title: 1990 m. lapkričio 8 d. Tarybos Direktyva iš dalies keičianti Direktyvą 78/660/EEB dėl metinių atskaitomybių ir Direktyvos 83/349/EEB dėl konsoliduotos atskaitomybės, atsižvelgiant į šių direktyvų taikymo sritį

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

31990L0605

Oficialusis leidinys L 317 , 16/11/1990 p. 0060 - 0062 specialusis leidimas suomių kalba: skyrius 17 tomas 1 p. 0107  specialusis leidimas švedų kalba: skyrius 17 tomas 1 p. 0107

		Tarybos direktyva1990 m. lapkričio 8 d.iš dalies keičianti Direktyvą 78/660/EEB dėl metinių atskaitomybių ir Direktyvos 83/349/EEB dėl konsoliduotos atskaitomybės, atsižvelgiant į šių direktyvų taikymo sritį(90/605/EEB)EUROPOS BENDRIJŲ TARYBA,atsižvelgdama į Europos ekonominės bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 54 straipsnį,atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą [1],bendradarbiaudama su Europos Parlamentu [2],atsižvelgdama į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [3],kadangi Direktyva 78/660/EEB [4], su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 90/604/EEB [5], ypač taikoma akcinėms bendrovėms ir uždarosioms akcinėms bendrovėms, nes šių rūšių bendrovių atsakomybė tretiesiems asmenims apribota jų grynojo turto suma;kadangi pagal Direktyvą 83/349/EEB [6], su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 90/604/EEB, valstybės narės privalo reikalauti rengti konsoliduotas atskaitomybes tik iš tų bendrovių, kurioms taikoma Direktyva 78/660/EEB;kadangi Bendrijoje yra daug ūkinių bendrijų ir ribotos atsakomybės bendrijų, kurių visi savo turtu atsakantys nariai yra akcinės bendrovės ar uždarosios akcinės bendrovės, ir tokių bendrijų skaičius nuolat auga;kadangi tokiais atsakančiais nariais gali būti ir bendrovės, kurioms netaikomi valstybės narės įstatymai, tačiau jų teisinis statusas atitinka statusą, minimą Direktyvoje 68/151/EEB [7];kadangi Bendrijos taisyklių netaikymas tokioms bendrijoms ir ribotos atsakomybės bendrijoms prieštarautų šių direktyvų dvasiai ir tikslams;kadangi todėl reikėtų aiškiai papildyti nuostatas dėl dviejų minėtų direktyvų taikymo srities;kadangi svarbu, jog įmonės, kurios atsakingasis narys yra akcinė bendrovė, pavadinimas, pagrindinė buveinė ir teisinis statusas turėtų būti nurodytas pastabose prie tokio nario atskaitomybės;kadangi atsakingasis narys gali būti įpareigotas sudaryti, skelbti ir pateikti audituoti bendrijų bei ribotos atsakomybės bendrijų atskaitomybes; kadangi šias bendroves turėtų būti galima įtraukti į konsoliduotas atskaitomybes, sudarytas tokio nario arba aukštesniu lygiu;kadangi kai kurios bendrijos, kurioms taikoma ši direktyva, neprivalo būti įtrauktos į registrą valstybėje narėje, kurioje yra jų pagrindinė buveinė, ir todėl jas sunku įpareigoti teikti atskaitomybę; kadangi ypač tokiais atvejais reikia specialių taisyklių, pagal kurias būtų nustatoma, kokie įstatymai turi būti taikomi atsakingajam nariui – tos pačios valstybės narės, kitos valstybės narės ar trečiosios šalies,PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:1 straipsnisŠiuo dokumentu Direktyva 78/660/EEB iš dalies keičiama taip:1. Prie 1 straipsnio 1 dalies pridedami šios pastraipos:"Šioje direktyvoje numatytos koordinavimo priemonės taikomos ir valstybių narių įstatymams bei kitiems teisės aktams, susijusiems su šių rūšių bendrovėmis:a) Vokietijoje:die offene Handelsgesellschaft, die Kommanditgesellschaft;b) Belgijoje:la société en nom collectifde vennootschap onder firma,la société en commandité simplede gewone commanditaire vennootschap;c) Danijoje:interessentskaber, kommanditselskaber;d) Prancūzijoje:la société en nom collectif, la société en commandite simple;e) Graikijoje:η ομόρρυθμος εταιρεία, η ετερόρρυθμος εταιρεία;f) Ispanijoje:sociedad colectiva, sociedad en comandita simple;g) Airijoje:partnerships, limited partnerships, unlimited companies;h) Italijoje:la società in nome collettivo, la società in accomandita semplice;i) Liuksemburge:la société en nom collectif, la société en commandite simple;j) Nyderlanduose:de vennootschap onder firma, de commanditaire vennootschap;k) Portugalioje:sociedade em nome colectivo, sociedade em comandita simples;l) Didžiojoje Britanijoje:partnerships, limited partnerships, unlimited companies,jei visi neribotos atsakomybės nariai yra pirmojoje pastraipoje nurodytų rūšių bendrovės arba bendrovės, kurioms netaikomi valstybės narės įstatymai, tačiau kurių teisinė forma panaši į Direktyvoje 68/151/EEB minimą formą.Ši direktyva taip pat taikoma antrojoje pastraipoje minimoms bendrovių ar firmų rūšims, kurių visi neribotos atsakomybės nariai irgi yra pirmojoje pastraipoje nurodytų rūšių bendrovės."2. Prie 43 straipsnio 1 straipsnio dalies 2 punkto prideda ši pastraipa:"kiekvienos įmonės, kurios neribotos atsakomybės narys yra bendrovė ar firma, pavadinimas, pagrindinė ar registruotoji buveinė ir teisinė forma. Ši informacija gali būti nenurodyta, jei ji yra nereikšminga pagal 2 straipsnio 3 straipsnio dalį."3. Į 47 straipsnį įrašoma ši straipsnio dalis:"1a. Bendrovės ar firmos, minimos 1 straipsnio 1 straipsnio dalies antrojoje ir trečiojoje pastraipose (susijusios įmonės), valstybė narė gali atleisti tą įmonę nuo savo atskaitomybės skelbimo pagal Direktyvos 68/151/EEB 3 straipsnį, jei ši atskaitomybė viešai prieinama įmonės pagrindinėje buveinėje ir jei:a) visi susijusios įmonės neribotos atsakomybės nariai yra bendrovės, minimos 1 straipsnio 1 dalies pirmojoje pastraipoje ir joms taikomi kitų valstybių narių, o ne valstybės narės, kurios įstatymai taikomi tai įmonei, įstatymai, ir nė viena iš šių bendrovių kartu su savo atskaitomybe neskelbia susijusios įmonės atskaitomybės; arbab) visi neribotos atsakomybės nariai yra bendrovės, kuriems netaikomi valstybių narių įstatymai, bet jų forma panaši į bendrovių, minimų Direktyvoje 68/151/EEB, formą.Paprašius turi būti pateiktos atskaitomybės kopijos. Kopijos kaina neturi viršyti jos administracinių išlaidų. Turi būti numatytos tinkamos sankcijos už šioje straipsnio dalyje nustatyto įpareigojimo skelbti atskaitomybę nesilaikymą."4. Įterpiamas šis straipsnis:"57a straipsnis1. Valstybės narės gali reikalauti, kad bendrovės, minimos 1 straipsnio 1 dalies pirmojoje pastraipoje, kurioms taikomi jų įstatymai ir kurios yra bet kurios bendrovės ir firmos, nurodytos 1 straipsnio 1 dalies 2 ir 3 pastraipose (susijusios įmonės) neribotos atsakomybės nariai, kartu su savo atskaitomybe sudarytų, pateiktų audituoti ir skelbtų susijusios įmonės atskaitomybę pagal šios direktyvos nuostatas.Šiuo atveju šios direktyvos reikalavimai susijusiai įmonei netaikomi.2. Valstybės narės neturi taikyti šios direktyvos reikalavimų susijusiai įmonei, jei:a) šios įmonės atskaitomybę sudaro, pateikia audituoti ir skelbia pagal šios direktyvos nuostatas bendrovė, kuri yra tos įmonės neribotos atsakomybės narys ir kuriai taikomi kitos valstybės narės įstatymai;b) susijusi įmonė įtraukta į konsoliduotą atskaitomybę, kurią sudaro, pateikia audituoti ir skelbia pagal Direktyvos 83/349/EEB reikalavimus neribotos atsakomybės narys, arba jei susijusi įmonė įtraukta į didesnės įmonių grupės konsoliduotą atskaitomybę, kurią sudaro, pateikia audituoti ir skelbia pagal Tarybos direktyvos 83/349/EEB reikalavimus patronuojanti įmonė, kuriai taikomi valstybės narės įstatymai. Šis atleidimas turi būti nurodytas pastabose prie konsoliduotos atskaitomybės.3. Tokiais atvejais susijusi įmonė privalo atskleisti jos atskaitomybę skelbiančios įmonės pavadinimą kiekvienam to prašančiam."2 straipsnisŠiuo dokumentu Direktyva 83/349/EEB iš dalies keičiama taip:1. Į 4 straipsnio 1 dalį įterpiamas ši pastraipa:"Pirmoji pastraipa taikoma ir tada, jei patronuojanti įmonė arba viena ar kelios dukterinės įmonės yra kurios nors Direktyvos 78/660/EEB 1 straipsnio 1 dalies 2 ar 3 pastraipose minimos rūšies įmonė."2. 4 straipsnyje 2 straipsnio dalis keičiama tokia straipsnio dalimi:"2. Tačiau valstybė narė gali atleisti nuo įpareigojimo, nurodyto 1 straipsnio 1 dalyje, vykdymo, jei patronuojanti įmonė nėra Direktyvos 78/660/EEB 1 straipsnio 1 dalies 2 ar 3 pastraipose minimų rūšių įmonė."3 straipsnis1. Valstybės narės priima įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie, įsigalioję iki 1993 m. sausio 1 d., įgyvendina šią direktyvą. Apie tai jos nedelsdamos praneša Komisijai.2. Valstybės narės gali nustatyti, kad 1 dalyje minimos nuostatos būtų pradėtos taikyti ataskaitinių metų, prasidedančių 1995 m. sausio 1 d. arba 1995 m. kalendoriniais metais, metinei atskaitomybei ir konsoliduotai atskaitomybei.3. Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų nacionalinių teisės aktų pagrindinių nuostatų tekstus.4 straipsnisŠi direktyva skirta valstybėms narėms.Priimta Briuselyje, 1990 m. lapkričio 8 d.Tarybos varduPirmininkasP. Romita[1] OL C 144, 1986 6 11, p. 10.[2] OL C 125, 1987 5 11, p. 140.[3] OL C 328, 1986 12 22, p. 43.[4] OL L 222, 1978 8 14, p. 11.[5] Žr. šio Oficialiojo leidinio p. 57.[6] OL L 193, 1983 7 18, p. 1.[7] OL L 65, 1968 3 14, p. 8.--------------------------------------------------


