title: 1998 m. birželio 5 d. Komisijos direktyva 98/39/EB derinanti su technikos pažanga Tarybos direktyvą 75/321/EEB dėl ratinių žemės ūkio ir miškų ūkio traktorių vairo mechanizmų, (tekstas svarbus EEE)

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

31998L0039

Oficialusis leidinys L 170 , 16/06/1998 p. 0015 - 0015

		Komisijos direktyva 98/39/EB1998 m. birželio 5 d.derinanti su technikos pažanga Tarybos direktyvą 75/321/EEB dėl ratinių žemės ūkio ir miškų ūkio traktorių vairo mechanizmų(tekstas svarbus EEE)EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,atsižvelgdama į 1975 m. gegužės 20 d. Tarybos direktyvą 75/321/EEB dėl valstybių narių įstatymų, reglamentuojančių ratinių žemės ūkio ir miškų ūkio traktorių vairo mechanizmus, suderinimo [1] su paskutiniais pakeitimais, padarytais Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 97/54/EB [2], ypač į jos 4 straipsnį,kadangi dabar variklio sugedimą tiktų laikyti galima specialaus pagalbinio įtaiso sugedimo priežastimi, dėl kurios gali užsiblokuoti vairas;kadangi dėl to reikia atitinkamai iš dalies pakeisti Direktyvą 75/321/EEB;kadangi šioje direktyvoje numatytos priemonės atitinka Tarybos direktyva 74/150/EEB [3] su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 97/54/EB, įsteigto Derinimo su technikos pažanga komiteto nuomonę,PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:1 straipsnisDirektyvos 75/321/EEB priedo 2.2.4.1.2 punkto pirmas sakinys pakeičiamas taip: "Jeigu traktoriuje sumontuotas vairo stiprintuvas, apibrėžtas 1.2.1.3 punkte, ir jei šio mechanizmo valdymo pavara yra visiškai hidraulinė, sugedus specialiam įtaisui ar varikliui, naudojant specialų papildomą įtaisą turi būti įmanoma atlikti du 2.2.1.3 punkte nurodytus manevrus."2 straipsnis1. Nuo 1999 m. gegužės 1 d. nė viena valstybė narė neturi teisės:- atsisakyti tam tikram traktorių tipui suteikti EB tipo patvirtinimą, išduoti Tarybos direktyvos 74/150/EEB 10 straipsnio 1 dalies trečioje įtraukoje nurodytą dokumentą arba suteikti nacionalinį tipo patvirtinimą,- uždrausti pradėti eksploatuoti traktorius,jei jie atitinka Direktyvos 75/321/EEB su pakeitimais, padarytais šia direktyva, reikalavimus.2. Nuo 1999 m. spalio 1 d. valstybės narės:- jokiam traktorių tipui nebeišduoda Tarybos direktyvos 74/150/EEB 10 straipsnio 1 dalies trečioje įtraukoje nurodyto dokumento, jei tas tipas neatitinka Direktyvos 75/321/EEB su pakeitimais, padarytais šia direktyva, reikalavimų;- gali atsisakyti suteikti nacionalinį tipo patvirtinimą bet kuriam traktorių tipui, jei jis neatitinka Direktyvos 75/321/EEB su pakeitimais, padarytais šia direktyva, reikalavimų.3 straipsnis1. Valstybes narės priima įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie, įsigalioję iki 1999 m. balandžio 30 d., įgyvendina šia direktyvą. Jos nedelsdamos apie tai praneša Komisijai.Valstybės narės, tvirtindamos šias priemones, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.2. Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų pagrindinių nacionalinės teisės nuostatų tekstus.4 straipsnisŠi direktyva įsigalioja dvidešimtą dieną po jos paskelbimo Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje.5 straipsnisŠi direktyva skirta valstybėms narėms.Priimta Briuselyje, 1998 m. birželio 5 d.Komisijos varduMartin BangemannKomisijos narys[1] OL L 147, 1975 6 9, p. 24.[2] OL L 277, 1997 10 10, p. 24.[3] OL L 84, 1974 3 28, p. 10.--------------------------------------------------


title: 2001 m. kovo 12 d. Tarybos Direktyva 2001/23/EB dėl valstybių narių įstatymų, skirtų darbuotojų teisių apsaugai įmonių, verslo arba įmonių ar verslo dalių perdavimo atveju, suderinimo

