title: 2008 m. gruodžio 18 d. Tarybos direktyva 2008/120/EB, nustatanti būtiniausius kiaulių apsaugos standartus (kodifikuota redakcija)

text:
18.2.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 47/5

      TARYBOS DIREKTYVA 2008/120/EB
   2008 m. gruodžio 18 d.
   nustatanti būtiniausius kiaulių apsaugos standartus
   (kodifikuota redakcija)
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 37 straipsnį,
   atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą,
   atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę (1),
   kadangi:

               (1)

               1991 m. lapkričio 19 d. Tarybos direktyva 91/630/EEB, nustatanti būtiniausius kiaulių apsaugos reikalavimus (2), buvo keletą kartų iš esmės keičiama (3). Siekiant aiškumo ir racionalumo minėta direktyva turėtų būti kodifikuota.

               (2)

               Dauguma valstybių narių yra ratifikavusios Europos konvenciją dėl ūkinės paskirties gyvūnų apsaugos. Tarybos sprendimu 78/926/EEB (4) Bendrija taip pat yra patvirtinusi šią Konvenciją.

               (3)

               1998 m. liepos 20 d. Tarybos direktyva 98/58/EB dėl ūkinės paskirties gyvūnų apsaugos (5) nustato Bendrijos nuostatas, taikomas visiems ūkiuose laikomiems gyvūnams ir susijusias su gyvūnams laikyti skirtų konstrukcijų reikalavimais, izoliavimo, šildymo bei ventiliavimo sąlygomis, įrenginių ir gyvulių tikrinimu. Todėl šiuos klausimus reikėtų išspręsti šioje direktyvoje, kai reikia nustatyti išsamesnius reikalavimus.

               (4)

               Gyvos kiaulės įtrauktos į produktų sąrašą, pateiktą Sutarties I priede.

               (5)

               Kiaulininkystė yra sudėtinė žemės ūkio dalis. Ji yra dalies žemės ūkiu užsiimančių gyventojų pajamų šaltinis.

               (6)

               Skirtumai, galintys iškraipyti konkurencijos sąlygas, trukdo sklandžiai tvarkyti bendros kiaulienos ir kiaulienos produktų rinkos organizavimą.

               (7)

               Dėl to būtina nustatyti būtiniausius veisimui auginamų ir penimų kiaulių apsaugos standartus, kad būtų galima užtikrinti racionalų gamybos plėtojimą

               (8)

               Kiaulėms turėtų būti suteikta teisė pasinaudoti aplinkos teikiamomis galimybėmis, susijusiomis su jų poreikiu judėti bei patenkinti įgimtą smalsumo poreikį. Iš tikrųjų kiaulių gerovė nukenčia dėl griežtų jų erdvės apribojimų.

               (9)

               Siekiant pagerinti grupėse laikomų kiaulių gerovę, reikėtų imtis atitinkamų jų apsaugos priemonių.

               (10)

               Aplinkos įvairovę ir judėjimo laisvę turinčioms paršavedėms yra būdinga bendrauti su kitomis kiaulėmis. Todėl laikyti paršavedes nuolat uždarytas turėtų būti uždrausta.

               (11)

               Uodegų pjaustymas, dantų karpymas ir šlifavimas kiaulėms gali sukelti laikiną tiesioginį ir užsitęsusį skausmą. Kastracija gali sukelti ilgesnį skausmą, kuris yra dar stipresnis, kai suplėšomi audiniai. Todėl ši praktika yra žalinga kiaulių gerovei, ypač kai minėtus veiksmus atlieka nekompetentingi ir nepatyrę asmenys. Dėl šios priežasties turėtų būti nustatytos geresnę praktiką užtikrinančios taisyklės.

               (12)

               Turėtų būti palaikoma įvairių su gerove susijusių kriterijų, į kuriuos būtina atsižvelgti, pvz., sveikatos, ekonominių, socialinių, poveikio aplinkai, pusiausvyra.

               (13)

               Oficialiai patvirtintos tarnybos, gamintojai, vartotojai ir kiti turi būti nuolat informuojami apie šios ūkio šakos pasiekimus. Dėl to Komisija, remdamasi Europos maisto saugos tarnybos nuomone, aktyviai vykdo mokslinius tyrimus ir ieško geriausio kiaulių gerovės atžvilgiu auginimo būdo arba būdų. Turi būti priimta atitinkama nuostata dėl pereinamojo laikotarpio, kad Komisija galėtų sėkmingai užbaigti šią savo užduotį.

               (14)

               Turėtų būti patvirtintos priemonės, būtinos šiai direktyvai įgyvendinti laikantis 1999 m. birželio 28 d. Tarybos sprendimo 1999/468/EB, nustatančio Komisijos naudojimosi jai suteiktais įgyvendinimo įgaliojimais tvarką (6).

               (15)

               Ši direktyva neturėtų daryti poveikio valstybių narių pareigoms, susijusioms su direktyvų perkėlimo į nacionalinę teisę terminais, numatytais II priedo B dalyje,

         PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:
   1 straipsnis
   Šioje direktyvoje išdėstyti minimalūs veislinių ir penimų kiaulių apsaugos standartai.
   2 straipsnis
   Šios direktyvos tikslais taikomos šios sąvokų apibrėžtys:

               1)

               „kiaulė“ reiškia įvairaus amžiaus gyvūnus, priklausančius kiaulinių gyvūnų rūšiai, auginamus penėjimui ir veisimui;

               2)

               „kuilys“ reiškia subrendusį veislinį kiaulių patiną;

               3)

               „kiaulaitė“ reiškia subrendusią kiaulių patelę iki paršiavimosi;

               4)

               „paršavedė“ reiškia kiaulių patelę po pirmojo paršiavimosi;

               5)

               „žindoma paršavedė“ reiškia kiaulių patelę tarp perinatalinio ir paršelių nujunkymo periodo;

               6)

               „nesukergta paršavedė“ reiškia paršavedę po paršelių nujunkymo iki perinatalinio periodo;

               7)

               „paršelis“ reiškia kiaulę nuo gimimo ir nujunkymo;

               8)

               „nujunkytas paršelis“ reiškia kiaulę iki dešimties savaičių po nujunkymo;

               9)

               „auginama kiaulė“ reiškia kiaulę nuo dešimties savaičių amžiaus iki jos paskerdimo;

               10)

               „kompetentinga institucija“ reiškia kompetentingą instituciją, kaip tai apibrėžta Tarybos direktyvos 90/425/EEB dėl Bendrijos vidaus prekyboje tam tikrais gyvūnais ir produktais taikomų veterinarinių ir zootechninių patikrinimų, siekiant užbaigti vidaus rinkos kūrimą (7) 2 straipsnio 6 dalyje.

         3 straipsnis
   1.   Valstybės narės užtikrina, kad visi ūkiai atitinka šiuos reikalavimus:

               a)

               kiekvienoje grupėje laikomam nujunkytam paršeliui arba penimai kiaulei, išskyrus sukergtas kiaulaites ir paršavedes, laisvas (be pertvarų) grindų plotas turi būti ne mažesnis kaip:

                           Gyvasis svoris (kg)

                           m2

                           Ne daugiau kaip 10

                           0,15

                           Daugiau kaip 10, bet ne daugiau kaip 20

                           0,20

                           Daugiau kaip 20, bet ne daugiau kaip 30

                           0,30

                           Daugiau kaip 30, bet ne daugiau kaip 50

                           0,40

                           Daugiau kaip 50, bet ne daugiau kaip 85

                           0,55

                           Daugiau kaip 85, bet ne daugiau kaip 110

                           0,65

                           Daugiau kaip 110

                           1,00

               b)

               kiekvienai sukergtai kiaulaitei ir kiekvienai paršavedei, laikomai grupėse, turi būti skirtas ne mažesnis kaip atitinkamai 1,64 m2 ir 2,25 m2 bendras laisvas (be pertvarų) grindų plotas. Kai grupę sudaro ne daugiau kaip šeši minėti gyvūnai, laisvas grindų plotas turi būti padidintas 10 %. Kai grupę sudaro 40 arba daugiau gyvūnų, laisvas grindų plotas gali būti 10 % sumažintas.

         2.   Valstybės narės užtikrina, kad grindų paviršiai atitinka šiuos reikalavimus:

               a)

               sukergtoms kiaulaitėms ir paršingoms paršavedėms: 1 dalies b punkte nurodyto ploto dalis, ne mažiau kaip 0,95 m2 vienai kiaulaitei ir ne mažiau kaip 1,3 m2 paršavedei, turi būti ištisinė kieta danga, kurios ne daugiau kaip 15 % skiriama drenažo angoms;

               b)

               jei kiaulių grupė yra laikoma ant betoninių grotelinių grindų:

                           i)

                           didžiausias angų plotis turi būti:

                                       —

                                       11 mm paršeliams,

                                       —

                                       14 mm nujunkytiems paršeliams,

                                       —

                                       18 mm penimoms kiaulėms,

                                       —

                                       20 mm sukergtoms kiaulaitėms ir paršavedėms;

                           ii)

                           mažiausias grotelių virbo plotis turi būti:

                                       —

                                       50 mm paršeliams ir nujunkytiems paršeliams ir

                                       —

                                       80 mm penimoms kiaulėms ir sukergtoms kiaulaitėms bei paršavedėms.