title: 1976 m. liepos 27 d. Tarybos direktyva dėl valstybių narių įstatymų ir kitų teisės aktų, susijusių su tam tikrų pavojingų medžiagų ir preparatų pardavimo ir naudojimo apribojimais, suderinimo

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

31976L0769

Oficialusis leidinys L 262 , 27/09/1976 p. 0201 - 0203 specialusis leidimas graikų k.: skyrius 13 tomas 4 p. 0178  specialusis leidimas ispanų kalba: skyrius 13 tomas 5 p. 0208  specialusis leidimas portugalų kalba skyrius 13 tomas 5 p. 0208  specialusis leidimas suomių kalba: skyrius 13 tomas 5 p. 0229  specialusis leidimas švedų kalba: skyrius 13 tomas 5 p. 0229

		Tarybos direktyva1976 m. liepos 27 d.dėl valstybių narių įstatymų ir kitų teisės aktų, susijusių su tam tikrų pavojingų medžiagų ir preparatų pardavimo ir naudojimo apribojimais, suderinimo(76/769/EEB)EUROPOS BENDRIJŲ TARYBA,atsižvelgdama į Europos ekonominės bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 100 straipsnį,atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą,atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę [1],atsižvelgdama į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [2],kadangi visomis taisyklėmis, reglamentuojančiomis pavojingų medžiagų ir preparatų pateikimą į rinką, turi būti siekiama apsaugoti visuomenę, ypač asmenis, naudojančius tokias medžiagas ir preparatus;kadangi jos turėtų padėti saugoti aplinką nuo visų medžiagų ir preparatų, kurie turi ekotoksiškų savybių arba galėtų teršti aplinką;kadangi jos turėtų būti skirtos atstatyti, išsaugoti ir pagerinti žmogaus gyvenimo kokybę;kadangi valstybėse narėse pavojingos medžiagos ir preparatai yra reglamentuojami taisyklėmis; kadangi šios taisyklės skiriasi, priklausomai nuo jų pardavimo ir panaudojimo sąlygų; kadangi šie skirtumai sudaro kliūtis prekybai ir daro tiesioginę įtaką bendrosios rinkos kūrimui ir veikimui;kadangi todėl šios kliūtys turėtų būti pašalintos; kadangi tai reikalauja suderinti šį klausimą reglamentuojančius valstybių narių įstatymus;kadangi nuostatos, susijusios su tam tikromis pavojingomis medžiagomis ir preparatais, jau buvo nustatytos Bendrijos direktyvose; kadangi vis dar yra būtina priimti taisykles dėl kitų produktų, ypač tų, kuriems tarptautinės organizacijos nusprendė taikyti apribojimus, kaip antai polichlorintiesiems bifenilams (PCB), dėl kurių gamybos ir naudojimo OECD 1973 m. vasario 13 d. Taryba priėmė sprendimą; kadangi tokia priemonė yra būtina, norint apsaugoti žmogaus organizmą nuo PCB absorbcijos ir dėl jos kylančio pavojaus jo sveikatai;kadangi išsamūs tyrimai parodė, kad polichlorintieji terfenilai (PCT) sukelia riziką panašią į tą, kurią sukelia PCB; kadangi tokių medžiagų pardavimas ir naudojimas taip pat turėtų būti ribojamas;kadangi, be to, bus būtina periodiškai persvarstyti šią problemą palaipsniui visiškai uždraudžiant PCB ir PCT;kadangi chlor-1-etileno (vinilchorido monomero) kaip aerozolinio propelento naudojimas kelia pavojų žmogaus sveikatai ir jo naudojimas turėtų būti uždraustas,PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:1 straipsnis1. Nepažeidžiant kitų atitinkamų Bendrijos nuostatų taikymo, ši direktyva apriboja pavojingų medžiagų ir preparatų, nurodytų priede, pardavimą ir naudojimą Bendrijos valstybėse narėse.2. Ši direktyva netaikoma:a) pavojingų medžiagų ir preparatų vežimui geležinkeliais, keliais, vidaus vandenų keliais, jūra arba oru;b) pavojingoms medžiagoms ir preparatams, eksportuojamiems į šalis, kurios nėra narės;c) tranzitu vežamoms pavojingoms medžiagoms ir preparatams, kurios yra tikrinamos muitinėje, jeigu jos nėra perdirbamos.3. Šioje direktyvoje:a) "medžiagos" – tai cheminiai elementai ir jų junginiai, kurie sutinkami gamtoje natūraliame būvyje arba yra gaminami pramoniniu būdu;b) "preparatai" – tai mišiniai arba tirpalai, sudaryti iš dviejų arba daugiau medžiagų.2 straipsnisValstybės narės imasi visų būtinų priemonių, užtikrinančių, kad pavojingos medžiagos ir preparatai, nurodyti priede, būtų pateikiami į rinką arba būtų naudojami tik pagal priede išdėstytas sąlygas. Tokie apribojimai netaikomi pardavimui arba naudojimui tyrimams ir taikomajai veiklai, arba analizės tikslais.3 straipsnis1. Valstybės narės priima nuostatas, kurios, įsigaliojusios per 18 mėnesių nuo pranešimo apie šią direktyvą, įgyvendina šią direktyvą, ir nedelsdamos apie tai praneša Komisijai.2. Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų nacionalinės teisės aktų nuostatų tekstus.4 straipsnisŠi direktyva skirta valstybėms narėms.Priimta Briuselyje, 1976 m. liepos 27 d.Tarybos varduPirmininkasM. Van Der Stoel[1] OL C 60, 1975 3 13, p. 49.[2] OL C 16, 1975 1 23, p. 25.--------------------------------------------------PRIEDASMedžiagos, medžiagų grupės arba preparato paskirtis | Apribojimo sąlygos |1.Polichlorintieji bifenilai (PCB), išskyrus mono- ir dichlorintus bifenilus.Polichlorintieji terfenilai (PCT).Preparatai, kuriuose PCB arba PCT kiekis yra didesnis negu 0,1 % masės. | Negali būti naudojami, išskyrus šioms kategorijoms: 1)uždarų elektros sistemų įrangoje: transformatoriuose, rezistoriuose ir induktoriuose;2)dideliuose kondensatoriuose (kurių bendra masė yra ≥ 1 kg);3)mažuose kondensatoriuose (su sąlyga, kad maksimalus chloro kiekis PCB yra 43 % ir kad jo sudėtyje yra ne daugiau kaip 3,5 % penta- ir daugiau chlorintų bifenilų);Minėtų reikalavimų neatitinkantys maži kondensatoriai gali būti parduodami vienerius metus nuo šios direktyvos įsigaliojimo. Šis apribojimas netaikomas jau naudojamiems mažiems kondensatoriams;4)šilumą perduodančiuose skysčiuose, kurie naudojami įrenginiuose su uždara šilumą perduodančia grandine (išskyrus įrenginius, skirtus maisto produktams, pašarams, farmacijos ir veterinarijos produktams perdirbti; tačiau jei PCB minėtuose įrenginiuose naudojami pranešimo apie šią direktyvą metu, jie gali būti toliau naudojami ne ilgiau kaip iki 1979 m. gruodžio 31 d.);5)hidrauliniuose skysčiuose, naudojamuose:a)požeminės kasybos įrangoje;b)mašinose, aptarnaujančiose elektrolitinę aliuminio gamybą, naudojamose šios direktyvos priėmimo metu, ne ilgiau kaip iki 1979 m. gruodžio 31 d.6)pirminiuose ir tarpiniuose produktuose, skirtuose toliau perdirbti į kitus produktus, kurie neuždrausti pagal šią direktyvą. |2.Chlor-1-etilenas (vinilchorido monomeras) | Jokiais tikslais negali būti naudojamas kaip aerozolinis propilentas. |--------------------------------------------------