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

32001L0023

Oficialusis leidinys L 082 , 22/03/2001 p. 0016 - 0020

		Tarybos Direktyva 2001/23/EB2001 m. kovo 12 d.dėl valstybių narių įstatymų, skirtų darbuotojų teisių apsaugai įmonių, verslo arba įmonių ar verslo dalių perdavimo atveju, suderinimoEUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 94 straipsnį,atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą,atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę [1],atsižvelgdama į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [2],kadangi:(1) 1977 m. vasario 14 d. Tarybos direktyva 77/187/EEB dėl valstybių narių įstatymų, skirtų darbuotojų teisių apsaugai įmonių, verslo arba įmonių ar verslo dalių perdavimo atveju, suderinimo [3] buvo iš esmės pakeista [4]. Dėl to, siekiant aiškumo ir racionalumo, ją reikėtų susisteminti.(2) Ekonominės tendencijos nacionaliniu ir Bendrijos lygiu skatina įmonių struktūros pokyčius, teisinių perdavimų ar susijungimų būdu įmones, verslą arba įmonių ar verslo dalis perduodant kitiems darbdaviams.(3) Būtina garantuoti darbuotojų apsaugą pasikeitus darbdaviui, pirmiausia užtikrinant, kad būtų apsaugotos jų teisės.(4) Šiuo požiūriu darbuotojų apsaugos lygis valstybėse narėse vis dar skiriasi ir šiuos skirtumus reikėtų sumažinti.(5) 1989 m. gruodžio 9 d. priimtos Bendrijos darbuotojų pagrindinių socialinių teisių chartijos ("Socialinė chartija") 7, 17 ir 18 punktuose konkrečiai nurodoma, kad: "Vidaus rinkos sukūrimas turi pagerinti darbuotojų gyvenimo ir darbo sąlygas Europos bendrijoje. Pažanga privalo apimti, jei būtina, tam tikrų įdarbinimo nuostatų aspektus, tokius kaip kolektyvinio atleidimo iš darbo ir bankroto procedūros. Darbuotojų informavimas, konsultavimasis su jais ir dalyvavimas valdyme turi būti plėtojamas atitinkamomis kryptimis, atsižvelgiant į valstybių narių praktiką. Tokį informavimą, konsultavimą ir dalyvavimą būtina įgyvendinti laiku, ypač įmonių restruktūrizavimo operacijų arba susijungimų atvejais, kurie turi įtakos darbuotojų užimtumui."(6) 1977 m. Taryba priėmė Direktyvą 77/187/EEB, skatinančią svarbių nacionalinės teisės aktų derinimą garantuojant darbuotojų teisių apsaugą ir reikalaujant, kad perdavėjai ir perėmėjai laiku informuotų darbuotojų atstovus ir su jais konsultuotųsi.(7) Minėta direktyva vėliau buvo pakeista atsižvelgiant į vidaus rinkos poveikį, valstybių narių įstatymų tendencijas, susijusias su ekonominius sunkumus patiriančių įmonių gelbėjimu, Europos Bendrijų Teisingumo Teismo precedentų teisę, 1975 m. vasario 17 d. Tarybos direktyvą 75/129/EEB dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su kolektyviniu atleidimu iš darbo, suderinimo [5] ir daugelyje valstybių narių jau galiojančius teisės aktus.(8) Siekiant užtikrinti teisinę apsaugą ir skaidrumą, teisinę perdavimo sąvoką reikia paaiškinti atsižvelgiant į Teisingumo Teismo precedentų teisę. Toks paaiškinimas nepakeitė Teisingumo Teismo paaiškintos Direktyvos 77/187/EEB taikymo srities.(9) Socialinė chartija pripažįsta kovos su visų formų diskriminacija, ypač su diskriminacija dėl lyties, rasės, tautybės, įsitikinimų ir tikėjimo, svarbą.(10) Ši direktyva neturėtų pažeisti I priedo B dalyje išdėstytų terminų, per kuriuos valstybės narės turi įgyvendinti Direktyvą 77/187/EEB ir ją pakeičiantį aktą,PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:I SKYRIUSTaikymo sritis ir sąvokų apibrėžimai1 straipsnis1. a) Ši direktyva taikoma teisinio perdavimo arba susijungimo atveju perduodant įmonę, verslą arba įmonės ar verslo dalį kitam darbdaviui;b) atsižvelgiant į a punktą ir kitas šio straipsnio nuostatas, šioje direktyvoje nustatytas perdavimas yra perdavimas išlaikant ūkio subjekto tapatybę, t. y. išlaikant organizuotą išteklių grupę, kurios tikslas yra ūkinė veikla, nepriklausomai nuo to, ar ta veikla yra pagrindinė ar pagalbinė;c) ši direktyva taikoma valstybės ir privačioms įmonėms, kurios verčiasi ūkine veikla, nesvarbu, ar jos veikia siekdamos pelno, ar ne. Valstybinių valdymo institucijų administracinis pertvarkymas arba administracinių funkcijų perdavimas, atliekamas tarp valstybinės valdžios institucijų, nepriskiriamas šioje direktyvoje nustatytam perdavimui.2. Ši direktyva taikoma tais atvejais, kai perduodama įmonė, verslas, arba įmonės ar verslo dalis yra Sutarties taikymo teritorinėje erdvėje.3. Ši direktyva netaikoma jūrų laivams.2 straipsnis1. Šioje direktyvoje:a) "perdavėjas" yra fizinis arba juridinis asmuo, kuris dėl 1 straipsnio 1 dalyje nurodyto perdavimo praranda darbdavio teises įmonėje, versle arba įmonės ar verslo dalyje;b) "perėmėjas" yra fizinis arba juridinis asmuo, kuris dėl 1 straipsnio 1 dalyje nurodyto perdavimo įgyja darbdavio teises įmonėje, versle arba įmonės ar verslo dalyje;c) "darbuotojų atstovai" ir susijusios sąvokos reiškia darbuotojų atstovus pagal valstybių narių įstatymus arba praktiką;d) "darbuotojas" yra asmuo, kurį, kaip darbuotoją, atitinkamoje valstybėje narėje gina nacionalinė darbo teisė.2. Ši direktyva nepažeidžia nacionalinės teisės aktuose pateikto darbo sutarčių arba darbo santykių apibrėžimo.Tačiau valstybės narės iš šios direktyvos taikymo srities neišskiria darbo sutarčių arba darbo santykių tik dėl:a) darbo valandų, kurios jau išdirbtos arba turi būti išdirbtos, skaičiaus;b) to, kad minėti santykiai yra darbo santykiai, kuriuos reglamentuoja terminuota darbo sutartis, kaip apibrėžta 1991 m. birželio 25 d. Tarybos direktyvos 91/383/EEB, pateikiančios papildomas priemones, skatinančias gerinti terminuotuose arba laikinuose darbo santykiuose esančių darbuotojų saugą ir sveikatą darbe, [6] 1 straipsnio 1 dalyje arbac) to, kad minėti santykiai yra Direktyvos 91/383/EEB 1 straipsnio 2 dalyje nurodyti laikini darbo santykiai, o perduota įmonė, verslas arba perduota įmonės ar verslo dalis yra laikino įdarbinimo įmonė, kuri yra darbdavys arba jos dalis.II SKYRIUSDarbuotojų teisių apsauga3 straipsnis1. Perdavėjo teisės ir pareigos, kylančios iš darbo sutarties arba darbo santykių, galiojančių perdavimo dieną, yra perduodami perėmėjui.Valstybės narės gali nustatyti, kad po perdavimo dienos perdavėjas ir perėmėjas yra solidariai atsakingi už įsipareigojimus, iki perdavimo dienos kilusius iš darbo sutarties arba darbo santykių, galiojančių perdavimo dieną.2. Valstybės narės gali imtis atitinkamų priemonių, garantuojančių, kad perdavėjas praneš perėmėjui apie visas teises ir pareigas, kurios perėmėjui bus perduotos pagal šį straipsnį, jei perdavimo metu perdavėjas žinojo arba turėjo žinoti apie tas teises ir pareigas. Jeigu perdavėjas nepranešė perėmėjui apie tokią teisę ar pareigą, tai neturi įtakos tokios teisės ar pareigos perdavimui ir su ta teise ar pareiga susijusioms darbuotojų teisėms perėmėjo ir (arba) perdavėjo atžvilgiu.3. Po perdavimo perėmėjas ir toliau vykdo kolektyvinės sutarties nuostatas ir sąlygas pagal tas pačias minėtose sutartyse perdavėjui taikomas sąlygas iki kolektyvinės sutarties pabaigos arba kitos kolektyvinės sutarties įsigaliojimo arba taikymo.Valstybės narės gali apriboti tokių nuostatų ir sąlygų vykdymo laikotarpį, tačiau jis negali būti trumpesnis kaip vieneri metai.4. a) Jeigu valstybės narės nenustato kitaip, 1 ir 3 dalys netaikomos darbuotojų teisėms į senatvės, invalidumo išmokas arba į išmokas netekus maitintojo pagal papildomų pensijų sistemas bendrovėje arba tarp bendrovių, kurios neįeina į valstybių narių įstatymų nustatytas socialinės apsaugos sistemas;b) net ir tuo atveju, kai pagal a punktą valstybės narės nenustato, kad 1 ir 3 dalys yra taikomos tokioms teisėms, jos patvirtina priemones, būtinas, kad būtų ginami darbuotojų ir perdavėjo įmonėje perdavimo dieną jau nebedirbančių asmenų interesai, susiję su neatidėliotinomis arba būsimomis jų teisėmis į senatvės išmokas, įskaitant išmokas, mokamas netekus maitintojo, pagal a punkte nurodytas papildomas sistemas.4 straipsnis1. Įmonės, verslo arba įmonės ar verslo dalies perdavimas pats savaime nėra pagrindas, kuriuo remdamasis perdavėjas arba perėmėjas gali atleisti iš darbo. Ši nuostata netrukdo atleisti iš darbo dėl ekonominių, techninių arba organizacinių priežasčių, susijusių su darbo jėgos pasikeitimais.Valstybės narės gali nustatyti, kad pirma šio straipsnio pastraipa netaikoma tam tikrų specialių kategorijų darbuotojams, kurie nenumatyti valstybių narių teisės aktuose arba praktikoje dėl apsaugos nuo atleidimo iš darbo.2. Jeigu darbo sutartis arba darbo santykiai nutraukiami dėl to, kad perdavimas yra susijęs su esminiu darbo sąlygų pasikeitimu, nepalankiu darbuotojui, darbdavys yra atsakingas už darbo sutarties arba darbo santykių nutraukimą.5 straipsnis1. Jeigu valstybės narės nenustato kitaip, 3 ir 4 straipsniai netaikomi įmonės, verslo arba įmonės ar verslo dalies perdavimui, jeigu perdavėjui taikomos bankroto arba kitos panašios nemokumo procedūros, kurios buvo pradėtos ketinant likviduoti perdavėjo turtą ir kurias prižiūri kompetentinga valstybinės valdžios institucija (kuri gali būti kompetentingos valstybinės valdžios institucijos įgaliotas praktikuojantis nemokumo specialistas).2. Jeigu 3 ir 4 straipsniai yra taikomi perdavimui nemokumo procedūrų metu, kurios buvo pradėtos perdavėjo atžvilgiu (nepriklausomai nuo to, ar tos procedūros buvo pradėtos norint likviduoti perdavėjo turtą), ir jeigu tokias procedūras prižiūri kompetentinga valstybinės valdžios institucija (kuri gali būti praktikuojantis nemokumo specialistas, numatytas nacionalinės teisės aktuose), valstybė narė gali nustatyti, kad:a) nepaisant 3 straipsnio 1 dalies, perdavėjo skolos, kurios kyla iš darbo sutarčių arba darbo santykių ir kurios turi būti grąžintos iki perdavimo arba prieš pradedant nemokumo procedūras, perėmėjui neperduodamos, jeigu pagal tos valstybės narės įstatymus tokios procedūros suteikia apsaugą, kuri yra bent jau lygiavertė 1980 m. spalio 20 d. Tarybos direktyvoje 80/987/EEB dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su darbuotojų apsauga jų darbdaviui tapus nemokiam, suderinimo [7] nurodytose situacijose taikomai apsaugai,ir (arba) kadb) perėmėjas, perdavėjas arba asmuo ar asmenys, vykdantys perdavėjo funkcijas, ir darbuotojų atstovai gali susitarti dėl darbuotojų įdarbinimo nuostatų ir sąlygų pakeitimų, kiek tai leidžia galiojanti teisė arba praktika, kurie skirti išsaugoti įdarbinimo galimybėms garantuojant įmonės, verslo arba įmonės ar verslo dalies išlikimą.3. Valstybė narė perdavimams gali taikyti 2 dalies b punktą, kai perdavėjas yra sunkioje ekonominėje padėtyje, kaip nurodoma nacionalinės teisės aktuose, jeigu tokią padėtį yra paskelbusi kompetentinga valstybinės valdžios institucija ir jai yra taikoma teisminė priežiūra, tačiau tik tuo atveju, jei tokios nuostatos nacionalinės teisės aktuose jau buvo priimtos iki 1998 m. liepos 17 d.Komisija iki 2003 m. liepos 17 d. pateikia ataskaitą apie minėtos nuostatos taikymo rezultatus ir perduoda Tarybai atitinkamus pasiūlymus.4. Valstybės narės imasi atitinkamų priemonių, kad būtų išvengta piktnaudžiavimo nemokumo procedūromis, dėl kurio darbuotojai netektų šioje direktyvoje jiems nustatytų teisių.6 straipsnis1. Jeigu įmonė, verslas arba įmonės ar verslo dalis išlaiko savo savarankiškumą, atstovų arba atstovavimo darbuotojams, kuriems turėjo įtakos perdavimas, statusas ir vaidmuo išlaikomas pagal tas pačias nuostatas ir tomis pačiomis sąlygomis, kurios iki perdavimo dienos buvo taikomos pagal įstatymą ir kitus teisės aktus arba sutartį, jeigu įvykdomos darbuotojų atstovavimo sukūrimui būtinos sąlygos.Pirma pastraipa netaikoma, jeigu pagal valstybių narių įstatymus ir kitus teisės aktus arba praktiką arba pagal su darbuotojų atstovais sudarytą sutartį yra įvykdomos darbuotojų atstovų paskyrimo iš naujo arba atstovavimo darbuotojams atnaujinimo sąlygos.Jeigu perdavėjui taikomos bankroto arba kitos panašios nemokumo procedūros, kurios buvo pradėtos ketinant likviduoti perdavėjo turtą ir kurios yra vykdomos prižiūrint kompetentingai valstybinės valdžios institucijai (kuri gali būti kompetentingos valstybinės valdžios institucijos įgaliotas praktikuojantis nemokumo specialistas), valstybės narės gali taikyti būtinas priemones, kurios užtikrintų tinkamą atstovavimą perduotiems darbuotojams iki naujo darbuotojų atstovų išrinkimo arba paskyrimo.Jeigu įmonė, verslas arba įmonės ar verslo dalis neišlaiko savo savarankiškumo, valstybės narės imasi būtinų priemonių, kurios toliau užtikrintų tinkamą atstovavimą perduotiems darbuotojams, kuriems buvo atstovaujama iki perdavimo, tuo laikotarpiu, kuris reikalingas darbuotojų atstovavimui atnaujinti arba atstovams iš naujo paskirti pagal nacionalinės teisės aktus arba praktiką.2. Jeigu darbuotojų, kuriems turėjo įtakos perdavimas, atstovų kadencija dėl perdavimo baigiasi, atstovai ir toliau naudojasi valstybių narių įstatymuose ir kituose teisės aktuose arba praktikoje garantuojama apsauga.III SKYRIUSInformavimas ir konsultavimasis7 straipsnis1. Perdavėjas ir perėmėjas privalo informuoti savo atitinkamų darbuotojų, kuriems turėjo įtakos perdavimas, atstovus apie:- perdavimo datą arba siūlomą perdavimo datą,- perdavimo priežastis,- perdavimo teisinius, ekonominius ir socialinius padarinius darbuotojams,- priemones, numatytas darbuotojų atžvilgiu.Perdavėjas privalo tokią informaciją savo darbuotojų atstovams pateikti iš anksto, prieš atliekant perdavimą.Perėmėjas privalo tokią informaciją savo darbuotojų atstovams pateikti iš anksto ir bet kuriuo atveju prieš tai, kol perdavimas dar nėra padaręs tiesioginės įtakos darbuotojų darbo sąlygų ir užimtumo pasikeitimui.2. Jeigu perdavėjas arba perėmėjas numato priemones savo darbuotojų atžvilgiu, jis dėl to iš anksto konsultuojasi su savo darbuotojų atstovais, kad būtų pasiektas susitarimas.3. Valstybės narės, kurių įstatymuose ir kituose teisės aktuose yra nustatyta, jog darbuotojų atstovai galiausiai gali kreiptis į arbitražo kolegiją, kad būtų priimtas sprendimas dėl darbuotojams taikytinų priemonių, gali nustatyti, kad 1 ir 2 dalyse išdėstyti įpareigojimai būtų taikomi tik tokiais atvejais, kai dėl perdavimo pakeitus verslą daug darbuotojų gali patekti į labai nepalankią padėtį.Informacija ir konsultacijos turi apimti bent tas priemones, kurias ketinama taikyti darbuotojams.Informacija turi būti teikiama ir konsultacijos turi vykti iš anksto, prieš įvykstant pirmoje šios straipsnio dalies pastraipoje nurodytiems pokyčiams.4. Šiame straipsnyje išvardyti įpareigojimai taikomi nepriklausomai nuo to, ar sprendimą dėl perdavimo priima darbdavys, ar darbdavį kontroliuojanti įmonė.Svarstant šioje direktyvoje išvardytų informavimo ir konsultavimosi reikalavimų pažeidimus, argumentas, kad toks pažeidimas buvo padarytas dėl to, jog darbdavį kontroliuojanti įmonė nepateikė informacijos, nelaikomas pasiteisinimu.5. Valstybės narės gali nustatyti, kad 1, 2 ir 3 dalyse išvardyti įpareigojimai yra taikomi tik įmonėms arba verslui, kurie savo darbuotojų skaičiumi atitinka sąlygas, keliamas darbuotojams atstovaujančios kolegialios institucijos rinkimams arba paskyrimui.6. Valstybės narės nustato, kad jeigu įmonės ar verslo darbuotojai savo atstovų neturi ne dėl savo kaltės, atitinkamiems darbuotojams būtina iš anksto pranešti apie:- perdavimo datą arba siūlomą perdavimo datą,- perdavimo priežastis,- perdavimo teisinius, ekonominius ir socialinius padarinius darbuotojams,- priemones, numatytas darbuotojų atžvilgiu.IV SKYRIUSBaigiamosios nuostatos8 straipsnisŠi direktyva nedaro poveikio valstybių narių teisei taikyti arba priimti darbuotojams palankesnius įstatymus ir kitus teisės aktus arba skatinti ar leisti sudarinėti darbuotojams palankesnes kolektyvines sutartis arba susitarimus tarp socialinių partnerių.9 straipsnisValstybės narės savo nacionalinėse teisinėse sistemose nustato priemones, būtinas, kad visi darbuotojai ir darbuotojų atstovai, kurie mano, kad nukentėjo dėl šioje direktyvoje nustatytų įpareigojimų nevykdymo, galėtų toliau pareikšti ieškinį teisme po to, kai jau yra pasinaudoję galimybe kreiptis į kitas kompetentingas institucijas.10 straipsnisKomisija iki 2006 m. liepos 17 d. pateikia Tarybai šios direktyvos nuostatų veikimo analizę. Komisija pasiūlo bet kokius, jos nuomone, būtinus dalinius pakeitimus.11 straipsnisValstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų įstatymų ir kitų teisės aktų nuostatų tekstus.12 straipsnisDirektyva 77/187/EEB su pakeitimais, padarytais I priedo A dalyje nurodyta direktyva, pripažįstama netekusia galios, nepažeidžiant valstybių narių įsipareigojimų laikytis įgyvendinimo terminų, nustatytų I priedo B dalyje.Nuorodos į panaikintą direktyvą laikomos nuorodomis į šią direktyvą ir skaitomos pagal II priede pateiktą koreliacijos lentelę.13 straipsnisŠi direktyva įsigalioja dvidešimtą dieną po jos paskelbimo Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje.14 straipsnisŠi direktyva skirta valstybėms narėms.Priimta Briuselyje, 2001 m. kovo 12 d.Tarybos varduPirmininkasB. Ringholm[1] 2000 m. spalio 25 d. nuomonė (dar nepaskelbta Oficialiajame leidinyje).[2] OL C 367, 2000 12 20, p. 21.[3] OL L 61, 1977 3 5, p. 26.[4] Zr. I priedo A dalį.[5] OL L 48, 1975 2 22, p. 29. Direktyva pakeista Direktyva 98/59/EB (OL L 225, 1998 8 12, p. 16).[6] OL L 206, 1991 7 29, p. 19.[7] OL L 283, 1980 10 20, p. 23. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais 1994 m. Stojimo aktu.--------------------------------------------------I PRIEDASA DALISPanaikintoji direktyva ir ją iš dalies keičianti direktyva(nurodytos 12 straipsnyje)Tarybos direktyva 77/187/EEB (OL L 61, 1977 3 5, p. 26)Tarybos direktyva 98/50/EB (OL L 201, 1998 7 17, p. 88)B DALISPerkėlimo į nacionalinės teisės aktus terminai(nurodyti 12 straipsnyje)Direktyva | Perkėlimo terminas |77/187/EEB | 1979 m. vasario 16 d. |98/50/EB | 2001 m. liepos 17 d. |--------------------------------------------------II PRIEDASKORELIACIJOS LENTELĖDirektyva 77/187/EEB | Ši direktyva |1 straipsnis | 1 straipsnis |2 straipsnis | 2 straipsnis |3 straipsnis | 3 straipsnis |4 straipsnis | 4 straipsnis |4a straipsnis | 5 straipsnis |5 straipsnis | 6 straipsnis |6 straipsnis | 7 straipsnis |7 straipsnis | 8 straipsnis |7a straipsnis | 9 straipsnis |7b straipsnis | 10 straipsnis |8 straipsnis | 11 straipsnis |– | 12 straipsnis |– | 13 straipsnis |– | 14 straipsnis |– | I PRIEDAS |– | II PRIEDAS |--------------------------------------------------


title: 2006 m. gruodžio 11 d. Komisijos direktyva 2006/134/EB, iš dalies keičianti Tarybos direktyvą 91/414/EEB, įtraukiant veikliąją medžiagą fenarimolį Tekstas svarbus EEE

text:
12.12.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 349/32

      KOMISIJOS DIREKTYVA 2006/134/EB
   2006 m. gruodžio 11 d.
   iš dalies keičianti Tarybos direktyvą 91/414/EEB, įtraukiant veikliąją medžiagą fenarimolį
   (Tekstas svarbus EEE)
   EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,
   atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,
   atsižvelgdama į 1991 m. liepos 15 d. Tarybos direktyvą Nr. 91/414/EEB dėl augalų apsaugos produktų pateikimo į rinką (1), ypač į jos 6 straipsnio 1 dalį,
   kadangi:

               (1)

               1992 m. gruodžio 11 d. Komisijos reglamente (EEB) Nr. 3600/92, nustatančiame išsamias darbų programos, minėtos Tarybos direktyvos 91/414/EEB dėl augalų apsaugos produktų pateikimo į rinką (2) 8 straipsnio 2 dalyje, pirmojo etapo įgyvendinimo taisykles, nustatytas veikliųjų medžiagų, kurias reikia įvertinti siekiant įtraukti į Direktyvos 91/414/EEB I priedą, sąrašas. Tame sąraše yra fenarimolis.