         3.   Valstybės narės užtikrina, kad draudžiama statyti naujus arba pertvarkyti senus paršavedžių arba kiaulaičių pririšimo įrenginius. Nuo 2006 m. sausio 1 d. paršavedes ir kiaulaites rišti draudžiama.
   4.   Valstybės narės užtikrina, kad paršavedžių ir kiaulaičių laikymo grupėje laikotarpis prasideda praėjus keturioms savaitėms nuo jų apvaisinimo ir baigiasi likus vienai savaitei iki numatyto paršiavimosi laiko. Tvarto, kuriame yra laikoma grupė, sienelės ilgis turi būti ne mažesnis kaip 2,8 m. Jei grupę sudaro mažiau kaip šešios paršavedės ar kiaulaitės, jų tvarto sienelės ilgis turi būti ne mažesnis kaip 2,4 m.
   Taikant išlygą pirmos pastraipos nuostatoms, paršavedės ir kiaulaitės, išaugintos ūkiuose, kuriuose auginama mažiau kaip 10 paršavedžių, toje pastraipoje minėtu laikotarpiu gali būti laikomos atskirai, jei jos gali laisvai apsisukti savo garduose.
   5.   Valstybės narės užtikrina, kad, nepažeidžiant I priede nustatytų reikalavimų, paršavedėms ir kiaulaitėms būtų lengvai prieinama jų manipuliavimo poreikiams skirta medžiaga, atitinkanti bent jau tam tikrus to priedo reikalavimus.
   6.   Valstybės narės užtikrina, kad grupėje laikomos paršavedės ir kiaulaitės yra šeriamos taikant tokią sistemą, kuri leistų kiekvienai iš jų gauti pakankamai maisto ir tada, kai yra konkurencija.
   7.   Valstybės narės užtikrina, kad norint patenkinti paršingų paršavedžių ir kiaulaičių alkio bei kramtymo poreikius, joms visoms yra duodama pakankamai stambaus arba daug ląstelienos turinčio bei didelės energetinės vertės pašaro.
   8.   Valstybės narės užtikrina, kad grupėje laikomos ypač agresyvios, kitų agresyvių puolamos, sergančios arba sužeistos kiaulės laikinai gali būti laikomos atskiruose tvartuose. Šis atskiras tvartas turi būti toks, kad jos galėtų laisvai jame apsisukti, jei tai neprieštarauja konkretiems veterinarų patarimams.
   9.   1 dalies b punkto, 2, 4 bei 5 dalių nuostatos ir 8 dalies paskutinis sakinys yra taikomi visiems naujai pastatytiems, perstatytiems arba po 2003 m. sausio 1 d. pradedamiems naudoti ūkiams. Nuo 2013 m. sausio 1 d. šios nuostatos bus taikomos visiems ūkiams.
   4 dalies pirmos pastraipos nuostatos netaikomos ūkiams, kuriuose yra mažiau kaip dešimt paršavedžių.
   4 straipsnis
   Valstybės narės užtikrina, kad kiaulių auginimo sąlygos atitiktų bendrąsias nuostatas, išdėstytas I priede.
   5 straipsnis
   I priedo nuostatos, atsižvelgus į mokslo pažangą, gali būti iš dalies keičiamos laikantis 11 straipsnio 2 dalyje nurodytos tvarkos.
   6 straipsnis
   Valstybės narės užtikrina, kad:

               a)

               kiekvienas asmuo, samdantis arba įdarbinantis kiaulių prižiūrėtojus, užtikrina, kad jie gautų nurodymus ir patarimus dėl atitinkamų 3 straipsnio ir I priedo nuostatų;

               b)

               būtų būti rengiami atitinkami mokymo kursai. Svarbiausias dėmesys juose turi būti skiriamas gerovės klausimams.

         7 straipsnis
   1.   Komisija, pageidautina iki 2005 m. sausio 1 d. ir jokiu būdu ne vėliau kaip iki 2005 m. liepos 1 d., pateikia Tarybai pranešimą, parengtą remiantis Europos maisto saugos tarnybos nuomone. Ją rengiant atsižvelgiama į socialines ekonomines, sanitarines išvadas, pasekmes aplinkai ir skirtingas klimato sąlygas. Be to, atsižvelgiama ir į kiaulininkystės bei mėsos perdirbimo technologijų ir sistemų, kurios galbūt sumažintų chirurginio kastravimo būtinybę, tobulinimą. Prireikus kartu su pranešimu pateikiami atitinkami įstatyminiai pasiūlymai dėl įvairių taikytinų su erdve ir grindų tipais susijusių nuolaidų poveikio nujunkytų paršelių ir penimų kiaulių gerovei.
   2.   Komisija ne vėliau kaip iki 2008 m. sausio 1 d. pateikia Tarybai pranešimą, parengtą remiantis Europos maisto saugos tarnybos nuomone.
   Pranešime pirmiausia nurodoma:

               a)

               gyvūnų tankumo, įskaitant grupės dydį ir gyvūnų skirstymo į grupes metodus, poveikį kiaulių gerovei, įskaitant jų sveikatą, esant įvairioms ūkininkavimo sistemoms;

               b)

               gardo konstrukcijos ir įvairių grindų tipų poveikis kiaulių gerovei, įskaitant jų sveikatą ir atsižvelgiant į skirtingas klimato sąlygas;

               c)

               rizikos faktoriai, susiję su uodegų kandžiojimu, ir patarimai sumažinti būtinybę karpyti uodegas;

               d)

               tolesnė paršingų paršavedžių apgyvendinimo grupėse sistemos plėtra, atsižvelgiant į patologinius, zootechninius, fiziologinius ir etologinius įvairių sistemų aspektus, į kiaulių sveikatą, poveikį aplinkai ir skirtingas klimato sąlygas;

               e)

               ploto, įskaitant suaugusiems veisliniams kuiliams skirtą atskirą plotą (apvaisinimo tikslams), reikalavimų nustatymas;

               f)

               tolesnė sukergtų ir apsiparšiavusių paršavedžių palaido laikymo sistemos, atitinkančios jų poreikius ir nekeliančios pavojaus paršelių gyvybei, plėtra;

               g)

               vartotojų požiūris ir nuostata dėl kiaulienos esant skirtingiems gyvūnų gerovės gerinimo lygiams;

               h)

               įvairių kiaulių auginimo sistemų socialiniai ekonominiai padariniai ir jų įtaka Bendrijos ekonominiams partneriams.

         Prireikus kartu su pranešimu pateikiami įstatyminiai pasiūlymai.
   8 straipsnis
   1.   Valstybės narės užtikrina, kad kompetentinga institucija atliktų patikrinimus, kurių metu būtų nustatyta, kaip laikomasi šios direktyvos nuostatų.
   Šių patikrinimų metu, kurie gali būti vykdomi kartu su kitomis patikromis, kasmet tikrinama tam tikra statistiškai reprezentatyvi skirtingų veislininkystės sistemų, naudojamų valstybėse narėse, imtis.
   2.   Komisija, laikydamasi 11 straipsnio 2 dalyje nurodytos tvarkos, nustato taisykles, kurios taikomos šio straipsnio 1 dalyje nurodytų patikrinimų metu.
   3.   Valstybės narės kas dvejus metus iki paskutinės balandžio mėnesio darbo dienos, pradedant nuo 1996 m. balandžio 30 d., informuoja Komisiją apie patikrinimų, atliktų per paskutinius dvejus metus laikantis šio straipsnio nuostatų, rezultatus, tarp jų patikrinimų skaičių, atliktų priklausomai nuo jų teritorijose esančių ūkių skaičiaus.
   9 straipsnis
   Kad būtų leista importuoti i į Bendriją gyvūnus iš trečiosios šalies, būtina pateikti tos šalies kompetentingos institucijos išduotą pažymėjimą, kuris patvirtintų, kad su gyvūnais buvo elgiamasi bei jie buvo gydomi laikantis bent jau tokių pačių, Bendrijos gyvūnams taikomų reikalavimų, kurie numatyti šioje direktyvoje.
   10 straipsnis
   Komisijos veterinarijos ekspertai turi teisę, jei tai būtina siekiant užtikrinti vienodą šios direktyvos taikymą, atlikti patikrinimą vietose kartu su kompetentingomis institucijomis. Tikrintojai imasi specialių asmens higienos priemonių, padedančių išvengti bet kokios ligų platinimo rizikos.
   Ekspertams padeda valstybė narė, kurios teritorijoje atliekamas patikrinimas. Apie patikrinimo rezultatus Komisija praneša tokios valstybės narės kompetentingai institucijai.
   Susijusios valstybės narės kompetentinga institucija, atsižvelgusi į patikrinimo rezultatus, imasi visų būtinų priemonių.
   Trečiųjų šalių atžvilgiu taikomos 1991 m. liepos 15 d. Tarybos direktyvos 91/496/EEB, nustatančios gyvūnų, įvežamų į Bendriją iš trečiųjų šalių, veterinarinio patikrinimo organizavimo principus (8) III skyriaus nuostatos.
   Bendros šio straipsnio taikymo taisyklės priimamos laikantis 11 straipsnio 2 dalyje nurodytos tvarkos.
   11 straipsnis
   1.   Komisijai padeda Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 178/2002 nustatančio maistui skirtų teisės aktų bendruosius principus ir reikalavimus, įsteigiantis Europos maisto saugos tarnybą ir nustatantis su maisto saugos klausimais susijusias procedūras (9) 58 straipsniu įsteigtas Maisto grandinės ir gyvūnų sveikatos nuolatinis komitetas, toliau – Komitetas.
   2.   Jeigu daroma nuoroda į šią dalį, taikomi Sprendimo 1999/468/EB 5 ir 7 straipsniai.
   Sprendimo 1999/468/EB 5 straipsnio 6 dalyje numatytas laikotarpis – trys mėnesiai.
   12 straipsnis
   Valstybės narės, laikydamosi bendrųjų Sutarties taisyklių, turi teisę savo teritorijoje taikyti griežtesnes kiaulių apsaugos nuostatas, negu tos, kurios išdėstytos šioje direktyvoje. Apie tokias priemones jos informuoja komisiją.
   13 straipsnis
   Direktyva 91/630/EEB, su II priedo A dalyje nurodytais teisės aktais padarytais pakeitimais, panaikinama nedarant poveikio valstybių narių pareigoms, susijusioms su direktyvų perkėlimo į nacionalinę teisę terminais, numatytais II priedo B dalyje.
   Nuorodos į panaikintą direktyvą laikomos nuorodomis į šią direktyvą ir skaitomos pagal III priede pateiktą atitikmenų lentelę.
   14 straipsnis
   Ši direktyva įsigalioja dvidešimtą dieną nuo jos paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
   15 straipsnis
   Ši direktyva skirta valstybėms narėms.

      Priimta Briuselyje, 2008 m. gruodžio 18 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         M. BARNIER

      (1)  OL C 146 E, 2008 6 12, p. 78.

      (2)  OL L 340, 1991 12 11, p. 33.

      (3)  Žr. II priedo A dalį.

      (4)  OL L 323, 1978 11 17, p. 12.

      (5)  OL L 221, 1998 8 8, p. 23.

      (6)  OL L 184, 1999 7 17, p. 23.

      (7)  OL L 224, 1990 8 18, p. 29.

      (8)  OL L 268, 1991 9 24, p. 56.

      (9)  OL L 31, 2002 2 1, p. 1.

      I PRIEDAS
      I   SKYRIUS
      BENDRIEJI REIKALAVIMAI
      Be atitinkamų Direktyvos 98/58/EB priedo nuostatų, dar taikomi šie reikalavimai:

                  1.