Svarbus teisinis pranešimas

|

31970L0220

1970 m. kovo 20 d. Tarybos direktyva dėl valstybių narių įstatymų, reglamentuojančių priemones, kurių būtina imtis oro apsaugai nuo motorinių transporto priemonių išmetamųjų teršalų, suderinimo

Oficialusis leidinys L 076 , 06/04/1970 p. 0001 - 0022 specialusis leidimas suomių kalba: skyrius 15 tomas 1 p. 0122  specialusis leidimas danų kalba: serija I skyrius 1970(I) p. 0149  - 0169 specialusis leidimas švedų kalba: skyrius 15 tomas 1 p. 0122  specialusis leidimas anglų kalba: serija I skyrius 1970(I) p. 0171  - 0191 specialusis leidimas graikų k.: skyrius 13 tomas 1 p. 0068  specialusis leidimas ispanų kalba: skyrius 13 tomas 1 p. 0195  specialusis leidimas portugalų kalba skyrius 13 tomas 1 p. 0195  CS.ES skyrius 13 tomas 001 p. 64  - 85 ET.ES skyrius 13 tomas 001 p. 64  - 85 HU.ES skyrius 13 tomas 001 p. 64  - 85 LT.ES skyrius 13 tomas 001 p. 64  - 85 LV.ES skyrius 13 tomas 001 p. 64  - 85 MT.ES skyrius 13 tomas 001 p. 64  - 85 PL.ES skyrius 13 tomas 001 p. 64  - 85 SK.ES skyrius 13 tomas 001 p. 64  - 85 SL.ES skyrius 13 tomas 001 p. 64  - 85