               (2)

               Fenarimolio poveikis aplinkai ir žmonių sveikatai ataskaitų rengėjų pasiūlytais naudojimo atvejais buvo įvertintas vadovaujantis Reglamento (EEB) Nr. 3600/92 nuostatomis. 1994 m. balandžio 27 d. Komisijos reglamentu (EB) Nr. 933/94, nustatančiu augalų apsaugos produktų veikliąsias medžiagas ir skiriančiu ataskaitų rengėjas valstybes nares Komisijos reglamentui (EEB) Nr. 3600/92 (3) įgyvendinti, Jungtinė Karalystė buvo paskirta valstybe nare ataskaitos rengėja. 1996 m. balandžio 30 d. Jungtinė Karalystė pateikė Komisijai atitinkamą vertinimo ataskaitą ir rekomendacijas pagal Reglamento (EEB) Nr. 3600/92 7 straipsnio 1 dalies c punktą.

               (3)

               Šią vertinimo ataskaitą valstybės narės ir Komisija persvarstė Maisto grandinės ir gyvūnų sveikatos nuolatiniame komitete.

               (4)

               Du su fenarimoliu susiję klausimai buvo perduoti Augalų moksliniam komitetui (toliau – Moksliniam komitetui). Mokslinio komiteto paprašyta pateikti pastabų dėl kelių kartų tyrimų aiškinimo ir apsvarstyti fenarimolio aromatazinį slopinimo poveikį. Be to, paprašyta pateikti nuomonę dėl patikimos leistinos paros dozės (LPD) ir leistino operatoriaus sąlyčio lygio (LOSL) (4). Mokslinis komitetas padarė išvadą, kad tiriant žiurkes pastebėtas fenarimolio poveikis patinų vaisingumui turi būti laikomas reikšmingu vertinant pavojų žmonėms, nors aromatazinio slopinimo poveikiui žmogus yra mažiau jautrus nei žiurkės. Taip pat nuspręsta, kad fenarimolio poveikis žiurkių dauginimuisi gali būti laikomas nesvarbiu vertinant pavojų žmonėms. Be to padaryta išvada, kad nėra kitų įtikinamų įrodymų dėl neigiamo poveikio reprodukcijai, sietino su fenarimolio aromataziniu slopinimu, išskyrus su patinu susijusį sumažėjusį vaisingumą ir vėlesnį dauginimąsi. Galiausiai Mokslinis komitetas nutarė, kad remiantis pateiktais toksikologiniais tyrimais galima nustatyti leistiną paros dozę (LPD) ir leistiną operatoriaus sąlyčio lygį (LOSL). Antrojoje nuomonėje (5) svarstytas klausimas dėl metodo, taikyto apskaičiuojant numanomą gamtinę koncentraciją dirvožemyje (PEC), tinkamumo. Apskaičiuojant susikaupusią dirvožemio PEC, komitetas pasiūlė naudotis sklaidos lauke ir laboratorinių tyrimų metu gautais skilimo duomenimis. Nuomonę įvertino valstybė narė ataskaitos rengėja, kuri vis dėlto nusprendė, kad ši tvarka nėra daugiau moksliškai pagrįsta nei vien tik sklaidos lauke vertinimas. Todėl nuspręsta laukti atliekamų sklaidos lauke tyrimų rezultatų. Laikini šių tyrimų rezultatai atitinka skaičiavimo modelio rezultatus ir dėl to manyta, kad klausimas yra tinkamai išspręstas. Todėl daroma išvada, kad visais atvejais rengiant šią direktyvą ir susijusią peržiūros ataskaitą buvo atsižvelgta į Mokslinio komiteto rekomendacijas.

               (5)

               Atlikus įvairius tyrimus paaiškėjo, kad augalų apsaugos produktai, kurių sudėtyje yra fenarimolio, gali būti laikomi atitinkančiais Direktyvos 91/414/EEB 5 straipsnio 1 dalies a ir b punktuose nustatytus reikalavimus tais naudojimo atvejais, kurie buvo išnagrinėti ir išsamiai aprašyti Komisijos peržiūros ataskaitose, jeigu bus taikomos tinkamos pavojų mažinančios priemonės. Kadangi fenarimolis yra pavojinga medžiaga, jo naudojimas turėtų būti ribojamas. Visų pirma susirūpinimą kelia jo toksinis poveikis, galintis sutrikdyti endokrininės sistemos veiklą. Šiuo metu mokslininkai nesutaria dėl tikslaus tokio pavojaus masto. Taikant atsargumo principą ir atsižvelgiant į dabartinį mokslinių žinių lygį, reikėtų taikyti pavojų mažinančias priemones tam, kad būtų pasiektas aukštas žmonių ir gyvūnų sveikatos bei aplinkos apsaugos lygis, kurio siekiama Bendrijoje.

               (6)

               Direktyvos 91/414/EEB 5 straipsnio 4 dalyje ir 6 straipsnio 1 dalyje nustatyta, kad įtraukiant medžiagas į I priedą gali būti taikomi tam tikri apribojimai ir sąlygos. Šiuo atveju įtraukimo laikotarpiui ir patvirtintoms kultūroms taikomi apribojimai laikomi būtinais. Pagal pirmines priemones, pateiktas Maisto grandinės ir gyvūnų sveikatos nuolatiniam komitetui, buvo siūloma įtraukimo laikotarpį apriboti iki septynerių metų, kad valstybės narės pirmiausia peržiūrėtų į rinką pateiktus augalų apsaugos produktus, kurių sudėtyje yra fenarimolio. Tam, kad būtų išvengta siekiamo aukšto apsaugos lygio neatitikimų, buvo ketinama medžiagų įtraukimą į Direktyvos 91/414/EEB I priedą apriboti tais fenarimolio naudojimo atvejais, kurie buvo įvertinti atsižvelgiant į Bendrijoje atliktą vertinimą ir kai buvo nustatyta, kad pasiūlyti naudojimo atvejai atitinka Direktyvos 91/414EEB sąlygas. Tai leidžia manyti, kad kiti naudojimo atvejai, kurie nebuvo įtraukti arba buvo tik iš dalies įtraukti į šį vertinimą, turėjo būti pirmiausia išsamiai įvertinti prieš pradedant svarstyti, ar juos įtraukti į Direktyvos 91/414/EEB I priedą. Galiausiai dėl fenarimolio pavojingumo buvo manoma, kad Bendrijos lygmeniu būtina priimti nuostatas dėl minimalaus tam tikrų pavojų mažinančių priemonių, kurias turėjo taikyti valstybės narės išduodamos registracijas, suderinimo.

               (7)

               Pagal Direktyvoje 91/414/EEB nustatytą tvarką dėl veikliųjų medžiagų tvirtinimo, įskaitant pavojaus valdymo priemonių apibrėžtį, sprendžia Komisija. Valstybėms narėms tenka atsakomybė už augalų apsaugos produktų keliamam pavojui mažinti skirtų priemonių įgyvendinimą, taikymą ir kontrolę. Kelių valstybių narių išreikštas susirūpinimas rodo, kad siekiant pavojų sumažinti iki tokio lygio, kuris galėtų būti laikomas priimtinu ir atitinkančiu aukštą apsaugos lygį, kurio siekiama Bendrijoje, būtina taikyti papildomus apribojimus. Šiuo metu tinkamo tolesnės fenarimolio gamybos, prekybos ir naudojimo saugos ir apsaugos lygio nustatymas priklauso nuo pavojaus valdymo.

               (8)

               Atsižvelgdama į tai, kas išdėstyta pirmiau, Komisija pakartotinai išnagrinėjo savo poziciją. Kad būtų teisingai atspindėtas aukštas žmonių ir gyvūnų sveikatos bei aplinkos apsaugos lygis, kurio siekia Bendrija, manoma, kad be 6 konstatuojamojoje dalyje išdėstytų principų, būtų tikslinga įtraukimo laikotarpį dar sutrumpinti nuo septynerių metų iki 18 mėnesių. Tai dar labiau sumažina bet kokį pavojų, nes užtikrinamas šios medžiagos pakartotinis vertinimas pirmumo teise.

               (9)

               Galima tikėtis, kad augalų apsaugos produktai, kurių sudėtyje yra fenarimolio, atitinka Direktyvos 91/414/EEB 5 straipsnio 1 dalies a ir b punktuose nustatytus reikalavimus tais naudojimo atvejais, kurie buvo išnagrinėti ir išsamiai aprašyti Komisijos peržiūros ataskaitoje, ir jeigu taikomos būtinos pavojų mažinančios priemonės.

               (10)

               Neprieštaraujant išvadai, kad augalų apsaugos produktai, kurių sudėtyje yra fenarimolio, gali būti laikomi atitinkančiais Direktyvos 91/414/EEB 5 straipsnio 1 dalies a ir b punktuose nustatytus reikalavimus, reikėtų gauti papildomos informacijos tam tikrais konkrečiais klausimais. Atliekant tyrimus remiantis geriausia šiuo metu turima praktika buvo įvertintas fenarimolio poveikis, galintis sutrikdyti endokrininės sistemos veiklą. Komisijos žiniomis, Ekonominio bendradarbiavimo ir plėtros organizacija (EBPO) rengia tyrimų atlikimo gaires, siekdama labiau ištobulinti vertinimą, leidžiantį nustatyti galimą endokrininės sistemos veiklą trikdantį poveikį. Todėl tikslinga reikalauti, kad fenarimolis būtų papildomai tiriamas, kai tik bus susitarta dėl EPBO tyrimų atlikimo gairių, ir kad pranešėjai pateiktų tokių tyrimų rezultatus. Be to, valstybės narės turėtų reikalauti, kad registracijų savininkai pateiktų informacijos apie fenarimolio naudojimo atvejus, įskaitant bet kokią informaciją apie naudotojo sveikatos sutrikimus.

               (11)

               Fenarimolio, kaip ir kitų į Direktyvos 91/414/EEB I priedą įtrauktų medžiagų, statusas gali būti peržiūrėtas pagal šios direktyvos 5 straipsnio 5 dalį atsižvelgiant į bet kokius gautus naujus duomenis. Taip pat faktas, kad šios medžiagos įtraukimo į I priedą galiojimas baigiasi konkrečią dieną nereiškia, kad įtraukimas negali būti atnaujintas pagal direktyvoje nustatytas procedūras.

               (12)

               Patirtis, įgyta naudojantis į Direktyvos 91/414/EEB I priedą anksčiau įtrauktomis veikliosiomis medžiagomis, įvertintomis remiantis Reglamento (EEB) Nr. 3600/92 nuostatomis, rodo, kad gali kilti sunkumų interpretuojant galiojančių registracijų savininkų pareigas, susijusias su galimybe naudotis duomenimis. Todėl, siekiant išvengti tolesnių sunkumų, būtina aiškiau apibrėžti valstybių narių pareigas, visų pirma pareigą patikrinti, ar registracijos savininkas gali naudotis tos direktyvos II priedo reikalavimus atitinkančiu dokumentų rinkiniu. Tačiau aiškiau apibrėžus esamas pareigas valstybėms narėms arba registracijos savininkams neatsirastų naujų įsipareigojimų, palyginti su iki šiol priimtomis I priedą iš dalies keičiančiomis direktyvomis.

               (13)

               Prieš įtraukiant veikliąją medžiagą į I priedą turėtų būti skirtas tinkamas laikotarpis, per kurį valstybės narės ir suinteresuotosios šalys galėtų pasirengti laikytis naujų reikalavimų, kuriuos lems toks įtraukimas.

               (14)

               Nepažeidžiant Direktyvoje 91/414/EEB apibrėžtų reikalavimų, įtraukus veikliąją medžiagą į I priedą, valstybėms narėms turėtų būti suteiktas 6 mėnesių laikotarpis nuo tos medžiagos įtraukimo, per kurį jos persvarstytų galiojančias augalų apsaugos produktų, kurių sudėtyje yra fenarimolio, registracijas, siekdamos įsitikinti, kad laikomasi Direktyvoje 91/414/EEB, ypač jos 13 straipsnyje nustatytų reikalavimų ir I priede išdėstytų atitinkamų sąlygų. Valstybės narės prireikus turėtų iš dalies keisti, pakeisti naujomis arba panaikinti galiojančias registracijas pagal Direktyvos 91/414/EEB nuostatas. Nukrypstant nuo pirmiau minėto galutinio termino, reikėtų suteikti ilgesnį laikotarpį, per kurį laikantis Direktyvoje 91/414/EEB nustatytų vienodų principų kiekvienu numatytu naudojimo atveju būtų pateikiamas ir įvertinamas III priede nurodytas visas kiekvieno augalų apsaugos produkto dokumentų rinkinys. Atsižvelgiant į pavojingas fenarimolio savybes, laikotarpis, per kurį valstybės narės turi patikrinti, ar augalų apsaugos produktai, kurių sudėtyje yra vien tik fenarimolio arba ir kitų patvirtintų veikliųjų medžiagų, atitinka VI priedo nuostatas, negali viršyti 18 mėnesių.