                  Toje pastato dalyje, kurioje laikomos kiaulės, vengiama daugiau kaip 85 dBA pastovaus triukšmo. Taip pat vengiama bet kokio nuolatinio arba staigaus triukšmo.

                  2.

                  Ne trumpiau kaip aštuonias valandas per dieną kiaulės turi būti laikomos ne mažiau kaip 40 liuksų stiprumo šviesoje.

                  3.

                  Kiaulių laikymo patalpa turi būti įrengta taip, kad gyvūnai galėtų:

                              —

                              lengvai patekti į jų gulėjimo vietą, kuri yra patogi fiziškai, šilta, tinkamai nusausinta, švari ir tinkama visiems vienu metu atsigulti,

                              —

                              normaliai ilsėtis ir keltis,

                              —

                              matyti kitas kiaules; tačiau savaitę prieš paršiavimąsi ir paršiuojantis paršavedės bei kiaulaitės gali būti laikomos taip, kad kitos jų nematytų.

                  4.

                  Nepaisant 3 straipsnio 5 dalies nuostatos, kiaulėms turi būti nuolat prieinama medžiaga, leidžianti patenkinti jų įgimtą smalsumo poreikį ir manipuliavimo poreikius, pvz., šiaudai, šienas, medis, pjuvenos, grybų kompostas, durpės arba minėtų medžiagų mišinys, nedarantis žalos gyvūnui sveikatai.

                  5.

                  Grindys turi būti lygios, bet neslidžios, kad kiaulės nesusižeistų, ir suprojektuotos, patiestos bei prižiūrimos taip, kad kiaulės nesusižeistų ar nepatirtų kančių. Jos turi atitikti kiaulių ūgį ir svorį, o jeigu nėra pakratų, paviršius turi būti kietas, lygus ir tvirtas.

                  6.

                  Visas kiaules būtina šerti ne mažiau kaip kartą per dieną. Kai šeriamos visos kiaulės ir ne iki soties, o naudojant automatinę sistemą, kai kiekvienas gyvūnas šeriamas atskirai, kiekviena kiaulė turi turėti galimybę patekti prie ėdalo tuo pačiu metu kaip ir kitos grupės kiaulės.

                  7.

                  Visi daugiau kaip dviejų savaičių paršeliai turi nuolat gauti pakankamą kiekį šviežio vandens.

                  8.

                  Visos intervencinės procedūros, atliekamos ne gydymo, diagnostikos arba kiaulių identifikavimo pagal atitinkamus teisės aktus tikslais, dėl kurių jautriosios kūno dalys yra sužalojamos arba jų netenkama arba dėl kurių pakinta kaulų struktūra, yra draudžiamos taikant šias išimtis:

                              —

                              vienodas paršelių kraštinių dantų sutrumpinimas juos šlifuojant arba kerpant žirklėmis ir neliečiant lygaus paviršiaus vėliau kaip septintą jų gyvenimo dieną; kuiliams prireikus gali būti sutrumpintos iltys, kad jie nesužeistų kitų gyvūnų arba nesusižeistų patys,

                              —

                              uodegos dalies nukirpimas,

                              —

                              kiaulių patinų kastravimas nesuplėšant audinių,

                              —

                              žiedų vėrimas į nosį tik tuo atveju, jei taikomos atviro laikymo sistemos, laikantis nacionalinių teisės aktų.

            Nei uodegos, nei kraštiniai dantys negali būti kerpami ar trumpinami reguliariai, o tik tada, kai nustatoma, kad buvo sužeisti paršavedžių speniai arba kitų paršelių ausys ar uodegos. Prieš atliekant minimas procedūras, atsižvelgiant į aplinką ir gyvulių tankumą, imamasi kitų priemonių, apsaugančių nuo uodegų kandžiojimo ir kitų blogybių. Dėl šios priežasties būtina pakeisti netinkamas aplinkos sąlygas arba valdymo sistemas.
      Visas pirmiau minėtas procedūras atlieka tik veterinarijos gydytojas arba asmuo, apmokytas kaip nurodyta 6 straipsnyje, turintys patirtį tinkamai ir higieninėmis sąlygomis taikyti naudojamus metodus. Jei paršeliai kastruojami arba jų uodegos kerpamos po septynių dienų nuo gimimo, tai atlieka veterinarijos gydytojas ir tik naudodamas nuskausminamuosius vaistus bei papildomus ilgalaikio veikimo analgetikus.
      II   SKYRIUS
      ATSKIROS NUOSTATOS, SKIRTOS ĮVAIRIOMS KIAULIŲ KATEGORIJOMS
      A.   Kuiliai
      Kuilių tvartai turi būti išdėstyti ir sukonstruoti taip, kad gyvūnai galėtų apsisukti ir girdėti, uostyti bei matyti kitas kiaules. Suaugusiam kuiliui turi būti skirta ne mažiau kaip 6 m2 laisvo grindų ploto.
      Kai šie tvartai yra naudojami taip pat ir apvaisinimui, suaugusiam kuiliui turi būti skirta ne mažiau kaip 10 m2 laisvo grindų ploto ir tvartai turi būti be pertvarų.
      B.   Paršavedės ir kiaulaitės

                  1.

                  Imamasi priemonių sumažinti grupėse laikomų kiaulių agresyvumą.

                  2.

                  Prireikus naikinami išoriniai bei vidiniai paršingų paršavedžių ir kiaulaičių parazitai. Paršiavimuisi skirtuose garduose laikomos paršingos paršavedės ir kiaulaitės turi būti kruopščiai nuvalomos.

                  3.

                  Savaitę prieš numatytą paršiavimąsi paršavedėms ir kiaulaitėms būtina duoti pakankamai medžiagos guoliams, nebent tai būtų techniškai neįmanoma dėl įmonėje taikomos srutų sistemos.

                  4.

                  Norint palengvinti natūralų paršiavimąsi arba paršiavimąsi, kai reikia pagalbos, paršavedžių ir kiaulaičių gardo užpakalinėje dalyje išskiriamas laisvas plotas.

                  5.

                  Paršiavimuisi skirtuose tvartuose, kuriuose kiaulės laikomos palaidos, turi būti įrengtos paršelių apsaugos priemonės, pvz., skersiniai.

            C.   Paršeliai

                  1.

                  Grindų ploto dalis, kurios pakanka visiems gyvūnams tuo pačiu metu ilsėtis, turi būti kieta arba padengta dembliu, šiaudais ar kuria nors kita tinkama medžiaga.

                  2.

                  Kai naudojamas paršiavimuisi skirtas gardas, jame turi būti pakankamai vietos paršeliams žindyti.

                  3.

                  Nuo paršavedės paršeliai nenujunkomi ne mažiau kaip 28 dienas, nebent nenujunkymas turėtų neigiamo poveikio veislinės kiaulės arba paršelio gerovei ar sveikatai.
                  Tačiau paršeliai gali būti nujunkyti ne daugiau kaip septyniomis dienomis anksčiau, jei jie bus laikomi specialiose patalpose, kurios prieš įkurdinant naują grupę yra ištuštinamos bei kruopščiai išvalomos ir kurios yra atskirtos nuo tų patalpų, kuriose buvo laikomos paršavedės, kad sumažėtų ligų perdavimo paršeliams galimybė.

            D.   Nujunkytos ir penimos kiaulės

                  1.

                  Jei kiaulės yra laikomos grupėse, turi būti imamasi priemonių, kad jos tarpusavyje nesipeštų, nes tai nėra būdinga jų elgesiui.

                  2.

                  Kiek įmanoma, jos turėtų būti laikomos ne mišriose grupėse. Jei tenka laikyti tarpusavyje nepažįstamas kiaules, jos turėtų būti kuo jaunesnio amžiaus, pageidautina likus savaitei iki nujunkymo arba praėjus savaitei po jo. Jei kiaulės laikomos kartu su kitų grupių kiaulėmis, joms turėtų būti suteiktos sąlygos pabėgti arba pasislėpti nuo kitų.

                  3.

                  Pasirodžius pirmiesiems peštynių ženklams, tuoj pat ištiriamos priežastys ir imamasi atitinkamų priemonių, pvz., jei įmanoma, gyvūnams gausiai duodama šiaudų ar kitų medžiagų jų smalsumo poreikiui patenkinti. Puolami arba ypač agresyvūs gyvūnai turi būti atskiriami nuo būrio.

                  4.

                  Raminamieji vaistai siekiant palengvinti maišymosi padarinius yra skiriami tik kraštutiniais atvejais ir tik pasitarus su veterinarijos gydytoju.

      II PRIEDAS
      A   DALIS
      Panaikinama direktyva su vėlesniais pakeitimais
      (nurodyta 13 straipsnyje)

                  Tarybos direktyva 91/630/EEB
                  (OL L 340, 1991 12 11, p. 33)

                  Tarybos direktyva 2001/88/EB
                  (OL L 316, 2001 12 1, p. 1)

                  Komisijos direktyva 2001/93/EB
                  (OL L 316, 2001 12 1, p. 36)

                  Tarybos reglamentas (EB) Nr. 806/2003
                  (OL L 122, 2003 5 16, p. 1)

                  tik III priedo 26 punktas

            B   DALIS
      Perkėlimo į nacionalinę teisę terminų sąrašas
      (nurodytas 13 straipsnyje)

                  Direktyva

                  Perkėlimo terminas

                  91/630/EEB

                  1994 m. sausio 1 d.

                  2001/88/EB

                  2003 m. sausio 1 d.

                  2001/93/EB

                  2003 m. sausio 1 d.