		Tarybos direktyva1970 m. kovo 20 d.dėl valstybių narių įstatymų, reglamentuojančių priemones, kurių būtina imtis oro apsaugai nuo motorinių transporto priemonių išmetamųjų teršalų, suderinimo(70/220/EEB)EUROPOS BENDRIJŲ TARYBA,atsižvelgdama į Europos ekonominės bendrijos steigimo sutartį, ir ypač į jos 100 straipsnį,atsižvelgdama į Komisijos siūlymą,atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę [1],atsižvelgdama į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [2],kadangi 1968 m. spalio 14 d. Strafenverkehrs-Zulassungs-Ordnung pataisantis reglamentas buvo paskelbtas Vokietijoje 1968 m. spalio 18 d. Bundesgesetzblatt I dalyje; kadangi tas reglamentas pateikia nuostatas dėl priemonių, kurių reikia imtis kovojant su oro tarša, sukeliama automobilių su tiesioginio uždegimo varikliais; kadangi šios nuostatos įsigalios nuo 1970 m. spalio 1 d.;kadangi 1969 m. kovo 31 d. reglamentas dėl automobilių su benzininiais varikliais išmetamųjų dujų sudėties buvo paskelbtas Prancūzijoje 1969 m. gegužės 17 d. Journal officiel; kadangi šitas reglamentas taikomas:- nuo 1971 m. rugsėjo 1 d. – patvirtinto tipo automobiliams su naujo tipo varikliais, t. y. tokiais varikliais, kurie niekada anksčiau nebuvo įmontuoti patvirtinto tipo automobiliuose,- nuo 1972 m. rugsėjo 1 d. – automobiliams, kurie pradedami eksploatuoti pirmą kartą;kadangi dėl šių nuostatų gali atsirasti kliūčių bendrosios rinkos įkūrimui ir jos tinkamam funkcionavimui;kadangi dėl to būtina, kad visos valstybės narės priimtų tuos pačius reikalavimus pataisydamos arba pakeisdamos esamas taisykles naujomis, kad EEB tipo patvirtinimo procedūra, kuri yra numatyta 1970 m. vasario 6 d. Tarybos direktyvoje [3] dėl valstybių narių teisės aktų, reguliuojančių automobilių ir jų priekabų tipo patvirtinimą, suvienodinimo, būtų taikoma, kiekvienam automobilio tipui;kadangi vis dėlto ši direktyva bus taikoma anksčiau, negu nurodyta 1970 m. vasario 6 d. direktyvos taikymo data; kadangi tuo metu šios paskutinės direktyvos procedūra vis dar nebus taikoma; kadangi ad hoc turi būti pateikta informacinio pranešimo, patvirtinančio, kad automobilio tipas buvo testuotas ir kad jis atitinka šios direktyvos reikalavimus, forma;kadangi kiekviena valstybė narė, tokiu pranešimu paprašyta suteikti nacionalinį serijinio automobilio tipo patvirtinimą, turi įsitikinti, ar tipas buvo testuotas pagal šios direktyvos testus; kadangi, siekiant šio tikslo, kiekviena valstybė narė turėtų informuoti kitas valstybes nares apie gautus rezultatus, nusiųsdama joms informacinio pranešimo, užpildyto kiekvienam testuotam automobilio tipui, kopiją;kadangi automobilių gamybai turėtų būti taikomas ilgesnis adaptacinis laikotarpis, nustatant reikalavimus dėl vidutinio dujinių teršalų išmetimo po šalto variklio paleidimo tankiai gyvenamoje miesto teritorijoje testavimo negu dėl kitų techninių šios direktyvos reikalavimų; kadangi reikėtų remtis techniniais reikalavimais, kuriuos priėmė JT Europos ekonomikos reikalų komisija reglamentu Nr. 15 [4]"Vieningos nuostatos dėl automobilių, turinčių tiesioginio uždegimo variklį, patvirtinimo atsižvelgiant į variklio dujinių teršalų išmetimą", prijungtu prie 1958 m. kovo 20 d. susitarimo dėl vienodų tipo patvirtinimo sąlygų ir abipusio automobilio įrengimų ir dalių tipo patvirtinimo pripažinimo;kadangi, be to, techniniai reikalavimai turi būti greitai derinami su technikos pažanga; kadangi šiam tikslui pasiekti turėtų būti parengta nuostata dėl 1970 m. vasario 6 d. Tarybos direktyvoje dėl automobilių ir jų priekabų tipo patvirtinimo išdėstytos tvarkos;PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:1 straipsnisŠioje direktyvoje automobilis reiškia bet kokią transporto priemonę su kėbulu ar be jo, skirtą važiuoti keliais, turinčią tiesioginio uždegimo arba uždegimo nuo suspaudimo variklį ir mažiausiai keturis ratus, kurios mažiausia maksimali leistinoji masė 400 kg ir kurios maksimalus konstrukcinis greitis didesnis arba lygus 50 km/h, išskyrus žemės ūkio mašinas ir traktorius bei statybos darbų mašinas.2 straipsnisNė viena valstybė narė negali atsisakyti pateikti EEB automobilio tipo patvirtinimo ir nacionalinio automobilio tipo patvirtinimo dėl oro teršimo dujomis, išmetamomis tiesioginio uždegimo variklių:- nuo 1970 m. spalio 1 d., jei automobilis atitinka I priede nustatytus reikalavimus, išskyrus tuos, kurie nustatyti 3.2.1.1 ir 3.2.2.1 punktuose, bei reikalavimus, nustatytus II, IV, V ir VI prieduose;- nuo 1971 m. spalio 1 d., jei automobilis, be aukščiau minėtų, atitinka reikalavimus, nustatytus I ir III priedų 3.2.1.1 ir 3.2.2.1 punktuose.3 straipsnis1. Gamintojui ar jo įgaliotajam atstovui paprašius, valstybės narės kompetentingos institucijos baigia pildyti VII priede pateiktus pranešimo skyrius. Tokio pranešimo kopija išsiunčiama kitoms valstybėms narėms ir prašytojui. Kitos valstybės narės, kurių prašoma pateikti nacionalinio tipo patvirtinimą to paties tipo automobiliui, priima šį dokumentą kaip įrodymą, kad numatyti testai atlikti.2. 1 šio straipsnio dalies nuostatos atšaukiamos, kai tik įsigalios 1970 m. vasario 6 d. Tarybos direktyva dėl automobilių ir jų priekabų tipo patvirtinimo.4 straipsnisValstybė narė, pateikusi tipo patvirtinimą, imasi reikiamų priemonių, kad būtų informuojama apie bet kokius pakeitimus, atliekamus I priedo 1.1 punkto dalyje ar čia išvardytose charakteristikose. Tos valstybės narės kompetentingos institucijos nustato, ar naujuosius testus atlikti pagal modifikuotą prototipą, ar reikalauti naujo pranešimo. Tais atvejais, kai testai neatitinka šios direktyvos reikalavimų, modifikacijos nepatvirtinamos.5 straipsnisI ir VII priedų pakeitimai, susiję su technikos pažasnga, daromi laikantis 1970 m. vasario 6 d. Tarybos direktyvoje dėl automobilių ir jų priekabų tipo patvirtinimo nustatytos tvarkos.6 straipsnis1. Valstybės narės priima nuostatas, kurios, įsigaliojusios iki 1970 m. birželio 30 d., įgyvendina šią direktyvą, ir apie tai nedelsdamos praneša Komisijai.2. Valstybės narės garantuoja, kad jos praneš Komisijai pagrindinių priimtų nacionalinių teisės aktų nuostatų tekstus, kuriuos jos priima šios direktyvos taikymo srityje.7 straipsnisŠi direktyva skirta valstybėms narėms.Priimta Briuselyje, 1970 m. kovo 20 d.Tarybos varduPirmininkasP. Harmel[1] OL C 160, 1969 12 18, p. 7.[2] OL C 48, 1969 4 16, p. 16.[3] OL L 42, 1970 2 23, p. 1.[4] ECE (Ženeva) dokumentas W/TRANS/WP29/293/Rev. 1, 1969 4 11.--------------------------------------------------I PRIEDASAPIBRĖŽIMAI, EEB TIPO PATVIRTINIMO PARAIŠKA, BANDYMŲ REIKALAVIMAI1. APIBRĖŽIMAI1.1. Transporto priemonių tipas pagal iš variklio išmetamus dujinius teršalus"Transporto priemonių tipas pagal iš variklio išmetamus dujinius teršalus" – tai transporto priemonės, kurios nesiskiria tokiomis esminėmis savybėmis:1.1.1. Inercijos ekvivalentu, nustatytu pagal santykį su standartine mase, kaip nurodyta III priedo 4.2 poskyryje;1.1.2. Variklio charakteristikomis, apibrėžtomis II priedo 1–6 ir 8 punktuose.1.2. Standartinė masė"Standartinė masė" – tai važiuoti parengtos transporto priemonės masė plius 120 kg tolygiai paskirstytosios masės. Važiuoti parengtos transporto priemonės masę sudaro visa nepakrautos transporto priemonės masė su pripildytais visais rezervuarais ir įrankių rinkiniu bei atsarginiu ratu.1.3. Variklio karteris"Variklio karteris" – tai erdvė variklyje ir už jo, sujungta su alyvos rinktuve išoriniais arba vidiniais kanalais, pro kuriuos gali išeiti dujos ir garai.1.4. Dujiniai teršalai"Dujiniai teršalai" – tai anglies monoksidas ir angliavandeniliai.1.5. Didžiausioji masė"Didžiausioji masė" – tai transporto priemonės gamintojo nurodyta didžiausia techniškai leistina masė (ji gali būti didesnė už didžiausią leistiną masę).2. EEB TIPO PATVIRTINIMO PARAIŠKA2.1. Gamintojas arba jo įgaliotasis atstovas turi pateikti tokius dokumentus:2.1.1. Variklio tipą aprašymą, įskaitant visus II priede nurodytus dokumentus;2.1.2. Degimo kameros ir stūmoklio (taip pat ir stūmoklio žiedų) brėžinius;2.1.3. Duomenis apie didžiausią vožtuvų pakilimą, atsidarymo ir užsidarymo kampus mirties taško atžvilgiu.2.2. 