               (15)

               Todėl Direktyvą 91/414/EEB reikėtų atitinkamai iš dalies keisti.

               (16)

               Maisto grandinės ir gyvūnų sveikatos nuolatinis komitetas nepateikė nuomonės iki komiteto pirmininko nustatyto termino, ir todėl Komisija pateikė Tarybai pasiūlymą dėl šių priemonių. Pasibaigus Direktyvos 91/414/EEB 19 straipsnio 2 dalies antrojoje pastraipoje nustatytam laikotarpiui Taryba nepriėmė pasiūlyto įgyvendinimo akto ir neprieštaravo pasiūlymui dėl įgyvendinimo priemonių, todėl atitinkamai Komisija turi priimti šias priemones,

         PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:
   1 straipsnis
   Direktyvos 91/414/EB I priedas iš dalies keičiamas pagal šios direktyvos priedą.
   2 straipsnis
   Valstybės narės priima ir paskelbia įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie, įsigalioję ne vėliau kaip iki 2007 m. birželio 30 d., įgyvendina šią direktyvą. Jos nedelsdamos pateikia Komisijai tų nuostatų tekstus ir tų nuostatų bei šios direktyvos koreliacijos lentelę.
   Tas nuostatas jos taiko nuo 2007 m. liepos 1 d.
   Valstybės narės, priimdamos nuostatas, daro jose nuorodą į šią direktyvą, arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Valstybės narės nustato tokios nuorodos darymo tvarką.
   3 straipsnis
   1.   Vadovaudamosi Direktyva 91/414/EEB, valstybės narės, jei būtina, iki 2007 m. birželio 30 d. iš dalies keičia arba panaikina galiojančias augalų apsaugos produktų, kurių sudėtyje yra veikliosios medžiagos fenarimolio, registracijas. Iki tos dienos jos ypač tikrina, ar laikomasi tos direktyvos I priede nurodytų reikalavimų, susijusių su fenarimoliu, išskyrus su šia medžiaga susijusius reikalavimus, apibrėžtus įrašo B dalyje, ir ar registracijos savininkas turi arba gali naudotis visu dokumentų rinkiniu, atitinkančiu tos direktyvos II priedo reikalavimus, pagal 13 straipsnyje išdėstytas sąlygas.
   2.   Nukrypdamos nuo 1 dalies nuostatų, valstybės narės iš naujo, pagal Direktyvos 91/414/EEB VI priede numatytus vienodus principus, vadovaudamosi tos direktyvos III priedo reikalavimus atitinkančiu dokumentų rinkiniu, ir atsižvelgdamos į jos I priedo įrašo B dalį, susijusią su fenarimoliu, įvertina kiekvieną leistiną augalų apsaugos produktą, kurio sudėtyje yra fenarimolio. Remdamosi tuo vertinimu, jos nustato, ar produktas atitinka Direktyvos 91/414/EEB 4 straipsnio 1 dalies b, c, d ir e punktuose išdėstytas sąlygas.
   Tai nusprendusios, valstybės narės, jei būtina, iš dalies pakeičia arba panaikina produkto, kurio sudėtyje yra fenarimolio, registraciją iki 2008 m. birželio 30 d.
   4 straipsnis
   Ši direktyva įsigalioja 2007 m. sausio 1 d.
   5 straipsnis
   Ši direktyva skirta valstybėms narėms.

      Priimta Briuselyje, 2006 m. gruodžio 11 d.

            Komisijos vardu

         Markos KYPRIANOU

            Komisijos narys

      (1)  OL L 230, 1991 8 19, p. 1. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Komisijos direktyva 2006/85/EB (OL L 293, 2006 10 24, p. 3).

      (2)  OL L 366, 1992 12 15, p. 10. Reglamentas su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 2266/2000 (OL L 259, 2000 10 13, p. 10).

      (3)  OL L 107, 1994 4 28, p. 8. Reglamentas su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 2230/95 (OL L 225, 1995 9 22, p. 1).

      (4)  Augalų mokslinio komiteto nuomonė dėl galimybės įtraukti fenarimolį į Direktyvos 91/414/EEB dėl augalų apsaugos produktų pateikimo į rinką 1 priedą (SCP/FENARI/005 – galutinė) (1999 m. gegužės 18 d. priimta Augalų mokslinio komiteto nuomonė).

      (5)  Augalų mokslinio komiteto nuomonė dėl konkrečių Komisijos klausimų, susijusių su fenarimolio vertinimu pagal Tarybos direktyvą 91/414/EEB (2001 m. lapkričio 8 d. priimta Augalų mokslinio komiteto nuomonė).

      PRIEDAS
      Direktyvos 91/414/EEB I priedo lentelės pabaigoje įrašoma:

                     Nr.

                     Bendrinis pavadinimas, identifikacijos Nr.

                     IUPAC pavadinimas

                     Grynumas (1)

                     Įsigaliojimas

                     Įtraukimo galiojimo pabaiga

                     Konkrečios nuostatos

                     „148

                     Fenarimolis
                     CAS Nr. 60168-88-9
                     (nenurodyta stereochemija) CIPAC Nr. 380

                     (±)-2,4'-dichloro-α-(pirimidin-5-il) benzhidrilio alkoholis

                     980 g/kg

                     2007 m. sausio 1 d.

                     2008 m. birželio 30 d.

                     A   DALIS
                     Galima vartoti tik kaip fungicidą šioms kultūroms:

                                 —

                                 pomidorams,

                                 —

                                 šiltnamiuose auginamoms paprikoms,

                                 —

                                 baklažanams,

                                 —

                                 šiltnamiuose auginamiems agurkams,

                                 —

                                 melionams,

                                 —

                                 dekoratyviniams augalams, medelynams ir daugiamečiams augalams,

                           neviršijant

                                 —

                                 0,058 kg veikliosios medžiagos vienam laukuose auginamų pomidorų hektarui vienam kartui ir 0,072 kg veikliosios medžiagos vienam šiltnamiuose auginamų pomidorų hektarui vienam kartui,

                                 —

                                 0,072 kg veikliosios medžiagos vienam paprikomis apsodintam hektarui vienam kartui,

                                 —

                                 0,038 kg veikliosios medžiagos vienam baklažanais apsodintam hektarui vienam kartui,

                                 —

                                 0,048 kg veikliosios medžiagos vienam agurkais apsodintam hektarui vienam kartui,

                                 —

                                 0,024 kg veikliosios medžiagos vienam laukuose auginamų melionų hektarui vienam kartui ir 0,048 kg veikliosios medžiagos vienam šiltnamiuose auginamų melionų hektarui vienam kartui,

                                 —

                                 0,054 kg veikliosios medžiagos vienam laukuose auginamų dekoratyvinių augalų, medelynų ir daugiamečių augalų hektarui vienam kartui ir 0,042 kg veikliosios medžiagos vienam šiltnamiuose auginamų dekoratyvinių augalų hektarui vienam kartui.

                           Šiais atvejais negalima naudoti:

                                 —

                                 purškiant iš lėktuvo,

                                 —

                                 mėgėjams naudojant ant nugaros nešiojamą arba rankinį purškiklį,

                                 —

                                 privačiuose soduose.

                           Valstybės narės užtikrina, kad būtų taikomos visos tinkamos pavojų mažinančios priemonės. Reikia skirti ypatingą dėmesį:

                                 —

                                 vandens organizmų apsaugai. Prireikus turi būti išlaikomas tinkamas atstumas tarp apdorojamų teritorijų ir paviršinio vandens telkinių. Atstumas gali priklausyti nuo to, ar naudojama technika arba prietaisai, mažinantys purškalo pasklidimą,

                                 —

                                 sliekams. Registracijos sąlygose numatytos pavojų mažinančios priemonės, pavyzdžiui, tinkamiausio naudojimo kartų ir naudojimo laiko santykio, naudojimo normų, ir, jeigu būtina, veikliosios medžiagos koncentracijos lygio parinkimas,

                                 —

                                 paukščiams ir žinduoliams. Registracijos sąlygose numatytos pavojų mažinančios priemonės, pavyzdžiui, protingo preparatų, kurie sumažina poveikį susijusioms gyvūnų rūšims dėl jų fizinio pateikimo arba esančių medžiagų, leidžiančių išvengti preparato poveikio, naudojimo ir atrankos laiko nustatymas,

                                 —

                                 naudotojams, kurie privalo dėvėti tinkamus apsauginius rūbus, visų pirma pirštines, kombinezoną, guminius batus, veido apsaugos priemonę ar apsauginius akinius paruošiant preparatą, jį įpilant į prietaisą, naudojant prietaisą ir jį plaunant, jeigu prietaiso dizainas ir konstrukcija tinkamai neapsaugo nuo preparato poveikio arba jeigu ant tokio prietaiso nepritvirtinta specialių apsauginių dalių,

                                 —

                                 darbuotojams, kurie privalo dėvėti tinkamus apsauginius rūbus, visų pirma pirštines, jeigu jie turi įeiti į apdorotą teritoriją anksčiau nei baigiasi nustatytas įėjimo laikas.

                           B   DALIS
                     Įgyvendinant VI priede numatytus vienodus principus, atsižvelgiama į fenarimolio peržiūros ataskaitos išvadas, ypač į jos I ir II priedėlius.
                     Valstybės narės privalo užtikrinti, kad registracijų savininkai kiekvienais metais iki gruodžio 31 d. praneštų apie naudotojų sveikatos sutrikimus. Valstybės narės gali reikalauti, kad būtų pateikta tam tikra informacija, pavyzdžiui, duomenys apie pardavimą ir naudojimo būdų tyrimą, siekiant susidaryti realistinį vaizdą apie naudojimo sąlygas ir galimą toksikologinį fenarimolio poveikį.
                     Valstybės narės prašo pateikti papildomų tyrimų rezultatus tam, kad būtų sprendžiamas klausimas, susijęs su endokrininės sistemos veiklą trikdančiu fenarimolio poveikiu per dvejus metus nuo tada, kai Ekonominio bendradarbiavimo ir plėtros organizacija priėmė Tyrimų atlikimo gaires dėl endokrininės sistemos veiklos sutrikdymo. Jos užtikrina, kad pranešėjas, kurio prašymu fenarimolis buvo įtrauktas į šį priedą, pateiktų Komisijai tokius tyrimus per dvejus metus nuo pirmiau minėtų tyrimų atlikimo gairių priėmimo.“

         (1)  Išsamesnė informacija apie veikliosios medžiagos tapatumą ir specifikaciją pateikta peržiūros ataskaitoje.


title: 1997 m. lapkričio 24 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 97/63/EB, iš dalies keičianti Direktyvas 76/116/EEB, 80/876/EEB, 89/284/EEB ir 89/530/EEB dėl valstybių narių įstatymų, reglamentuojančių trąšas, suderinimo