      III PRIEDAS
      ATITIKMENŲ LENTELĖ

                  Direktyva 91/630/EEB

                  Ši direktyva

                  1 ir 2 straipsniai

                  1 ir 2 straipsniai

                  3 straipsnio įžanginė formuluotė

                  —

                  3 straipsnio pirmas punktas

                  3 straipsnio 1 dalis

                  3 straipsnio antras punktas

                  3 straipsnio 2 dalis

                  3 straipsnio trečias punktas

                  3 straipsnio 3 dalis

                  3 straipsnio ketvirto punkto a papunktis

                  3 straipsnio 4 dalies pirma pastraipa

                  3 straipsnio ketvirto punkto b papunktis

                  3 straipsnio 4 dalis antra pastraipa

                  3 straipsnio penktas punktas

                  3 straipsnio 5 dalis

                  3 straipsnio šeštas punktas

                  3 straipsnio 6 dalis

                  3 straipsnio septintas punktas

                  3 straipsnio 7 dalis

                  3 straipsnio aštuntas punktas

                  3 straipsnio 8 dalis

                  3 straipsnio devintas punktas

                  3 straipsnio 9 dalis

                  4 straipsnio 1 dalies pirma pastraipa

                  4 straipsnis

                  4 straipsnio 1 dalies antra pastraipa

                  —

                  4 straipsnio 2 dalis

                  —

                  5 straipsnis

                  5 straipsnis

                  5a straipsnio įžanginė formuluotė

                  6 straipsnio įžanginė formuluotė

                  5a straipsnio pirmas punktas

                  6 straipsnio a punktas

                  5a straipsnio antras punktas

                  6 straipsnio b punktas

                  6 straipsnis

                  7 straipsnis

                  7 straipsnis

                  8 straipsnis

                  8 straipsnis

                  9 straipsnis

                  9 straipsnis

                  10 straipsnis

                  10 straipsnis

                  11 straipsnis

                  11 straipsnio 1 dalis

                  —

                  11 straipsnio 2 dalis

                  12 straipsnis

                  —

                  13 straipsnis

                  —

                  14 straipsnis

                  12 straipsnis

                  15 straipsnis

                  Priedas

                  I priedas

                  —

                  II priedas

                  —

                  III priedas


title: 2005 m. vasario 4 d. Komisijos direktyva 2005/10/EB, nustatanti ėminių ėmimo ir analizės metodus, skirtus oficialiai benzo(a)pireno kiekio kontrolei maisto produktuoseTekstas svarbus EEE

text:
8.2.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 34/15

      KOMISIJOS DIREKTYVA 2005/10/EB
   2005 m. vasario 4 d.
   nustatanti ėminių ėmimo ir analizės metodus, skirtus oficialiai benzo(a)pireno kiekio kontrolei maisto produktuose
   (Tekstas svarbus EEE)
   EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,
   Atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,
   Atsižvelgdama į 1985 m. gruodžio 20 d. Tarybos direktyvą 85/591/EEB dėl Bendrijos bandinių ėmimo ir analizės metodų įvedimo vykdant žmonėms vartoti skirtų maisto produktų monitoringą (1), ypač į jos 1 straipsnį,
   kadangi:

               (1)

               2001 m. kovo 8 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 466/2001, nustatantis didžiausius leistinus tam tikrų teršalų maisto produktuose kiekius (2), nustato didžiausius benzo(a)pireno kiekius ir nurodo priemones, nustatančias taikytinus ėminių ėmimo ir analizės metodus.

               (2)

               1993 m. spalio 29 d. Tarybos direktyva 93/99/EEB dėl papildomų oficialios maisto produktų kontrolės priemonių (3) įveda kokybės standartų sistemą laboratorijoms, kurioms valstybės narės pavedė vykdyti oficialią maisto produktų kontrolę.

               (3)

               Atrodo, kad yra būtina nustatyti bendruosius kriterijus, su kuriais turi būti suderintas analizės metodas, siekiant užtikrinti, kad už kontrolę atsakingos laboratorijos naudotųsi analizės metodais, kurių veiksmingumo lygis yra panašus. Taip pat labai svarbu, kad analizės rezultatai būtų registruojami ir aiškinami vienodai siekiant užtikrinti suderintą vykdymo būdą. Šios aiškinimo taisyklės yra taikytinos analizės rezultatui, gautam oficialiai kontrolei skirtu ėminiu. Atliekant analizę gynybos ar arbitražo tikslams, taikomos nacionalinės taisyklės.

               (4)

               Šioje direktyvoje numatytos priemonės atitinka Maisto grandinės ir gyvūnų sveikatos nuolatinio komiteto nuomonę,

         PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:
   1 straipsnis
   Valstybės narės imasi visų būtinų priemonių siekdamos užtikrinti, kad oficialiai kontrolei skirtų ėminių ėmimas benzo(a)pireno kiekiui maisto produktuose nustatyti būtų atliekamas vadovaujantis šios direktyvos I priede nurodytais metodais.
   2 straipsnis
   Valstybės narės imasi visų būtinų priemonių siekdamos užtikrinti, kad ėminių paruošimas ir analizės metodai, skirti benzo(a)pireno kiekio maisto produktuose oficialiai kontrolei, atitiktų šios direktyvos II priede pateiktus reikalavimus.
   3 straipsnis
   Valstybės narės šiai direktyvai įgyvendinti būtinus įstatymus ir kitus teisės aktus priima per 12 mėn. nuo jos paskelbimo. Jos nedelsdamos pateikia Komisijai nuostatų tekstus ir šių nuostatų ir šios direktyvos koreliacijos lentelę.
   Valstybės narės, priimdamos šias nuostatas, daro jose nuorodą į šią direktyvą, arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.
   4 straipsnis
   Ši direktyva įsigalioja dvidešimtą dieną po jos paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
   Ši direktyva skirta valstybėms narėms.

      Priimta Briuselyje, 2005 m. vasario 4 d.

            Komisijos vardu

         Markos KYPRIANOU

            Komisijos narys

      (1)  OL L 372, 1985 12 31, p. 50. Direktyva su pakeitimais, padarytais Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 1882/2003 (OL L 284, 2003 10 31, p. 1).

      (2)  OL L 77, 2001 3 16, p. 1. Reglamentas su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 208/2005 (žr. šio Oficialiojo leidinio p. 3).

      (3)  OL L 290, 1993 11 24, p. 14. Direktyva su pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 1882/2003.

      I PRIEDAS
      ĖMINIŲ ĖMIMO METODAI, SKIRTI BENZO(A)PIRENO KIEKIO OFICIALIAI KONTROLEI MAISTO PRODUKTUOSE
      1.   Tikslas ir taikymo sritis
      Ėminiai, skirti benzo(a)pireno kiekiui maisto produktuose oficialiai nustatyti, imami vadovaujantis toliau nurodytais metodais. Tokiu būdu gauti jungtiniai ėminiai laikomi tipinėmis partijomis. Atitiktis Reglamente (EB) Nr. 466/2001 nustatytiems didžiausiems kiekiams nustatoma remiantis laboratoriniuose ėminiuose nustatytais kiekiais.
      2.   Sąvokos
      „Siunta“ – tai identifikuojamas kiekis vienu metu pristatytų maisto produktų, turinčių, kaip nustato pareigūnas, bendrų savybių, pvz., vienodą kilmę, rūšį, pakuotės tipą, tą patį pakuotoją, siuntėją arba vienodus žymenis.
      „Siuntos dalis“ – tai nustatyta siuntos dalis, kuriai turi būti taikomas ėminių ėmimo metodas. Kiekviena siuntos dalis privalo būti fiziškai atskira ir identifikuojama.
      „Pavienis ėminys“ – tai medžiagos, paimtos iš siuntos arba siuntos dalies vienos vietos, kiekis.
      „Jungtinis ėminys“ – visų siuntos arba siuntos dalies pavienių ėminių suminis kiekis.
      „Laboratorinis ėminys“ – laboratorijoms skirtas ėminys.
      3.   Bendrosios nuostatos
      3.1.   Personalas
      Ėminius ima valstybės narės įgaliotas nurodytas asmuo.
      3.2.   Medžiaga, iš kurios imami ėminiai
      Ėminiai iš kiekvienos siuntos, kuri turi būti tikrinama, privalo būti imami atskirai.
      3.3.   Būtinos atsargumo priemonės
      Imant ir ruošiant ėminius, būtina imtis atsargumo priemonių, kad būtų išvengta bet kokių pokyčių, kurie turėtų poveikio benzo(a)pireno kiekiui, neigiamai atsilieptų analitiniam nustatymui arba dėl kurių jungtiniai ėminiai prarastų savo tipiškumą.
      3.4.   Pavieniai ėminiai
      Pavieniai ėminiai turėtų būti imami kiek įmanoma įvairesnėse siuntos arba siuntos dalių vietose. Nukrypimai nuo šios metodikos turi būti surašyti ataskaitoje.
      3.5.   Jungtinio ėminio ruošimas
      Jungtinis ėminys sudaromas sujungus visus pavienius ėminius. Šis jungtinis ėminys homogenizuojamas laboratorijoje, nebent tai trukdytų įgyvendinti 3.6 punktą.
      3.6.   Pakartotiniai laboratoriniai ėminiai
      Pakartotiniai laboratoriniai ėminiai, imami vykdymo, prekybos (gynybos) ir arbitražo tikslams, turi būti imami iš homogenizuoto laboratorinio ėminio, jei tai neprieštarauja valstybių narių ėminių ėmimo taisyklėms.
      3.7.   Ėminių įpakavimas ir perdavimas
      Kiekvienas ėminys dedamas į švarią, iš inertiškos medžiagos pagamintą talpyklą, tinkamai apsaugančią nuo užteršimo ir pakenkimo vežant. Reikia laikytis visų atsargumo priemonių, kad laikant arba vežant ėminį nepakistų jo sudėtis.
      3.8.   Ėminių plombavimas ir ženklinimas
      Kiekvienas oficialiai kontrolei paimtas ėminys plombuojamas jo ėmimo vietoje ir ženklinamas laikantis valstybių narių taisyklių.
      Kiekvienąkart imant ėminį jis užregistruojamas, o tai leidžia vienareikšmiškai nustatyti siuntos tapatybę, ir nurodoma ėminio paėmimo data bei vieta ir kita informacija, galinti padėti laborantui chemikui.
      4.   Ėminių ėmimo planai
      Taikomas ėminių ėmimo metodas užtikrina, kad jungtinis ėminys reprezentuotų tikrinamąją siuntą.
      4.1.   Pavienių ėminių skaičius
      Dėl aliejų, kurių atžvilgiu galima daryti prielaidą, kad konkrečioje siuntoje benzo(a)pirenas yra pasiskirstęs homogeniškai, pakanka iš vienos siuntos paimti tris pavienius ėminius tam, kad būtų sudarytas jungtinis ėminys. Turi būti nurodomas siuntos numeris. Alyvuogių ir maišytam alyvų išspaudų aliejui – papildoma informacija apie ėminių ėmimą pateikiama Reglamente (EB) Nr. 1989/2003 (1).
      Dėl kitų maisto produktų – mažiausias pavienių ėminių skaičius, kurį reikia paimti iš siuntos, pateikiamas 1 lentelėje. Pavieniai ėminiai turi būti panašios masės, kiekvienas ne mažesnis kaip 100 g, iš kurių sudaromas ne mažesnis kaip 300 g jungtinis ėminys (žr. 3.5 punktą).
      1 LENTELĖ
      Mažiausias pavienių ėminių skaičius, kurį reikia paimti iš siuntos