3 skyriuje nurodytus bandymus atliekančiai techninei tarnybai pateikiama tvirtinamo tipo pavyzdinė transporto priemonė.3. BANDYMŲ REIKALAVIMAI3.1. Bendroji dalisDalys, galinčios turėti įtakos dujinių teršalų išmetimui, turi būti suprojektuotos, pagamintos ir surinktos taip, kad įprastai naudojant transporto priemonę, nepaisant ją galinčių veikti vibracijų, ji atitiktų šios direktyvos reikalavimus.3.2. Bandymų aprašymas3.2.1. Atsižvelgiant į masės kategoriją, su transporto priemone atliekami tokie I, II ir III tipo bandymai:3.2.1.1. I tipo bandymas (dujinių teršalų vidutinio išmetimo apgyventoje miesto zonoje po šaltojo užvedimo patikrinimas).3.2.1.1.1. Šis bandymas atliekamas su visomis 1 straipsnyje nurodytomis transporto priemonėmis, kurių didžiausioji masė yra ne didesnė kaip 3,5 tonos.3.2.1.1.2. Transporto priemonė pastatoma ant dinamometrinio stendo, kuriame įrengti stabdžiai ir smagratis. Be pertraukos atliekamas iš viso trylika minučių trunkantis bandymas, susidedantis iš keturių ciklų. Kiekvieną ciklą sudaro 15 fazių (tuščioji eiga, greitėjimas, pastovus greitis, lėtėjimas ir pan.). Bandymo metu išmetamosios dujos surenkamos į vieną ar kelis maišus. Dujos turi būti išanalizuotos ir jų tūris išmatuotas pabaigus pildyti.3.2.1.1.3. Bandymas atliekamas III priede aprašyta tvarka. Taikoma aprašyta dujų surinkimo ir analizės metodika. Galima patvirtinti ir kitokią metodiką, jei ją taikant gaunami lygiaverčiai rezultatai.3.2.1.1.4. Bandymų metu gauto anglies monoksido ir angliavandenilių masė turi būti mažesnė už nurodytą tam tikros standartinės masės transporto priemonei toliau esančioje lentelėje:Standartinė masė (SM), kg | Anglies monoksido, gauto vieno bandymo metu, masė, g | Angliavandenilių, gautų vieno bandymo metu, masė, g |SM ≤ 750 | 100 | 8,0 |750 < SM ≤ 850 | 109 | 8,4 |850 < SM ≤ 1020 | 117 | 8,7 |1020 < SM ≤ 1250 | 134 | 9,4 |1250 < SM ≤ 1470 | 152 | 10,1 |1470 < SM ≤ 1700 | 169 | 10,8 |1700 < SM ≤ 1930 | 186 | 11,4 |1930 < SM ≤ 2150 | 203 | 12,1 |2150 < SM | 220 | 12,8 |3.2.1.2. II tipo bandymas (anglies monoksido išmetimo varikliui veikiant tuščiąja eiga bandymas).3.2.1.2.1. Šis bandymas atliekamas su visomis 1 straipsnyje nurodytomis transporto priemonėmis.3.2.1.2.2. Anglies monoksido tūrio dalis išmetamosiose dujose varikliui veikiant tuščiąja eiga turi būti ne didesnė kaip 4,5 %.3.2.1.2.3. Šis kiekis tikrinamas atliekant bandymą IV priede aprašyta tvarka.3.2.1.3. III tipo bandymas (karterio dujų išmetimo patikrinimas).3.2.1.3.1. Šis bandymas atliekamas su visomis 1 straipsnyje nurodytomis transporto priemonėmis, išskyrus turinčias dvitakčius variklius su kompresija karteryje.3.2.1.3.2. Karterio dujose, kurių variklis pakartotinai nebenaudoja, esančių angliavandenilių masė turi sudaryti mažiau kaip 0,15 % variklio sunaudojamų degalų masės.3.2.1.3.3. Šis kiekis tikrinamas atliekant bandymą V priede aprašyta tvarka.3.2.2. Paprastai produkcijos pavyzdžių atitiktis variklių išmetamų dujinių teršalų apribojimams tikrinama remiantis VII priede pateiktame komunikate esančiu aprašymu ir, kai reikia, 3.2 poskyryje nurodytais visais ar kai kuriais iš I, II ir III tipo bandymų.3.2.2.1. Atliekant I tipo bandymą su serijinėmis transporto priemonėmis gauto anglies monoksido ir angliavandenilių masė turi būti mažesnė už atitinkamai L1 ir L2 vertes, nurodytas toliau esančioje lentelėje:Standartinė masė (SM), kg | Anglies monoksido, gauto vieno bandymo metu, masė L1, g | Angliavandenilių, gautų vieno bandymo metu, masė L1, g |SM ≤ 750 | 120 | 10,4 |750 < SM ≤ 850 | 131 | 10,9 |850 < SM ≤ 1020 | 140 | 11,3 |1020 < SM ≤ 1250 | 161 | 12,2 |1250 < SM ≤ 1470 | 182 | 13,1 |1470 < SM ≤ 1700 | 203 | 14,0 |1700 < SM ≤ 1930 | 223 | 14,8 |1930 < SM ≤ 2150 | 244 | 15,7 |2150 < SM | 264 | 16,6 |3.2.2.1.1. Jei serijinės transporto priemonės išmetamo anglies monoksido arba angliavandenilių masė viršija ribas L1 ir L2, gamintojas gali prašyti atlikti matavimus su keliomis serijinėmis transporto priemonės, įskaitant ir iš pradžių paimtą transporto priemonę. Transporto priemonių imties dydį n nustato gamintojas. Tuomet nustatomas kiekvieno dujinio teršalo imties rezultatų aritmetinis vidurkisxir standartinis nuokrypis S [1]. Tuomet serijos produkcija laikoma atitinkančia reikalavimus, jei rezultatai atitinka tokias sąlygas:x+ k. S ≤ L,čia:L –  kiekvieno dujinio teršalo ribinė vertė, nurodyta 3.2.2.1 papunktyje;n | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | 19 |k | 0,973 | 0,613 | 0,489 | 0,421 | 0,376 | 0,342 | 0,317 | 0,296 | 0,279 | 0,265 | 0,253 | 0,242 | 0,233 | 0,224 | 0,216 | 0,210 | 0,203 | 0,198 |k – jei n ≥ 20,k =[1] S2 = ∑ x − x-2n − 1; čia: x yra bet kuris iš atskirų n dydžio imties rezultatų.--------------------------------------------------II PRIEDAS+++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++--------------------------------------------------III PRIEDASI TIPO BANDYMAS(dujinių teršalų vidutinio išmetimo apgyventoje miesto zonoje po šaltojo užvedimo patikrinimas)I priedo 3.2.1.1 papunktyje nurodyto I tipo bandymo tvarka1. VEIKIMO CIKLAS ANT DINAMOMETRINIO STENDO1.1. Ciklo aprašymasVeikimo ciklas ant dinamometrinio stendo turi būti toks, kaip nurodyta toliau esančioje lentelėje ir pavaizduota 1 priedėlyje. Operacijų analizė pateikta 2 priedėlyje.Veikimo ciklas ant dinamometrinio stendoOpera-cijos Nr. | Operacija | Fazė | Pagreitis m/s2 | Greitis km/h | Trukmė | Bendra trukmė, s | Pavara (jei perjungiama rankiniu būdu) |Opera-cija, s | Fazė, s |1 | Tuščioji eiga | 1 | 11 | 11 | 11 | 6 s PM + 5 s K1 [1] |2 | Greitėjimas | 2 | 1,04 | 0–15 | 4 | 4 | 15 | 1 |3 | Pastovus greitis | 3 | | 15 | 8 | 8 | 23 | 1 |4 | Lėtėjimas | 4 | – 0,69 | 15–10 | 2 | 5 | 25 | 1 |5 | Lėtėjimas, atleidus sankabą | – 0,92 | 10–0 | 3 | 28 | K1 |6 | Tuščioji eiga | 5 | | | 21 | 21 | 49 | 16 s PM + 5 s K1 |7 | Greitėjimas | 6 | 0,83 | 0–15 | 5 | 12 | 54 | 1 |8 | Pavaros pakeitimas | | | 2 | 56 | |9 | Greitėjimas | 0,94 | 15–32 | 5 | 61 | 2 |10 | Pastovus greitis | 7 | | 32 | 24 | 24 | 85 | 2 |11 | Lėtėjimas | 8 | – 0,75 | 32–10 | 8 | 11 | 93 | 2 |12 | Lėtėjimas, atleidus sankabą | – 0,92 | 10–0 | 3 | 96 | K2 |13 | Tuščioji eiga | 9 | | | 21 | 21 | 117 | 16 s PM + 5 s K1 |14 | Greitėjimas | 10 | 0,83 | 0–15 | 5 | 26 | 122 | 1 |15 | Pavaros pakeitimas | | | 2 | 124 | |16 | Greitėjimas | 0,62 | 15–35 | 9 | 133 | 2 |17 | Pavaros pakeitimas | | | 2 | 135 | |18 | Greitėjimas | 0,52 | 35–50 | 8 | 143 | 3 |19 | Pastovus greitis | 11 | | 50 | 12 | 12 | 155 | 3 |20 | Lėtėjimas | 12 | – 0,52 | 50–35 | 8 | 8 | 163 | 3 |21 | Pastovus greitis | 13 | | 35 | 13 | 13 | 176 | 3 |22 | Pavaros pakeitimas | 14 | | | 2 | 12 | 178 | |23 | Lėtėjimas | – 0,86 | 32–10 | 7 | 185 | 2 |24 | Lėtėjimas, atleidus sankabą | – 0,92 | 10–0 | 3 | 188 | K2 |25 | Tuščioji eiga | 15 | | | 7 | 7 | 195 | 7 s PM |1.2. Pagrindiniai ciklo vykdymo reikalavimaiJei reikia nustatyti, kaip geriau paveikti akceleratoriaus ir stabdžių valdytuvus, kad ciklas nurodytose ribose atitiktų teorinį ciklą, reikia atlikti preliminarių bandymų ciklus.1.3. Pavarų dėžės naudojimas1.3.1. Jei pirma pavara negalima pasiekti 15 km/h greičio, naudojama antra, trečia ir ketvirta pavaros.1.3.2. Transporto priemonės su pusiau automatine pavarų dėže bandomos naudojant įprastai važiuojant naudojamą perdavimo santykį, o pavarų perjungimo svirtis naudojama pagal gamintojo nurodymus.1.3.3. Transporto priemonės su automatine pavarų dėže bandomos įjungus aukščiausią pavarą ("Drive"). Akceleratorius spaudžiamas taip, kad būtų pasiektas kuo pastovesnis greitėjimas ir įprasta eilės tvarka galėtų įsijungti įvairios pavaros. Be to, netaikomi 1 priedėlyje pavaizduoti pavaros keitimo taškai; greitėjimas tęsiamas ir tais laikotarpiais, kuriuos vaizduoja tiesios linijos, jungiančios kiekvieno tuščiosios eigos laikotarpio pabaigą ir kito pastovaus greičio laikotarpio pradžią. Galioja 1.4 punkte nurodytos leistinos paklaidos.1.3.4. Transporto priemonės su greitinančiąja pavara, kurią gali įjungti vairuotojas, bandomos jos nenaudojant.1.4. Leistinos paklaidos1.4.1. Greitėjimo, pastovaus greičio ir lėtėjimo metu spaudžiant transporto priemonės stabdžius leidžiama ± 1 km/h dydžio teorinio greičio paklaida. Jei transporto priemonė sparčiau lėtėja nespaudžiant stabdžių, galioja tik 5.6.3 punkto reikalavimai. Didesnės greičio paklaidos leistinos keičiant fazes, jei tai kiekvienu atskiru atveju netrunka ilgiau kaip 0,5 s.1.4.2. Laiko leistinoji paklaida yra ± 0,5 s. Ši paklaida galioja prasidedant ir baigiantis kiekvienam pavaros keitimo laikotarpiui [2].1.4.3. Greičio ir laiko paklaidos derinamos kaip nurodyta 1 priedėlyje.2. TRANSPORTO PRIEMONĖ IR DEGALAI2.1. Bandomoji transporto priemonė2.1.1. Transporto priemonė turi būti pateikta geros mechaninės būklės. Prieš bandymą ji turi būti įvažinėta ir nuvažiavusi ne mažiau kaip 3000 km.2.1.2. Išmetimo įrenginys turi neturėti nuotėkio, kuris galėtų sumažinti surenkamų dujų kiekį, o tas kiekis turi atitikti iš variklio išeinančių dujų kiekį.2.1.3. Gali būti patikrintas įsiurbimo sistemos sandarumas, kad būtų įsitikinta, jog karbiuratoriui neturi įtakos atsitiktinai įsiurbiamas oras.2.1.4. Variklio ir transporto priemonės valdytuvų nustatymai turi būti tokie, kokius nurodo gamintojas.2.1.5. Vakuumetras įrengiamas įleidimo linijoje netoli karbiuratoriaus, už droselinės sklendės.2.1.6. Laboratorija gali patikrinti, ar transporto priemonės eksploatacinės charakteristikos atitinka nurodytąsias gamintojo, ar ja galima įprastai važiuoti, ir ypač – ar ją galima užvesti esant šaltam ir karštam varikliui.2.2. Degalai2.2.1. Naudojami etaloniniai degalai, kurių specifikacijos pateiktos VII priede. Jei variklis yra tepamas mišiniu, į etaloninius degalus pilamas gamintojo rekomenduojamos kategorijos ir jo nurodytas kiekis alyvos.3. BANDYMŲ ĮRANGA3.1. Dinamometrinis stabdysKonkretus modelis nenurodomas. Tačiau jo nustatymai laikui bėgant neturi kisti. Jis neturi sukelti jokių žymesnių transporto priemonės vibracijų, kurios galėtų sutrikdyti įprastą jos veikimą. Stabdys turi turėti inercijos adapterį, kuris leistų atkurti transporto priemonės važiavimo keliu sąlygas (inercijos jėgos būtų lygiavertės).3.2. Dujų surinkimo įranga3.2.1. Jungiamieji vamzdžiai turi būti plieniniai ir, kiek įmanoma, sujungti standžiomis jungtimis. Tačiau įrenginiui izoliuoti nuo transporto priemonės vibracijų naudojamas visiškai sandarus dujoms lankstus žiedinis elementas. Leidžiama naudoti kitas medžiagas, jei jos nekeičia dujų sudėties.3.2.2. Jei bandoma transporto priemonė turi išmetamąjį vamzdį, kurį sudaro keletas atšakų, atšakos turi būti sujungtos tarpusavyje kiek galima arčiau transporto priemonės.3.2.3. Dujų temperatūra surinkimo sistemoje turi būti suderinama su tinkamu variklio veikimu, nepakenkti surinkimo maišų būklei, atitikti 4.5.1 punkte nurodytą angliavandenilių sugėrimo lygį ir būti tokia, kad ant surinkimo maišo ar maišų sienelių susidarytų kuo mažiau kondensato.3.2.4. Įvairios sklendės, skirtos išmetamosioms dujoms nukreipti į atmosferą arba į bandinių ėmimo įrenginį, turi būti greitai reguliuojamos ir greitai veikti.3.2.5. Surinkimo įtaisą sudaro vienas ar keli reikiamos talpos maišai. Maišai turi būti pagaminti iš tokių medžiagų, kurios nekenktų matavimo tikslumui ir išlaikytų dujas.3.3. Analizės įranga3.3.1. Bandinių ėmimo zondą gali sudaryti bandinių ėmimo vamzdis, einantis į surinkimo įtaisą arba į maišo ištuštinimo vamzdį. Bandinių ėmimo vamzdis gali būti ir atskiras, tačiau jo anga jokiu būdu negali būti maišo apačioje.3.3.2. Analizatoriai turi būti nedispersinio tipo, o jų sugertis – infraraudonųjų spindulių diapazono. Angliavandenilių analizatorius turi būti nustatytas n-heksano jautrumu.3.4. Tūrio matavimo įranga3.4.1. Naudojamas tūrio matuoklis.3.4.2. Slėgio ir temperatūros matavimai, pagal kuriuos galima nustatyti tūrį standartinėmis sąlygomis, atliekami vietose, pasirinktose atsižvelgiant į naudojamo matuoklio tipą. Jų išdėstymo vietas nustato laboratorija.3.4.3. Dujų išleidimų įrenginys gali būti siurblys arba bet kokia kita sistema, kuri palaiko pastovią matuoklio matuojamo slėgio vertę.3.5. Prietaisų tikslumas3.5.1. Kadangi stabdys kalibruojamas atliekant kiekvieną atskirą bandymą, dinamometro tikslumas nenurodytas. Bendra visų besisukančių masių inercija, įskaitant ritinių ir besisukančios būgno dalies (žr. 4.2 poskyrį) inerciją, nurodoma ± 20 kg tikslumu.3.5.2. Transporto priemonės greitis matuojamas pagal ritinių, sujungtų su stabdžių smagračiais, sukimosi greitį. Kai greitis yra nuo 0 iki 10 km/h, jį turi būti įmanoma išmatuoti ± 2 km/h tikslumu, o kai jis didesnis kaip 10 km/h – ± 1 km/h tikslumu.3.5.3. 5.1.1 ir 6.3.3 punktuose nurodytą temperatūrą turi būti įmanoma išmatuoti ± 2 °C tikslumu.3.5.4. Atmosferos slėgį turi būti įmanoma išmatuoti ± 1 mm gyvsidabrio stulpelio tikslumu.3.5.5. Vakuuminį slėgį transporto priemonės įleidimo sistemoje turi būti įmanoma išmatuoti ± 5 mm gyvsidabrio stulpelio tikslumu. Kitokį slėgį (priešslėgį bandinių ėmimo įtaise, tūrio koregavimo slėgį ir kt.) turi būti įmanoma išmatuoti ± 5 mm vandenmačio tikslumu.3.5.6. Matuoklio dydis ir tikslumas turi atitikti matuojamų dujų tūrį taip, kad tūrio matavimo tikslumas būtų ± 2 %.3.5.7. Analizatorių matavimų diapazonas turi atitikti tikslumą, kurio reikia išmatuoti įvairių sudėtinių dalių kiekį ± 3 % tikslumu, nepaisant standartinių (kalibravimo) dujų tikslumo. Bendra analizavimo linijos reakcijos trukmė turi būti trumpesnė už vieną minutę.3.5.8. Standartinių dujų kiekis neturi skirtis nuo kiekvienų dujų standartinės vertės daugiau kaip ± 2 %. Skiedikliu turi būti azotas.4. PASIRENGIMAS BANDYMUI4.1. Stabdžio nustatymas4.1.1. Stabdys turi būti sureguliuotas taip, kad atkurtų transporto priemonės veikimą jai važiuojant horizontaliu keliu pastoviu 50 km/h greičiu.4.1.2. Šiuo tikslu vakuumas turi būti matuojamas prie variklio įleidimo angos, atliekant važiavimo keliu bandymą 50 km/h greičiu trečia pavara arba 1.3 punkte nurodytomis pavaromis, transporto priemonę apkrovus iki jos standartinės masės ir esant gamintojo nurodytam oro slėgiui padangose. Vakuumas matuojamas horizontaliu keliu nuvažiavus pastoviu greičiu ne mažiau kaip 15 s. Siekiant atsižvelgti į vėjo