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

31997L0063

Oficialusis leidinys L 335 , 06/12/1997 p. 0015 - 0016

		Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 97/63/EB1997 m. lapkričio 24 d.iš dalies keičianti Direktyvas 76/116/EEB, 80/876/EEB, 89/284/EEB ir 89/530/EEB dėl valstybių narių įstatymų, reglamentuojančių trąšas, suderinimoEUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdami į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 100a straipsnį,atsižvelgdami į Komisijos pasiūlymą [1],atsižvelgdami į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [2],laikydamiesi Sutarties 189b straipsnyje nustatytos tvarkos [3],kadangi Europos Sąjungos sutarties G straipsnyje žodžiai "Europos ekonominė bendrija" buvo pakeisti žodžiais "Europos bendrija"; kadangi todėl inicialus "EEB" reikėtų pakeisti inicialais "EB";kadangi terminas "EEB trąšos" vartojamas kai kuriose 1975 m. gruodžio 18 d. Tarybos direktyvos 76/116/EEB dėl valstybių narių įstatymų, reglamentuojančių trąšas, suderinimo [4], 1980 m. liepos 15 d. Tarybos direktyvos 80/876/EEB dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su paprastosiomis amonio nitrato trąšomis, turinčiomis didelį azoto kiekį, suderinimo [5], 1989 m. balandžio 13 d. Tarybos direktyvos 89/284/EEB, iš dalies keičiančios Direktyvą 76/116/EEB kalcio, magnio, natrio ir sieros kiekio, esančio trąšose, atžvilgiu [6] ir 1989 m. rugsėjo 18 d. Tarybos direktyvos 89/530/EEB, iš dalies keičiančios Direktyvą 76/116/EEB boro, kobalto, vario, geležies, magnio, molibdeno ir cinko mikroelementų, esančių trąšose, atžvilgiu [7] nuostatose; kadangi todėl minėtose nuostatose terminą "EEB trąšos" reikėtų pakeisti terminu "EB trąšos";kadangi vis dėlto gamintojai paprastai turi dideles pakuočių, etikečių ir lydinčiųjų dokumentų atsargas, todėl rizikuoja patirti papildomų išlaidų, jei bus atliekamas šis pakeitimas, galintis turėti tiesioginių pasekmių; kadangi todėl reikėtų nustatyti laikotarpį, per kurį būtų galima toliau naudoti pakuotes, etiketes ir lydinčiuosius dokumentus, pažymėtus "EEB trąšos",PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:1 straipsnis1. Šia direktyva Direktyva 76/116/EEB iš dalies keičiama taip:a) 1 straipsnyje terminas "EEB trąšos" keičiamas terminu "EB trąšos";b) 2 straipsnyje terminas "EEB trąšos" keičiamas terminu "EB trąšos";c) 7 straipsnyje terminas "EEB trąšos" keičiamas terminu "EB trąšos";d) 8 straipsnio 1 dalyje terminas "EEB trąšos" keičiamas terminu "EB trąšos";e) II priedo 1 punkto a papunktyje terminas "EEB TRĄŠOS" keičiamas terminu "EB TRĄŠOS".2. Šia direktyva Direktyva 80/876/EEB iš dalies keičiama taip:a) 2 straipsnyje terminas "EEB trąšos" keičiamas terminu "EB trąšos";b) 4 straipsnyje terminas "EEB trąšos" keičiamas terminu "EB trąšos";c) 6 straipsnyje terminas "EEB trąšos" keičiamas terminu "EB trąšos";d) 7 straipsnio 1 dalyje terminas "EEB trąšos" keičiamas terminu "EB trąšos";e) 7 straipsnio 3 dalyje terminas "EEB trąšos" keičiamas terminu "EB trąšos".3. Šia direktyva Direktyva 89/284/EEB iš dalies keičiama taip:a) 1 straipsnyje terminas "EEB trąšos" keičiamas terminu "EB trąšos";b) 2 straipsnyje terminas "EEB trąšos" keičiamas terminu "EB trąšos";c) 4 straipsnyje terminas "EEB TRĄŠOS" keičiamas terminu "EB TRĄŠOS";d) 6 straipsnio a punkte terminas "EEB TRĄŠOS" keičiamas terminu "EB TRĄŠOS";e) 9 straipsnio 1 ir 2 dalyse terminas "EEB trąšos" keičiamas terminu "EB trąšos".4. Šia direktyva Direktyva 89/530/EEB iš dalies keičiama taip:a) 1 straipsnio 1 dalyje terminas "EEB TRĄŠOS" keičiamas terminu "EB TRĄŠOS";b) 1 straipsnio 2 dalyje terminas "EEB TRĄŠOS" keičiamas terminu "EB TRĄŠOS";c) 2 straipsnyje terminas "EEB trąšos" keičiamas terminu "EB trąšos";d) 3 straipsnio 1 dalies įvadinėje dalyje terminas "EEB trąšos" keičiamas terminu "EB trąšos";e) 3 straipsnio 1 dalies b punkte terminas "EEB trąšos" keičiamas terminu "EB trąšos";f) 4 straipsnio a punkte terminas "EEB TRĄŠOS" keičiamas terminu "EB TRĄŠOS";g) 6 straipsnio 1 pastraipoje terminas "EEB trąšos" keičiamas terminu "EB trąšos";h) priedo C ir D skyriuose terminas "EEB TRĄŠOS" keičiamas terminu "EB TRĄŠOS".2 straipsnisIki 1998 m. gruodžio 31 d. galima naudoti žyma "EEB TRĄŠOS" pažymėtas pakuotes, etiketes ir lydinčiuosius dokumentus.3 straipsnis1. Valstybės narės priima įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie, įsigalioję vėliausiai iki 1998 m. liepos 1 d., įgyvendina šią direktyvą. Apie tai jos nedelsdamos praneša Komisijai.Valstybės narės, priimdamos šias nuostatas, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką priima valstybės narės.2. Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų nacionalinės teisės aktų visų nuostatų tekstus. Komisija apie tai atitinkamai praneša valstybėms narėms.4 straipsnisŠi direktyva įsigalioja dvidešimtą dieną po jos paskelbimo Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje.5 straipsnisŠi direktyva skirta valstybėms narėms.Priimta Briuselyje, 1997 m. lapkričio 24 d.Europos Parlamento varduPirmininkasJ. M. Gil-RoblesTarybos varduPirmininkasJ. Poos[1] OL C 19, 1997 1 18, p. 6.[2] OL C 89, 1997 3 19, p. 17.[3] 1997 m. kovo 11 d. Europos Parlamento nuomonė (OL C 115, 1997 4 14, p. 24). 1997 m. birželio 17 d. Tarybos bendra pozicija (OL C 237, 1997 8 4, p. 14) ir 1997 m. rugsėjo 17 d. Europos Parlamento sprendimas (OL C 304, 1997 10 6, p. 79). 1997 m. spalio 27 d. Tarybos sprendimas.[4] OL L 24, 1976 1 30, p. 21. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Komisijos direktyva 96/28/EB (OL L 140, 1996 6 13, p. 30).[5] OL L 250, 1980 9 23, p. 7.[6] OL L 111, 1989 4 22, p. 34. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Tarybos direktyva 93/69/EEB (OL L 185, 1993 7 28, p. 30).[7] OL L 281, 1989 9 30, p. 116.--------------------------------------------------


title: 1995 m. kovo 20 d. Komisijos Direktyva 95/6/EB iš dalies keičianti Tarybos direktyvos 66/402/EEB dėl prekybos javų sėkla I ir II priedus

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

31995L0006

Oficialusis leidinys L 067 , 25/03/1995 p. 0030 - 0032

		Komisijos Direktyva 95/6/EB1995 m. kovo 20 d.iš dalies keičianti Tarybos direktyvos 66/402/EEB dėl prekybos javų sėkla I ir II priedusEUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,atsižvelgdama į 1966 m. birželio 14 d. Tarybos direktyvą 66/402/EEB dėl prekybos javų sėkla [1] su paskutiniais pakeitimais, padarytais Komisijos direktyva 93/2/EEB [2], ypač į jos 21a straipsnį,kadangi į Direktyvos 66/402/EEB taikymo sritį yra įtraukti rugių hibridai, bet direktyvoje nėra nustatyti reikalavimai, keliami rugių hibridų pasėliams ir sėklai;kadangi siekiant nustatyti tokius reikalavimus buvo priimtas 1989 m. birželio 2 d. Komisijos sprendimas 89/374/EEB dėl laikinojo eksperimento organizavimo pagal Tarybos direktyvą 66/402/EEB dėl prekybos javų sėkla, norint nustatyti reikalavimus, keliamus rugių hibridų pasėliams ir sėklai [3] su pakeitimais, padarytais Sprendimu 92/520/EEB [4];kadangi tas eksperimentas baigėsi 1994 m. birželio 30 d.;kadangi remiantis to eksperimento rezultatais dabar jau galima nustatyti reikalavimus, keliamus rugių hibridų pasėliams ir sėklai, bei reikėtų atitinkamai iš dalies pakeisti Direktyvos 66/402/EEB I ir II priedus;kadangi šioje direktyvoje numatytos priemonės atitinka Žemės ūkio, sodininkystės, daržininkystės ir miškininkystės sėklos bei dauginamosios medžiagos nuolatinio komiteto nuomonę,PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:1 straipsnisDirektyvos 66/402/EEB I ir II priedai iš dalies keičiami, kaip nustatyta šios direktyvos priede.2 straipsnis1. Valstybės narės priima įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie, įsigalioję ne vėliau kaip 1995 m. birželio 30 d., įgyvendina šią direktyvą. Apie tai jos nedelsdamos praneša Komisijai.Valstybės narės, tvirtindamos šias priemones, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.2. Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų nacionalinės teisės aktų pagrindinių nuostatų tekstus.3 straipsnisŠi direktyva įsigalioja dvidešimtą dieną po jos paskelbimo Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje.4 straipsnisŠi direktyva skirta valstybėms narėms.Priimta Briuselyje, 1995 m. kovo 20 d.Komisijos varduFranz FischlerKomisijos narys[1] OL 125, 1966 7 11, p. 2309/66.[2] OL L 54, 1993 3 5, p. 20.[3] OL L 166, 1989 6 16, p. 66.[4] OL L 325, 1992 11 11, p. 25.--------------------------------------------------PRIEDAS1. I priedas iš dalies keičiamas taip:a) 2 ir 3 punktuose po žodžių Secale cereale įrašomi žodžiai "išskyrus hibridus";b) įterpiamas šis 3a punktas:"3a. Rugių hibridaia) Pasėliai atitinka šiuos standartus dėl atstumų nuo kaimynystėje esančių žiedadulkių šaltinių, kurių nesilaikant gali įvykti nepageidaujamas svetimas apdulkinimas.Pasėliai | Mažiausias atstumas |1 | 2 |— auginant elitinę sėklą— jei naudojamas vyriškasis sterilumas | 1000 m |— jei nenaudojamas vyriškasis sterilumas | 600 m |— auginant sertifikuotą sėklą | 500 m |b) pasėlių, įskaitant vyriškąjį sterilumą, komponentų požymiai yra pakankamai tapatūs ir gryni.Visų pirma, pasėliai turi atitikti šiuos standartus ar kitus reikalavimus:i) tos rūšies pasėlių augalų, kurie aiškiai neatitinka komponento požymių, skaičius neviršija:- auginant elitinę sėklą — vieno 30 m²,- auginant sertifikuotą sėklą — vieno 10 m², atliekant oficialų aprobavimą šis standartas taikomas tik moteriškajam komponentui;ii) auginant elitinę sėklą, kai naudojamas vyriškasis sterilumas, vyriškojo sterilumo komponento sterilumas yra ne mažesnis nei 98 %.c) Atitinkamais atvejais sertifikuota sėkla auginama maišant moteriškąjį vyriškojo sterilumo komponentą su vyriškuoju komponentu, kuris atstato vyriškąjį vaisingumą."2. II priedas iš dalies keičiamas taip:a) 1 punkte žodžiai "Sorghum spp. ir Zea Mays hibridinės veislės" pakeičiami žodžiais "Secale Cereale, Sorghum spp. ir Zea Mays hibridinės veislės";b) 1 punktas papildomas šiuo tekstu:"C Rugių hibridaiSėkla nesertifikuojama kaip sertifikuota sėkla, jei tinkamai neatsižvelgiama į oficialiai paimtų elitinės sėklos mėginių oficialių vegetacinių tyrimų, atliekamų sėklos, dėl kurios sertifikavimo buvo kreiptasi, augimo sezono metu, norint patikrinti, ar elitinė sėkla atitinka šiame sprendime nustatytus elitinei sėklai keliamus reikalavimus dėl komponentų, įskaitant vyriškąjį sterilumą, požymių, tapatumo ir grynumo, rezultatus.";c) 3 punktas keičiamas šiuo punktu:"3. Sėklos vertingumą mažinančių kenksmingų organizmų yra kuo mažiau.Visų pirma, sėklaturiatitikti šiuos standartus dėl Claviceps purpurea (didžiausias skleročių ar jų dalių kiekis III priedo 3 skiltyje nurodyto svorio mėginyje).Kategorija | Claviceps purpurea |1 | 2 |Javai, išskyrus rugių hibridus: | |— elitinė sėkla | 1 |— sertifikuota sėkla | 3 |Rugių hibridai: | |— elitinė sėkla | 1 |— sertifikuota sėkla | 4 |--------------------------------------------------


title: 2005 m. vasario 17 d. Tarybos direktyva 2005/19/EB, iš dalies keičianti Direktyvą 90/434/EEB dėl bendros mokesčių sistemos, taikomos įvairių valstybių narių įmonių jungimui, skaidymui, turto perleidimui ir keitimuisi akcijomis

text:
4.3.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 58/19

      TARYBOS DIREKTYVA 2005/19/EB
   2005 m. vasario 17 d.
   iš dalies keičianti Direktyvą 90/434/EEB dėl bendros mokesčių sistemos, taikomos įvairių valstybių narių įmonių jungimui, skaidymui, turto perleidimui ir keitimuisi akcijomis
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 94 straipsnį,
   atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą,
   atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę (1),
   atsižvelgdama į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę (2),
   kadangi:

               (1)

               Direktyva 90/434/EEB (3) buvo nustatytos bendros verslo restruktūrizavimui taikytinos ir konkurencijos požiūriu neutralios taisyklės.

               (2)

               Direktyvos 90/434/EEB tikslas – atidėti dėl verslo reorganizavimo gaunamų pajamų, pelno ir turto vertės padidėjimo pajamų apmokestinimą bei apsaugoti valstybių narių apmokestinimo teises.

               (3)

               Vienas iš Direktyvos 90/434/EEB uždavinių – panaikinti kliūtis vidaus rinkos veikimui, pavyzdžiui, dvigubą apmokestinimą. Jeigu to negalima visiškai pasiekti minėtos direktyvos nuostatomis, valstybės narės turėtų imtis būtinų priemonių minėtam uždaviniui pasiekti.

               (4)

               Patirtis, sukaupta nuo Direktyvos 90/434/EEB įgyvendinimo pradžios, 1992 m. sausį atskleidė įvairius būdus, kuriais direktyva galėtų būti tobulinama ir kaip galima būtų išplėsti 1990 m. priimtų bendrų taisyklių naudingą poveikį.

               (5)

               2001 m. spalio 8 d. Taryba priėmė Reglamentą (EB) Nr. 2157/2001 dėl Europos bendrovės (SE) statuto (4) ir Direktyvą 2001/86/EB, papildančią Europos bendrovės statutą dėl darbuotojų dalyvavimo (5). Taip pat 2003 m. liepos 22 d. Taryba priėmė Reglamentą (EB) Nr. 1435/2003 dėl Europos kooperatinės bendrovės (SCE) statuto (6) ir Direktyvą 2003/72/EB, papildančią Europos kooperatinės bendrovės statutą dėl darbuotojų dalyvavimo (7). Viena iš svarbiausių šių dokumentų ypatybių – tai, kad SE ir SCE, nebaigdamos savo veiklos ir be likvidavimo procedūros, galės perkelti savo atitinkamas registruotas buveines iš vienos valstybės narės į kitą.