                  Siuntos masė (kg)

                  Mažiausias imtinų pavienių ėminių skaičius

                  < 50

                  3

                  50–500

                  5

                  > 500

                  10

            Jei siuntą sudaro atskiri paketai, tai paketų skaičius, kuriuos reikia paimti norint sudaryti jungtinį ėminį, pateikiamas 2 lentelėje.
      2 LENTELĖ
      Paketų skaičius (pavieniai ėminiai), kuriuos reikia imti norint sudaryti jungtinį ėminį

                  Siuntos ar siuntos dalies paketų ar vienetų skaičius

                  Imtinų paketų ar vienetų skaičius

                  1–25

                  1 paketas ar vienetas

                  26–100

                  Apie 5 %, bent 2 paketai ar vienetai

                  > 100

                  Apie 5 %, daugiausia 10 paketų ar vienetų

            4.2.   Ėminių ėmimas mažmeninės prekybos tarpsniu
      Jei įmanoma, maisto produktų ėminių ėmimas mažmeninės prekybos tarpsniu turėtų būti vykdomas laikantis pirmiau nurodytų ėminių ėmimo nuostatų. Jei tai neįmanoma, mažmeninės prekybos tarpsniu galima taikyti kitas veiksmingas ėminių ėmimo metodikas, jei jos užtikrina pakankamą ėminių ir siuntos, iš kurios imami ėminiai, reprezentatyvumą.
      5.   Siuntos ar siuntos dalies atitiktis specifikacijai
      Kontrolės laboratorija tiria laboratorinį ėminį vykdymui atlikdama dvi kartotines analizes tais atvejais, kai pirmosios analizės rezultatas yra 20 % didesnis ar mažesnis už didžiausią lygį, ir tuo atveju apskaičiuoja rezultatų vidurkį.
      Siunta priimama, jei pirmosios analizės rezultatas ar, jei būtina kartotinė analizė, – abiejų analizių rezultatų vidurkis neviršija atitinkamo didžiausio kiekio (kaip nurodyta Reglamente (EB) Nr. 466/2001) atsižvelgiant į matavimo neapibrėžtį ir regeneravimo pataisą.
      Siunta neatitinka didžiausio kiekio reikalavimo (kaip nurodyta Reglamente (EB) 466/2001), jei pirmosios analizės rezultatas ar, jei būtina kartotinė analizė, – abiejų analizių rezultatų vidurkis neabejotinai viršija didžiausią kiekį atsižvelgiant į matavimo neapibrėžtį ir regeneravimo pataisą.

         (1)  OL L 295, 2003 11 13, p. 57.

      II PRIEDAS
      ĖMINIŲ RUOŠIMAS IR ANALIZĖS METODŲ, TAIKOMŲ ATLIEKANT OFICIALIĄ BENZO(A)PIRENO KIEKIO MAISTO PRODUKTUOSE KONTROLĘ, PARINKIMO KRITERIJAI
      1.   Atsargumo priemonės ir bendrosios nuostatos dėl benzo(a)pireno maisto produktų ėminiuose
      Pagrindinis reikalavimas – gauti tipinį ir homogenišką laboratorinį ėminį nesukeliant antrinio užteršimo.
      Laborantas chemikas turėtų užtikrinti, kad ėminiai juos ruošiant nebūtų užteršti. Norint sumažinti užteršimo riziką, prieš naudojant talpyklos turėtų būti praplaunamos didelio grynumo acetonu arba heksanu (p.A., HLPC markės ar lygiaverčiu). Jei įmanoma, su ėminiu besiliečianti įranga turėtų būti pagaminta iš inertiškų medžiagų, pvz., aliuminio, stiklo ar poliruoto nerūdijančio plieno. Reiktų vengti plastikų, pvz., polipropeno, PTFE ir kt., nes analitė gali adsorbuotis šiose medžiagose.
      Ruošiant bandomąją medžiagą turi būti panaudojama visa laboratorijos gauta ėminių medžiaga. Atkurtinus rezultatus galima gauti tik iš smulkiai homogenizuotų ėminių.
      Egzistuoja daug gerų konkrečių ėminių ruošimo procedūrų, kurios gali būti panaudotos.
      2.   Laboratorijoje gauto ėminio apdorojimas
      Smulkiai sumalamas (kai tinka) ir gerai išmaišomas visas jungtinis ėminys, taikant procesą, kuris, kaip įrodyta, leidžia ėminį visiškai homogenizuoti.
      3.   Ėminių padalijimas vykdymo ir gynybos tikslams
      Pakartotiniai ėminiai vykdymo, prekybos (gynybos) ir arbitražo tikslams turi būti imami iš homogenizuoto ėminio, jei tai neprieštarauja valstybių narių ėminių ėmimo taisyklėms.
      4.   Analizės metodai, kuriuos turi taikyti laboratorija, ir laboratorijos kontrolės reikalavimai
      4.1.   Sąvokos
      Toliau pateikiama keletas dažniausiai vartojamų sąvokų apibrėžimų, kuriuos turės vartoti laboratorija:

                  r

                  =

                  Pakartojamumas – tai tokia vertė, kad su tam tikra tikimybe (paprastai 95 %) galima tikėtis, kad dviejų vieno bandymo rezultatų, gautų pakartojamumo sąlygomis (t. y. tas pats ėminys, tas pats operatorius, ta pati aparatūra, ta pati laboratorija ir trumpas laiko tarpas), absoliutusis skirtumas bus už ją mažesnis; taigi .

                  sr

                  =

                  Standartinis nuokrypis, apskaičiuojamas pagal rezultatus, gautus pakartojamumo sąlygomis.

                  RSDr

                  =

                  Santykinis standartinis nuokrypis, apskaičiuotas pagal rezultatus, gautus pakartojamumo sąlygomis .

                  R

                  =

                  Atkuriamumas – tai tokia vertė, kad su tam tikra tikimybe (paprastai 95 %) galima tikėtis, kad atskirų bandymo rezultatų, gautų atkuriamumo sąlygomis (t. y. kurį tai pačiai medžiagai gavo skirtingų laboratorijų operatoriai, taikantys standartizuotą bandymų metodą), absoliutusis skirtumas būtų už ją mažesnis; .

                  sR

                  =

                  Standartinis nuokrypis, apskaičiuojamas pagal rezultatus, gautus atkuriamumo sąlygomis.

                  RSDR

                  =

                  Santykinis standartinis nuokrypis, apskaičiuotas pagal rezultatus, gautus atkuriamumo sąlygomis , čia  – visų laboratorijų ir ėminių rezultatų vidurkis.

                  HORRATr

                  =

                  gautasis RSDr padalytas iš RSDr vertės, nustatomos iš Horwitz‘o lygties (1) darant prielaidą, kad r = 0,66R.

                  HORRATR

                  =

                  gautoji RSDR vertė, padalyta iš RSDR vertės, apskaičiuotos pagal Horwitz‘o lygtį.

                  U

                  =

                  išplėstinė neapibrėžtis, naudojant dengimo koeficientą 2, dėl kurio susidaro apie 95 % patikimumo lygis.

            4.2.   Bendrieji reikalavimai
      Maisto produktų kontrolės tikslams naudojami analizės metodai privalo atitikti Tarybos direktyvos 85/591/EEB priedo 1 ir 2 punktų reikalavimus.
      4.3.   Specialieji reikalavimai
      Jei Bendrijos mastu nėra nurodyti specialieji metodai benzo(a)pirenui maisto produktuose nustatyti, laboratorijos gali pasirinkti bet kurį patvirtintą metodą, jei pasirinktas metodas atitinka lentelėje nurodytus efektyvumo kriterijus. Geriausia būtų, kad patvirtinimas apimtų sertifikuotą etaloninę medžiagą.
      LENTELĖ
      Benzo(a)pireno analizės metodų efektyvumo kriterijai

                  Parametras

                  Vertė/Pastaba

                  Taikymas

                  Reglamente (EB) Nr. …/2005 nurodytas maistas

                  Nustatymo riba

                  Ne daugiau kaip 0,3 μg/kg

                  Kiekybinio nustatymo riba

                  Ne daugiau kaip 0,9 μg/kg

                  Preciziškumas

                  HORRATr ar HORRATR vertės, mažesnės kaip 1,5, atliekant tinkamumo patvirtinimo tarplaboratorinį bandymą

                  Regeneravimas

                  50 %–120 %

                  Specifiškumas

                  Be matricos ar spektrinių trukdžių, teigiamo nustatymo patvirtinimas

            4.3.1.   Efektyvumo kriterijai – neapibrėžties funkcijos metodas
      Tačiau siekiant įvertinti laboratorijoje naudotino analizės metodo tinkamumą, taip pat gali būti panaudotas neapibrėžties metodas. Laboratorija gali panaudoti metodą, kurio rezultatai bus gauti didžiausios standartinės neapibrėžties ribose. Didžiausią standartinę neapibrėžtį galima apskaičiuoti taikant šią formulę:

      čia:

                     Uf

                  yra didžiausia standartinė neapibrėžtis

                  LOD –

                  metodo nustatymo riba

                  C –

                  dominanti koncentracija

            Jei analizės metodo rezultato neapibrėžties matavimai yra mažesni nei didžiausia standartinė neapibrėžtis, šis metodas taip pat bus vienodai tinkamas, kaip ir metodas, kurio darbiniai parametrai pateikti lentelėje.
      4.4.   Regeneravimo apskaičiavimas ir rezultatų registravimas
      Analizės rezultatas registruojamas su regeneravimo pataisa arba be jos. Ataskaitoje turi būti nurodytas registravimo būdas ir regeneravimo faktorius. Analizės rezultatas su regeneravimo pataisa naudojamas atitikčiai patikrinti (žr. I priedo 5 punktą).
      Laborantas chemikas turėtų atkreipti dėmesį į „Europos Komisijos ataskaitą dėl analizės rezultatų, neapibrėžties matavimo, regeneravimo koeficiento ir ES maisto produktų srities teisės aktų ryšių“ (2).
      Analizės rezultatas turi būti registruojamas kaip x +/- U, čia x yra analizės rezultatas, U – matavimo neapibrėžtis.
      4.5.   Laboratorijų kokybės standartai
      Laboratorijos privalo laikytis Direktyvos 93/99/EEB nuostatų.
      4.6.   Kitos analizei skirtos nuostatos
      Kvalifikacijos tikrinimas
      Dalyvavimas atitinkamose kvalifikacijos tikrinimo programose, atitinkančiose „Tarptautinį suderintą protokolą, skirtą (cheminių) analizinių laboratorijų kvalifikacijos tikrinimui“ (3), parengtą remiant IUPAC/ISO/AOAC.
      Vidaus kokybės kontrolė
      Laboratorijos turėtų galėti įrodyti, kad jos yra parengusios tinkamas vidaus kokybės kontrolės procedūras. Pavyzdžiui, „ISO/AOAC/IUPAC vidaus kokybės kontrolės gairės analizinėse cheminėse laboratorijose“ (5).
      NUORODOS

                  1.