poveikį imamas dviejų matavimų, padarytų kiekviena kryptimi, vidurkis.4.1.3. Tuomet transporto priemonė pastatoma ant dinamometrinio stendo, o stabdys nustatomas taip, kad vakuumas prie įleidimo angos būtų toks, koks užfiksuotas atliekant 4.1.2 punkte nurodytą važiavimo keliu bandymą. Toks stabdžio nustatymas išlaikomas per visą bandymą.4.1.4. Toks nustatymas tinka hidraulinio tipo stabdžiams. Kitų tipų stabdžiams jį gali tekti pakoreguoti taip, kad jis atitiktų kitas tarpines būsenas tarp tuščiosios eigos ir didžiausio ciklo greičio. Jei reikia, patvirtinamas vidutinis nustatymas.4.2. Lygiaverčių inercijos jėgų suderinimas su transporto priemonės tiesioginės eigos inercijos jėgomisTuri būti naudojamas smagratis, kuris bendrą besisukančių masių inercijos jėgą padarytų proporcingą standartinei masei, taikant tokius apribojimus:Standartinė masė (SM), kg | Lygiavertės inercijos jėgos, kg |SM ≤ 750 | 680 |750 < SM ≤ 850 | 800 |850 < SM ≤ 1020 | 910 |1020 < SM ≤ 1250 | 1130 |1250 < SM ≤ 1470 | 1360 |1470 < SM ≤ 1700 | 1590 |1700 < SM ≤ 1930 | 1810 |1930 < SM ≤ 2150 | 2040 |2150 < SM | 2270 |4.3. Transporto priemonės kondicionavimas4.3.1. Prieš bandymą transporto priemonė ne trumpiau kaip šešias valandas išlaikoma nuo 20 °C iki 30 °C temperatūroje. Prieš bandymą išmatuojama aušinimo vandens ir variklio alyvos temperatūra, kuri turi būti nuo 20° C iki 30 °C.4.3.2. Oro slėgis padangose kaip ir atliekant parengiamąjį važiavimo keliu bandymą, skirtą stabdžiams sureguliuoti, turi būti toks, kokį rekomenduoja gamintojas. Tačiau jei ritinių skersmuo yra mažesnis kaip 50 cm, slėgis turi būti padidintas 30–50 %, kad padangos nebūtų pažeistos.4.4. Priešslėgio tikrinimasAtliekant parengiamuosius bandymus tikrinama, ar bandinių ėmimo įrenginio sudaromas priešslėgis neviršija 75 mm vandenmačio; matuojama esant įvairiam nustatytam ciklo pastoviam greičiui.4.5. Maišų kondicionavimas4.5.1. Maišai, ypač skirti angliavandeniliams, kondicionuojami taip, kad angliavandenilių nuostoliai per 20 minučių būtų ne didesni kaip 2 % pradinio kiekio. Toks kondicionavimas atliekamas parengiamųjų bandymų metu temperatūroje, kuri yra artima ribinei įvairių bandymų temperatūrai.4.5.2. Nuostoliai skaičiuojami taip. Varikliui sukantis pastoviu dažniu (min-1) į maišą patenkančiose dujose esančių angliavandenilių kiekis matuojamas ištisai, kol maišas prisipildo. Pildymui pasibaigus esantis kiekis turi būti pildant užregistruoto kiekio vidurkis. Maišas analizatoriaus siurbliais ištuštinamas ir kiekis užregistruojamas matuojant ištisai arba nustatytais intervalais. Jei po 20 minučių kiekis pakinta daugiau kaip 2 %, maišas ištuštinamas ir pripildomas antrajam matavimui atlikti. Šis ciklas kartojamas tiek kartų, kiek reikia sienelėms prisotinti.4.6. Analizės įrangos kalibravimas4.6.1. Analizatorių kalibravimas.Į analizatorių naudojant išleidimo matuoklį ir slėgio sumažinimo vožtuvus, sumontuotus ant kiekvieno flakono, nustatytu slėgiu, kuris atitinka reikiamo įrangos veikimo reikalavimus, įleidžiamas tam tikras kiekis dujų. Įranga turi būti sureguliuota taip, kad rodytų stabilizuotą vertę, lygią ant standartinių dujų flakono nurodytą vertę. Pradedant nustatymu pagal didžiausio tūrio flakoną, nubraižoma analizatoriaus nuokrypių funkcijos nuo įvairių panaudotų standartinių dujų flakonų tūrio kreivė.4.6.2. Bendra įrangos reakcijos trukmė.Dujos iš didžiausio tūrio flakono įleidžiamos į bandinių ėmimo zondo galą. Tikrinama, ar per vieną minutę pasiekiama nurodyta vertė, atitinkanti didžiausią nuokrypį. Jei ši vertė nepasiekiama, patikrinama ar visoje analizavimo linijoje nėra nuotėkio.4.7. Tūrio matavimo įtaiso reguliavimasParengiamųjų bandymų metu maišas pripildomas ir patikrinama, ar tūrį galima išmatuoti reikiamu tikslumu. Jei reikia, kiekvienu atveju parenkamas tinkamas (dujų) matuoklis.5. BANDYMŲ STENDE TVARKA5.1. Specialūs ciklo atlikimo reikalavimai5.1.1. Temperatūra ritinių stendo įrengimo vietoje visą bandymo laiką turi būti 20 °C–30°C ir kuo artimesnė tai, kuri buvo transporto priemonės kondicionavimo bandymui vietoje.5.1.2. Bandymo metu transporto priemonė turi būti daugmaž horizontali, kad būtų išvengta bet kokio neįprasto degalų pasiskirstymo.5.1.3. Bandymas atliekamas pakėlus variklio dangtį. Jei reikia, įprastai variklio temperatūrai palaikyti galima naudoti papildomą vėdinimo įrenginį, kuris vėdintų radiatorių (aušinimas vandeniu) arba oro įleidimo angą (aušinimas oru).5.1.4. Atliekant ciklą vertinamas su stabdžių smagračiu sujungtų ritinių greitis. Bandymo metu sudaroma greičio priklausomybės nuo laiko kreivė, kad galima būtų įvertinti atliktų ciklų tikslumą.5.1.5. Vakuuminį slėgį galima matuoti pasirinktinai; tačiau jei jis registruojamas tuo pačiu metu kaip ir greitis, bus įmanoma patikrinti, ar greitėjimas buvo atliktas teisingai.5.1.6. Jei norima, galima registruoti ir aušinamojo vandens ir karterio alyvos temperatūrą.5.2. Variklio užvedimas5.2.1. Variklis užvedamas tam skirtais įrenginiais, pvz., droseline sklende, starterio sklende ir kt., pagal gamintojo nurodymus.5.2.2. Užvestas variklis 40 sekundžių išlaikomas veikiantis tuščiąja eiga. Pirmasis ciklas pradedamas nuotėkio regeneravimo sklende pasibaigus 40 s laikotarpiui.5.3. Rankinio droselio naudojimasDroselis turi būti uždarytas kuo greičiau ir teoriškai prieš greitėjant nuo 0 iki 50 km/h. Jei šio reikalavimo įvykdyti neįmanoma, turi būti nurodytas tikrojo uždarymo momentas. Droselio reguliavimo būdas turi būti toks, kokį nurodo gamintojas.5.4. Tuščioji eiga5.4.1. Neautomatinė pavarų dėžė.5.4.1.1. Tuščiosios eigos metu sankaba turi būti įjungta, o pavara – neutrali.5.4.1.2. Tam, kad greitėjimas būtų pagal įprastą ciklą, prieš penkias sekundes iki greitėjimo po atitinkamo tuščiosios eigos laikotarpio įjungiama pirmoji transporto priemonės pavara, sankaba išjungiama.5.4.1.3. Pirmasis tuščiosios eigos laikotarpis ciklo pradžioje susideda iš šešių sekundžių tuščiosios eigos neutrali pavara, įjungus sankabą ir penkių sekundžių pirma pavara, išjungus sankabą.5.4.1.4. Kiekvieno ciklo tuščiosios eigos laikotarpiais atitinkama trukmė yra šešiolika sekundžių neutralia pavara ir penkios sekundės pirma pavara, išjungus sankabą.5.4.1.5. Paskutinis ciklo tuščiosios eigos laikotarpis trunka septynias sekundes neutralia pavara, įjungus sankabą.5.4.2. Pusiau automatinės pavarų dėžės:Laikomasi gamintojo nurodymų, skirtų važiavimui mieste, o jei jų nėra, – neautomatinėms pavarų dėžėms skirtų nurodymų.5.4.3. Automatinės pavarų dėžės:Bandymų metu selektoriaus svirtis nenaudojama, nebent gamintojas nurodytų kitaip. Pastaruoju atveju galioja neautomatinėms pavarų dėžėms nustatyta tvarka.5.5. Greitėjimas5.5.1. Greitėjama turi būti taip, kad greitėjimo sparta visą greitėjimo laiką būtų kuo vienodesnė.5.5.2. Jei greitėjimo negalima atlikti nustatytu laiku, papildomas reikalingas laikas, jei įmanoma, atimamas iš deriniui pakeisti skirto laiko ir bet kuriuo atveju – iš kito pastovaus greičio laikotarpio.5.6. Lėtėjimas5.6.1. Visuomet lėtinama visiškai nukėlus koją nuo akceleratoriaus pedalo, o sankabą paliekant įjungtą. Sankaba neliečiant pavarų perjungimo svirties išjungiama sulėtėjus iki 10 km/h greičio.5.6.2. Jei lėtėjimo laikotarpis ilgesnis, jam sutrumpinti naudojami transporto priemonės stabdžiai.5.6.3. Jei lėtėjimo laikotarpis trumpesnis, nei nurodyta atitinkamai fazei, teorinio ciklo laikas kompensuojamas tuščiosios eigos laikotarpį sujungiant su kitu tuščiosios eigos