtinimą suteikusi valstybė narė imasi būtinų priemonių, kad būtų patikrinta, ar produkcijos pavyzdžiai atitinka patvirtinto tipo reikalavimus, jeigu tą būtina padaryti ir, jeigu reikia, bendradarbiaudama su kitų valstybių narių kompetentingomis institucijomis. Tokios patikros atliekamos rengiant patikrinimus vietose.2 straipsnisValstybės narės kiekvieno galinio vaizdo veidrodžio tipo, kurį jos patvirtina pagal 1 straipsnį, gamintojui arba jo įgaliotajam atstovui išduoda EEB tipo patvirtinimo ženklą, kurio pavyzdys nurodytas I priedo 2.6 punkte.Valstybės narės imasi visų atitinkamų priemonių neleisti, kad būtų naudojami ženklai, dėl kurių pagal 1 straipsnį patvirtinto tipo galinio vaizdo veidrodį būtų galima supainioti su kitais veidrodžiais.3 straipsnis1. Jokia valstybė narė negali uždrausti pateikti į rinką galinio vaizdo veidrodžių dėl priežasčių, susijusių su jų konstrukcija arba taikymo būdu, jeigu tie veidrodžiai turi EEB tipo patvirtinimo ženklą.2. Vis dėlto ta nuostata valstybei narei leidžia tokias priemones taikyti EEB tipo patvirtinimo ženklą turintiems galinio vaizdo veidrodžiams, kurie, atsižvelgiant į jų konstrukciją, neatitinka patvirtinto eksperimentinio pavyzdžio reikalavimų.Ta valstybė nedelsdama praneša kitoms valstybėms narėms ir Komisijai apie priemones, kurių ji ėmėsi, ir nurodo tokio sprendimo priežastis. Taip pat taikomos 5 straipsnio nuostatos.Tariama, kad patvirtinto eksperimentinio pavyzdžio, pirmiau apibrėžto 1 dalyje, reikalavimų nesilaikoma, jeigu nesilaikoma I priedo 2.1, 2.2 arba 2.4 punktų reikalavimų.4 straipsnisKiekvienos valstybės narės kompetentingos institucijos per mėnesį kitų valstybių narių kompetentingoms institucijoms nusiunčia tipo patvirtinimo liudijimų, užpildytų kiekvienam galinio vaizdo veidrodžio tipui, kurį jos patvirtina arba atsisako patvirtinti, kopiją.5 straipsnis1. Jeigu EEB tipo patvirtinimą suteikusi valstybė narė nustato, kad tam tikras galinio vaizdo veidrodžių, turinčių tokį patį EEB tipo patvirtinimo ženklą, skaičius neatitinka tipo, kurį ta valstybė narė yra patvirtinusi, reikalavimų, ji imasi būtinų priemonių užtikrinti, kad produkcijos pavyzdžiai atitiktų patvirtinto tipo reikalavimus. Tos valstybės kompetentingos institucijos pataria kitų valstybių narių kompetentingoms institucijoms, kokių imtis priemonių, kurias, jeigu nustatytų reikalavimų nuosekliai nesilaikoma, galima griežtinti EEB tipo patvirtinimą paskelbiant netekusiu galios. Pirmiau minėtos institucijos imasi tokių pačių priemonių, jeigu kitos valstybės narės kompetentingos institucijos joms praneša apie tokį nustatytų reikalavimų nesilaikymą.2. Kompetentingos valstybių narių institucijos per mėnesį vienos kitoms praneša apie visus EEB tipo patvirtinimus, kurie paskelbti netekusiais galios, ir nurodo tokios priemonės taikymo priežastis.3. Jeigu EEB tipo patvirtinimą suteikusi valstybė narė neatitikties pranešimą, kuris jai buvo įteiktas, užginčija, suinteresuotosios valstybės narės siekia išspręsti ginčą. Pranešama Komisijai, kuri, jeigu reikia, surengia atitinkamus pasitarimus, kad ginčas būtų išspręstas.6 straipsnisPagal nuostatas, nustatytas įgyvendinant šią direktyvą, priimant bet kokį sprendimą atsisakyti galinio vaizdo veidrodžiui suteikti tipo patvirtinimą arba tokį patvirtinimą paskelbti netekusiu galios, ar uždrausti tą tipą naudoti, nurodomos išsamios tokio sprendimo priežastys. Apie tokį sprendimą pranešama suinteresuotai šaliai, kuri kartu informuojama apie savo teisių gynimo būdus pagal valstybėse narėse galiojančius įstatymus ir apie laikotarpius, per kuriuos leidžiama tais savo teisių gynimo būdais pasinaudoti.7 straipsnisJokia valstybė narė negali atsisakyti suteikti transporto priemonės EEB tipo arba nacionalinį tipo patvirtinimą transporto priemonei dėl priežasčių, susijusių su galinio vaizdo veidrodžiais, jeigu jie turi EEB tipo patvirtinimo ženklą ir yra pritaisyti pagal I priedo 3 skirsnyje nustatytus reikalavimus.8 straipsnisŠioje direktyvoje "transporto priemonė" – tai bet kokia transporto priemonė, skirta naudoti kelyje, su kėbulu arba be jo, turinti bent keturis ratus, kurios maksimalus konstrukcinis greitis viršija 25 km/h, bei jos priekabos, išskyrus transporto priemones, važiuojančias bėgiais, žemės ūkio traktorius ir mechanizmus bei viešosios paskirties transporto priemones.9 straipsnisBūtini pakeitimai, kad I, II ir III priedų reikalavimai būtų sutvarkyti taip, jog būtų atsižvelgta į technikos pažangą, priimami pagal 1970 m. vasario 6 d. direktyvos dėl valstybių narių įstatymų, reglamentuojančių motorinių transporto priemonių ir jų priekabų tipo patvirtinimą, suderinimo, 13 straipsnyje nustatytą tvarką.10 straipsnis1. Valstybės narės priima nuostatas, kurios, įsigaliojusios per 18 mėnesių nuo paskelbimo apie šią direktyvą dienos, įgyvendina šią direktyvą ir apie tai nedelsdamos praneša Komisijai.2. Valstybės narės užtikrina, kad pagrindinių nacionalinių įstatymų nuostatų tekstai, kuriuos jos priima šios direktyvos taikymo srityje, būtų perduoti Komisijai.11 straipsnisŠi direktyva skirta valstybėms narėms.Priimta Briuselyje, 1971 m. kovo 1 d.Tarybos varduPirmininkasM. Schumann[1] OL C 160, 1969 12 18, p. 7.[2] OL C 48, 1969 4 16, p. 16.[3] OL L 42, 1970 2 23, p. 1.--------------------------------------------------I PRIEDAS1. APIBRĖŽIMAI1.1. "Galinio vaizdo veidrodis" – tai bet koks įtaisas skirtas užtikrinti aiškų galinį regėjimo lauko, kuris geometriškai apibrėžtas toliau 3.5 punkte, vaizdą, kurio atitinkamai neužstoja sudedamosios transporto priemonės dalys arba transporto priemonės keleiviai.1.2. "Vidinis galinio vaizdo veidrodis" – tai 1.1 punkte apibrėžtas įtaisas, įrengtas transporto priemonės keleiviui skirtoje vietoje.1.3. "Išorinis galinio vaizdo veidrodis" – tai 1.1 punkte apibrėžtas įtaisas, pritvirtintas prie išorinio transporto priemonės paviršiaus.1.4. "Galinio vaizdo veidrodžio klasė" – tai visi galinio vaizdo veidrodžiai, turintys vieną arba daugiau bendrų techninių charakteristikų arba atliekantys vienodas funkcijas. Vidiniai galinio vaizdo veidrodžiai priskiriami I klasei, o išoriniai galinio vaizdo veidrodžiai – II ir III klasėms.1.5. "A kategorijos transporto priemonės" – tai visos transporto priemonės, kurių didžiausia techniškai leistina masė viršija 3,5 tonos.1.6. "B kategorijos transporto priemonės" – tai visos transporto priemonės, kurių leidžiama maksimali masė neviršija 3,5 tonų.1.7. "Vairuotojo akių vieta" – tai 635 mm aukštyje virš III priede nustatyto vairuotojo sėdynės H taško esantys du taškai, tarp kurių yra 65 mm atstumas. Tuos taškus jungianti tiesi linija brėžiama statmenai vertikaliai išilginei vidurinei transporto priemonės linijai. Atkarpos, jungiančios vairuotojų akių vietas, centras yra vertikalioje išilginėje plokštumoje, kertančioje vairuotojo tiesiogiai valdomos vairo mechanizmo dalies vidurį. Jeigu ta plokštuma menamojo vairuotojo sėdynės centro nekerta, ji turi būti atitinkamai paslinkta į šoną.1.8. "R" – tai milimetrais nurodytas kreivio, išmatuoto nuo veidrodžio centro, pagrindinio spindulio vidurkis.2. GALINIO VAIZDO VEIDRODŽIŲ EEB TIPO PATVIRTINIMO NUOSTATOS2.1. Bendrosios techninės sąlygos2.1.1. Visus galinio vaizdo veidrodžius turi būti galima reguliuoti.2.1.2. Atspindimojo paviršiaus kraštas turi būti įtvirtintas korpuse, kurio kraštas suapvalintas bent 3,5 mm spinduliu.2.1.3. Jokia išorinio galinio vaizdo veidrodžio sudedamoji dalis negali turėti kyšančios detalės, kurios kreivio spindulys būtų mažesnis kaip 3,5 mm.2.2. Matmenys2.2.1. Vidiniai galinio vaizdo veidrodžiai (1 klasė)15 cm ×1 +2.2.2. Išoriniai galinio vaizdo veidrodžiai (II ir III klasės)2.2.2.1. Atspindimojo paviršiaus matmenys turi būti tokie, kad tais matmenimis apribotame plote būtų galima nubrėžti:- stačiakampį, kurio vertikaliosios kraštinės aukštis 4 cm, o centimetrais išmatuotas horizontaliosios kraštinės ilgis lygus vertei "a",- su stačiakampio vertikaliąja kraštine lygiagrečią atkarpą, kurios ilgis, nurodytas centimetrais, lygus vertei "b".2.2.2.2. Mažiausios "a" ir "b" vertės nurodytos toliau pateiktoje lentelėje:Galinio vaizdo veidrodžių klasės | Transporto priemonių, kurioms yra skirti galinio vaizdo veidrodžiai, kategorijos | a | b |II | A | 171 + 1000R | 20 |III | B | 131 + 1000R | 7 |2.3. Atspindimasis paviršius ir atspindžio koeficientas2.3.1. Atspindimasis paviršius turi būti apribotas paprastąja iškiliosios formos kreive.2.3.2. Esant normalioms naudojimo sąlygoms techninės atspindimojo paviršiaus charakteristikos, nustatytos 2.3.5 punkte, turi nesikeisti nepaisant nepalankių oro sąlygų.2.3.3. Atspindimieji paviršiai turi būti sudaryti iš plokščio arba sferinio iškiliojo paviršiaus veidrodžių. Skirtumas tarp pagrindinio kreivio spindulių bet kokioje centrinėje veidrodžio dalyje turi nebūti didesnis kaip 0,25 R.2.3.4. Kreivio, pirmiau apibūdinto 1.8 punkte, spindulių vidurkis R turi nebūti mažesnis kaip toliau nurodytos vertės:- jei tai yra II klasės galinio vaizdo veidrodžiai – 1800 mm,- jei tai yra I ir III klasės galinio vaizdo veidrodžiai – 1200 mm.2.3.5. Įprastas atspindimojo paviršiaus atspindžio koeficientas turi nebūti mažesnis kaip 35 % Jeigu veidrodį galima nustatyti į dvi padėtis ("dienos" ir "nakties" padėtis), į "nakties" padėtį nustatyto veidrodžio įprastas atspindžio koeficientas turi nebūti mažesnis kaip 4 %. Galinio vaizdo veidrodis turi būti toks, kad jame atsispindėtų kelių eismui reguliuoti taikomų signalų spalvos.2.4. Bandymai2.4.1. Galinio vaizdo veidrodžių būklė, su jais atlikus smūginį bandymą arba lenkiant prie atramos ar koto pritvirtintą veidrodžio korpusą, nustatoma pagal 2.4.2 ir 2.4.3 punktuose pateiktą aprašymą.2.4.2. Smūginis bandymas2.4.2.1. Bandymo įtaiso aprašymas2.4.2.1.1. Bandymo įtaisas – tai švytuoklė, sudaryta iš sijos, prie kurios galo pritvirtinta plaktuko galvutė. Prie švytuoklės rėmo yra standžiai pritvirtinta atrama, taikoma plaktuko bandiniams suspausti (1 paveikslas).Pagrindiniai smūginiam bandymui atlikti taikomo įtaiso matmenys+++++ TIFF +++++2.4.2.1.2. Plaktuko smūginis paviršius turi būti rutuliškos taurės formos, kurios skersmuo yra 165 mm ± 5 mm. Ta forma yra standi ir padengta 5 mm storio gumos, kurios kietumas, pagal Šorą, išmatuotas taikant A skalę, yra 50, sluoksniu.2.4.2.1.3. Švytuoklės smūgio centras sutampa su rutulio dalies plaktuko gale centru. Tas centras yra 1 m ± 10 mm atstumu nuo švytuoklės ašies sukimosi ašies. Bendra švytuoklės masė jos smūgio centre yra m0 = 6,8 kg ± 50 g (m0 ir bendros švytuoklės masės m santykis atstumu "1" tarp švytuoklės sunkio centro ir jo sukimosi ašies yra išreikštas kaipm= m).2.4.2.2. Bandymo aprašymas2.4.2.2.1. Galinio vaizdo veidrodžiai prie atramos priveržiami taip, kad pastaroji paslankiosioms galinio vaizdo veidrodžio dalims netrukdytų judėti. Galinio vaizdo veidrodis prie atramos priveržiamas, o to veidrodžio kotas nustatomas taip, kaip yra rekomendavęs asmuo, pateikęs išbandyti galinio vaizdo veidrodžius.2.4.2.2.2. Kai galinio vaizdo veidrodis turi įtaisą atstumui reguliuoti, atsižvelgiant į pagrindą, tas įtaisas turi būti nustatytas pagal mažiausią vertę.2.4.2.2.3. Bandymo metu plaktukui leidžiama kristi iš aukščio, kuriame jis atsiduria švytuoklę pakreipus taip, kad su vertikale ji sudarytų 60° kampą ir kad plaktukas į galinio vaizdo veidrodį atsitrenktų tada, kai švytuoklė būna vertikalioje padėtyje, o plaktuko smūginės apkrovos taškas būtų linijoje, kuri horizontaliai kerta švytuoklės smūgio centrą.2.4.2.2.4. Į galinio vaizdo veidrodžius plaktukas trenkiasi pagal tokias skirtingas sąlygas:2.4.2.2.4.1. Vidiniai galinio vaizdo veidrodžiai1 bandymas – statmenai veidrodžio paviršiui: smūginės apkrovos taškas yra tokioje veidrodžio paviršiaus dalyje, kad smūgis, kuriuo veikiamas veidrodis, kirstų tašką, kuriame veidrodžio korpusas yra sujungtas su veidrodžio kotu arba jo pritvirtinimo detale. Smūgis nukreiptas į atspindimąjį paviršių.2 bandymas – į veidrodžio kraštą: taip, kad smogiamas smūgis su veidrodžio plokštuma sudarytų 45° kampą ir kad jis būtų horizontalioje plokštumoje, kertančioje tašką, kurioje veidrodžio korpusas yra sujungtas su veidrodžio kotu arba jo pritvirtinimo detale. Smūgis nukreiptas į atspindimąjį paviršių.2.4.2.2.4.2. Išoriniai galinio vaizdo veidrodžiai1 bandymas – statmenai veidrodžio paviršiui: smūginės apkrovos taškas yra tokioje veidrodžio paviršiaus dalyje, kad smūgis, kuriuo veikiamas veidrodis, kirstų tašką, kuriame veidrodžio korpusas yra sujungtas su veidrodžio kotu arba jo pritvirtinimo detale.1’ bandymas – į galinę veidrodžio dalį: į jo kotą arba veidrodžio pritvirtinimo detalę (plaktukas nuo plokštumos, kurioje priveržiamas veidrodis, yra tokiu pačiu atstumu kaip 1 bandyme, o veidrodis statmenas smūgio centro trajektorijai).2 bandymas – į veidrodžio kraštą: taip, kad smogiamas smūgis su veidrodžio plokštuma sudarytų 45° kampą ir kad jis būtų horizontalioje plokštumoje, kertančioje tašką, kurioje veidrodžio korpusas yra sujungtas su veidrodžio kotu arba jo pritvirtinimo detale. Smūgis nukreiptas į atspindimąjį paviršių.2.4.2.2.4.3. Bendrosios pastabos2.4.2.2.4.3.1. Veidrodžio centras laikomas atskaitos tašku tuo atveju, kai išbandomieji įtaisai neturi jokios aiškiai apibūdintos pritvirtinimo detalės ar koto arba kai pritvirtinimo taškas yra veidrodžio pakraštyje.2.4.2.2.4.3.2. Jeigu 2.4.2.2 punkte aprašyto bandymo atlikti nėra galimybės, smūginės apkrovos taškas švytuoklės simetrijos plokštumoje paslenkamas taip, kad apatinis plaktuko taškas nuo veidrodžio priveržimo plokštumos būtų per 40 mm.2.4.3. Lenkimo bandymas su veidrodžio korpusu, pritvirtintu prie koto2.4.3.1. Bandymo aprašymasVeidrodžio korpusas į įtaisą horizontaliai įdedamas taip, kad veidrodžio kotą arba pritvirtinimo detalę būtų galima stipriai priveržti. Didžiausio veidrodžio korpuso matmens kryptimi, arčiausiai to korpuso pritvirtinimo prie koto vietos esantis korpuso galas užfiksuojamas 15 mm pločio standžiu ribotuvu, kuris apima visą korpuso ilgį.Kitame veidrodžio korpuso gale pirmiau aprašytas standus ribotuvas padedamas taip, kad jį būtų galima veikti apibrėžta bandymo apkrova (2 paveikslas).