               (6)

               Registruotos buveinės perkėlimas – tai naudojimasis įsisteigimo laisve, kaip numatyta Sutarties 43 ir 48 straipsniuose. Neperleidžiamas joks turtas ir įmonė bei jos akcininkai negauna dėl to jokių pajamų, pelno arba turto vertės padidėjimo pajamų. Įmonės sprendimui reorganizuoti savo verslą perkeliant jos registruotą buveinę neturėtų kliudyti diskriminuojančios mokesčių taisyklės arba apribojimai, kliūtys ar suvaržymai, atsirandantys dėl nacionalinės mokesčių teisės, kuri prieštarauja Bendrijos teisei. Dėl SE arba SCE registruotos buveinės perkėlimo iš vienos valstybės narės į kitą SE arba SCE ne visada gali nustoti būti pirmosios valstybės narės rezidente. SE arba SCE rezidavimo vieta mokesčių tikslais ir toliau nustatoma pagal nacionalinės teisės aktus bei mokesčių sutartis.

               (7)

               Įmonės registruotos buveinės perkėlimas arba su šiuo perkėlimu susijęs įvykis, dėl kurio pasikeičia rezidavimo vieta mokesčių tikslais, gali sukelti tam tikrą apmokestinimą valstybėje narėje, iš kurios buveinė perkeliama. Apmokestinimas taip pat gali būti ir tuo atveju, jeigu dėl registruotos buveinės perkėlimo arba su šiuo perkėlimu susijusio įvykio nesikeičia rezidavimo vieta mokesčių tikslais. Tam, kad būtų numatyta, kaip elgtis tokiu atveju, kiek tai susiję su SE arba SCE, Direktyvoje 90/434/EEB buvo nustatyta naujų taisyklių. Tuo atveju, jeigu po registruotos buveinės perkėlimo SE arba SCE turtas lieka efektyviai susijęs su SE arba SCE priklausančia nuolatine buveine ir yra valstybėje narėje, iš kurios buvo perkelta registruota buveinė, ta nuolatinė buveinė turėtų naudotis panašiais privalumais, kokie numatyti Direktyvos 90/434/EEB 4, 5 ir 6 straipsniuose. Šie straipsniai susiję su atidėjimų ir atsargų atleidimu nuo mokesčių bei nuostolių perėmimu. Be to, pagal Sutarties principus, perkeliant registruotą buveinę akcininkai neturėtų būti apmokestinami. Atsižvelgiant į valstybių narių įsipareigojimą pagal Sutartį imtis visų reikalingų priemonių, skirtų panaikinti dvigubą apmokestinimą, šiame etape nėra būtina nustatyti bendras taisykles, reglamentuojančias SE arba SCE rezidavimo vietą mokesčių tikslais.

               (8)

               Direktyvoje 90/434/EEB nenagrinėjami nuolatinės buveinės kitoje valstybėje narėje nuostoliai, pripažįstami valstybėje narėje, kurios rezidentė yra SE arba SCE. Pirmiausia tais atvejais, kai SE arba SCE registruota buveinė perkeliama į kitą valstybę narę, toks perkėlimas ankstesniajai valstybei narei, kurios rezidentė buvo SE arba SCE, nekliudo laiku įtraukti nuolatinės buveinės nuostolius.

               (9)

               Direktyva 90/434/EEB netaikoma tokiam skaidymo tipui, kai perleidžiančioji veiklos padalinius įmonė tęsia savo veiklą. Todėl tos direktyvos 4 straipsnis turėtų būti išplėstas, kad apimtų tokius atvejus.

               (10)

               Direktyvos 90/434/EEB 3 straipsnyje apibrėžiamos įmonės, priklausančios jos taikymo sričiai, o jos priede išvardijamos įmonių, kurioms ji taikoma, formos. Tačiau tam tikros įmonių formos nėra išvardytos tame priede, nors jos yra laikomos tos valstybės narės rezidentėmis mokesčių tikslais ir jos yra apmokestinamos įmonių pelno mokesčiu. Atsižvelgiant į patirtį, tai yra nepateisinama spraga, ir todėl direktyvos taikymo sritis turėtų būti išplėsta, kad apimtų subjektus, galinčius vykdyti tarpvalstybinę veiklą Bendrijoje ir atitinkančius visus būtinus reikalavimus.

               (11)

               SE yra akcinė bendrovė, o SCE yra kooperatinė bendrovė, abi savo pobūdžiu panašios į kitas įmonių formas, kurioms jau taikoma Direktyva 90/434/EEB, SE ir SCE turėtų būti įtrauktos į Direktyvos 90/434/EEB priede pateiktą sąrašą.

               (12)

               Kitos naujos į minėtos direktyvos priede pateiktą sąrašą įtrauktos įmonės - tai įmonių pelno mokesčio mokėtojai rezidavimo vietos valstybėje narėje, tačiau kai kuriuos iš jų kitos valstybės narės laiko finansiškai skaidriais. Siekiant, kad Direktyvos 90/434/EEB teikiama nauda būtų veiksminga, valstybės narės, laikančios įmonių pelno mokesčio mokėtojus, kurie nėra rezidentai, finansiškai skaidriais, turėtų taikyti jiems tos direktyvos teikiamą naudą. Tačiau, atsižvelgiant į skirtingą apmokestinimo tvarką valstybėse narėse, taikomą šiems įmonių pelno mokesčio mokėtojams, valstybės narės turėtų turėti pasirinkimą ir netaikyti atitinkamų direktyvos nuostatų, kai apmokestinamas tų mokesčių mokėtojų tiesioginis ar netiesioginis akcininkas.

               (13)

               Jeigu įmonių, kurios vykdo Direktyva 90/434/EEB reglamentuojamus sandorius, akcininkai mokesčių tikslais yra laikomi skaidriais, turintys jų akcijų asmenys neturėtų būti apmokestinami dėl restruktūrizavimo sandorių.

               (14)

               Esama tam tikrų abejonių dėl Direktyvos 90/434/EEB taikymo pertvarkant padalinius į dukterines įmones. Vykdant šias operacijas, turtas, susijęs su nuolatine buveine ir sudarantis veiklos padalinį, kaip apibrėžta Direktyvos 90/434/EEB 2 straipsnio i punkte, perleidžiamas naujai įsteigtai įmonei, kuri bus perleidžiančiosios įmonės dukterinė įmonė, ir turėtų būti aiškiai nurodyta, kad toks sandoris, kai perleidžiama vienos valstybės narės įmonės nuolatinei buveinei kitoje valstybėje narėje priklausantį turtą pastarosios valstybės narės įmonei, patenka į direktyvos taikymo sritį.

               (15)

               Dabartinis „keitimosi akcijomis“ sąvokos apibrėžimas Direktyvos 90/434/EEB 2 straipsnio d punkte nenurodo, ar ši sąvoka apima tolesnius įsigijimus po to, kai įgyjama paprastoji balsų dauguma. Nėra neįprasta, kad įmonės įstatai ir balsavimo taisyklės parengiami taip, kad įsigyjantysis negalėtų visiškai kontroliuoti pasirinktos įmonės be tolesnių įsigijimų. Todėl „keitimosi akcijomis“ sąvokos apibrėžimas turėtų būti iš dalies pakeistas, kad būtų nurodyta, jog ta sąvoka apima visus tokius tolesnius įsigijimus.

               (16)

               Jungimo ir skaidymo atveju gaunančioji įmonė gali gauti turto vertės padidėjimo pajamas dėl gauto turto bei įsipareigojimų ir perleidžiamosios įmonės akcijų, kurias ji gali turėti ir kurios panaikinamos dėl šių operacijų, vertės skirtumo. Direktyvos 90/434/EEB 7 straipsnis numato šių turto vertės padidėjimo pajamų atleidimą nuo apmokestinimo, kadangi šis pelnas gali būti gaunamas kaip perleidžiančiosios įmonės paskirstomasis pelnas, kuris būtų atleidžiamas nuo mokesčių pagal 1990 m. liepos 23 d. Tarybos direktyvą 90/435/EEB dėl bendros mokesčių sistemos, taikomos įvairių valstybių narių patronuojančioms ir dukterinėms bendrovėms (8). Direktyvos 90/434/EEB ir Direktyvos 90/435/EEB uždaviniai šiuo konkrečiu atveju sutampa, tačiau skiriasi nustatytos sąlygos. Todėl Direktyva 90/434/EEB turėtų būti iš dalies pakeista, kad reikalavimai būtų prilyginti Direktyvos 90/435/EEB reikalavimams ir būtų atsižvelgta į žemesnę akcijų paketo ribą, nurodytą toje direktyvoje.

               (17)

               Atsižvelgiant į Direktyvos 90/434/EEB išplėtimą įtraukiant dalinį skaidymą ir SE arba SCE registruotos buveinės perkėlimą, turėtų būti atitinkamai iš dalies pakeista nuostatos, susijusios su mokesčių vengimu arba mokesčių slėpimu, taikymo sritis.

               (18)

               Todėl Direktyva 90/434/EB turėtų būti atitinkamai iš dalies pakeista,

         PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:
   1 straipsnis
   Direktyva 90/434/EEB iš dalies keičiama taip:

               1)

               Pavadinimas pakeičiamas taip:

               2)

               1 straipsnis pakeičiamas taip:
               „1 straipsnis
               Kiekviena valstybė narė šią direktyvą taiko:

                           a)

                           jungimui, skaidymui, daliniam skaidymui, turto perleidimui ir keitimuisi akcijomis, kuriuose dalyvauja dviejų ar daugiau valstybių narių įmonės;

                           b)

                           Europos bendrovių (Societas Europaea arba SE), kaip nustatyta 2001 m. spalio 8 d. Tarybos reglamente (EB) Nr. 2157/2001 dėl Europos bendrovės (SE) statuto (9), ir Europos kooperatinių bendrovių (SCE), kaip nustatyta 2003 m. liepos 22 d. Tarybos reglamente (EB) Nr. 1435/2003 dėl Europos kooperatinės bendrovės (SCE) statuto (10), registruotos buveinės perkėlimui iš vienos valstybės narės į kitą valstybę narę.“.

               3)

               2 straipsnis iš dalies keičiamas taip:

                           a)

                           pridedamas šis punktas:

                                       „b) a)

                                       „dalinis skaidymas“ – tai operacija, kuria įmonė, tęsianti savo veiklą, perleidžia vieną arba keletą veiklos padalinių vienai arba daugiau esančių arba naujų įmonių, palikdama bent vieną veiklos padalinį perleidžiančiojoje įmonėje, mainais už šios įmonės akcininkams išleistus proporcingai padalintus turtą bei įsipareigojimus gaunančiųjų įmonių kapitalui atstovaujančius vertybinius popierius ir, jei taikoma, mokėjimą grynais pinigais, kurio suma neviršija 10 % tų vertybinių popierių nominalios vertės arba, jeigu nominalios vertės nėra, – jų buhalterinės vertės;“

                           b)

                           d punktas pakeičiamas taip:

                                       „d)

                                       „keitimasis akcijomis“ – tai operacija, kuria įmonė įsigyja kitos įmonės kapitalo dalį, kuri suteikia jai daugumą balsų toje kitoje įmonėje, arba, turėdama tokią daugumą, įsigyja papildomą įmonės kapitalo dalį, mainais už tos kitos įmonės akcininkams (už šių akcininkų vertybinius popierius) išleistus pirmos įmonės kapitalui atstovaujančius vertybinius popierius ir, jeigu taikoma, mokėjimą grynais pinigais, kurio suma neviršija 10 % tų mainais išleistų vertybinių popierių nominalios vertės arba, jeigu nominalios vertės nėra, – jų buhalterinės vertės;“

                           c)

                           pridedamas šis punktas:

                                       „j)

                                       „registruotos buveinės perkėlimas“ – tai operacija, kuria SE arba SCE, kuri nėra likviduojama arba nėra sukuriamas naujas juridinis asmuo, perkelia savo registruotą buveinę iš vienos valstybės narės į kitą valstybę narę.“.

               4)

               3 straipsnio c punkto aštuntoji įtrauka, skirta Italijai, pakeičiama taip:

                           „—

                           imposta sul reddito delle società Italijoje,“.

               5)

               II dalies pavadinimas pakeičiamas taip:

               6)

               4 straipsnis pakeičiamas taip:
               „4 straipsnis
               1.   Jungimas, skaidymas arba dalinis skaidymas nėra pagrindas apmokestinti turto vertės padidėjimo pajamas, apskaičiuotas pagal skirtumą tarp perleisto turto ir įsipareigojimų tikrosios vertės ir jų vertės mokesčių tikslais.
               Šiame straipsnyje taikomi šie sąvokų apibrėžimai:

                           a)

                           vertė mokesčių tikslais: vertė, kuria remiantis pelnas arba nuostolis būtų buvęs apskaičiuotas apmokestinant perleidžiančiosios įmonės pajamas, pelną arba turto vertės padidėjimo pajamas, jeigu toks turtas arba įsipareigojimai būtų parduoti tuo metu, kai įvyksta jungimas, skaidymas arba dalinis skaidymas, tačiau ne dėl jo;

                           b)

                           perleistas turtas ir įsipareigojimai: perleidžiančiosios įmonės turtas ir įsipareigojimai, kurie dėl jungimo, skaidymo arba dalinio skaidymo tampa efektyviai susiję su gaunančiosios įmonės nuolatine buveine valstybėje narėje, kurioje yra perleidžiančioji įmonė, ir kurie daro įtaką gaunamam pelnui arba patiriamiems nuostoliams, į kuriuos atsižvelgiama mokesčių tikslais.