                  W Horwitz, „Evaluation of Analytical Methods for Regulation of Foods and Drugs“, Anal. Chem., 1982, 54, 67A–76A.

                  2.

                  European Commission Report on the relationship between analytical results, the measurement of uncertainty, recovery factors and the provisions in EU food legislation, 2004. (http://europa.eu.int/comm/food/food/chemicalsafety/contaminants/index_en.htm).

                  3.

                  ISO/AOAC/IUPAC International Harmonised Protocol for Proficiency Testing of (Chemical) Analytical Laboratories, Edited by M Thompson and R Wood, Pure Appl. Chem., 1993, 65, 2123–2144 (Also published in J. AOAC International, 1993, 76, 926).

                  4.

                  ISO/AOAC/IUPAC International Harmonised Guidelines for Internal Quality Control in Analytical Chemistry Laboratories, Edited by M Thompson and R Wood, Pure Appl. Chem., 1995, 67, 649–666.


title: 2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos klaidų ištaisymas ( OL L 347, 2006 12 11 )

text:
20.12.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 335/60

         2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos klaidų ištaisymas
   (
         Europos Sąjungos oficialusis leidinys L 347, 2006 m. gruodžio 11 d.
      )
   1 puslapis, 1 išnaša:
   yra:

                  „(1)

                     OL L 145, 1977 6 13, p. 1. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 2006/98/EB (OL L 221, 12.8.2006, p. 9).“,

   turi būti:

                  „(1)

                     OL L 145, 1977 6 13, p. 1. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 2006/98/EB (OL L 363, 2006 12 20, p. 129).“

   1 puslapis, 2 išnaša:
   yra:

                  „(2)

                     OL 71, 1967 4 14, p. 1301. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 69/463/EEB (OL L 320, 1969 12 20, p. 34).“,

   turi būti:

                  „(2)

                     OL 71, 1967 4 14, p. 1301. Direktyva su pakeitimais, padarytais Direktyva 77/388/EEB.“

   22 puslapis 83 straipsnis:
   yra:
   „… pagal 1 skyriaus …“,
   turi būti:
   „… pagal 2 skyriaus …“.
   28 puslapis, 133 straipsnio paskutinė pastraipa:
   yra:
   „Valstybės narės, … gali taip pat taikyti pirmos pastraipos d punkte numatytas sąlygas, …“,
   turi būti:
   „Valstybės narės, … gali taip pat taikyti šio straipsnio pirmos pastraipos d punkte numatytas sąlygas, …“.
   79 puslapis, XI priedo A dalis, 2 punktas, sąrašo pabaiga:
   yra:

      „Direktyva 2006/98/EB (OL L …, …, p. … (*)) – (tik priedo 2 punktas)“,

   turi būti:

      „Direktyva 2006/98/EB (OL L 363, 2006 12 20, p. 129) - (tik priedo 2 punktas)“.

   79 puslapis, išnaša su žvaigždute puslapio apačioje:
   Išnaša išbraukiama.
   81 ir kiti puslapiai, XII priedas, koreliacijos lentelė:

               a)

               88 puslapis, skiltis „Direktyva 77/388/EEB“, 6 eilutė:

                           yra

                           :

                           „13 straipsnio B antraštinės dalies d punkto (1–5 papunkčiai) pirma ir antra įtraukos“,

                           turi būti

                           :

                           „13 straipsnio B antraštinės dalies d punkto 5 papunkčio pirma ir antra įtraukos“.

               b)

               88 puslapis, skiltis „Ši direktyva“, 13 eilutė:

                           yra

                           :

                           „140 straipsnio a punktas“,

                           turi būti

                           :

                           „143 straipsnio a punktas“.

               c)

               92 puslapis, skiltis „Direktyva 77/388/EEB“, 4 eilutė nuo apačios:

                           yra

                           :

                           „24a straipsnio pirmos pastraipos 1–12 įtraukos“,

                           turi būti

                           :

                           „24a straipsnio pirmos pastraipos 1–10 įtraukos“.

               d)

               92 puslapis, skiltis „Direktyva 77/388/EEB“, po 4 eilutės nuo apačios:
               Įterpiama nauja eilutė tarp 4 ir 3 eilučių nuo apačios:

                           —

                           skiltyje „Direktyva 77/388/EEB“ įterpiama:
                           „24a straipsnio antra pastraipa“,

                           —

                           skiltyje „Ši direktyva“ įterpiamas brūkšnys.

               e)

               96 puslapis, skiltis „Ši direktyva“, 6 eilutė nuo apačios:

                           yra

                           :

                           „198 straipsnio 1 ir 2 dalys“,

                           turi būti

                           :

                           „198 straipsnio 1 ir 3 dalys“.

               f)

               117 puslapis, skiltis „Kiti teisės aktai“, priešpaskutinė eilutė:

                           yra

                           :

                           „2003 m. stojimo akto VIII priedo 7 dalies 1 punkto trečia pastraipa“,

                           turi būti

                           :

                           „2003 m. Stojimo akto VIII priedo 7 dalies 1 punkto b papunkčio trečia pastraipa“.


title: 1984 m. gruodžio 11 d. Tarybos Direktyva iš dalies keičianti Direktyvą 71/118/EEB dėl sveikatos problemų, turinčių įtakos prekybai šviežia paukštiena

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

31984L0642

Oficialusis leidinys L 339 , 27/12/1984 p. 0026 - 0026 specialusis leidimas suomių kalba: skyrius 3 tomas 18 p. 0082  specialusis leidimas ispanų kalba: skyrius 03 tomas 33 p. 0049  specialusis leidimas švedų kalba: skyrius 3 tomas 18 p. 0082  specialusis leidimas portugalų kalba skyrius 03 tomas 33 p. 0049

		Tarybos Direktyva1984 m. gruodžio 11 d.iš dalies keičianti Direktyvą 71/118/EEB dėl sveikatos problemų, turinčių įtakos prekybai šviežia paukštiena(84/642/EEB)EUROPOS BENDRIJŲ TARYBA,atsižvelgdama į Europos ekonominės bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 43 ir 100 straipsnius,atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą [1],atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę [2],atsižvelgdama į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [3],kadangi Komisija pasiūlė iš dalies keisti tam tikras 1971 m. vasario 15 d. Tarybos direktyvos 71/118/EEB dėl sveikatos problemų, turinčių įtakos prekybai šviežia paukštiena [4], su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 84/186/EEB [5], nuostatas; kadangi Direktyvos 71/118/EEB 14 straipsnio 2 dalyje ir 16a straipsnio a punkte nurodytų nukrypti leidžiančių nuostatų taikymas turėtų būti pratęstas tik tuo atveju, jei jos bus vėliau apsvarstytos iš naujo;kadangi, be to, Komisija 1979 m. vasario 14 d. dar pateikė Tarybai pasiūlymą pratęsti prekybai skirtų atšaldytų skerdenų atšaldymo proceso taikymo terminą,PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:1 straipsnisDirektyva 71/118/EEB iš dalies keičiama taip:1. 14 straipsnio 2 dalis pakeičiama taip:"2. Tačiau valstybėms narėms suteikiami įgaliojimai leisti įmonėms, pastarosioms paprašius, nukrypti nuo 1 dalies reikalavimų, jeigu skerdenos yra įsigytos ir skirtos prekiauti valstybių narių teritorijoje.Valstybės narės, pasinaudodamos šio straipsnio pirmojoje dalyje nustatytomis nukrypti leidžiančiomis nuostatomis, negali prieštarauti, kad į jų teritoriją būtų įvežama paukštiena, įgyta tomis pačiomis sąlygomis kitoje valstybėje narėje."2. 14a straipsnio 3 dalyje žodžiai "1978 m. gruodžio 31 d." keičiami žodžiais "1986 m. sausio 1 d.".3. 16a straipsnio a punkte trečioji įtrauka pakeičiama ir išdėstoma taip:- "nuostata, leidžianti nukrypti nuo I priedo V skyriuje nustatytų skerdimo ir išdarinėjimo nuostatų taikoma iš dalies išdarinėtos arba neišdarinėtos paukštienos gamybai.Taryba, atlikdama pakartotinį svarstymą, kaip nustatyta 16b straipsnyje, patikrina reikalavimus, kuriuos taikant gali būti leista Bendrijos vidaus prekyba pirmojoje pastraipoje nurodyta mėsa;".4. Įterpiamas šis straipsnis:"16b straipsnisTaryba, remdamasi Komisijos pasiūlymu, kvalifikuota balsų dauguma iš naujo svarsto nukrypti leidžiančias nuostatas, nustatytas 14 straipsnio 2 dalyje ir 16a straipsnio a punkte. Šios nukrypti leidžiančios nuostatos iš naujo svarstomos remiantis Komisijos ataskaita, kuri pateikiama tam tikrais atvejais kartu su pasiūlymais ir kurioje atsižvelgiama į paskutiniųjų mokslinių tyrimų išvadas dėl šios rūšies gaminių garantijų."2 straipsnisValstybės narės priima įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie, įsigalioję iki 1984 m. gruodžio 31 d., įgyvendina šią direktyvą. Apie tai jos nedelsdamos praneša Komisijai.3 straipsnisŠi direktyva skirta valstybėms narėms.Priimta Briuselyje, 1984 m. gruodžio 11 d.Tarybos varduPirmininkasA. Deasy[1] OL C 65, 1979 3 9, p. 5.[2] OL C 140, 1979 6 5, p. 180.[3] OL C 247, 1979 10 1, p. 16.[4] OL L 55, 1971 3 8, p. 23.[5] OL L 87, 1984 3 30, p. 27.--------------------------------------------------


title: 2008 m. vasario 15 d. Komisijos direktyva 2008/14/EB, iš dalies keičianti Tarybos direktyvą 76/768/EEB dėl kosmetikos gaminių, siekiant suderinti jos III priedą su technikos pažanga (Tekstas svarbus EEE)

text:
16.2.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 42/43

      KOMISIJOS DIREKTYVA 2008/14/EB
   2008 m. vasario 15 d.
   iš dalies keičianti Tarybos direktyvą 76/768/EEB dėl kosmetikos gaminių, siekiant suderinti jos III priedą su technikos pažanga
   (Tekstas svarbus EEE)
   EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,
   atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,
   atsižvelgdama į 1976 m. liepos 27 d. Tarybos direktyvą 76/768/EEB dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su kosmetikos gaminiais, suderinimo (1), ypač į jos 8 straipsnio 2 dalį,
   kadangi:

               (1)

               Direktyva 76/768/EEB kosmetikos gaminiuose draudžiama naudoti chemines medžiagas, kurios pagal 1967 m. birželio 27 d. Direktyvos 67/548/EEB dėl įstatymų ir kitų teisės aktų, reglamentuojančių pavojingų medžiagų klasifikavimą, pakavimą ir ženklinimą etiketėmis, suderinimo (2) I priedą klasifikuojamos kaip 1, 2 ir 3 kategorijos kancerogeninės, mutageninės arba toksiškos reprodukcijai medžiagos (toliau – KMR). Tačiau cheminė medžiaga, priskirta 3 kategorijai remiantis Direktyva 67/548/EEB, gali būti naudojama, jei Vartotojų produktų mokslinis komitetas (toliau – VPMK) ją įvertina ir pritaria naudojimui.