Įtaiso pavyzdys lenkimo bandymui su galinio veidrodžio korpusu atlikti+++++ TIFF +++++2.4.3.2. Bandymo apkrova yra 25 kg. Jos poveikis trunka minutę.2.5. Rezultatų aiškinimas2.5.1. Atliekant visus 2.4.2 punkte aprašytus bandymus, į veidrodį atsitrenkusi švytuoklė turi pasvirti iki taško, kuriame su vertikale ji sudarytų bent 20° kampą.2.5.2. Jeigu atliekant 2.4.2 punkte aprašytus bandymus galinio vaizdo veidrodžio kotai arba pritvirtinimo detalė sulūžtų, likusioji dalis virš tvirtinimo pagrindo turi nekyšoti daugiau kaip per 1 cm. Jeigu veidrodžio kotas arba pritvirtinimo detalė nulūžta, prie veidrodžio korpuso likusi kyšanti dalis turi nekelti pavojaus.2.5.3. Atliekant 2.4.2 ir 2.4.3 punktuose aprašytus bandymus, veidrodis turi nesulūžti. Tačiau leidžiama, kad veidrodis sulūžtų, jeigu laikomasi vienos iš toliau nurodytų sąlygų:2.5.3.1. Stiklo šukės lieka prikibusios prie galinės veidrodžio dalies arba paviršiaus, kuris yra stipriai pritvirtintas prie veidrodžio korpuso, jeigu atsiklijuoja ne didesnė kaip 5 mm pločio šukė.2.5.3.2. Veidrodis pagamintas iš nedūžtamojo stiklo.2.6. Tipo patvirtinimo ženklas2.6.1. Tipo patvirtinimo ženklas – tai stačiakampis su "e" raide, po kurios eina tipo patvirtinimą suteikusios šalies skiriamasis numeris arba raidė (Vokietija – 1, Prancūzija – 2, Italija – 3, Nyderlandai – 4, Belgija – 6, Liuksemburgas – L). Kur nors greta to stačiakampio nurodomas tipo patvirtinimo numeris, atitinkantis užpildyto eksperimentinio pavyzdžio tipo patvirtinimo liudijimo numerį.2.6.2. Tipo patvirtinimo ženklas (simbolis ir numeris) pagrindinėje galinio vaizdo veidrodžio dalyje pritvirtinamas taip, kad tas ženklas būtų nenutrinamas ir aiškiai matomas net tą veidrodį pritvirtinus prie transporto priemonės.EEB tipo patvirtinimo ženklo pavyzdys [1]+++++ TIFF +++++PaaiškinimasVeidrodis, turintis pirmiau nurodytą EEB tipo patvirtinimo ženklą – tai I klasės veidrodis (vidinis galinio vaizdo veidrodis), kuriam tipo patvirtinimą suteikė Vokietija (e 1), o to patvirtinimo numeris yra 1471.3. VEIDRODŽIO PRITVIRTINIMO PRIE TRANSPORTO PRIEMONIŲ REIKALAVIMAI3.1. Bendrieji dalykai3.1.1. Galinio vaizdo veidrodžiai turi būti pritvirtinti taip, kad esant normalioms vairavimo sąlygoms jie būtų nepaslankūs.3.1.2. Prie A kategorijos transporto priemonių turi būti pritvirtinami tik II klasės išoriniai galinio vaizdo veidrodžiai, o prie B kategorijos transporto priemonių – III klasės veidrodžiai.3.2. Skaičius3.2.1. Visose transporto priemonėse įrengiamas ir vidinis, ir išorinis galinio vaizdo veidrodžiai, o pastarasis pritvirtinamas kairėje transporto priemonės pusėje.3.2.2. Jeigu 3.5 punkte nustatytų sąlygų dėl vidinio galinio vaizdo veidrodžio užtikrinamo regėjimo lauko nesilaikoma, išorinis galinio vaizdo veidrodis turi būti pritvirtintas dešinėje transporto priemonės pusėje. Šiuo atveju išorinis galinio vaizdo veidrodis turi nebūti pritvirtintas, jeigu jis neužtikrintų jokio galinio vaizdo matomumo.3.3. Vieta3.3.1. Galinio vaizdo veidrodžiai turi būti išdėstyti taip, kad vairuotojas, sėdintis sėdynėje ir užimantis įprastą transporto priemonę vairuojančio vairuotojo padėtį, aiškiai matytų kelio, esančio už transporto priemonės galo, vaizdą.3.3.2. Išoriniai galinio vaizdo veidrodžiai matomi pro šoninius langus arba pro tą priekinio stiklo dalį, kurią nuvalo priekinio stiklo valytuvai. Ta nuostata netaikoma išoriniams galinio vaizdo veidrodžiams, pritvirtintiems prie tarptautinių M2 ir M3 kategorijų, apibrėžtų Tarybos direktyvoje dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su motorinių transporto priemonių ir jų priekabų tipo patvirtinimu, suderinimo, transporto priemonių dešiniojo šono.3.3.3. Jei tai yra transporto priemonės, pritaikytos kairiąja važiuojamosios dalies juosta vykstančiam transporto priemonių eismui, nurodytasis išorinis galinio vaizdo veidrodis prie kairiojo transporto priemonės šono turi būti pritvirtintas taip, kad kampas tarp vertikalios išilginės vidurinės transporto priemonės linijos ir vertikalios plokštumos, kertančios galinio vaizdo veidrodžio ir atkarpos, jungiančios vairuotojo akių vietas, centrus būtų ne didesnis kaip 55°.3.3.4. Galinio vaizdo veidrodis už išorinio transporto priemonės kėbulo iš esmės turi kyšoti ne daugiau, kiek būtina tam, kad būtų užtikrinti 3.5 punkte nustatyti regėjimo laukai.3.3.5. Jeigu transporto priemonės, kai ji pakrauta, apatinis išorinio galinio vaizdo veidrodžio kraštas nuo žemės yra mažiau kaip per 2 m, tas galinio vaizdo veidrodis už gabaritinio transporto priemonės pločio, kuris išmatuotas be galinio vaizdo veidrodžių, neturi kyšoti daugiau kaip 0,20 m.3.3.6. Jeigu laikomasi 3.3.4 ir 3.3.5 punktų reikalavimų, galinio vaizdo veidrodžiai gali kyšoti už didžiausių leistinų gabaritinių transporto priemonių pločių.3.4. Reguliavimas3.4.1. Turi būti įmanoma, kad vidinį galinio vaizdo veidrodį vairuotojas galėtų sureguliuoti sėdėdamas transporto priemonės vairuotojo sėdynėje.3.4.2. Išorinį galinio vaizdo veidrodį, pritvirtintą prie tos transporto priemonės pusės, kurioje sėdi vairuotojas, turi būti galima sureguliuoti iš transporto priemonės vidaus ir neatidarius jos durų. Tačiau veidrodį tam tikroje padėtyje galima užfiksuoti ir iš išorės [2].3.4.3. 3.4.2 punkto reikalavimai netaikomi išoriniams galinio vaizdo veidrodžiams, kuriuos po to, kai jie buvo išjudinti iš pirmiau nustatytosios, į buvusiąją padėtį galima nustatyti be jokio reguliavimo.3.5. Regėjimo laukas3.5.1. Bendrieji dalykaiToliau apibrėžti regėjimo laukai turi būti nustatyti taikant abiakį regėjimą, kai stebėtojo akys yra "vairuotojo akių vietose", pirmiau apibrėžtose 1.7 punkte. Regėjimo laukai nustatomi, kai transporto priemonė yra tuščia, išskyrus 1 stebėtoją, ir tie laukai nustatomi pro langus, kurių bendras šviesos pralaidumo koeficientas yra didesnis kaip 70 %.3.5.2. Vidinis galinio vaizdo veidrodisRegėjimo laukas turi būti toks, kad vairuotojas galėtų matyti bent 20 m pločio plokštumą ir horizontalią kelio dalį, kurios centre yra vertikali išilginė vidurinė transporto priemonės linija, ir ta minėta kelio dalis tęsiasi nuo horizonto iki 60 m už galinės transporto priemonės dalies (3 paveikslas).3.5.3. Kairiajame transporto priemonės šone pritvirtintas išorinis galinio vaizdo veidrodisRegėjimo laukas turi būti toks, kad vairuotojas galėtų matyti bent 2,50 m pločio plokštumą ir horizontalią kelio dalį, kai tą dalį dešinėje pusėje riboja plokštuma, kuri yra lygiagreti su vertikalia išilgine viduriniąja transporto priemonės linija, kertančia tolimiausią kairėje gabaritinio pločio pusėje esantį tašką, ir ta dalis tęsiasi nuo horizonto iki 10 m už galinės transporto priemonės dalies (4 paveikslas).3.5.4. Dešiniajame transporto priemonės šone pritvirtintas išorinis galinio vaizdo veidrodisRegėjimo laukas turi būti toks, kad vairuotojas galėtų matyti bent 3,50 m pločio plokštumą ir horizontalią kelio dalį, kai tą dalį kairėje pusėje riboja plokštuma, kuri yra lygiagreti su vertikalia išilgine viduriniąja transporto priemonės linija, kertančia tolimiausią dešinėje gabaritinio pločio pusėje esantį tašką, ir ta dalis tęsiasi nuo horizonto iki 30 m už vairuotojo akių vietos.Be to, 4 m atstumu nuo vertikalios plokštumos, kertančios vairuotojo akių vietą (4 paveikslas), vairuotojui turi būti matoma 0,75 m pločio kelio juosta.Vidinis galinio vaizdo veidrodis+++++ TIFF +++++Išorinis galinio vaizdo veidrodis+++++ TIFF +++++[1] Brėžinyje nurodyti skaičiai tėra orientaciniai.[2] Būtų pageidautina ateityje nustatyti, kad išorinius galinio vaizdo veidrodžius, neturinčius fiksavimo įtaiso, vairuotojas galėtų sureguliuoti sėdėdamas transporto priemonės vairuotojo sėdynėje ir esant uždarytoms transporto priemonės durims.9 straipsnyje nustatyta tvarka bus taikoma siekiant, kad tas patobulinimas nedelsiant būtų įtrauktas į Direktyvą, kai tik bus sukurti paprasti, ekonominiai gamybos būdai ir tą patobulinimą dėl technikos pažangos bus galima pritaikyti transporto priemonėje.--------------------------------------------------II PRIEDASTIPO PATVIRTINIMO LIUDIJIMAS+++++ TIFF +++++--------------------------------------------------III PRIEDAS [1]BANDYMO TVARKA H TAŠKUI NUSTATYTI1. ApibrėžimasKeleiviui skirtoje vietoje sėdinčio keleivio padėtį nurodantis "H" taškas – tai teorinės žmogaus kūno, kurį atstoja manekenas, kojos ir liemens lankstymosi ašies linija, nubrėžta išilginėje vertikalioje plokštumoje.2. H taškų nustatymas2.1. Nustatomas vairuotojo sėdynės H taškas.(2.1.1.) (2.1.2.) 2.2. Kiekvieną kartą nustatant H tašką, atitinkama sėdynė sureguliuojama taip, kad ji atitiktų įprastą transporto priemonę vairuojančio vairuotojo padėtį, kurią yra nurodęs gamintojas ir kad tos sėdynės atlošas, jeigu jį galima pakreipti, būtų nustatytas beveik vertikalioje padėtyje.3. Manekeno aprašymas3.1. Naudojamas trimatis manekenas, kurio masė ir forma atitinka vidutinio ūgio vyro masę ir formą. Toks manekenas pavaizduotas 1 ir 2 piešiniuose.3.2. Tas manekenas sudarytas iš:3.2.1. dviejų sudedamųjų dalių, viena imituoja nugarą, o kita – apatinę kūno dalį, kurios pritvirtintos prie ašies, atstojančios ašį, apie kurią lankstosi liemuo, ir šlaunis. Tos ašies linija, nubrėžta iki manekeno šono, yra jo H taškas;3.2.2. dvi sudedamosios dalys, imituojančios kojas, kurios lankstais sujungtos su sudedamąja dalimi, imituojančia apatinę kūno dalį;3.2.3. dvi sudedamosios dalys, imituojančios pėdas, kurios lankstais, atstojančiais kulkšnis, sujungtos su kojomis;3.2.4. be to, sudedamoji dalis, imituojanti apatinę kūno dalį, turi gulsčiuką, kad būtų galima patikrinti skersinį tos dalies posvyrį.3.3. Kad bendra manekeno masė būtų maždaug 75,8 kg (74,7 daN), tam tikrose vietose, sutampančiose su atitinkamais sunkio centrais, pakabinami tokie patys svarmenys kaip ir vienos iš sudedamųjų kūno dalių masė. Informacija apie skirtingus svarmenis pateikta 2 paveikslo lentelėje.4. Manekeno parengimasTrimatis manekenas parengiamas taip:4.1. Transporto priemonė pastatoma lygioje vietoje ir sėdynė sureguliuojama pagal 2.2 punktą.4.2. Išbandytina sėdynė užklojama audiniu, kad manekeną būtų galima lengviau nustatyti.4.3. Manekenas pasodinamas ant sėdynės.4.4. Manekeno pėdos nustatomos taip:4.4.1. Dešinioji pėda uždedama ant akseleratoriaus pedalo, esančio pradinėje padėtyje, o kairioji pėda pastatoma taip, kad gulsčiukas, kuriuo patikrinamas skersinis apatinės manekeno dalies pokrypis, būtų horizontalus.(4.4.2.) (4.4.3.) 4.5. Svarmenys pakabinami ant šlaunų, skersinis apatinės manekeno dalies gulsčiukas pastatomas horizontalioje padėtyje ir svarmenys užkabinami ant sudedamosios dalies, imituojančios apatinę manekeno dalį.4.6. Manekenas už kelio strypo atitraukiamas nuo sėdynės atlošo ir manekeno nugara palenkiama į priekį. Manekenas vėl sodinamas ant transporto priemonės sėdynės apatinę jo dalį stumiant atgal tol, kol ji atsiremia į sėdynės atlošą, ir manekeno nugara prispaudžiama prie sėdynės atlošo.4.7. Manekenas horizontaliai 2 kartus veikiamas maždaug 10,2 kgf (10 daN) apkrova. Apkrovos kryptis ir apkrovos veikimo vieta 2 paveiksle nurodytos juodos spalvos strėle.4.8. Ant dešiniojo ir kairiojo manekeno šono, o paskui ant jo liemens, pakabinami svarmenys, skersinis manekeno gulsčiukas laikomas horizontalioje padėtyje.4.9. Kai skersinis manekeno gulsčiukas yra nustatytas horizontalioje padėtyje, manekeno nugara lenkiama į priekį tol, kol liemens svarmenys atsiduria virš H taško, kad manekeno nugara nesitrintų į sėdynės atlošą.4.10. Manekeno nugara atsargiai vėl stumiama atgal tam, kad nustatymas būtų užbaigtas. Skersinis manekeno gulsčiukas turėtų būti horizontalioje padėtyje. Jeigu gulsčiukas nėra toje padėtyje, pirmiau aprašyta nustatymo tvarka pakartojama.5. Rezultatai5.1. Kai manekenas nustatomas pagal 4 punktą, sėdynės H taškas – tai manekeno H taškas.5.2. Kiekviena stačiakampė H taško koordinatė išmatuojama 1 mm tikslumu, taip pat išmatuojamos charakteristikos koordinatės ir tiksliai apibrėžti keleiviui skirtos vietos taškai. Paskui tų taškų projekcijos išilginėje vertikalioje plokštumoje nubrėžiamos diagramoje.Sudedamosios trimačio manekeno dalys+++++ TIFF +++++Manekeno matmenys ir masė+++++ TIFF +++++Manekeno masė | kg |Manekeno nugarą ir apatinę jo dalį imituojančios sudedamosios dalys | 16,6 |Liemens svarmenys | 31,2 |Apatinės manekeno dalies svarmenys | 7,8 |Šlaunų svarmenys | 6,8 |Kojų svarmenys | 13,2 |Iš viso: | 75,6 |[1] III priedo tekstas yra panašus į Reglamento Nr. 14 tekstą; ypač sutampa skirstymas skirsniais. Dėl šios priežasties, jeigu Reglamento Nr. 14 skirsnis neturi atitikmens šioje direktyvoje, simboliškas jo numeris III priede nurodytas skliausteliuose.--------------------------------------------------