                     2.   Jei taikoma 1 dalis, ir jei valstybė narė, remdamasi savo atliktu perleidžiančiosios įmonės nerezidentės teisinių savybių įvertinimu pagal jos įsteigimą reglamentuojančią teisę, mano, kad ši įmonė yra finansiškai skaidri, ir todėl apmokestina akcininkams priklausančią perleidžiančiosios įmonės pelno dalį, kai tas pelnas susidaro, ta valstybė neapmokestina jokių pajamų, pelno arba turto vertės padidėjimo pajamų, apskaičiuotų pagal skirtumą tarp perleisto turto ir įsipareigojimų tikrosios vertės ir jų vertės mokesčių tikslais.
               3.   1 ir 2 dalys taikomos tik tuo atveju, jeigu gaunančioji įmonė apskaičiuoja bet kokį nusidėvėjimą ir bet kokį pelną arba nuostolį nuo perleisto turto ir įsipareigojimų, pagal taisykles, kurios perleidžiančiajai įmonei arba įmonėms būtų buvę taikomos, jeigu jungimas, skaidymas arba dalinis skaidymas nebūtų įvykęs.
               4.   Jeigu pagal valstybės narės, kurioje yra perleidžiančioji įmonė, įstatymus gaunančioji įmonė turi teisę bet kokį nusidėvėjimą arba bet kokį pelną arba nuostolį nuo perleisto turto arba įsipareigojimų apskaičiuoti kitaip, nei nurodyta 3 dalyje, 1 dalis netaikoma tam turtui ir įsipareigojimams, kurių atžvilgiu pasinaudojama minėta galimybe.“.

               7)

               6 straipsnis pakeičiamas taip:
               „6 straipsnis
               Tais atvejais, kai numatyta, kad jei 1 straipsnio a punkte nurodytas operacijas tarpusavyje vykdytų valstybės narės, kurioje yra perleidžiančioji įmonė, įmonės, valstybė narė taikytų nuostatas, leidžiančias gaunančiajai įmonei perimti perleidžiančiosios įmonės nuostolius, kurie dar nebuvo visiškai atskaityti mokesčių tikslais, ji išplečia tų nuostatų taikymą ir savo teritorijoje esančios gaunančiosios įmonės nuolatinės buveinės perimtiems tokiems nuostoliams.“.

               8)

               7 straipsnio 2 dalis pakeičiama taip:
               „2.   Valstybės narės gali netaikyti 1 dalies reikalavimų, jeigu gaunančiosios įmonės kapitalo dalis perleidžiančiojoje įmonėje sudaro mažiau kaip 20 %.
               Nuo 2007 m. sausio 1 d. minimali procentinė kapitalo dalis yra 15 %. Nuo 2009 m. sausio 1 d. minimali procentinė kapitalo dalis yra 10 %.“.

               9)

               8 straipsnis pakeičiamas taip:
               „8 straipsnis
               1.   Jungimo, skaidymo arba keitimosi akcijomis metu gaunančiosios arba įgyjančiosios įmonės kapitalui atstovaujančių vertybinių popierių paskirstymas perleidžiančiosios arba įgytosios įmonės akcininkui mainais už pastarosios įmonės kapitalui atstovaujančius vertybinius popierius, savaime nesukelia tokio akcininko pajamų, pelno arba turto vertės padidėjimo pajamų apmokestinimo.
               2.   Dalinio skaidymo metu gaunančiosios įmonės kapitalui atstovaujančių vertybinių popierių paskirstymas perleidžiančiosios įmonės akcininkui savaime nesukelia tokio akcininko pajamų, pelno arba turto vertės padidėjimo pajamų apmokestinimo.
               3.   Jei valstybė narė, remdamasi savo atliktu akcininko teisinių savybių įvertinimu pagal jo įsteigimą reglamentuojančią teisę, mano, kad šis akcininkas yra finansiškai skaidrus, ir todėl apmokestina akcijas turintiems asmenims priklausančią pelno dalį, kai tas pelnas susidaro, ta valstybė neapmokestina jokių tų asmenų pajamų, pelno arba turto vertės padidėjimo pajamų, gautų iš gaunančiosios arba įgyjančiosios įmonės kapitalui atstovaujančių vertybinių popierių paskirstymo akcininkui.
               4.   1 ir 3 dalys taikomos tik tuo atveju, jeigu akcininkas gautiems vertybiniams popieriams mokesčių tikslais nepriskiria vertės, didesnės už vertybinių popierių, kuriais buvo apsikeista, vertę prieš pat jungimą, skaidymą arba keitimąsi akcijomis.
               5.   2 ir 3 dalys taikomos tik tuo atveju, jeigu akcininkas gautų vertybinių popierių bei turėtų perleidžiamosios įmonės vertybinių popierių sumai mokesčių tikslais nepriskiria vertės, didesnės už turėtų perleidžiamosios įmonės vertybinių popierių vertę prieš pat skaidymą.
               6.   1, 2 ir 3 dalies taikymas netrukdo valstybėms narėms turto vertės padidėjimo pajamų, susidariusių gautų vertybinių popierių paskesnio perleidimo metu, apmokestinti taip, kaip ir turto vertės padidėjimo pajamų, susidariusių dėl iki įgijimo turėtų vertybinių popierių perleidimo.
               7.   Šiame straipsnyje sąvoka „vertė mokesčių tikslais“ reiškia vertę, kuria remiantis būtų apskaičiuojamas bet koks turto vertės padidėjimas arba nuostolis dėl įmonės akcininko pajamų, pelno arba turto vertės padidėjimo pajamų apmokestinimo.
               8.   Jeigu pagal valstybės narės, kurios rezidentas jis yra, teisę akcininkas gali pasirinkti kitokią apmokestinimo tvarką nei nustatytoji 4 ir 5 dalyse, 1, 2 ir 3 dalys netaikomos vertybiniams popieriams, dėl kurių tokia galimybe buvo pasinaudota.
               9.   1, 2 ir 3 dalys netrukdo valstybei narei apmokestinant akcininkus atsižvelgti į bet kokius mokėjimus grynais pinigais, susijusius su jungimu, skaidymu, daliniu skaidymu arba keitimusi akcijomis.“.

               10)

               10 straipsnis pakeičiamas taip:
               „10 straipsnis
               1.   Kai turtas, perleistas jungimo, skaidymo, dalinio skaidymo arba turto perleidimo metu, apima perleidžiančiosios įmonės nuolatinę buveinę, esančią kitoje nei perleidžiančioji įmonė valstybėje narėje, valstybė narė, kurioje yra perleidžiančioji įmonė, atsisako visų teisių apmokestinti tą nuolatinę buveinę.
               Valstybė narė, kurioje yra perleidžiančioji įmonė, gali į tos įmonės apmokestinamąjį pelną įtraukti tokius nuolatinės buveinės nuostolius, kuriuos ankščiau toje valstybėje buvo galima išskaityti iš įmonės apmokestinamojo pelno ir kurie nebuvo padengti.
               Valstybė narė, kurioje yra nuolatinė buveinė, ir valstybė narė, kurioje yra gaunančioji įmonė, šios direktyvos nuostatas tokiam perleidimui taiko taip, lyg valstybė narė, kurioje yra nuolatinė buveinė, būtų valstybė narė, kurioje yra perleidžiančioji įmonė.
               Šios nuostatos taikomos ir tuo atveju, kai nuolatinė buveinė yra toje pačioje valstybėje narėje, kurios rezidentė yra gaunančioji įmonė.
               2.   Nukrypstant nuo 1 dalies, jeigu valstybė narė, kurioje yra perleidžiančioji įmonė, taiko pasauliniu mastu gautų pajamų apmokestinimo sistemą, ta valstybė narė turi teisę apmokestinti bet kokį nuolatinės buveinės pelną arba turto vertės padidėjimo pajamas, gautas vykdant jungimą, skaidymą, dalinį skaidymą arba turto perleidimą, su sąlyga, kad ji taikys atleidimą nuo mokesčio, kuris, jeigu nebūtų taikoma ši direktyva, būtų pritaikytas tam pelnui arba turto vertės padidėjimo pajamoms valstybėje narėje, kurioje yra ta nuolatinė buveinė, tokiu pat būdu ir tokia pat suma, kaip ir tuo atveju, jeigu tas mokestis iš tikrųjų būtų buvęs išskaičiuotas ir sumokėtas.“.

               11)

               Įterpiama ši dalis:
               „IVa DALIS
               Specialus skaidrių subjektų atvejis
               10a straipsnis
               1.   Jei valstybė narė, remdamasi savo atliktu perleidžiančiosios arba įgytosios įmonės nerezidentės teisinių ypatybių įvertinimu pagal jos įsteigimą reglamentuojančią teisę, mano, kad ši įmonė yra finansiškai skaidri, ji turi teisę netaikyti šios direktyvos nuostatų apmokestindama tiesioginį arba netiesioginį tos įmonės akcininką dėl tos įmonės pajamų, pelno ar turto vertės padidėjimo pajamų.
               2.   Valstybė narė, naudodamasi 1 dalyje nurodyta teise, taiko atleidimą nuo mokesčio, kuriuo, jeigu nebūtų taikoma ši direktyva, būtų apmokestinamos finansiškai skaidrios įmonės pajamos, pelnas ar turto vertės padidėjimo pajamos, tokiu pat būdu ir tokia pat suma, kaip ir tuo atveju, jeigu tas mokestis iš tikrųjų būtų buvęs išskaičiuotas ir sumokėtas.
               3.   Jei valstybė narė, remdamasi savo atliktu gaunančiosios arba įgyjančiosios įmonės nerezidentės teisinių ypatybių įvertinimu pagal jos įsteigimą reglamentuojančią teisę, mano, kad ši įmonė yra finansiškai skaidri, ji turi teisę netaikyti 8 straipsnio 1, 2 ir 3 dalių.
               4.   Jei valstybė narė, remdamasi savo atliktu gaunančiosios įmonės nerezidentės teisinių ypatybių įvertinimu pagal jos įsteigimą reglamentuojančią teisę, mano, kad ši įmonė yra finansiškai skaidri, ši valstybė narė gali bet kuriems tiesioginiams ar netiesioginiams akcininkams taikyti tą pačią apmokestinimo tvarką, kurią ji taikytų, jei gaunančioji įmonė būtų tos valstybės narės rezidentė.“.

               12)

               Įterpiama ši dalis:
               „IVb DALIS
               SE arba SCE registruotos buveinės perkėlimui taikomos taisyklės
               10b straipsnis
               1.   Jei

                           a)

                           SE arba SCE perkelia savo registruotą buveinę iš vienos valstybės narės į kitą valstybę narę; arba

                           b)

                           dėl registruotos buveinės perkėlimo iš vienos valstybės narės į kitą valstybę narę SE arba SCE, kuri yra pirmosios valstybės narės rezidentė, nustoja būti tos valstybės narės rezidente ir tampa kitos valstybės narės rezidente,

                     registruotos buveinės perkėlimas ar nustojimas būti rezidente nesukelia turto vertės padidėjimo pajamų, apskaičiuotų pagal 4 straipsnio 1 dalį ir gaunamų iš tų SE arba SCE turto ir įsipareigojimų, kurie dėl to lieka efektyviai susiję su SE arba SCE nuolatine buveine valstybėje narėje, iš kurios buvo perkelta registruota buveinė, ir kurie daro įtaką gaunamam pelnui arba patiriamiems nuostoliams, į kuriuos atsižvelgiama mokesčių tikslais, apmokestinimo toje valstybėje narėje, iš kurios buvo perkelta registruota buveinė.
               2.   1 dalis taikoma tik tais atvejais, jei SE ar SCE apskaičiuoja bet kokį nusidėvėjimą ir bet kokį pelną arba nuostolį nuo turto ir įsipareigojimų, kurie lieka efektyviai susiję su ta nuolatine buveine, tarsi registruota buveinė nebūtų buvusi perkelta arba SE ar SCE nebūtų nustojusi būti rezidente mokesčių tikslais.
               3.   Jeigu pagal tos valstybės narės įstatymus SE arba SCE turi teisę bet kokį nusidėvėjimą arba bet kokį pelną ar nuostolį nuo toje valstybėje narėje liekančio turto arba įsipareigojimų apskaičiuoti kitaip, nei nurodyta 2 dalyje, 1 dalis netaikoma tam turtui ir įsipareigojimams, dėl kurių šia galimybe pasinaudojama.
               10c straipsnis
               1.   Jei

                           a)

                           SE arba SCE perkelia savo registruotą buveinę iš vienos valstybės narės į kitą valstybę narę; arba

                           b)

                           dėl registruotos buveinės perkėlimo iš vienos valstybės narės į kitą valstybę narę SE arba SCE, kuri yra pirmosios valstybės narės rezidentė, nustoja būti tos valstybės narės rezidente ir tampa kitos valstybės narės rezidente,

                     valstybės narės imasi būtinų priemonių užtikrinti, kad tais atvejais, kai SE arba SCE iki registruotos buveinės perkėlimo tinkamai suformuoti atidėjimai arba atsargos yra iš dalies arba visiškai atleisti nuo mokesčių ir nėra gauti iš užsienyje esančių nuolatinių buveinių, SE arba SCE nuolatinė buveinė, esanti tos valstybės narės, iš kurios buvo perkelta registruota buveinė, teritorijoje, gali perkelti šiuos atidėjimus arba atsargas naudodamasi tokiais pat atleidimais nuo mokesčių.
               2.   Tik tais atvejais, kai numatyta, kad įmonei, perkeliančiai savo registruotą buveinę valstybės narės teritorijoje, būtų leidžiama perkelti kitiems metams arba į ankstesnius metus nuostolius, kurie dar nebuvo visiškai atskaityti mokesčių tikslais, ta valstybė narė leidžia registruotą buveinę perkeliančios SE arba SCE nuolatinei buveinei, kuri yra jos teritorijoje, perimti SE arba SCE nuostolius, kurie dar nebuvo visiškai atskaityti mokesčių tikslais, jei panašiomis aplinkybėmis įmonė, kurios registruota buveinė būtų likusi toje valstybėje narėje arba kuri būtų likusi tos valstybės narės rezidente, būtų galėjusi perkelti nuostolius kitiems metams arba į ankstesnius metus.
               10d straipsnis
               1.   SE arba SCE registruotos buveinės perkėlimas savaime nesukelia akcininkų pajamų, pelno arba turto vertės padidėjimo pajamų apmokestinimo.
               2.   1 dalies taikymas nekliudo valstybėms narėms apmokestinti turto vertės padidėjimo pajamas, susidariusias dėl registruotą buveinę perkeliančios SE arba SCE kapitalui atstovaujančių vertybinių popierių paskesnio perleidimo.“.