               (2)

               remiantis VPMK nuomone, glioksalis, kuris pagal Direktyvos 67/548/EEB I priedą klasifikuojamas kaip 3 kategorijos KMR medžiaga, reikšmingo pavojaus nekelia, jeigu jo kiekis kosmetikos gaminiuose neviršija 100 mln. d. (angl. ppm), dėl to reikia atitinkamai iš dalies pakeisti Direktyvos 76/768/EEB III priedą.

               (3)

               Todėl Direktyvą 76/768/EEB reikėtų atitinkamai iš dalies pakeisti.

               (4)

               Siekiant užtikrinti sklandų perėjimą nuo dabartinių kosmetikos gaminių formulių prie šioje direktyvoje nustatytus reikalavimus atitinkančių formulių, būtina numatyti tinkamus pereinamuosius laikotarpius.

               (5)

               Šioje direktyvoje numatytos priemonės atitinka Kosmetikos gaminių nuolatinio komiteto nuomonę,

         PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:
   1 straipsnis
   Direktyvos 76/768/EEB III priedo 1 dalis iš dalies keičiama pagal šios direktyvos priedą.
   2 straipsnis
   Valstybės narės imasi visų būtinų priemonių užtikrinti, kad nuo 2009 m. vasario 16 d. šios direktyvos reikalavimų neatitinkantys gaminiai nebūtų parduodami ar perduodami galutiniam vartotojui.
   3 straipsnis
   1.   Valstybės narės ne vėliau kaip iki 2008 m. rugpjūčio 16 d. priima ir paskelbia įstatymus ir kitus teisės aktus, būtinus šios direktyvos įgyvendinimui. Jos nedelsdamos pateikia Komisijai tų nuostatų tekstą ir tų nuostatų bei šios direktyvos atitikties lentelę.
   Jos taiko šias nuostatas nuo 2008 m. lapkričio 16 d.
   Valstybės narės, priimdamos tas nuostatas, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.
   2.   Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų pagrindinių nacionalinės teisės nuostatų tekstus.
   4 straipsnis
   Ši direktyva įsigalioja 20 dieną nuo jos paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
   5 straipsnis
   Ši direktyva skirta valstybėms narėms.

      Priimta Briuselyje, 2008 m. vasario 15 d.

            Komisijos vardu

         Günter VERHEUGEN

            Pirmininko pavaduotojas

      (1)  OL L 262, 1976 9 27, p. 169. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Komisijos direktyva 2007/67/EB (OL L 305, 2007 11 23, p. 22).

      (2)  OL 196, 1967 8 16, p. 1. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2006/121/EB (OL L 396, 2006 12 30, p. 851), su pakeitimais, padarytais OL L 136, 2007 5 29, p. 281.

      PRIEDAS
      Direktyvos 76/768/EEB III priedo 1 dalyje įterpiamas šis įrašas apie glioksalį:

                     Nuorodos numeris

                     Medžiaga

                     Apribojimai

                     Naudojimo sąlygos bei įspėjimai, kurie turi būti išspausdinti etiketėje

                     Vartojimo ir (arba) naudojimo sritis

                     Didžiausia leidžiama koncentracija gatavame kosmetikos gaminyje

                     Kiti apribojimai ir reikalavimai

                     a

                     b

                     c

                     d

                     e

                     f

                     „102

                     Glioksalis
                     Glyoxal (INCI)
                     CAS No 107-22-2
                     EINECS No 203-474-9

                     100 mg/kg“


title: 1988 m. kovo 22 d. Tarybos direktyva, iš dalies keičianti Direktyvą 76/116/EEB skystųjų trąšų atžvilgiu

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

31988L0183

Oficialusis leidinys L 083 , 29/03/1988 p. 0033 - 0039 specialusis leidimas suomių kalba: skyrius 13 tomas 17 p. 0038  specialusis leidimas švedų kalba: skyrius 13 tomas 17 p. 0038