title: 1980 m. lapkričio 17 d. Tarybos direktyva dėl krovinių vežimo vidaus vandenų keliais statistinių ataskaitų

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

31980L1119

Oficialusis leidinys L 339 , 15/12/1980 p. 0030 - 0053 specialusis leidimas suomių kalba: skyrius 7 tomas 2 p. 0127  specialusis leidimas graikų k.: skyrius 16 tomas 2 p. 0003  specialusis leidimas švedų kalba: skyrius 7 tomas 2 p. 0127  specialusis leidimas ispanų kalba: skyrius 07 tomas 2 p. 0213  specialusis leidimas portugalų kalba skyrius 07 tomas 2 p. 0213

		Tarybos direktyva1980 m. lapkričio 17 d.dėl krovinių vežimo vidaus vandenų keliais statistinių ataskaitų(80/1119/EEB)EUROPOS BENDRIJŲ TARYBA,atsižvelgdama į Europos ekonominės bendrijos steigimo sutartį ir ypač į jos 213 straipsnį,atsižvelgdama į Komisijos pateiktą direktyvos projektą,atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę [1],atsižvelgdama į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [2],kadangi tam, kad galėtų atlikti Sutartyje patikėtus uždavinius, Komisija privalo turėti nuoseklius, suderintus ir reguliariai teikiamus duomenis apie krovinių vežimo vidaus vandenų keliais valstybėse narėse mastą ir kitimą; kadangi turi būti galimybė šiuos duomenis lyginti ir tarp valstybių narių, ir su duomenimis apie vežimą kitomis transporto rūšimis, be to, turi būti nurodyti vidaus, tarptautinio ir tranzitinio vežimo duomenys;kadangi transporto paslaugų paklausos ir laivybos sąlygų svyravimai per metus veikia krovinių vežimą, tam tikrus statistinius duomenis reikėtų pateikti dažniau nei kartą per metus;kadangi, norint užtikrinti tikslią informaciją apie krovinių vežimo vidaus vandenų keliais rinką, tokie statistiniai duomenys pagrindinėms krovinių vežimo linijoms turi būti atskirti;kadangi valstybių narių turimi statistiniai duomenys apie krovinių vežimą turi būti toliau derinami Bendrijos lygiu;kadangi, norint palengvinti pasiūlytų nuostatų įgyvendinimą, turi būti nustatyti tam tikri būtinų statistinių duomenų pateikimo terminai;kadangi tam, kad Taryba galėtų išnagrinėti, kokiu mastu galima įgyvendinti šios direktyvos tikslus naudojant pateiktus statistinius duomenis, Komisija turi pateikti pranešimą; kadangi dėl to Komisija turi numatyti galimybę siūlyti šių statistinių duomenų rengimo metodų tobulinimo būdus; kadangi Taryba, veikdama Komisijos siūlymu, turi priimti sprendimą pradėti rengti statistinius duomenis apie krovinių vežimą jūrų laivais, plaukiančiais vidaus vandenų keliais, ir apie tarptautinį vežimą tokiais vandenų keliais tarp regionų;kadangi statistiniai duomenys yra reikalingi krovinių vežimo mastui ir kitimui įvertinti; kadangi dėl to numatytam darbui atlikti pradiniu laikotarpiu Bendrija turėtų valstybėms narėms suteikti finansinę pagalbą,PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:1 straipsnis1. Valstybės narės, turinčios vieną arba kelis vidaus vandenų kelius, atlieka krovinių vežimo vidaus vandenų laivais statistinius tyrimus, neatsižvelgiant į tai, kokiose šalyse tie laivai įregistruoti ar gavo licencijas:- Krovinių, vežamų samdos pagrindais ar už atlygį, ir krovinių, vežamų savo sąskaita,- krovinių, pakraunamų arba iškraunamų šalyje arba tranzitu vežamų šalies vidaus vandenų keliais.2. Šioje direktyvoje terminai naudojami tokiomis reikšmėmis:a) vidaus vandenų kelias - tai upė, kanalas arba ežeras, kuris dėl savo gamtinių arba dirbtinių ypatybių tinka laivybai, pirmiausia vidaus vandenų kelių laivams;b) vidaus vandenų laivas - tai savaeigis arba nesavaeigis laivas, kuris yra įregistruotas kaip vidaus vandenų laivas arba turi atitinkamą licenciją, kuris gali būti arba nebūti laivu gabenama barža ir kurio dizainas arba konstrukcija tinka laivybai tik uždaruose vandenyse.3. Ši direktyva netaikoma:- krovinių vežimui laivais, kurių dedveitas yra mažesnis kaip 50 tonų,- laivams, pirmiausia skirtiems vežti keleivius,- laivams, naudojamiems kaip keltai,- laivams, kuriuos uostų administracija ir valstybinės valdžios institucijos naudoja tik nekomerciniais tikslais,- laivams, naudojamiems tik bunkeravimui ar sandėliavimui,- laivams, nenaudojamiems kroviniams vežti, pavyzdžiui, žvejybiniams laivams, gilintuvams (dragoms), plaukiojančioms dirbtuvėms, gyventi pritaikytoms valtims ir pramoginiams laivams.4. Statistiniai tyrimai pradedami nuo 1981 m. sausio 1 d.2 straipsnis1. Registruojami tokie duomenys:a) krovinių svoris tonomis;b) pagrindinės krovinių vežimo linijos:- vidaus vežimas, jei kroviniai yra pakraunami ir iškraunami toje pačioje ataskaitą pateikiančioje valstybėje, nepriklausomai nuo gabenančio laivo maršruto,- tarptautinis vežimas, jei kroviniai yra tiktai pakraunami arba tiktai iškraunami ataskaitą pateikiančioje valstybėje, atskirai nurodant pakrautų ir iškrautų krovinių kiekį,- tranzitinis vežimas, jei kroviniai vežami per ataskaitą pateikiančios valstybės teritoriją jų nepakraunant, neiškraunant arba neperkraunant.Laivu gabenamų baržų atveju laikoma, kad kroviniai pakraunami ten, kur barža nuplukdoma arba nukeliama nuo transportinio laivo, ir iškraunami ten, kur barža užkeliama arba priplukdoma prie transportinio laivo.c) krovinių rūšis pagal krovinių grupes, išvardyti 1 priedo kairiojoje skiltyje;d) laivo įregistravimo valstybė, t. y. valstybė, kurioje prekes gabenantis laivas įregistruotas arba gavo licenciją, o jei šios informacijos nėra - valstybė, kurioje nuolat gyvena laivo savininkas.e) laivo tipas pagal toliau nurodytą klasifikaciją:- savaeigė barža:- savaeigis tanklaivis,- kitokia savaeigė barža,- velkamoji barža:- velkamasis tanklaivis,- kitokia velkamoji barža,- stumiamoji barža (įskaitant stumiamąsias-velkamąsias baržas):- stumiamasis tanklaivis,- kitokia stumiamoji barža (įskaitant laivu gabenamą baržą),- kitoks prekių vežimo laivas."Tanklaiviu" vadinami visi laivai, skirti skystiems arba suskystintiems, bet ne miltelių pavidalo kroviniams vežti;f) vidaus vežimui - šalies regionai, kuriuose kroviniai pakraunami ir iškraunami pagal II priede pateiktą geografinį suskirstymą;g) tarptautiniam ar tranzitiniam vežimui - šalys, kuriose kroviniai pakraunami ir iškraunami pagal 3 priedo sąrašą;h) vidaus vandenų keliais nuplauktas atstumas kilometrais.2. Tos valstybės narės, kurių vidaus vandenų keliais tarptautinis arba tranzitinis krovinių vežimas neviršija vieno milijono tonų per metus, šioje direktyvoje reikalaujamų statistinių duomenų pateikti neprivalo.3 straipsnis1. Valstybės narės nedelsiant pateikia statistinius duomenis Komisijai, išskyrus statistinę informaciją, kuri pagal nacionalinės teisės aktus laikoma slapta, ir tai turi būti padaryta ne vėliau kaip per penkis mėnesius nuo ataskaitinio laikotarpio pabaigos.2. Rezultatai pateikiami naudojant lenteles, sumodeliuotas pagal IV priede nurodytus pavyzdžius.3. Apdoroti kompiuteriu rezultatai gali būti pateikiami kaip mašininio skaitymo dokumentas, kurio tipą ir formatą nustato Komisija, pasikonsultavusi su suinteresuotomis valstybėmis narėmis.4 straipsnis1. Valstybės narės iki 1980 m. gruodžio 31 d. pateikia Komisijai išsamų aprašymą metodų, kurie bus taikomi surinktiems statistiniams duomenims apdoroti ir tonkilometriams apskaičiuoti.2. Komisija kartu su valstybėmis narėmis tiria metodologines ir technines statistinių duomenų rengimo problemas, iškilusias tyrimo metu, ieškodama sprendimų, kaip gauti kuo labiau suderintus ir palyginamus duomenis.5 straipsnis1. Komisija skelbia statistinių tyrimų rezultatus.2. Komisija iki 1983 m. sausio 1 d. pateikia Tarybai pranešimą apie įgyvendinant šią direktyvą įgytą patirtį ir pasiūlo reikalingus patobulinimus.3. Taryba, remdamasi Komisijos pasiūlymu, per dvejus metus nuo šios direktyvos įsigaliojimo priima sprendimą dėl statistinių duomenų apie krovinių vežimą jūrų laivais, plaukiančiais vidaus vandenų keliais, ir apie tarptautinį vežimą tokiais vandenų keliais tarp regionų.6 straipsnisPirmus trejus metus, kai atliekami šios direktyvos numatyti statistiniai tyrimai, valstybių narių išlaidos, susijusios su ataskaitų rengimu, bus kompensuojamos iš Europos Bendrijų biudžeto, neviršijant šiam tikslui paskirtų asignavimų.7 straipsnisValstybės narės patvirtina priemones, kurios, įsigaliojusios ne vėliau kaip iki 1981 m. sausio 1 d., įgyvendina šią direktyvą.8 straipsnisŠi direktyva skirta valstybėms narėms.Priimta Briuselyje, 1980 m. lapkričio 17 d.Tarybos varduPirmininkasJ. SANTER[1] OJ C 85, 1980 4 8, p. 75.[2] Nuomonė pareikšta 1980 m. rugsėjo 30 d. (dar nepaskelbta Oficialiajame leidinyje).--------------------------------------------------1 PRIEDASKROVINIŲ GRUPIŲ SĄRAŠASKrovinių grupės | NST/R [1]skyrius | NST/R [1]grupės | Aprašymas |1 | 0 | 01 | Grūdai |2 | 02, 03 | Bulvės, kitos šviežios ir užšaldytos daržovės, švieži vaisiai |3 | 00, 06 | Gyvūnai ir cukriniai runkeliai |4 | 05 | Mediena ir kamštiena |5 | 04, 09 | Tekstilė, tekstilės gaminiai ir cheminiai pluoštai, kitos neapdirbtos gyvūninės ir augalinės žaliavos |6 | 1 | 11, 12, 13, 14, 16, 17 | Maisto produktai ir gyvūnų pašarai |7 | 18 | Aliejinių augalų sėklos ir vaisiai bei riebalai iš jų |8 | 2 | 21, 22, 23 | Kietasis mineralinis kuras |9 | 3 | 31 | Nevalyta nafta |10 | 32, 33, 34 | Naftos produktai |11 | 4 | 41, 46 | Geležies rūda, ketaus ir plieno atliekos bei įkrovos dulkės |12 | 45 | Spalvotųjų metalų rūdos ir atliekos |13 | 5 | 51, 52, 53, 54, 55, 56 | Metalų gaminiai |14 | 6 | 64, 69 | Cementas, kalkės, apdorotos statybinės medžiagos |15 | 61, 62, 63, 65 | Pirminės ir apdorotos naudingosios iškasenos |16 | 7 | 71, 72 | Natūraliosios ir cheminės trąšos |17 | 8 | 83 | Akmens anglių chemikalai, dervos |18 | 81, 82, 89 | Cheminiai produktai, išskyrus akmens anglių chemikalus ir dervas |19 | 84 | Popieriaus masė ir makulatūra |20 | 9 | 91, 92, 93 | Surinkti arba nesurinkti transporto įrengimai, mechanizmai, prietaisai, varikliai bei jų dalys |21 | 94 | Metalo gaminiai |22 | 95 | Stiklas, stiklo dirbiniai, keramikos gaminiai |23 | 96, 97 | Oda, tekstilė, apranga, kiti pramonės gaminiai |24 | 99 | Kiti kroviniai |[1] Paskelbė Europos Bendrijų Statistikos tarnyba (prancūziškas leidimas 1968).--------------------------------------------------II PRIEDASGEOGRAFINIS REGIONŲ KLASIFIKAVIMASBelgijaVlaams gewest, išskyrus AntwerpenAntwerpenRégion wallonneRegion bruxelloise/Brussels gewestVokietijos Federacinė RespublikaSchleswig-HolsteinHamburgNordostteil von NiedersachsenWestteil von NiedersachsenSüdostteil von NiedersachsenBremen (Land)Nordteil von Nordrhein-WestfalenRuhrgebietSüdwestteil von Hordhein-WestfalenOstteil von Nordrhein-Westfalen (Sieger-Sauerland und Ostteil von Westfalen)Nordteil von HessenSüdteil von HessenNordteil von Rheinland-PfalzSüdteil von Rheinland-PfalzNordbadenSüdbadenWürttembergNordbayern (Franken)Ostbayern (Oberpfalz und Niederbayern)Südbayern (Schwaben und Oberbayern)SaarlandBerlin (West)PrancūzijaÎle-de-FranceChampagne-ArdennesPicardieHaute-NormandieCentreBasse-NormandieeBourgogneNord-Pas-de-CalaisLorraineAlsaceFranche-ComtéPays de la LoireBretagnePoitou-CharentesAquitaineMidi-PyrénéesLimousinRhône-AlpesAuvergneLanguedoc-RoussillonProvence-Alpes-Côte d'AzurItalijaPiemonteValle d'AostaLiguriaLombardiaTrention-Alto AdigeVenetoFriuli-Venezia GiuliaEmilia-RomagnaToscanaUmbriaMarcheLazioCampaniaAbruzzoMolisePugliaBasilicataCalabriaSiciliaSardegnaLiuksemburgasLuxembourgNyderlandaiNoordWest, išskyrus Rijnmond ja IJmondRijnmondIJmondZuidwestZuidOostJungtinė KaralystėNorthYorkshire and HumbersideEast MidlandsEast AngliaSouth-EastSouth-WestWest MidlandsNorth-WestWalesScotlandNorthern Ireland--------------------------------------------------III PRIEDASVALSTYBIŲ IR VALSTYBIŲ GRUPIŲ SĄRAŠASI. Europos Bendrijos01. Belgija02. Danija03. Vokietijos Federacinė Respublika04. Graikija05. Prancūzija06. Airija07. Italija08. Liuksemburgas09. Nyderlandai10. Jungtinė KaralystėII. 11. ŠveicarijaIII. 12. AustrijaIV. Valstybės prekybos partnerės13. SSSR14. Lenkija15. Vokietijos Demokratinė Respublika16. Čekoslovakija17. Vengrija18. Rumunija19. Bulgarija20. JugoslavijaV. 21. Kitos Europos valstybėsVI. 22. Jungtinės Amerikos ValstijosVII. 23. Kitos valstybės--------------------------------------------------IV PRIEDASLENTELIŲ PAVYZDŽIAI1 (A) LENTELĖ+++++ TIFF +++++1 (B) LENTELĖ+++++ TIFF +++++2 LENTELĖ+++++ TIFF +++++3 LENTELĖ+++++ TIFF +++++4 (A) LENTELĖ+++++ TIFF +++++4 (B) LENTELĖ+++++ TIFF +++++5 (A) LENTELĖ+++++ TIFF +++++5 (B) LENTELĖ+++++ TIFF +++++6 (A) LENTELĖ+++++ TIFF +++++6 (B) LENTELĖ+++++ TIFF +++++7 (A) LENTELĖ+++++ TIFF +++++7 (B) LENTELĖ+++++ TIFF +++++8 (A) LENTELĖ+++++ TIFF +++++8 (B) LENTELĖ+++++ TIFF +++++9 LENTELĖ+++++ TIFF +++++10 (A) LENTELĖ+++++ TIFF +++++10 (B) LENTELĖ+++++ TIFF +++++11 LENTELĖ+++++ TIFF +++++--------------------------------------------------