               13)

               11 straipsnio 1 dalis pakeičiama taip:
               „1.   Valstybė narė gali atsisakyti taikyti arba gali neleisti pasinaudoti visomis II, III, IV ir IVb dalių nuostatomis arba dalimi šių nuostatų, jeigu paaiškėja, kad jungimo, skaidymo, dalinio skaidymo, turto perleidimo, keitimosi akcijomis arba SE ar SCE registruotos buveinės perkėlimo:

                           a)

                           pagrindinis arba vienas iš pagrindinių tikslų yra mokesčių slėpimas arba mokesčių vengimas; tai, kad viena iš 1 straipsnyje nurodytų operacijų vykdoma ne dėl tinkamų komercinių priežasčių, pvz., operacijoje dalyvaujančių įmonių veiklos restruktūrizavimo arba racionalizavimo, gali leisti manyti, kad operacijos pagrindinis arba vienas iš pagrindinių tikslų yra mokesčių slėpimas arba mokesčių vengimas;

                           b)

                           įmonė – nesvarbu ar ji dalyvauja operacijoje, ar ne – nebeatitinka būtinų reikalavimų dėl darbuotojų atstovavimo įmonės valdymo organuose pagal iki tos operacijos galiojusius susitarimus.“.

               14)

               Priedas pakeičiamas šios direktyvos priedo tekstu.

         2 straipsnis
   1.   Valstybės narės priima įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie, įsigalioję iki 2006 m. sausio 1 d., įgyvendina šios direktyvos nuostatas dėl SE arba SCE registruotos buveinės perkėlimo ir šios direktyvos priedo a punktą. Valstybės narės nedelsdamos pateikia Komisijai tokių nuostatų tekstą su tų nuostatų ir šios direktyvos koreliacijos lentele.
   Valstybės narės, priimdamos šias priemones, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.
   2.   Valstybės narės priima įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie, įsigalioję iki 2007 m. sausio 1 d., įgyvendina šios direktyvos nuostatas, išskyrus 1 dalyje nurodytas nuostatas. Valstybės narės nedelsdamos pateikia Komisijai tokių nuostatų tekstą su tų nuostatų ir šios direktyvos koreliacijos lentele.
   Valstybės narės, priimdamos šias priemones, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.
   3.   Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų pagrindinių nacionalinės teisės aktų nuostatų tekstus.
   3 straipsnis
   Ši direktyva skirta valstybėms narėms.

      Priimta Briuselyje, 2005 m. vasario 17 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         J.-C. JUNCKER

      (1)  2004 m. kovo 10 d. pareikšta nuomonė (dar nepaskelbta Oficialiajame leidinyje).

      (2)  OL C 110, 2004 4 30, p. 30.

      (3)  OL L 225, 1990 8 20, p. 1. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais 2003 m. Stojimo aktu.

      (4)  OL L 294, 2001 11 10, p. 1. Reglamentas su pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 885/2004 (OL L 168, 2004 5 1, p. 1).

      (5)  OL L 294, 2001 11 10, p. 22.

      (6)  OL L 207, 2003 8 18, p. 1. Reglamentas su pakeitimais, padarytais EEE jungtinio komiteto sprendimu Nr. 15/2004 (OL L 116, 2004 4 22, p. 68).

      (7)  OL L 207, 2003 8 18, p. 25.

      (8)  OL L 225, 1990 8 20, p. 6. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 2003/123/EB (OL L 7, 2004 1 13, p. 41).

      (9)  OL L 294, 2001 11 10, p. 1. Reglamentas su pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 885/2004 (OL L 168, 2004 5 1, p. 1).

      (10)  OL L 207, 2003 8 18, p. 1. Reglamentas su pakeitimais, padarytais EEE jungtinio komiteto sprendimu Nr. 15/2004 (OL L 116, 2004 4 22, p. 68).

      PRIEDAS

            „PRIEDAS
            3 STRAIPSNIO A PUNKTE MINIMŲ ĮMONIŲ SĄRAŠAS

                        a)

                        įmonės, įsteigtos pagal 2001 m. spalio 8 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 2157/2001 dėl Europos bendrovės (SE) statuto ir 2001 m. spalio 8 d. Tarybos direktyvą 2001/86/EB, papildančią Europos bendrovės statutą dėl darbuotojų dalyvavimo, ir kooperatinės bendrovės, įsteigtos pagal 2003 m. liepos 22 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1435/2003 dėl Europos kooperatinės bendrovės (SCE) statuto ir 2003 m. liepos 22 d. Tarybos direktyvą 2003/72/EB, papildančią Europos kooperatinės bendrovės statutą dėl darbuotojų dalyvavimo;

                        b)

                        įmonės, pagal Belgijos teisę žinomos kaip „société anonyme“/„naamloze vennootschap“, „société en commandite par actions“/„commanditaire vennootschap op aandelen“, „société privée à responsabilité limitée“/„besloten vennootschap met beperkte aansprakelijkheid“, „société coopérative à responsabilité limitée“/„coöperatieve vennootschap met beperkte aansprakelijkheid“, „société coopérative à responsabilité illimitée“/„coöperatieve vennootschap met onbeperkte aansprakelijkheid“, „société en nom collectif“/„vennootschap onder firma“, „société en commandite simple“/„gewone commanditaire vennootschap“, valstybės įmonės, kurios pasirinko vieną iš pirmiau nurodytų teisinių formų, bei kitos įmonės, įsteigtos pagal Belgijos teisę, kurios apmokestinamos Belgijos įmonių pelno mokesčiu;

                        c)

                        įmonės, pagal Čekijos teisę žinomos kaip: „akciová společnost“, „společnost s ručením omezeným“;

                        d)

                        įmonės, pagal Danijos teisę žinomos kaip „aktieselskab“ ir „anpartsselskab“. Kitos įmonės, apmokestinamos pagal Įmonių pelno mokesčio įstatymą tiek, kiek jų apmokestinamosios pajamos yra apskaičiuojamos ir apmokestinamos pagal bendrąsias mokesčių teisės aktų normas, taikomas „aktieselskaber“;

                        e)

                        įmonės, pagal Vokietijos teisę žinomos kaip „Aktiengesellschaft“, „Kommanditgesellschaft auf Aktien“, „Gesellschaft mit beschränkter Haftung“, „Versicherungsverein auf Gegenseitigkeit“, „Erwerbs- und Wirtschaftsgenossenschaft“, „Betriebe gewerblicher Art von juristischen Personen des öffentlichen Rechts“, ir kitos įmonės, įsteigtos pagal Vokietijos teisę, kurios apmokestinamos Vokietijos įmonių pelno mokesčiu;

                        f)

                        įmonės, pagal Estijos teisę žinomos kaip: „täisühing“, „usaldusühing“, „osaühing“, „aktsiaselts“, „tulundusühistu“;

                        g)

                        įmonės, pagal Graikijos teisę žinomos kaip „αvώvυμη εταιρεία“, „εταιρεία περιoρισμέvης ευθύvης (Ε.Π.Ε.)“;

                        h)

                        įmonės, pagal Ispanijos teisę žinomos kaip „sociedad anónima“, „sociedad comanditaria por acciones“, „sociedad de responsabilidad limitada“, ir viešosios teisės subjektai, kurie veikia pagal privatinę teisę;

                        i)

                        įmonės, pagal Prancūzijos teisę žinomos kaip: „société anonyme“, „société en commandite par actions“, „société à responsabilité limitée“, „sociétés par actions simplifiées“, „sociétés d’assurances mutuelles“, „caisses d’épargne et de prévoyance“, „sociétés civiles“, kurios automatiškai apmokestinamos įmonių pelno mokesčiu, „coopératives“, „unions de coopératives“, pramoninio bei komercinio pobūdžio valstybės įstaigos ir įmonės bei kitos įmonės, įsteigtos pagal Prancūzijos teisę, kurios apmokestinamos Prancūzijos įmonių pelno mokesčiu;

                        j)

                        įmonės, įsteigtos arba veikiančios pagal Airijos įstatymus, įstaigos, įregistruotos pagal „Industrial and Provident Societies Act“, arba „building societies“, įregistruotos pagal „Building Societies Acts“ bei patikos bankai, kaip apibrėžta 1989 m. „Trustee Savings Banks Act“;

                        k)

                        įmonės, pagal Italijos teisę žinomos kaip: „società per azioni“, „società in accomandita per azioni“, „società a responsabilità limitata“, „società cooperative“, „società di mutua assicurazione“, ir valstybės bei privačios įmonės, kurių veikla yra visiškai arba iš esmės komercinio pobūdžio;

                        l)

                        pagal Kipro teisę: „εταιρείες“, kaip apibrėžta pajamų mokesčio įstatymuose;

                        m)

                        įmonės, pagal Latvijos teisę žinomos kaip: „akciju sabiedrība“, „sabiedrība ar ierobežotu atbildību“;

                        n)

                        įmonės, įsteigtos pagal Lietuvos teisę;

                        o)

                        įmonės, pagal Liuksemburgo teisę žinomos kaip: „société anonyme“, „société en commandite par actions“, „société à responsabilité limitée“, „société coopérative“, „société coopérative organisée comme une société anonyme“, „association d’assurances mutuelles“, „association d’épargne-pension“, „entreprise de nature commerciale, industrielle ou minière de l’Etat, des communes, des syndicats de communes, des établissements publics et des autres personnes morales de droit public“, ir kitos įmonės, įsteigtos pagal Liuksemburgo teisę, kurios apmokestinamos Liuksemburgo įmonių pelno mokesčiu;

                        p)

                        įmonės, pagal Vengrijos teisę žinomos kaip: „közkereseti társaság“, „betéti társaság“, „közös vállalat“, „korlátolt felelősségű társaság“, „részvénytársaság“, „egyesülés“, „közhasznú társaság“, „szövetkezet“;

                        q)

                        įmonės, pagal Maltos teisę žinomos kaip: „Kumpaniji ta“ Responsabilita „Limitata“, „Soċjetajiet en commandite li l-kapital tagħhom maqsum f’azzjonijiet“;

                        r)

                        įmonės, pagal Olandijos teisę žinomos kaip: „naamloze vennnootschap“, „besloten vennootschap met beperkte aansprakelijkheid“, „Open commanditaire vennootschap“, „Coöperatie“, „onderlinge waarborgmaatschappij“, „Fonds voor gemene rekening“, „vereniging op coöperatieve grondslag“, „vereniging welke op onderlinge grondslag als verzekeraar of kredietinstelling optreedt“, ir kitos įmonės, įsteigtos pagal Olandijos teisę, kurios apmokestinamos Olandijos įmonių pelno mokesčiu;

                        s)

                        įmonės, pagal Austrijos teisę žinomos kaip: „Aktiengesellschaft“, „Gesellschaft mit beschränkter Haftung“, „Erwerbs-und Wirtschaftsgenossenschaften“;

                        t)

                        įmonės, pagal Lenkijos teisę žinomos kaip: „spółka akcyjna“, „spółka z ograniczoną odpowiedzialnością“;

                        u)

                        komercinės įmonės arba komercinės formos įmonės pagal civilinę teisę, taip pat kiti juridiniai asmenys, užsiimantys komercine arba pramonine veikla, įsteigti pagal Portugalijos teisę;

                        v)

                        įmonės, pagal Slovėnijos teisę žinomos kaip: „delniška družba“, „komanditna družba“, „družba z omejeno odgovornostjo“;

                        w)

                        įmonės, pagal Slovakijos teisę žinomos kaip: „akciová spoločnosť “, „spoločnosť s ručením obmedzeným“, „komanditná spoločnosť “;

                        x)

                        įmonės, pagal Suomijos teisę žinomos kaip: „osakeyhtiö“/„aktiebolag“, „osuuskunta“/„andelslag“, „säästöpankki“/„sparbank“ ir „vakuutusyhtiö“/„försäkringsbolag“;

                        y)

                        įmonės, pagal Švedijos teisę žinomos kaip: „aktiebolag“, „försäkringsaktiebolag“, „ekonomiska föreningar“, „sparbanker“, „ömsesidiga försäkringsbolag“;

                        z)

                        įmonės, įsteigtos pagal Jungtinės Karalystės teisę.“.