		Tarybos direktyva1988 m. kovo 22 d.iš dalies keičianti Direktyvą 76/116/EEB skystųjų trąšų atžvilgiu(88/183/EEB)EUROPOS BENDRIJŲ TARYBA,atsižvelgdama į Europos ekonominės bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 100a straipsnį,atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą [1],atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę [2],atsižvelgdama į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [3],kadangi Tarybos 1975 m. gruodžio 18 d. Direktyva 76/116/EEB dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su trąšomis, suderinimo [4] su paskutiniais pakeitimais, padarytais Ispanijos ir Portugalijos stojimo aktu, buvo nustatytos kietųjų trąšų pardavimo taisyklės; kadangi pasirodė būtina išplėsti minėtosios direktyvos taikymo sritį, siekiant apimti skystąsias trąšas;kadangi reikėtų, kad Direktyva 76/116/EEB būtų taikoma kietosioms ir skystosioms trąšoms, o žymeniu "EEB TRĄŠOS" būtų ženklinamos trąšos, kurios atitinka trąšų apibrėžimą ir paprastųjų bei sudėtinių trąšų sudėtį, nustatytus minėtoje direktyvoje,PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:1 straipsnisDirektyva 76/116/EEB iš dalies keičiama taip:1. 2 straipsnis pakeičiamas taip:"2 straipsnisValstybės narės imasi visų būtinų priemonių, siekdamos užtikrinti, kad žymeniu "EEB TRĄŠOS" būtų ženklinamos tik tos trąšos, kurios priklauso vienai iš I priede išvardytų trąšų rūšių ir kurios atitinka šioje direktyvoje ir jos I–III prieduose nustatytas sąlygas."2. 4 straipsnis papildomas šia dalimi:"3. Skystosios trąšos gali būti parduodamos tik tada, jei prie jų pridedamos atitinkamos jų naudojimo instrukcijos. Šiose instrukcijose nurodoma trąšų laikymo temperatūra ir saugumo technika laikant jas sandėlyje."3. C dalis "Skystosios trąšos", pateikta šios direktyvos priede, įrašoma į I priedą.4. Po II priedo 1 dalies c punkto antrosios pastraipos įterpiamas toks tekstas:"Papildoma informacija apie skystųjų trąšų sudedamąsias dalis gali būti pateikta apytiksliai lygiaverte svorio ir tūrio santykio išraiška (kilogramais hektolitrui arba gramais litrui).Skystųjų trąšų kiekis gali būti išreiškiamas jų mase. Skystųjų trąšų kiekio išraiška jų tūriu gali būti laisvai pasirenkama".5. Į III priedo A. I dalį įrašomi šie produktai ir leistini nuokrypiai:"Azoto trąšų tirpalas | 0,6 % |Amonio nitrato-karbamido tirpalas | 0,6 %." |2 straipsnis1. Valstybės narės ne vėliau kaip per vienerius metus nuo pranešimo apie šią direktyvą imasi priemonių, būtinų šiai direktyvai įgyvendinti. Apie tai jos nedelsdamos praneša Komisijai [5].2. Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų nacionalinės teisės aktų nuostatų tekstus.3 straipsnisŠi direktyva skirta valstybėms narėms.Priimta Briuselyje, 1988 m. kovo 22 d.Tarybos varduPirmininkasM. Bangemann[1] OL C 12, 1987 1 16, p. 3.[2] OL C 125, 1987 5 11, p. 163.[3] OL C 232, 1987 8 31, p. 6.[4] OL L 24, 1976 1 30, p. 21.[5] Apie šią direktyvą valstybėms narėms buvo pranešta 1988 m. kovo 25 d.--------------------------------------------------PRIEDASC. SKYSTOSIOSIOS TRĄŠOS1. PAPRASTOSIOS SKYSTOSIOS TRĄŠOSNr. | Rūšies pavadinimas | Duomenys apie gamybos būdą ir pagrindines sudedamąsias dalis | Mažiausias mitybinių medžiagų kiekis (svorio dalis procentais); mitybinių medžiagų išraiška; kiti reikalavimai | Kiti rūšį apibūdinantys duomenys | Deklaruojamoji sudėtis; maisto medžiagų pavidalas ir tirpumas; kitos savybės |(1) | (2) | (3) | (4) | (5) | (6) |1 | Azoto trąšų tirpalas | Produktas gaunamas cheminiu būdu tirpinant vandenyje, atmosferos slėgiui atspari forma, be organinių gyvulinės arba augalinės kilmės maisto medžiagų priedų | 15 % N Azotas išreikštas bendruoju azotu arba, jeigu yra tik viena forma – nitratiniu arba amoniakiniu ar karbamido azotu. Didžiausias biureto kiekis: karbamido azotas N x 0,026 | | Bendrasis azotas ir bet kokia azoto forma, kurios kiekis ne mažesnis kaip 1 %, nitratinis, amoniakinis ir (arba) karbamido azotas. Jeigu biureto kiekis yra mažesnis kaip 0,2 %, galima rašyti "mažas biureto kiekis" |2 | Amonio nitrato ir karbamido trąšų tirpalas | Produktas gaunamas cheminiu būdu tirpinant vandenyje, jame yra amonio nitrato ir karbamido | 26 % N Azotas išreikštas bendruoju azotu, kurio apytikriai pusę kiekio sudaro karbamido azotas. Didžiausias biureto kiekis: 0,5 % | | Bendrasis azotas Nitratinis, amoniakinis arba karbamido azotas. Jeigu biureto kiekis yra mažesnis kaip 0,2 %, galima rašyti "mažas biureto kiekis" |2. KOMPLEKSINĖS SKYSTOSIOS TRĄŠOSRūšies pavadinimas | Duomenys apie gamybos būdą | Mažiausias mitybinių medžiagų kiekis (svorio dalis procentais). Kiti reikalavimai | Pavidalas, tirpumas ir mitybinių medžiagų kiekis, kurį reikia pateikti, kaip nurodyta 8, 9 ir 10 skiltyse | Trąšų atpažinimo duomenys. Kiti reikalavimai |1 | 2 | Iš viso | Kiekvienos mitybinės medžiagos | N | 25PO | 2KO | N | 25PO | 2KO |3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |NPK trąšų tirpalas | Produktas gaunamas cheminiu būdu tirpinant vandenyje, atmosferos slėgiui atspari forma, nededama organinių gyvulinės arba augalinės kilmės maisto medžiagų priedų | 15 % (N + P2O5 + K2O) | 2 % N 3 % P2O5 3 % K2O | 1.Bendrasis azotas2.Nitratinis azotas3.Amoniakinis azotas4.Karbamido azotas | Vandenyje tirpus P2O5 | Vandenyje tirpus K2O | 1.Bendrasis azotas2.Jeigu bet kuri azoto forma, nurodyta 2–4 skiltyse, sudaro ne mažiau kaip vieną svorio procentą, ji turi būti nurodytaJeigu biureto kiekis mažesnis kaip 0,2 %, galima rašyti "mažas biureto kiekis" | Vandenyje tirpus P2O5 | 1.Vandenyje tirpus kalio oksidas2."Mažas chloro kiekis" galima rašyti tiktai tada, jeigu Cl kiekis ne didesnis kaip 2 %3.Chloro kiekį galima nurodyti |Didžiausias biureto kiekis: karbamido N x 0,026 |NPK trąšų suspensija | Skystas produktas, kuriame maisto medžiagos gaunamos iš medžiagų, esančių tirpale ir suspensijoje vandenyje, nededama organinių gyvulinės arba augalinės kilmės maisto medžiagų priedų | 20 % (N + P2O5 + K2O) | 3 % N 4 % P2O5 4 % K2O | 1.Bendrasis azotas2.Nitratinis azotas3.Amoniakinis azotas4.Karbamido azotas | 1.Vandenyje tirpus P2O52.P2O5 tirpus neutraliame amonio citrate3.P2O5 tirpus neutraliame amonio citrate ir vandenyje | Vandenyje tirpus K2O | 1.Bendrasis azotas2.Jeigu bet kuri azoto forma, nurodyta 2–4 skiltyse, sudaro ne mažiau kaip vieną svorio procentą, ji turi būti nurodytaJeigu biureto kiekis mažesnis kaip 0,2 %, galima rašyti "mažas biureto kiekis" | Trąšose neturi būti tomamilčių, aliuminio, kalcio fosfato, termofosfatų, iš dalies ištirpusių fosfatų arba gamtinės kilmės fosfatų 1.Jeigu vandenyje tirpaus P2O5 yra mažiau kaip 2 %, turi būti nurodomas tik jo tirpumas, kaip nurodyta 2 skiltyje2.Jeigu vandenyje tirpaus P2O5 yra bent 2 %, turi būti nurodomas jo tirpumas, kaip nurodyta 3 skiltyje, ir vandenyje tirpaus P2O5 kiekis | 1.Vandenyje tirpus kalio oksidas2."Mažas chloro kiekis" galima rašyti tiktai tada, jeigu Cl kiekis ne didesnis kaip 2 %3.Chloro kiekį galima nurodyti |Didžiausias biureto kiekis: karbamidinis N x 0,026 |NP trąšų tirpalas | Produktas gaunamas cheminiu būdu tirpinant vandenyje, atmosferos slėgiui atspari forma, nededama organinių gyvulinės arba augalinės kilmės maisto medžiagų priedų | 18 % (N + P2O5) | 3 % N 5 % P2O5 | 1.Bendrasis azotas2.Nitratinis azotas3.Amoniakinis azotas4.Karbamido azotas | Vandenyje tirpus P2O5 | | 1.Bendrasis azotas2.Jeigu bet kuri azoto forma, nurodyta 2–4 skiltyse, sudaro ne mažiau kaip vieną svorio procentą, ji turi būti nurodytaJeigu biureto kiekis mažesnis kaip 0,2 %, galima rašyti "mažas biureto kiekis" | Vandenyje tirpus P2O5 | |Didžiausias biureto kiekis: karbamido N x 0,026 % | | |NP trąšų suspensija | Skystas produktas, kuriame maisto medžiagos gaunamos iš medžiagų, esančių tirpale ir suspensijoje vandenyje, nededama organinių gyvulinės arba augalinės kilmės maisto medžiagų priedų | 18 % (N + P2O5) | 3 % N 5 % P2O5 | 1.Bendrasis azotas2.Nitratinis azotas3.Amoniakinis azotas4.Karbamido azotas | 1.Vandenyje tirpus P2O52.P2O5 tirpus neutraliame amonio citrate3.P2O5 tirpus neutraliame amonio citrate ir vandenyje | | 1.Bendrasis azotas2.Jeigu bet kuri azoto forma, nurodyta 2–4 skiltyse, sudaro ne mažiau kaip vieną svorio procentą, ji turi būti nurodytaJeigu biureto kiekis mažesnis kaip 0,2 %, galima rašyti "mažas biureto kiekis" | 1.Jeigu vandenyje tirpaus P2O5 yra mažiau kaip 2 %, turi būti nurodomas tik jo tirpumas, kaip nurodyta 2 skiltyje2.Jeigu vandenyje tirpaus P2O5 yra bent 2 %, turi būti nurodomas jo tirpumas, kaip nurodyta 3 skiltyje, ir vandenyje tirpaus P2O5 kiekis Trąšose negali būti tomamilčių, aliuminio, kalcio fosfato, termofosfatų, iš dalies ištirpusių fosfatų arba gamtinės kilmės fosfatų | |Didžiausias biureto kiekis: karbamido N x 0,026 % | | |NK trąšų tirpalas | Produktas gaunamas cheminiu būdu tirpinant vandenyje, atmosferos slėgiui atspari forma, nededama organinių gyvulinės arba augalinės kilmės maisto medžiagų priedų | 15 % (N + K2O5) | 3 % N 5 % K2O5 | 1.Bendrasis azotas2.Nitratinis azotas3.Amoniakinis azotas4.Karbamido azotas | | Van-denyje tirpus K2O | 1.Bendrasis azotas2.Jeigu bet kuri azoto forma, nurodyta 2–4 skiltyse, sudaro ne mažiau kaip vieną svorio procentą, ji turi būti nurodytaJeigu biureto kiekis mažesnis kaip 0,2 %, galima rašyti "mažas biureto kiekis" | | 1.Vandenyje tirpus kalio oksidas2."Mažas chloro kiekis" galima rašyti tiktai tada, jeigu Cl kiekis ne didesnis kaip 2 %3.Chloro kiekį galima nurodyti |Didžiausias biureto kiekis: karbamido N x 0,026 | | |NK trąšų suspensija | Skystas produktas, kuriame maisto medžiagos gaunamos iš medžiagų, esančių tirpale ir suspensijoje vandenyje, nededama organinių gyvulinės arba augalinės kilmės maisto medžiagų priedų | 18 % (N + K2O) | 3 % N 5 % K2O | 1.Bendrasis azotas2.Nitratinis azotas3.Amoniakinis azotas4.Karbamio azotas | | Van-denyje tirpus K2O | 1.Bendrasis azotas2.Jeigu bet kuri azoto forma, nurodyta 2–4 skiltyse, sudaro ne mažiau kaip vieną svorio procentą, ji turi būti nurodytaJeigu biureto kiekis mažesnis kaip 0,2 %, galima rašyti "mažas biureto kiekis" | | 1.Vandenyje tirpus kalio oksidas2."Mažas chloro kiekis" galima rašyti tiktai tada, jeigu Cl kiekis ne didesnis kaip 2 %3.Chloro kiekį galima nurodyti |Didžiausias biureto kiekis: karbamido N x 0,026 | | |PK trąšų tirpalas | Produktas gautas cheminiu būdu tirpinant vandenyje, atmosferos slėgiui atspari forma, nededama organinių gyvulinės arba augalinės kilmės maisto medžiagų priedų | 18 % (P2O5 + K2O) | 5 % P2O5 5 % K2O | | Vandenyje tirpus P2O5 | Van-denyje tirpus K2O | | Vandenyje tirpus P2O5 | 1.Vandenyje tirpus kalio oksidas2."Mažas chloro kiekis" galima rašyti tiktai tada, jeigu Cl kiekis ne didesnis kaip 2 %3.Chloro kiekį galima nurodyti |PK trąšų suspensija | Skystas produktas, kuriame maisto medžiagos gaunamos iš medžiagų, esančių tirpale ir suspensijoje vandenyje, nededama organinių gyvulinės arba augalinės kilmės maisto medžiagų priedų | 18 % (P2O5 + K2O) | 5 % P2O5 5 % K2O | | 1.Vandenyje tirpus P2O52.P2O5 tirpus neutraliame amonio citrate3.P2O5 tirpus neutraliame amonio citrate ir vandenyje | Vandenyje tirpus K2O | | 1.Jeigu vandenyje tirpaus P2O5 yra mažiau kaip 2 %, turi būti nurodomas tik jo tirpumas, kaip nurodyta 2 skiltyje2.Jeigu vandenyje tirpaus P2O5 yra bent 2 %, turi būti nurodomas jo tirpumas, kaip nurodyta 3 skiltyje, ir vandenyje tirpaus P2O5 kiekis Trąšose negali būti tomamilčių, aliuminio, kalcio fosfato, termofosfatų, iš dalies ištirpusių fosfatų arba gamtinės kilmės fosfatų | 1.Vandenyje tirpus kalio oksidas2."Mažas chloro kiekis" galima rašyti tiktai tada, jeigu Cl kiekis ne didesnis kaip 2 %3.Chloro kiekį galima nurodyti |--------------------------------------------------