title: 1996 m. birželio 25 d., Komisijos direktyva 96/40/EEB nustatanti bendro pavyzdžio asmens tapatybę patvirtinantį dokumentą inspektoriams, vykdantiems uosto valstybės kontrolętekstas svarbus EEE.

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

31996L0040

Oficialusis leidinys L 196 , 07/08/1996 p. 0008 - 0009

		Komisijos direktyva 96/40/EEB1996 m. birželio 25 d.nustatanti bendro pavyzdžio asmens tapatybę patvirtinantį dokumentą inspektoriams, vykdantiems uosto valstybės kontrolę(tekstas svarbus EEE)EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,atsižvelgdama į 1995 m. birželio 19 d. Tarybos direktyvą 95/21/EB dėl laivo saugumo, taršos prevencijos ir darbo bei gyvenimo sąlygų laivuose tarptautinių standartų taikymo laivams, atplaukiantiems į Bendrijos uostus ir plaukiojantiems valstybių narių jurisdikcijai priklausančiuose vandenyse (uosto valstybės kontrolė) [1], ypač atsižvelgdama į jos 12 straipsnio 4 dalį,kadangi Direktyvoje 95/21/EB yra numatyta nustatyti bendro pavyzdžio asmens tapatybę patvirtinantį dokumentą inspektoriams, vykdantiems uosto valstybės kontrolę;kadangi asmens tapatybę patvirtinančiame dokumente turi būti nurodyta bent ši informacija: dokumentą išdavusios valdžios institucijos pavadinimas, asmens tapatybę patvirtinančio dokumento turėtojo vardas ir pavardė, tapatybę patvirtinančio dokumento turėtojo nuotrauka, tapatybę patvirtinančio dokumento turėtojo parašas ir įrašas, kad dokumento turėtojas yra įgaliotas atlikti patikrinimus pagal nacionalinės teisės aktus, priimtus pagal šią direktyvą;kadangi tam, kad laivo kapitonas ir įgulos nariai galėtų nustatyti inspektoriaus tapatybę, būtina pateikti asmens tapatybę patvirtinančio dokumento vertimą į anglų kalbą, jeigu ji nėra pagrindinė šio dokumento kalba;kadangi tikslią asmens tapatybę patvirtinančio dokumento formą turėtų nustatyti pačios valstybės narės;kadangi šioje direktyvoje numatytos priemonės atitinka Tarybos direktyvos 93/75/EEB [2] 12 straipsniu įkurto komiteto nuomonę,PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:1 straipsnisDirektyvos 95/21/EB 12 straipsnio 4 dalyje nurodytas asmens tapatybę patvirtinantis dokumentas atitinka šios direktyvos priede nustatytus reikalavimus.2 straipsnis1. Valstybės narės priima įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie, įsigalioję iki 1997 m. vasario 1 d., įgyvendina šia direktyvą, ir apie tai nedelsdamos praneša Komisijai.Valstybės narės, tvirtindamos šias priemones, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.2. Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų nacionalinės teisės aktų pagrindinių nuostatų tekstus.3 straipsnisŠi direktyva įsigalioja dvidešimtą dieną po jos paskelbimo Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje.4 straipsnisŠi direktyva skirta valstybėms narėms.Priimta Briuselyje, 1996 m. birželio 25 d.Komisijos varduNeil KinnockKomisijos narys[1] OL L 157, 1995 7 7, p. 1.[2] OL L 247, 1993 10 5, p. 19.--------------------------------------------------PRIEDASREIKALAVIMAI, TAIKOMI UOSTO VALSTYBĖS KONTROLĘ VYKDANČIO INSPEKTORIAUS ASMENS TAPATYBĘ PATVIRTINANČIAM DOKUMENTUI(pagal Direktyvos 95/21/EB 12 straipsnio 4 dalį)Asmens tapatybę patvirtinančiame dokumente nurodoma bent ši informacija:a) dokumentą išdavusios valdžios institucijos pavadinimas;b) asmens tapatybę patvirtinančio dokumento turėtojo vardas ir pavardė;c) naujausia asmens tapatybę patvirtinančio dokumento turėtojo nuotrauka;d) asmens tapatybę patvirtinančio dokumento turėtojo parašas;e) įrašas, kad asmens tapatybę patvirtinančio dokumento turėtojas yra įgaliotas atlikti patikrinimus pagal nacionalinius teisės aktus, priimtus pagal šią direktyvą.Jeigu pagrindinė asmens tapatybę patvirtinančio dokumento kalba yra ne anglų, jis išverčiamas į anglų kalbą.Asmens tapatybę patvirtinančio dokumento formą savo nuožiūra nustato kompetentingos institucijos.--------------------------------------------------


title: 2011 m. balandžio 5 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2011/35/ES dėl akcinių bendrovių jungimo  Tekstas svarbus EEE

text:
29.4.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 110/1

         EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS DIREKTYVA 2011/35/ES
   2011 m. balandžio 5 d.
   dėl akcinių bendrovių jungimo
   (kodifikuota redakcija)
   (Tekstas svarbus EEE)
   EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 50 straipsnio 2 dalies g punktą,
   atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą,
   perdavus įstatymo galią turinčio teisės akto projektą nacionaliniams parlamentams,
   atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę (1),
   laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros (2),
   kadangi:

               (1)

               1978 m. spalio 9 d. Trečioji Tarybos direktyva 78/855/EEB, pagrįsta Sutarties 54 straipsnio 3 dalies g punktu, dėl akcinių bendrovių jungimo (3) buvo keletą kartų iš esmės keičiama (4). Dėl aiškumo ir racionalumo minėta direktyva turėtų būti kodifikuota.

               (2)

               Sutarties 50 straipsnio 2 dalies g punkte ir bendroje įsisteigimo laisvės suvaržymų panaikinimo programoje (5) numatytas koordinavimas buvo pradėtas 1968 m. kovo 9 d. Pirmąja Tarybos direktyva 68/151/EEB dėl apsaugos priemonių, kurių valstybės narės, siekdamos suvienodinti tokias apsaugos priemones visoje Bendrijoje, reikalauja iš Sutarties 58 straipsnio antroje pastraipoje apibrėžtų bendrovių, jų narių ir kitų interesų apsaugai, koordinavimo (6).

               (3)

               1976 m. gruodžio 13 d. Antrąja Tarybos direktyva 77/91/EEB dėl apsaugos priemonių, kurių valstybės narės, siekdamos tokias priemones suvienodinti, reikalauja iš Sutarties 58 straipsnio antroje pastraipoje apibrėžtų akcinių bendrovių, jų narių ir kitų interesų apsaugai, bendroves steigiant, palaikant ir keičiant jų kapitalą, koordinavimo (7) buvo tęsiamas akcinių bendrovių steigimo ir jų kapitalo palaikymo bei keitimo koordinavimas, o tam tikrų tipų bendrovių metinių atskaitomybių koordinavimas buvo tęsiamas 1978 m. liepos 25 d. Ketvirtąja Tarybos direktyva 78/660/EEB, grindžiama Europos ekonominės bendrijos steigimo sutarties 54 straipsnio 3 dalies g punktu, dėl tam tikrų tipų bendrovių metinių atskaitomybių (8).

               (4)

               Narių ir trečiųjų asmenų interesų apsauga reikalauja, kad valstybių narių akcinių bendrovių jungimo srities teisės aktai būtų koordinuojami ir kad jungimą reglamentuojančios nuostatos būtų nustatytos visų valstybių narių teisės aktuose.

               (5)

               Dėl tokio koordinavimo ypač svarbu, kad jungiamų bendrovių akcininkai būtų kaip galima objektyviau tinkamai informuojami ir jų teisės būtų tinkamai ginamos. Tačiau nėra būtinybės reikalauti, kad nepriklausomas ekspertas akcininkams pateiktų jungimo sąlygų projekto vertinimą, jei visi akcininkai sutinka, kad tai yra nebūtina.

               (6)

               Šiuo metu darbuotojų teisių gynimą įmonių, verslo arba įmonių ar verslo dalių perdavimo atveju reglamentuoja 2001 m. kovo 12 d. Tarybos direktyva 2001/23/EB dėl valstybių narių įstatymų, skirtų darbuotojų teisių apsaugai įmonių, verslo arba įmonių ar verslo dalių perdavimo atveju, suderinimo (9).

               (7)

               Kreditoriai, įskaitant obligacijų turėtojus, ir asmenys, turintys kitokių reikalavimų jungiamoms bendrovėms, turėtų būti apsaugoti taip, kad jungimas nepakenktų jų interesams.

               (8)

               2009 m. rugsėjo 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2009/101/EB dėl apsaugos priemonių, kurių valstybės narės reikalauja iš Sutarties 48 straipsnio antroje pastraipoje apibrėžtų bendrovių siekiant apsaugoti narių ir trečiųjų asmenų interesus, koordinavimo, siekiant suvienodinti tokias apsaugos priemones (10) nustatyti informacijos atskleidimo reikalavimai turėtų būti išplėsti ir taikomi jungimui taip, kad tretieji asmenys būtų tinkamai informuojami.

               (9)

               Apsaugos priemonės, jungimo atveju taikomos nariams ir tretiesiems asmenims, turėtų būti išplėstos ir taikomos tam tikrai teisės praktikai, kuri kai kuriais svarbiais aspektais yra panaši į jungimą, kad būtų negalima išvengti prievolės suteikti tokią apsaugą.

               (10)

               Norint užtikrinti teisinį tikrumą santykiams tarp atitinkamų bendrovių, tarp šių bendrovių ir trečiųjų asmenų, ir tarp narių, reikia riboti jungimo pripažinimo negaliojančiu atvejus nustatant, kad trūkumai, kur tik įmanoma, būtų pašalinami, ir apribojamas laikotarpis, per kurį gali būti pradėta jungimo pripažinimo negaliojančiu procedūra.

               (11)

               Ši direktyva neturėtų daryti poveikio valstybių narių pareigoms, susijusioms su direktyvų perkėlimo į nacionalinę teisę terminais, nustatytais I priedo B dalyje,

         PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:
   I   SKYRIUS

      TAIKYMO SRITIS

   1 straipsnis
   1.   Koordinavimo priemonės, išdėstytos šioje direktyvoje, taikomos valstybių narių įstatymams ir kitiems teisės aktams dėl toliau išvardytų bendrovių tipų:

               —

               Belgijoje:

                           —

                           la société anonyme/de naamloze vennootschap,

               —

               Bulgarijoje:

                           —

                           акционерно дружество,

               —

               Čekijoje:

                           —

                           akciová společnost,

               —

               Danijoje:

                           —

                           aktieselskaber,

               —

               Vokietijoje:

                           —

                           die Aktiengesellschaft,

               —

               Estijoje:

                           —

                           aktsiaselts,

               —

               Airijoje:

                           —

                           public companies limited by shares, ir public companies limited by guarantee having a share capital,

               —

               Graikijoje:

                           —

                           ανώνυμη εταιρία,

               —

               Ispanijoje:

                           —

                           la sociedad anónima,

               —

               Prancūzijoje:

                           —

                           la société anonime,

               —

               Italijoje:

                           —

                           la società per azioni,

               —

               Kipre:

                           —

                           δημόσιες εταιρείες περιορισμένης ευθύνης με μετοχές, δημόσιες εταιρείες περιορισμένης ευθύνης με εγγύηση που διαθέτουν μετοχικό κεφάλαιο,

               —

               Latvijoje:

                           —

                           akciju sabiedrība,

               —

               Lietuvoje:

                           —

                           akcinė bendrovė,

               —

               Liuksemburge:

                           —

                           la société anonime,

               —

               Vengrijoje:

                           —

                           részvénytársaság,

               —

               Maltoje:

                           —

                           kumpannija pubblika/public limited liability company, kumpannija privata/private limited liability company,

               —

               Nyderlanduose:

                           —

                           de naamloze vennootschap,

               —

               Austrijoje:

                           —

                           die Aktiengesellschaft,

               —

               Lenkijoje:

                           —

                           spółka akcyjna,

               —

               Portugalijoje:

                           —

                           a sociedade anónima,

               —

               Rumunijoje:

                           —

                           societate pe acțiuni,

               —

               Slovėnijoje:

                           —

                           delniška družna,

               —

               Slovakijoje:

                           —

                           akciová spoločnosť,

               —

               Suomijoje:

                           —

                           julkinen osakeyhtiö/publikt aktiebolag,

               —

               Švedijoje:

                           —

                           aktiebolag,

               —

               Jungtinėje Karalystėje:

                           —

                           public companies limited by shares, ir public companies limited by guarantee having a share capital.

         2.   Valstybėms narėms nereikia taikyti šios direktyvos kooperatyvams, kurie įsteigti kaip viena iš 1 dalyje išvardytų bendrovių tipų. Jeigu valstybių narių teisės aktuose nustatyta ši galimybė, jos turi reikalauti, kad tokios bendrovės įtrauktų žodį „kooperatyvas“ į visus dokumentus, kurie nurodyti Direktyvos 2009/101/EB 5 straipsnyje.
   3.   Valstybėms narėms nereikia taikyti šios direktyvos tais atvejais, kai bendrovei ar bendrovėms, kuri (-ios) įsigyjama (-os) ar pasibaigs, yra iškelta bankroto byla arba pradėti procesiniai veiksmai dėl nemokios bendrovės veiklos nutraukimo, pasiektas teisminis susitarimas, kompromisinis susitarimas arba pradėti analogiški procesiniai veiksmai.
   II   SKYRIUS

      PRIJUNGIMO, KAI BENDROVĖ ĮSIGYJA VIENĄ AR DAUGIAU BENDROVIŲ, IR SUJUNGIMO, SUKURIANT NAUJĄ BENDROVĘ, REGLAMENTAVIMAS

   2 straipsnis
   Valstybės narės savo bendrovėms, kurių veikla reglamentuojama jų nacionalinės teisės aktais, nustato taisykles, reglamentuojančias prijungimą, kai bendrovė įsigyja vieną ar daugiau bendrovių, ir sujungimą sukuriant naują bendrovę.
   3 straipsnis
   1.   Šioje direktyvoje „prijungimas“ reiškia tokį veiksmą, kuriuo viena arba daugiau bendrovių baigia savo veiklą be likvidavimo procedūros ir visas jos (jų) turtas bei įsipareigojimai pereina kitai bendrovei už įsigyjančios bendrovės akcijas, kurios išduodamos įsigyjamos bendrovės arba bendrovių akcininkams, ir, jeigu reikia, mokėjimą grynais pinigais, neviršijantį 10 % naujai išleistų akcijų nominalios vertės, arba, jeigu akcijos neturi nominalios vertės, jų buhalterinės vertės.
   2.   Valstybės narės teisės aktuose gali būti numatyta, kad prijungimas taip pat gali būti vykdomas, kai viena ar daugiau įsigyjamų bendrovių yra likviduojamos, su sąlyga, kad ši galimybė gali būti taikoma tik bendrovėms, kurios dar nepradėjo skirstyti turto savo akcininkams.
   4 straipsnis
   1.   Šioje direktyvoje „sujungimas sukuriant naują bendrovę“ reiškia tokį veiksmą, kuriuo keletas bendrovių baigia savo veiklą be likvidavimo procedūros, o visas jų turtas bei įsipareigojimai pereina jų sukuriamai bendrovei už naujai sukurtos bendrovės akcijas, kurios išduodamos tų bendrovių akcininkams, ir, jeigu reikia, mokėjimą grynais pinigais, neviršijantį 10 % naujai išleistų akcijų nominalios vertės, arba, jeigu akcijos neturi nominalios vertės, jų buhalterinės vertės.
   2.   Valstybės narės teisės aktuose gali būti numatyta, kad bendrovių sujungimas sukuriant naują bendrovę taip pat gali būti vykdomas, kai viena ar daugiau bendrovių, kurios pasibaigia, yra likviduojamos, su sąlyga, kad ši galimybė gali būti taikoma tik bendrovėms, kurios dar nepradėjo skirstyti turto savo akcininkams.
   III   SKYRIUS

      PRIJUNGIMAS

   5 straipsnis
   1.   Jungiamų bendrovių administravimo arba valdymo organai parengia rašytinį jungimo sąlygų projektą.
   2.   Jungimo sąlygų projekte nurodoma bent:

               a)

               kiekvienos iš jungiamų bendrovių tipas, pavadinimas ir registruota buveinė;

               b)

               akcijų keitimo santykis ir bet kokių grynųjų išmokų dydis;

               c)

               įsigyjančios bendrovės akcijų paskirstymo sąlygos;

               d)

               data, nuo kurios tokių akcijų turėjimas suteikia teisę gauti pelno dalį, ir bet kokios specialios sąlygos, darančios įtaką tai teisei;

               e)

               data, nuo kurios įsigyjamos bendrovės sandoriai apskaitos tikslais laikomi įsigyjančios bendrovės sandoriais;

               f)

               teisės, kurias įsigyjanti bendrovė suteikia akcininkams, kurie turi akcijų su specialiomis teisėmis ir kitų negu akcijos vertybinių popierių turėtojams, arba dėl tokių teisių siūlomos priemonės;

               g)

               bet kokios specialios lengvatos, suteikiamos ekspertams, nurodytiems 10 straipsnio 1 dalyje, bei jungiamų bendrovių administravimo, valdymo, priežiūros arba kontrolės organų nariams.

         6 straipsnis
   Kiekvienos iš jungiamų bendrovių jungimo sąlygų projektas turi būti paskelbtas taip, kaip tai nustatyta kiekvienos valstybės narės teisės aktuose pagal Direktyvos 2009/101/EB 3 straipsnį ne vėliau kaip prieš vieną mėnesį iki nustatytos visuotinio susirinkimo, kuriame tuo klausimu turi būti priimtas sprendimas, datos.
   Direktyvos 2009/101/EB 3 straipsnyje nustatytas reikalavimas skelbti netaikomas nė vienai iš jungiamų bendrovių, jeigu tęstiniu laikotarpiu, prasidedančiu likus bent vienam mėnesiui iki nustatytos visuotinio susirinkimo, kuriame bus sprendžiama dėl jungimo sąlygų projekto, dienos ir pasibaigiančiu ne anksčiau nei baigiasi tas susirinkimas, bendrovė viešai ir nemokamai skelbia tokio jungimo sąlygų projektą savo interneto svetainėje. Valstybės narės nenustato reikalavimų ar suvaržymų, kaip turi būti naudojamasi ta išimtimi, išskyrus tuos atvejus, kai tai būtina norint užtikrinti interneto svetainės saugumą ir dokumentų autentiškumą, ir jos gali nustatyti tik tokius reikalavimus arba suvaržymus, kurie yra proporcingi siekiant tų tikslų.
   Nukrypdamos nuo šio straipsnio antros pastraipos, valstybės narės gali reikalauti, kad būtų skelbiama centrinėje elektroninėje bazėje, kaip nurodyta Direktyvos 2009/101/EB 3 straipsnio 5 dalyje. Valstybės narės gali pasirinkti reikalauti, kad būtų skelbiama bet kurioje kitoje jų tam tikslui skirtoje interneto svetainėje. Jeigu valstybės narės pasinaudoja viena iš tų galimybių, jos užtikrina, kad iš bendrovių nebūtų reikalaujama specialaus mokesčio už tokį skelbimą.
   Tuo atveju, jeigu skelbiama ne centrinėje elektroninėje bazėje, o kitoje interneto svetainėje, ne vėliau kaip likus vienam mėnesiui iki nustatytos visuotinio susirinkimo dienos centrinėje elektroninėje bazėje skelbiama nuoroda, suteikianti prieigą prie tos interneto svetainės. Toje nuorodoje nurodoma jungimo sąlygų projekto paskelbimo interneto svetainėje data ir užtikrinama galimybė visiems šia nuoroda naudotis nemokamai. Iš bendrovių nereikalaujama specialaus mokesčio už tokį skelbimą.
   Trečioje ir ketvirtoje pastraipose nustatytas draudimas nustatyti specialų mokestį bendrovėms už skelbimą neturi poveikio valstybių narių galimybei įpareigoti bendroves atlyginti išlaidas, susijusias su centrine elektronine baze.
   Valstybės narės gali reikalauti, kad bendrovės tam tikram laikotarpiui po visuotinio susirinkimo išlaikytų informaciją savo interneto svetainėse arba, kai taikoma, centrinėje elektroninėje bazėje ar kitoje atitinkamos valstybės narės šiam tikslui skirtoje interneto svetainėje. Valstybės narės gali priimti nuostatas dėl pasekmių, atsirasiančių dėl prieigos prie interneto svetainės arba centrinės elektroninės bazės laikino trikdymo dėl techninių ar kitų priežasčių.
   7 straipsnis
   1.   Jungimui būtinas kiekvienos iš jungiamų bendrovių bent jau visuotinio susirinkimo pritarimas. Valstybių narių teisės aktuose turi būti numatyta, kad šis sprendimas dėl pritarimo priimamas ne mažiau kaip dviejų trečdalių balsų, kuriuos suteikia akcijos arba atstovaujamo pasirašytojo kapitalo dalis, dauguma.
   Tačiau valstybės narės teisės aktuose gali būti numatyta, kad užtenka paprastos balsų daugumos, nurodytos pirmoje pastraipoje, kai atstovaujama bent pusei viso pasirašytojo bendrovės kapitalo. Be to, jei tinkama, yra taikomos steigimo sutarties (akto) ir įstatų pakeitimus reglamentuojančios taisyklės.
   2.   Kai yra daugiau nei vienos klasės akcijos, sprendimas dėl jungimo turi būti priimamas atskirai balsuojant akcininkams, turintiems kiekvienos klasės akcijų, kurių teisėms turi įtakos vykdomas jungimas.
   3.   Priimant sprendimą taip pat pritariama jungimo sąlygų projektui ir bet kokiems steigimo sutarties (akto) bei įstatų pakeitimams, kuriuos sąlygojo jungimas.
   8 straipsnis
   Valstybės narės teisės aktai gali nereikalauti, kad jungimas būtų patvirtintas įsigyjančios bendrovės visuotiniame susirinkime, jeigu įvykdomos šios sąlygos:

               a)

               apie įsigyjančios bendrovės jungimą turi būti paskelbta kaip numatyta 6 straipsnyje ne vėliau, kaip prieš vieną mėnesį iki įsigyjamoje bendrovėje ar įsigyjamose bendrovėse numatyto visuotinio susirinkimo, kuriame bus sprendžiama dėl jungimo sąlygų projekto;

               b)

               ne vėliau kaip vieną mėnesį iki datos, nurodytos a punkte, visi įsigyjančios bendrovės akcininkai turi turėti teisę susipažinti su dokumentais, nurodytais 11 straipsnio 1 dalyje, įsigyjančios bendrovės registruotoje buveinėje;

               c)

               vienas ar daugiau įsigyjančios bendrovės akcininkų, turinčių minimalią pasirašytojo kapitalo procentinę dalį, turi turėti teisę reikalauti, kad įsigyjančios bendrovės visuotinis susirinkimas būtų šaukiamas nuspręsti dėl pritarimo jungimui; ši minimali procentinė dalis negali būti nustatyta didesnė kaip 5 %. Tačiau valstybės narės gali numatyti išimtį, kad skaičiuojant neįtraukiamos akcijos be balsavimo teisės.

         Taikant pirmos pastraipos b punktą, taikomos 11 straipsnio 2, 3 ir 4 dalys.
   9 straipsnis
   1.   Kiekvienos iš jungiamų bendrovių administravimo arba valdymo organai parengia detalią rašytinę ataskaitą, paaiškinančią jungimo sąlygų projektą, ir joje pateikia teisinį bei ekonominį tų sąlygų, o ypač akcijų keitimo santykio, pagrindimą.
   Toje ataskaitoje taip pat aprašomi bet kokie kilę ypatingi vertinimo sunkumai.
   2.   Kiekvienos iš jungiamų bendrovių administravimo arba valdymo organai informuoja savo bendrovės visuotinį susirinkimą ir kitų jungiamų bendrovių administravimo arba valdymo organus taip, kad šie galėtų atitinkamai informuoti savo bendrovių visuotinius susirinkimus apie bet kokius esminius turto ir įsipareigojimų pokyčius, įvykusius nuo dienos, kai buvo parengtas jungimo sąlygų projektas, iki visuotinių susirinkimų, kuriuose sprendžiama dėl jungimo sąlygų projekto, dienos.
   3.   Valstybės narės gali numatyti, kad 1 dalyje nurodytos ataskaitos ir (arba) 2 dalyje nurodytos informacijos pateikti nebūtina, jei visi kiekvienos iš jungiamų bendrovių akcininkai ir kitų vertybinių popierių, suteikiančių balsavimo teisę, turėtojai su tuo sutinka.
   10 straipsnis
   1.   Vienas arba daugiau ekspertų, kuriuos paskyrė ar patvirtino teisminė arba administracinė institucija, veikdami kiekvienos iš jungiamų bendrovių vardu, tačiau nepriklausomi nuo jų, išnagrinėja jungimo sąlygų projektą ir parengia akcininkams rašytinę ataskaitą. Tačiau valstybės narės teisės aktai gali numatyti galimybę paskirti vieną arba daugiau nepriklausomų ekspertų visoms jungiamoms bendrovėms, jeigu juos skiria teisminė arba administracinė institucija pagal bendrą tų bendrovių prašymą. Tokie ekspertai, priklausomai nuo kiekvienos valstybės narės teisės aktų, gali būti fiziniai asmenys arba juridiniai asmenys, bendrovės arba firmos.
   2.   Bet kokiu atveju, 1 dalyje minėtoje ataskaitoje ekspertai turi pareikšti, ar, jų nuomone, nustatytas akcijų keitimo santykis yra teisingas ir pagrįstas. Ekspertų pareiškime turi būti nurodoma bent:

               a)

               metodas arba metodai, kuriais buvo apskaičiuotas siūlomas akcijų keitimo santykis;

               b)

               ar toks metodas arba metodai yra tinkami konkrečiu atveju, nurodomos vertės, gautos naudojant kiekvieną tokį metodą ir pateikta nuomonė dėl santykinės tokių metodų svarbos nustatant akcijų vertę.

         Ataskaitoje taip pat aprašomi bet kokie kilę ypatingi vertinimo sunkumai.
   3.   Kiekvienas ekspertas turi teisę gauti iš jungiamų bendrovių visą susijusią informaciją ir dokumentus, ir atlikti visus reikalingus tyrimus.
   4.   Jei visi kiekvienos iš jungiamų bendrovių akcininkai ir kitų vertybinių popierių, suteikiančių balsavimo teisę, turėtojai sutinka, nagrinėti bendrovių jungimo sąlygų projekto ir rengti ekspertų ataskaitos nereikia.
   11 straipsnis
   1.   Visi akcininkai ne vėliau kaip prieš vieną mėnesį iki nustatytos visuotinio susirinkimo, kuriame bus svarstomas jungimo sąlygų projektas, datos turi teisę susipažinti bent su šiais dokumentais bendrovės registruotoje buveinėje:

               a)

               jungimo sąlygų projektu;

               b)

               jungiamų bendrovių metinėmis finansinėmis ataskaitomis ir metiniais pranešimais už praėjusius trejus finansinius metus;

               c)

               kai taikoma, apskaitos ataskaita, parengta ne anksčiau kaip pirmąją trečio mėnesio iki nustatytos jungimo sąlygų projekto parengimo datos dieną, jeigu paskutinės metinės finansinės ataskaitos yra už finansinius metus, kurie baigėsi daugiau kaip prieš šešis mėnesius iki tos datos;

               d)

               kai taikoma, jungiamų bendrovių administravimo arba valdymo organų ataskaitomis, numatytomis 9 straipsnyje;

               e)

               kai taikoma, 10 straipsnio 1 dalyje nurodyta ataskaita.

         Taikant pirmos pastraipos c punktą, apskaitos ataskaitos nereikalaujama, jei bendrovė skelbia pusmečio finansinę atskaitomybę pagal 2004 m. gruodžio 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2004/109/EB dėl informacijos apie emitentus, kurių vertybiniais popieriais leista prekiauti reguliuojamoje rinkoje, skaidrumo reikalavimų suderinimo (11), 5 straipsnį ir suteikia akcininkams galimybę su ja susipažinti pagal šią dalį. Be to, valstybės narės gali numatyti, kad apskaitos ataskaitos nereikalaujama, jei visi kiekvienos iš jungiamų bendrovių akcininkai ir kitų vertybinių popierių, suteikiančių balsavimo teisę, turėtojai su tuo sutinka.
   2.   Apskaitos ataskaita, nurodyta 1 dalies pirmos pastraipos c punkte, parengiama taikant tuos pačius metodus ir išdėstymą, kaip ir paskutinis metinis balansas.
   Tačiau valstybės narės teisės aktuose gali būti numatyta, kad:

               a)

               nėra būtina iš naujo atlikti fizinę inventorizaciją;

               b)

               įvertinimai, pateikti paskutiniame balanse, turi būti koreguojami tik tam, kad būtų parodyti įrašai, padaryti apskaitos registruose; tačiau bet kokiu atveju turi būti atsižvelgta į:

                           —

                           tarpinį nusidėvėjimą ir atidėjimus,

                           —

                           esminį realios vertės pokytį, neparodytą apskaitos registruose.

         3.   Kiekvienam akcininkui paprašius, turi būti suteikta teisė nemokamai gauti visų ar, pageidaujant, dalies dokumentų, nurodytų 1 dalyje, kopijas.
   Kai akcininkas sutinka, kad bendrovė naudotų elektronines informacijos perdavimo priemones, tokios kopijos gali būti pateikiamos elektroniniu paštu.
   4.   Bendrovei netaikomas reikalavimas leisti susipažinti su 1 dalyje nurodytais dokumentais savo registruotoje buveinėje, jeigu tęstinį laikotarpį, prasidedantį likus bent vienam mėnesiui iki nustatytos visuotinio susirinkimo, kuriame bus sprendžiama dėl jungimo sąlygų projekto, dienos ir pasibaigiantį ne anksčiau nei baigiasi tas susirinkimas, ji skelbia juos savo interneto svetainėje. Valstybės narės nenustato reikalavimų ar suvaržymų, kaip turi būti naudojamasi ta išimtimi, išskyrus tuos atvejus, kai tai būtina norint užtikrinti interneto svetainės saugumą ir dokumentų autentiškumą, ir jos gali nustatyti tik tokius reikalavimus arba suvaržymus, kurie yra proporcingi siekiant tų tikslų.
   3 dalis netaikoma, jeigu interneto svetainė suteikia akcininkams galimybę šios dalies pirmoje pastraipoje nurodytu laikotarpiu atsisiųsti ir atsispausdinti 1 dalyje nurodytus dokumentus. Tačiau tuo atveju valstybės narės gali numatyti, kad bendrovė turi suteikti galimybę akcininkams susipažinti su tais dokumentais savo registruotoje buveinėje.
   Valstybės narės gali reikalauti, kad bendrovės išlaikytų informaciją savo interneto svetainėse tam tikrą nustatytą laikotarpį po visuotinio susirinkimo. Valstybės narės gali priimti nuostatas dėl pasekmių, atsirasiančių dėl prieigos prie interneto svetainės laikino trikdymo dėl techninių ar kitų priežasčių.
   12 straipsnis
   Kiekvienos iš jungiamų bendrovių darbuotojų teisių apsauga reglamentuojama pagal Direktyvą 2001/23/EB.
   13 straipsnis
   1.   Valstybių narių teisės aktuose turi būti numatyta tinkama jungiamų bendrovių kreditorių, kurių reikalavimai yra ankstesni nei paskelbtas jungimo sąlygų projektas ir iki tokio paskelbimo nesibaigė kreditorių reikalavimų teisė, interesų apsauga.
   2.   Tuo tikslu valstybių narių teisės aktuose turi būti numatyta bent tai, kad tokiems kreditoriams suteikiamos tinkamos apsaugos priemonės, kai dėl jungiamų bendrovių finansinės padėties tokia apsauga yra būtina ir kai šie kreditoriai dar neturi tokios apsaugos.
   Valstybės narės nustato 1 dalyje ir šios dalies pirmoje pastraipoje numatytos apsaugos sąlygas. Bet kuriuo atveju valstybės narės užtikrina, kad kreditoriams būtų leidžiama kreiptis į atitinkamą administracinę arba teisminę instituciją dėl tinkamų apsaugos priemonių, jeigu jie gali patikimai įrodyti, kad dėl jungimo kyla grėsmė jų reikalavimų įvykdymui ir kad iš bendrovės nebuvo gauta tinkamų apsaugos priemonių.
   3.   Tokia įsigyjančios bendrovės kreditorių ir įsigyjamos bendrovės kreditorių apsauga gali būti skirtinga.
   14 straipsnis
   Nedarant poveikio taisyklėms, reglamentuojančioms jų kolektyvinių teisių įgyvendinimą, 13 straipsnis taikomas jungiamų bendrovių obligacijų turėtojams, išskyrus jeigu jungimui pritarė obligacijų turėtojų susirinkimas, jeigu toks susirinkimas numatytas nacionalinės teisės aktuose, arba atskirai kiekvienas iš obligacijų turėtojų.
   15 straipsnis
   Įsigyjančioje bendrovėje kitokių nei akcijos vertybinių popierių, suteikiančių specialių teisių, turėtojams turi būti suteiktos bent lygiavertės teisės, kurias jie turėjo įsigyjamoje bendrovėje, nebent tų teisių pakeitimui pritarė tokių vertybinių popierių turėtojų susirinkimas, jei toks susirinkimas yra numatytas nacionalinės teisės aktuose, arba kiekvienas iš tų vertybinių popierių turėtojų, arba nebent turėtojai turi teisę reikalauti, kad jų vertybinius popierius nupirktų įsigyjanti bendrovė.
   16 straipsnis
   1.   Jeigu valstybės narės teisės aktuose nėra numatyta prevencinė teisminė arba administracinė jungimo teisėtumo priežiūra, arba jeigu tokia priežiūra neapima visų teisinių dokumentų, reikalingų jungimui vykdyti, parengiami ir tinkamai teisiškai patvirtinami visuotinių susirinkimų, kuriuose priimamas sprendimas dėl jungimo, protokolai ir, jei reikia, jungimą patvirtinanti sutartis, sudaryta po tokių susirinkimų. Tais atvejais, kai jungimui nereikia pritarti visų jungiamų bendrovių visuotiniuose susirinkimuose, turi būti parengtas ir tinkamai teisiškai patvirtintas jungimo sąlygų projektas.
   2.   Notaras arba institucija, kompetentinga parengti dokumentą ir jį tinkamai teisiškai patvirtinti, turi patikrinti ir patvirtinti bendrovės, kuriai tas notaras ar institucija dirba, teisinių dokumentų ir formalumų bei jungimo sąlygų projekto buvimą ir galiojimą.
   17 straipsnis
   Valstybių narių teisės aktuose nustatoma data, kada jungimas įsigalioja.
   18 straipsnis
   1.   Apie kiekvienos iš jungiamų bendrovių jungimą turi būti paskelbiama taip, kaip to reikalaujama valstybių narių teisės aktuose pagal Direktyvos 2009/101/EB 3 straipsnį.
   2.   Įsigyjanti bendrovė gali pati atlikti paskelbimo apie bendrovių jungimą formalumus už įsigyjamą bendrovę arba bendroves.
   19 straipsnis
   1.   Jungimas turi šias pasekmes ipso jure ir tuo pat metu:

               a)

               įsigyjamos bendrovės turtas ir įsipareigojimai įsigyjančiai bendrovei ir tretiesiems asmenims pereina įsigyjančiai bendrovei;

               b)

               įsigyjamos bendrovės akcininkai tampa įsigyjančios bendrovės akcininkais;

               c)

               įsigyta bendrovė pasibaigia.

         2.   Įsigyjamos bendrovės akcijos neturi būti keičiamos į įsigyjančios bendrovės akcijas, kurias turi:

               a)

               pati įsigyjanti bendrovė arba asmuo, veikiantis savo vardu, tačiau tos bendrovės naudai; arba

               b)

               pati įsigyjama bendrovė arba asmuo, veikiantis savo vardu, tačiau tos bendrovės naudai.

         3.   Aukščiau pateiktos nuostatos nedaro poveikio valstybių narių teisės aktams, pagal kuriuos tam, kad tam tikras turto, teisių ir prievolių perėjimas įsigyjančiai bendrovei turėtų galią trečiųjų asmenų atžvilgiu, būtina atlikti tam tikrus formalumus. Įsigyjanti bendrovė gali atlikti šiuos formalumus pati; tačiau valstybių narių teisės aktai gali leisti įsigyjamai bendrovei tęsti šiuos formalumus tam tikrą ribotą laiką, kuris, išskyrus išimtinius atvejus, negali būti ilgesnis kaip šeši mėnesiai nuo datos, kada jungimas įsigalioja.
   20 straipsnis
   Valstybių narių teisės aktuose turi būti bent jau nustatytos taisyklės, reglamentuojančios įsigyjamos bendrovės administravimo arba valdymo organų narių civilinę atsakomybę prieš tos bendrovės akcininkus už tų organų narių netinkamus veiksmus rengiant ir vykdant jungimą.
   21 straipsnis
   Valstybių narių teisės aktuose turi būti bent jau nustatytos taisyklės, reglamentuojančios ekspertų, atsakingų už įsigyjamos bendrovės ataskaitos, nurodytos 10 straipsnio 1 dalyje, parengimą, civilinę atsakomybę prieš tos bendrovės akcininkus, už ekspertų netinkamus veiksmus atliekant savo pareigas.
   22 straipsnis
   1.   Valstybių narių teisės aktuose gali būti nustatytos taisyklės, pagal kurias jungimas pripažįstamas negaliojančiu, tik esant šioms sąlygoms:

               a)

               negaliojimas turi būti pripažįstamas teismo sprendimu;

               b)

               jungimai, įsigalioję pagal 17 straipsnį, gali būti paskelbti negaliojančiais tik tada, jeigu nebuvo atlikta prevencinė jų teisėtumo teisminė arba administracinė priežiūra, arba tada, kai jie nebuvo tinkamai teisiškai parengti ir patvirtinti, arba tada, jeigu parodoma, kad visuotinio susirinkimo sprendimas yra negaliojantis arba pagal nacionalinę teisę jo galiojimas gali būti panaikintas;

               c)

               procedūros dėl jungimo pripažinimo negaliojančiu negali būti pradėtos vėliau kaip po šešių mėnesių nuo jo įsigaliojimo datos, neatsižvelgiant į asmens pareiškimą dėl negaliojimo, arba jeigu padėtis buvo ištaisyta;

               d)

               jeigu įmanoma ištaisyti trūkumą, dėl kurio jungimas gali būti pripažintas negaliojančiu, kompetentingas teismas suteikia jungiamoms bendrovėms tam tikrą laikotarpį padėčiai ištaisyti;

               e)

               teismo sprendimas, pripažįstantis jungimą negaliojančiu, paskelbiamas taip, kaip to reikalaujama kiekvienos valstybės narės teisės aktuose pagal Direktyvos 2009/101/EB 3 straipsnį;

               f)

               kai valstybės narės teisės aktai leidžia trečiajam asmeniui užginčyti tokį teismo sprendimą, tas asmuo gali tai padaryti tiktai per šešis mėnesius nuo teismo sprendimo paskelbimo, kaip yra reikalaujama pagal Direktyvą 2009/101/EB;

               g)

               teismo sprendimas dėl jungimo pripažinimo negaliojančiu negali daryti įtakos įsipareigojimų, kuriuos turi arba kurie yra susiję su įsigyjančia bendrove, galiojimui, jei tokie įsipareigojimai atsirado prieš teismo sprendimo paskelbimą ir po jungimo įsigaliojimo datos;

               h)

               bendrovės, kurios dalyvavo jungime, yra solidariai ir kiekviena savarankiškai atsakingos už įsigyjančios bendrovės g punkte nurodytus įsipareigojimus.

         2.   Nukrypstant nuo 1 dalies a punkto, valstybės narės teisės aktai taip pat gali numatyti, kad sprendimą dėl jungimo pripažinimo negaliojančiu gali priimti administracinė institucija, jeigu jos sprendimas gali būti apskųstas teismui. 1 dalies b punktas ir d-h punktai analogiškai taikomi ir administracinei institucijai. Tokios pripažinimo negaliojančiu procedūros negali būti inicijuojamos vėliau kaip po šešių mėnesių nuo jungimo įsigaliojimo datos.
   3.   Tai neturi įtakos valstybių narių teisės aktams, reglamentuojantiems jungimo pripažinimą negaliojančiu, paskelbtą po bet kokios kitokio pobūdžio negu teisminė arba administracinė prevencinės jungimo teisėtumo priežiūros.
   IV   SKYRIUS

      SUJUNGIMAS SUKURIANT NAUJĄ BENDROVĘ

   23 straipsnis
   1.   Šios direktyvos 5, 6 ir 7 straipsniai bei 9–22 straipsniai, nedarant poveikio Direktyvos 2009/101/EB 12 ir 13 straipsniams, taikomi sujungimui sukuriant naują bendrovę. Šiuo tikslu „jungiamos bendrovės“ ir „įsigyjama bendrovė“ reiškia bendroves, kurios pasibaigs, o „įsigyjanti bendrovė“ reiškia naują bendrovę.
   Šios direktyvos 5 straipsnio 2 dalies a punktas taip pat taikomas ir naujai bendrovei.
   2.   Jungimo sąlygų projektui ir, jeigu tos sąlygos surašytos atskirame dokumente, naujos bendrovės steigimo sutarčiai arba steigimo sutarties projektui ir įstatams arba įstatų projektui pritariama kiekvienos iš bendrovių, kurios pasibaigs, visuotiniame susirinkime.
   V   SKYRIUS

      VIENOS BENDROVĖS ĮSIGIJIMAS KITOS BENDROVĖS, KURIOJE ĮSIGYJANTI BENDROVĖ TURI 90 % AR DAUGIAU ĮSIGYJAMOS BENDROVĖS AKCIJŲ

   24 straipsnis
   Valstybės narės priima nuostatas, reglamentuojančias tokius bendrovių, kurioms taikomi nacionalinės teisės aktai, veiksmus, kai viena arba daugiau bendrovių baigia savo veiklą be likvidavimo procedūros ir visas jos (jų) turtas bei įsipareigojimai pereina kitai bendrovei, kuri turi visas tų bendrovių akcijas bei kitokius vertybinius popierius, suteikiančius teisę balsuoti visuotiniuose susirinkimuose. Tokie veiksmai reglamentuojami III skyriaus nuostatomis. Tačiau valstybės narės nenustato reikalavimų, nurodytų 5 straipsnio 2 dalies b, c ir d punktuose, 9 ir 10 straipsniuose, 11 straipsnio 1 dalies d ir e punktuose, 19 straipsnio 1 dalies b punkte, 20 ir 21 straipsniuose.
   25 straipsnis
   Valstybės narės netaiko 7 straipsnio veiksmams, nurodytiems 24 straipsnyje, jeigu tenkinamos šios sąlygos:

               a)

               turi būti paskelbiama apie kiekvieną iš jungiamų bendrovių, kaip numatyta 6 straipsnyje, ne vėliau kaip prieš vieną mėnesį iki jungimo įsigaliojimo;

               b)

               visi įsigyjančios bendrovės akcininkai, ne vėliau kaip vieną mėnesį iki jungimo įsigaliojimo, turi turėti teisę susipažinti su dokumentais, nurodytais 11 straipsnio 1 dalies a, b ir c punktuose, bendrovės registruotoje buveinėje;

               c)

               turi būti taikomas 8 straipsnio pirmos pastraipos c punktas.

         Taikant šio straipsnio pirmos pastraipos b punktą, taikomos 11 straipsnio 2, 3 ir 4 dalys.
   26 straipsnis
   Valstybės narės gali taikyti 24 ir 25 straipsnius veiksmams, kuriais viena ar daugiau bendrovių baigia savo veiklą be likvidavimo procedūros ir visas jos (jų) turtas bei įsipareigojimai pereina kitai bendrovei, jeigu visas įsigyjamos bendrovės arba bendrovių akcijas bei kitokius vertybinius popierius, nurodytus 24 straipsnyje, turi įsigyjanti bendrovė ir (arba) asmenys, turintys juos savo vardu, tačiau šios bendrovės naudai.
   27 straipsnis
   Jei prijungimą vykdo bendrovė, turinti 90 % ar daugiau, bet ne visas įsigyjamos bendrovės ar įsigyjamų bendrovių akcijas ir kitus vertybinius popierius, suteikiančius balsavimo teisę įsigyjamos (-ų) bendrovės (-ių) visuotiniuose susirinkimuose, valstybės narės nereikalauja, kad įsigyjančios bendrovės visuotinis susirinkimas pritartų jungimui, jeigu tenkinamos šios sąlygos:

               a)

               apie įsigyjančios bendrovės vykdomą bendrovių jungimą, kaip numatyta 6 straipsnyje, turi būti paskelbta likus ne mažiau kaip vienam mėnesiui iki nustatytos įsigyjamos bendrovės arba bendrovių visuotinio susirinkimo, kuriame bus sprendžiama dėl jungimo sąlygų projekto, datos;

               b)

               bent vieną mėnesį prieš a punkte nurodytą datą visiems įsigyjančios bendrovės akcininkams turi būti suteikta teisė susipažinti su 11 straipsnio 1 dalies a, b ir, jei taikoma, c, d ir e punktuose nurodytais dokumentais bendrovės registruotoje buveinėje;

               c)

               turi būti taikomas 8 straipsnio pirmos pastraipos c punktas.

         Taikant šio straipsnio pirmos pastraipos b punktą, taikomos 11 straipsnio 2, 3 ir 4 dalys.
   28 straipsnis
   Valstybės narės nenustato 9, 10 ir 11 straipsniuose išdėstytų reikalavimų jungimo, kaip apibrėžta 27 straipsnyje, atveju, jeigu tenkinamos šios sąlygos:

               a)

               smulkiesiems įsigyjamos bendrovės akcininkams turi būti suteikta teisė, kad jų akcijas nupirktų įsigyjanti bendrovė;

               b)

               jeigu jie ta teise pasinaudoja, jie turi turėti teisę gauti apmokėjimą, atitinkantį jų akcijų vertę;

               c)

               jeigu yra nesutarimų dėl tokio apmokėjimo, turi būti numatyta galimybė, kad apmokėjimo dydį nustatytų teismas arba valstybės narės tuo tikslu paskirta administracinė institucija.

         Valstybei narei nereikia taikyti pirmos pastraipos nuostatų, jei pagal tos valstybės narės teisės aktus įsigyjanti bendrovė, neskelbdama viešo išankstinio pasiūlymo dėl kontrolinio akcijų paketo įsigijimo, gali reikalauti, kad visi likusiųjų įsigyjamos (-ų) bendrovės (-ių) vertybinių popierių turėtojai prieš jungimą parduotų jai tuos vertybinius popierius už teisingą kainą.
   29 straipsnis
   Valstybės narės gali taikyti 27 ir 28 straipsnius veiksmams, kuriais viena arba daugiau bendrovių baigia savo veiklą be likvidavimo procedūros ir visas jos (jų) turtas bei įsipareigojimai pereina kitai bendrovei, jeigu ne mažiau kaip 90 %, bet ne visas akcijas bei kitokius vertybinius popierius, nurodytus 27 straipsnyje, turi ta įsigyjanti bendrovė ir (arba) asmenys, turintys juos savo vardu, tačiau bendrovės naudai.
   VI   SKYRIUS

      KITI VEIKSMAI, PRILYGINAMI JUNGIMUI

   30 straipsnis
   Kai, atliekant vieną iš 2 straipsnyje nurodytų veiksmų, valstybės narės teisės aktai leidžia mokėjimą grynais pinigais, viršijantį 10 %, taikomi III ir IV skyriai, ir 27, 28 ir 29 straipsniai.
   31 straipsnis
   Kai valstybės narės teisės aktai leidžia vieną iš 2, 24 ir 30 straipsniuose nurodytų veiksmų, kai ne visos perduodamos bendrovės kaip juridiniai asmenys pasibaigia, atitinkamai taikomi III skyrius, išskyrus 19 straipsnio 1 dalies c punktą, IV arba V skyriai.
   VII   SKYRIUS

      BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS

   32 straipsnis
   Direktyva 78/855/EEB su pakeitimais, padarytais I priedo A dalyje išvardytais aktais, panaikinama nedarant poveikio valstybių narių pareigoms, susijusioms su direktyvų perkėlimo į nacionalinę teisę terminais, nustatytais I priedo B dalyje.
   Nuorodos į panaikintą direktyvą laikomos nuorodomis į šią direktyvą ir aiškinamos pagal II priede pateiktą atitikties lentelę.
   33 straipsnis
   Ši direktyva įsigalioja 2011 m. liepos 1 d.
   34 straipsnis
   Ši direktyva skirta valstybėms narėms.

      Priimta Strasbūre 2011 m. balandžio 5 d.

            Europos Parlamento vardu

            Pirmininkas

         J. BUZEK

            Tarybos vardu

            Pirmininkė

         GYŐRI E.

      (1)  OL C 51, 2011 2 17, p. 36.

      (2)  2011 m. sausio 18 d. Europos Parlamento pozicija (dar nepaskelbta Oficialiajame leidinyje) ir 2011 m. kovo 21 d. Tarybos sprendimas.

      (3)  OL L 295, 1978 10 20, p. 36.

      (4)  Žr. I priedo A dalį.

      (5)  OL 2, 1962 1 15, p. 36/62.

      (6)  OL L 65, 1968 3 14, p. 8.

      (7)  OL L 26, 1977 1 31, p. 1.

      (8)  OL L 222, 1978 8 14, p. 11.

      (9)  OL L 82, 2001 3 22, p. 16.

      (10)  OL L 258, 2009 10 1, p. 11.

      (11)  OL L 390, 2004 12 31, p. 38.

      I PRIEDAS
      A   DALIS

         Panaikinama direktyva ir jos vėlesnių pakeitimų sąrašas

      (nurodyta 32 straipsnyje)

                  Tarybos direktyva 78/855/EEB
                  (OL L 295, 1978 10 20, p. 36).

                  1979 m. Stojimo akto I priedo III.C punktas
                  (OL L 291, 1979 11 19, p. 89).

                  1985 m. Stojimo akto I priedo II.d punktas
                  (OL L 302, 1985 11 15, p. 157).

                  1994 m. Stojimo akto I priedo XI.A.3 punktas
                  (OL C 241, 1994 8 29, p. 194).

                  2003 m. Stojimo akto II priedo 4.A.3 punktas
                  (OL L 236, 2003 9 23, p. 338).

                  Tarybos direktyva 2006/99/EB
                  (OL L 363, 2006 12 20, p. 137).

                  Tik 1 straipsnyje ir priedo A. 3 dalyje pateikta nuoroda į Direktyvą 78/855/EEB

                  Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2007/63/EB
                  (OL L 300, 2007 11 17, p. 47).

                  Tik 2 straipsnis

                  Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2009/109/EB
                  (OL L 259, 2009 10 2, p. 14).

                  Tik 2 straipsnis

            B   DALIS

         Perkėlimo į nacionalinę teisę terminų sąrašas

      (nurodytas 32 straipsnyje)

                  Direktyva

                  Perkėlimo terminas

                  78/855/EEB

                  1981 m. spalio 13 d.

                  2006/99/EB

                  2007 m. sausio 1 d.

                  2007/63/EB

                  2008 m. gruodžio 31 d.

                  2009/109/EB

                  2011 m. birželio 30 d.

      II PRIEDAS

         Atitikties lentelė

                  Direktyva 78/855/EEB

                  Ši direktyva

                  1 straipsnis

                  1 straipsnis

                  2–4 straipsniai

                  2–4 straipsniai

                  5–22 straipsniai

                  5–22 straipsniai

                  23 straipsnio 1 dalis

                  23 straipsnio 1 dalies pirma pastraipa

                  23 straipsnio 2 dalis

                  23 straipsnio 1 dalies antra pastraipa

                  23 straipsnio 3 dalis

                  23 straipsnio 2 dalis

                  24–29 straipsniai

                  24–29 straipsniai

                  30–31 straipsniai

                  30–31 straipsniai

                  32 straipsnis

                  —

                  —

                  32 straipsnis

                  —

                  33 straipsnis

                  33 straipsnis

                  34 straipsnis

                  —

                  I priedas

                  —

                  II priedas


title: 1970 m. birželio 8 d. Tarybos direktyva dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su motorinių transporto priemonių ir jų priekabų vairavimo mechanizmu, suderinimo

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

31970L0311

Oficialusis leidinys L 133 , 18/06/1970 p. 0010 - 0013 specialusis leidimas suomių kalba: skyrius 13 tomas 1 p. 0139  specialusis leidimas danų kalba: serija I skyrius 1970(II) p. 0323  specialusis leidimas švedų kalba: skyrius 13 tomas 1 p. 0139  specialusis leidimas anglų kalba: serija I skyrius 1970(II) p. 0375  specialusis leidimas graikų k.: skyrius 13 tomas 1 p. 0093  specialusis leidimas ispanų kalba: skyrius 13 tomas 1 p. 0221  specialusis leidimas portugalų kalba skyrius 13 tomas 1 p. 0221

		Tarybos direktyva1970 m. birželio 8 d.dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su motorinių transporto priemonių ir jų priekabų vairavimo mechanizmu, suderinimo(70/311/EEB)EUROPOS BENDRIJŲ TARYBA,atsižvelgdama į Europos ekonominės bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 100 straipsnį,atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą,atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę [1],atsižvelgdama į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [2],kadangi techniniai reikalavimai, kuriuos transporto priemonės turi atitikti pagal nacionalinius įstatymus inter alia siejasi su jų vairavimo mechanizmu;kadangi šie reikalavimai valstybėse narėse skiriasi; kadangi dėl to būtina, kad visos valstybės narės arba papildydamos, arba vietoj galiojančių jose nuostatų priimtų vienodus reikalavimus ypač norint suteikti galimybę, kad EEB tipo patvirtinimo tvarka, kuri buvo 1970 m. vasario 6 d. Tarybos direktyvos dėl valstybių narių teisės aktų, reglamentuojančių motorinių transporto priemonių ir jų priekabų tipo patvirtinimą, suderinimo [3] objektas, galėtų būti taikoma kiekvienam transporto priemonės tipui,PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:1 straipsnisŠioje direktyvoje "transporto priemonė" – tai kiekviena keliuose naudoti skirta motorinė transporto priemonė, su kėbulu arba be jo, kuri turi bent keturis ratus ir kurios didžiausias projektinis greitis viršija 25 km/h, bei jos priekabos, išskyrus bėgiais važiuojančias transporto priemones, žemės ūkio traktorius ir mašinas bei viešųjų darbų transporto priemones.2 straipsnisJokia valstybė narė negali atsisakyti transporto priemonei suteikti EEB tipo patvirtinimą arba nacionalinį tipo patvirtinimą dėl priežasčių, susijusių su jos vairavimo mechanizmu, jeigu tas mechanizmas atitinka šio direktyvos priede nurodytus reikalavimus.3 straipsnisBūtini pakeitimai, kad priedo reikalavimai būtų suderinti su technikos pažanga, priimami laikantis 1970 m. vasario 6 d. Tarybos direktyvos dėl motorinių transporto priemonių ir jų priekabų tipo patvirtinimo 13 straipsnyje numatytos tvarkos.4 straipsnis1. Valstybės narės per 18 mėnesių nuo pranešimo apie šią direktyvą dienos priima nuostatas, kuriomis nustato būtinus reikalavimus, kad įgyvendintų šią direktyvą, ir nedelsdamos apie tai praneša Komisijai.2. Valstybės narės užtikrina, kad šios direktyvos taikymo srityje jų priimtų pagrindinių nacionalinės teisės aktų nuostatų tekstai būtų perduoti Komisijai.5 straipsnisŠi direktyva yra skirta valstybėms narėms.Priimta Briuselyje, 1970 m. birželio 8 d.Tarybos varduPirmininkasP. Harmel[1] OL C 160, 1969 12 18, p. 7.[2] OL C 10, 1970 1 27, p. 18.[3] OL L 42, 1970 2 23, p. 1.--------------------------------------------------PRIEDAS1. APIBRĖŽIMAI1.1. Vairavimo mechanizmas"Vairavimo mechanizmas" – tai visa įranga, kuria yra keičiama transporto priemonės važiavimo kryptis.Vairavimo mechanizmui galima priskirti:- vairuotojo tiesiogiai valdomą vairavimo mechanizmo dalį,- vairavimo mechanizmo pavarą,- vairuojamuosius ratus,- jeigu reikia, specialią įrangą, kuri sukuria papildomą arba nepriklausomą varomąją galią.1.1.1. Vairuotojo tiesiogiai valdoma vairavimo mechanizmo dalis"Vairuotojo tiesiogiai valdoma vairavimo mechanizmo dalis" – tai ta dalis, kurią tiesiogiai valdo transporto priemonę vairuojantis vairuotojas.1.1.2. Vairavimo mechanizmo pavara1.1.2.1. Transporto priemonių "vairavimo mechanizmo pavara" – tai sudedamosios dalys, esančios tarp vairuotojo tiesiogiai valdomų vairavimo mechanizmo dalių ir vairuojamųjų ratų, išskyrus 1.1.4 punkte nurodytą specialią įrangą. Vairavimo mechanizmo pavara gali būti mechaninė, hidraulinė, pneumatinė, elektros arba koks nors pirmiau minėtų pavarų derinys.1.1.2.2. Priekabų "vairavimo mechanizmas" – tai visos sudedamosios dalys, kurios vairuojamiesiems ratams perduoda jėgą, būtiną transporto priemonės važiavimo krypčiai pakeisti.1.1.3. Vairuojamieji ratai"Vairuojamieji ratai" – tai ratai, kurių pasukimo kampą transporto priemonės atžvilgiu galima pakeisti tam, kad pasikeistų transporto priemonės važiavimo kryptis.1.1.4. Speciali įranga"Speciali įranga" – tai ta vairavimo mechanizmo dalis, kuri sukuria papildomą arba nepriklausomą varomąją energiją. Papildomą arba nepriklausomą varomąją energiją gali sukurti bet kokia mechaninė, hidraulinė, pneumatinė arba elektros sistema arba kurių nors tų sistemų derinys (pavyzdžiui, alyvos, oro siurblys arba akumuliatorius).1.2. Skirtingi vairavimo mechanizmo tipai1.2.1. Atsižvelgiant į vairuojamiesiems ratams pakreipti būtinos energijos šaltinį skiriami tokie vairavimo mechanizmai:1.2.1.1. rankinis vairavimo mechanizmas – tai toks mechanizmas, kuriam valdyti būtiną energiją suteikia tik vairuotojo raumenų jėga;1.2.1.2. vairavimo mechanizmas su papildomu energijos šaltiniu – tai toks mechanizmas, kuriam valdyti būtiną energiją suteikia vairuotojo raumenų jėga ir speciali 1.1.4 punkte nurodyta įranga;1.2.1.3. vairavimo mechanizmas su stiprintuvu – tai toks mechanizmas, kuriam valdyti būtiną energiją suteikia tik speciali 1.1.4 punkte nurodyta įranga.1.3. Vairavimo pastanga"Vairavimo pastanga" – tai jėga, kuria vairuotojas vairuodamas transporto priemonę veikia jo tiesiogiai valdomą vairavimo mechanizmo dalį.2. KONSTRUKCIJOS, SUMONTAVIMO IR TIKRINIMO REIKALAVIMAI2.1. Bendrieji reikalavimai2.1.1. Vairavimo mechanizmas turi užtikrinti lengvą ir saugų transporto priemonės valdymą; prireikus transporto priemonėje turi būti įrengtas vairavimo mechanizmas su papildomu energijos šaltiniu.2.2. Išsamūs reikalavimai2.2.1. Vairuotojo tiesiogiai valdoma vairavimo mechanizmo dalis2.2.1.1. Vairuotojo tiesiogiai valdomą vairavimo mechanizmo dalį turi būti lengva naudoti ir valdyti. Ta dalis turi būti suprojektuota taip, kad posūkį būtų galima atlikti palaipsniui. Vairuotojo tiesiogiai valdomos vairavimo mechanizmo dalies pasukimo kryptis turi visiškai sutapti su ta kryptimi, kurios link pageidaujama pakreipti transporto priemonės važiavimo kryptį.2.2.1.2. Vairavimo pastanga, kad priekiniai stovinčios transporto priemonės ratai, kurie yra lygiagretūs išilginei jos ašiai, būtų pakreipti taip, jog ta transporto priemonė galėtų atlikti 12 metrų spindulio posūkį, neturi būti didesnė kaip 25 kilogramai.Jei tai yra vairavimo mechanizmas su papildomu energijos šaltiniu, tuo atveju, kai tas šaltinis sugenda, vairo sukimo pastanga neturi būti didesnė kaip 60 kilogramų.2.2.1.3. Siekiant patikrinti, ar laikomasi pirmiau minėto 2.2.1.2 punkto reikalavimų, stovinti transporto priemonė, kurios priekiniai ratai yra lygiagretūs išilginei jos ašiai, pradeda važiuoti 10 kilometrų per valandą greičiu ir atlieka įviją manevrą. Vairavimo pastanga užregistruojama tuo metu, kai vairaratis pasuktas į tokią padėtį, kokioje jis turėtų būti, jeigu transporto priemonė pradėtų daryti posūkį, kurio spindulys yra 12 metrų; vairavimo pastanga neturi būti didesnė už nustatytąsias vertes. Manevro trukmė (laikas nuo vairuotojo tiesiogiai valdomos vairavimo mechanizmo dalies pirmo pasukimo iki to momento, kai ta dalis atsiduria tokioje padėtyje, kurioje atliekamas matavimas) neturi būti ilgesnė kaip 4 sekundės, jei tai yra įprastas vairavimo mechanizmas, o jeigu sugenda papildomas energijos šaltinis – ne ilgesnė kaip 6 sekundės. Vienas manevras atliekamas į kairę, o kitas – į dešinę.Išbandoma transporto priemonė turi būti pakrauta taip, kad jos masė atitiktų didžiausią techniškai leistinąją; padangų slėgį ir taip pat masės pasiskirstymą tarp ašių turi nurodyti gamintojas.2.2.2. Vairavimo mechanizmo pavara2.2.2.1. Turi būti įmanoma transporto priemonę vairuoti net ir tuomet, kai visiškai arba iš dalies sugenda sudedamosios vairo pavaros hidraulinės, pneumatinės arba elektrinės dalys.2.2.2.2. Mechaninė vairavimo mechanizmo pavara turi būti suprojektuota taip, kad būtų laikomasi visų eksploatavimo reikalavimų. Tas sudedamąsias dalis turi būti lengva techniškai prižiūrėti ir tikrinti.2.2.3. Vairuojamieji ratai2.2.3.1. Užpakaliniai ratai neturi būti vieninteliai vairuojamieji ratai. Šis reikalavimas netaikomas puspriekabėms.2.2.3.2. Su transporto priemonėmis, kurių užpakaliniai ratai yra taip pat vairuojamieji, turi būti atlikti tokie bandymai:2.2.3.2.1. Transporto priemonės, važiuojančios lygiu ir horizontaliu keliu 80 kilometrų per valandą greičiu arba didžiausiu projektiniu, jeigu tas greitis mažesnis kaip 80 kilometrų per valandą, vairuotojas be jokių neįprastų transporto priemonės važiavimo kryptį koreguojančių judesių galinius ratus turi sugebėti išlaikyti tiesiai.2.2.3.3. Su priekabomis, kai jos važiuoja 80 kilometrų per valandą arba techniškai leistinu greičiu, kurį yra nurodęs gamintojas, jeigu tas greitis mažesnis kaip 80 kilometrų per valandą, tokiais atvejais taip pat turi būti atliktas 2.2.3.2.1 punkte nurodytas bandymas:- jeigu priekaba turi daugiau kaip vieną ašį su vairuojamaisiais ratais,- jeigu priekaba – tai puspriekabė, turinti bent vieną ašį su vairuojamaisiais ratais [1].2.2.4. Speciali įranga2.2.4.1. Kaip specialios įrangos neleidžiama naudoti vairavimo mechanizmo su stiprintuvu.2.2.4.2. Kai vairavimo mechanizmas su papildomu energijos šaltiniu neturi papildomos varomosios energijos šaltinio, toks mechanizmas turi turėti energijos rezervuarą. Jeigu energijos šaltinis yra suslėgtas oras, suslėgto oro rezervuaras turi būti apsaugotas atbuliniu vožtuvu.2.2.4.3. Vairuoti transporto priemonę turi būti įmanoma net ir tada, kai sugenda speciali įranga.[1] Su pakeitimais, padarytais 1970 m. rugsėjo 3 d. OL L 196, paskelbtą klaidų sąrašą.--------------------------------------------------