etapu.5.6.4. Pasibaigus lėtėjimo laikotarpiui (transporto priemonei sustojus ant ritinių) įjungiama neutrali pavara ir įjungiama sankaba.5.7. Pastovus greitis5.7.1. Pereinant nuo greitėjimo prie pastovaus greičio laikotarpio turi būti vengiama "pumpuoti" arba uždaryti droselinę sklendę.5.7.2. Pastovus greitis išlaikomas užfiksavus tam tikrą akceleratoriaus padėtį.6. BANDINIŲ ĖMIMO IR ANALIZĖS TVARKA6.1. Bandinių ėmimas6.1.1. Bandiniai pradedami imti iškart, kai tik atidaroma 5.2.2 punkte nurodyta sklendė.6.1.2. Jei naudojami keletas maišų, jie keičiami prasidedant pirmajam ciklo tuščiosios eigos laikotarpiui.6.1.3. Maišas hermetiškai užsandarinamas iškart, kai tik pripildomas.6.1.4. Pasibaigus paskutiniam ciklui sklendė pasukama taip, kad variklio išmetamos dujos būtų nukreiptos į atmosferą.6.2. Analizė6.2.1. Kiekviename maiše esančios dujos išanalizuojamos kuo greičiau ir bet kuriuo atveju ne vėliau, kaip praėjus dvidešimt minučių po atitinkamo maišo pildymo pradžios.6.2.2. Jei bandinių ėmimo zondas nėra nuolatos paliekamas maiše, reikia vengti, kad jį įkišant į maišą nepatektų oras, o ištraukiant – neišeitų dujos.6.2.3. Analizatorius turi pasiekti stabilią būseną per vieną minutę nuo jo prijungimo prie maišo.6.2.4. Kiekvienų dujų kiekio kiekvienoje matuojamoje išmetamų dujų porcijoje vertė yra ta, kurią parodo stabilizavęsis matavimo prietaisas.6.3. Tūrio matavimas6.3.1. Siekiant išvengti didelių temperatūros svyravimų, maišo ar maišų tūris turi būti išmatuojamas, kai tik dujos atvėsta iki kambario temperatūros.6.3.2. Maišai ištuštinami praleidžiant dujas pro dujų matuoklį.6.3.3. Skaičiavimuose naudojama temperatūros vertė (tm) yra ištuštinimo pradžioje ir pabaigoje išmatuotos temperatūros verčių vidurkis, o didžiausias leistinas skirtumas tarp tų verčių yra 5 °C.6.3.4. Skaičiavimuose naudojama slėgio vertė (Pm) yra ištuštinimo pradžioje ir pabaigoje išmatuoto absoliutaus slėgio verčių vidurkis, o didžiausias leistinas skirtumas tarp tų verčių yra 4 mm gyvsidabrio stulpelio.6.3.5. Jei analizei paimtų dujų tūris yra didesnis kaip 1 % matuokliu išmatuoto tūrio, tas tūris pridedamas prie išmatuotojo.7. IŠMETAMŲ DUJINIŲ TERŠALŲ KIEKIO NUSTATYMAS7.1. Išmatuotų dujų tūrio korekcijaKiekviename maiše esančių dujų tūris turi būti perskaičiuojamas pagal įprastinę temperatūrą ir slėgį taikant tokią formulę:V = Vm×;Vm – : tūris litrais, užregistruotas, kaip nurodyta 6.3.5 punkte;Tm – : ribinių temperatūros verčių, užregistruotų, kaip nurodyta 6.3.3 punkte, aritmetinis vidurkis Celsijaus laipsniais;Pm – : ribinių absoliutaus slėgio verčių, užregistruotų, kaip nurodyta 6.3.4 punkte, aritmetinis vidurkis gyvsidabrio stulpelio milimetrais;PH – : sočiųjų vandens garų slėgis temperatūroje tm gyvsidabrio stulpelio milimetrais.7.2. Kiekviename maiše esančių dujinių teršalų masėKiekviename maiše esančių dujinių teršalų masė nustatoma iš sandaugos dCV, kur C yra atitinkamo dujinio teršalo tūris, o d – tankis:- anglies monoksido d = 1,250;- angliavandenilių d = 3,844 (n-heksano).7.3. Bendra išmestų dujinių teršalų masėKiekvieno transporto priemonės bandymo metu išmesto dujinio teršalo masė M nustatoma sudedant kiekviename maiše esančių dujinių teršalų masę, apskaičiuotą kaip nurodyta 7.2 punkte.Pastaba:Laboratorijoms rekomenduojama patikrinti analizę išmatuojant ir susidariusio anglies dioksido masę.[1] PM – Įjungta neutrali pavara, sankaba įjungta.K1, K2 – Įjungta pirma arba antra pavara, sankaba atleista[2] Reikia pažymėti, kad leidžiama dviejų sekundžių trukmė aprėpia pavaros pakeitimo trukmę ir, jei reikia, tam tikrą ciklo įsibėgėjimo tarpsnį.--------------------------------------------------IV PRIEDASII TIPO BANDYMAS(Anglies monoksido išmetimo tuščiąja eiga bandymas)I priedo 3.2.1.2 papunktyje nurodyto II tipo bandymo tvarka1. Matavimo Reikalavimai1.1. Naudojami etaloniniai degalai, kurių specifikacijos pateiktos VI priede.1.2. Anglies monoksido tūris, matuojamas iškart po I tipo bandymo ketvirtojo ciklo, varikliui veikiant tuščiąja eiga.1.3. Jei transporto priemonių pavarų dėžės yra neautomatinės arba pusiau automatinės, bandymas atliekamas pavarų perjungimo svirčiai esant neutralioje padėtyje ir įjungus sankabą.1.4. Jei transporto priemonių pavarų dėžės yra automatinės, bandymas atliekamas pavarų selektoriui esant nulinėje arba stovėjimo padėtyje.2. Dujų Bandinių Ėmimas2.1. Bandinių ėmimo zondas turi būti transporto priemonės išmetimo vamzdį ir bandinių surinkimo maišą jungiančiame vamzdyje, kuo arčiau išmetimo vamzdžio.2.2. Siekiant atsižvelgti į galimą išmetamųjų dujų atsiskiedimą oru, išmatuojamas anglies monoksido tūris (T1) ir anglies dioksido tūris (T2), o tūris (T), kurį reikia lyginti su nustatyta ribine verte, apskaičiuojamas taikant tokią formulę:T = T×T+ T.--------------------------------------------------V PRIEDASIII TIPO BANDYMAS(Karterio dujų išmetimo patikrinimas)I priedo 3.2.1.3 papunktyje nurodyto III tipo bandymo tvarka1. BENDROSIOS NUOSTATOS1.1. III tipo bandymas atliekamas su transporto priemonėmis, su kuriomis daromi I ir II tipo bandymai.1.2. Bandomi varikliai turi būti hermetiški ir ne tokios konstrukcijos, kad net dėl nedidelio nuotėkio gali pasireikšti nepriimtini funkciniai sutrikimai (pvz., plokštieji poriniai varikliai).2. BANDYMO REIKALAVIMAI2.1. Tuščioji eiga reguliuojama pagal gamintojo rekomendacijas; nesant tokių rekomendacijų ji reguliuojama taip, kad įleidimo kolektoriuje būtų sudarytas kuo didesnis vakuumas.2.2. Matavimai atliekami esant tokioms trims variklio veikimo būsenoms:Būsenos Nr. | Transporto priemonės greitis (km/h) | Vakuumas prie įleidimo angos (mm gyvsidabrio stulpelio) | Svorio koeficientas |1 | Tuščioji eiga | | 0,25 |2 | 50 ± 2 | 400 ± 8 | 0,25 |3 | 50 ± 2 | 250 ± 8 | 0,50 |2.3. = 0,625.2.4. 2.2 punkte nurodytomis 2 ir 3 būsenomis matavimams parenkamas mažiausias variklio sukimosi dažnis, kuriam esant ir atsižvelgiant į pavarų perdavimo skaičius, transporto priemonė įprastomis eksploatacijos sąlygomis gali važiuoti 50 km/h greičiu.3. BANDYMO METODAS3.1. Esant kiekvienai iš 2.2 punkte nurodytų 1, 2 ir 3 būsenų išmatuojama:3.1.1. Įrenginio nerecirkuliuotas tūris Qn per laiko vienetą;3.1.2. Degalų masės sąnaudos per tą patį laiko vienetą.3.2. Tūris Qn, išmatuotas kaip nurodyta 4.6 punkte esant kiekvienai būsenai, perskaičiuojamas pagal standartines sąlygas (760 mm gyvsidabrio stulpelio; 0 °C) taikant tokią formulę:Q′= Q×273T3.3. Angliavandenilių tūris t išmatuojamas, kaip nurodyta 4.4 punkte. Jei gamintojas reikalauja, karterio dujos neanalizuojamos, tačiau daroma prielaida, kad jose yra 15000 milijoninių dalių angliavandenilių.3.4. Angliavandenilių tankis (masė tūrio vienete) laikomas lygiu 3,84 g/l; esant kiekvienai iš pirmiau nurodytų būsenų į atmosferą išleidžiamų angliavandenilių masė apskaičiuojama taikant tokią formulę:P= Q′× t × 3,84,čia: Q’n – patikslintosios vertės.3.5. PC— apskaičiuojamos pagal vertes, gautas esant kiekvienai iš pirmiau nurodytų būsenų ir pritaikius 2.2 poskyryje nurodytus korekcijos koeficientus. Jos išreiškiamos tais pačiais vienetais.3.6. Rezultatų interpretavimasTransporto priemonė laikoma tinkama, jei:P≤× C.4. ĮRENGINIO NERECIRKULIUOTO TŪRIO Qn MATAVIMO METODAS4.1. Parengiamieji etapai prieš bandymąPrieš bandymą uždengiamos visos angos, išskyrus tas kurių reikia dujoms regeneruoti.4.2. Metodo principai4.2.1. Įrenginio recirkuliavimo linijoje, tiesiai prie sujungimo su varikliu angos įrengiama tinkama atšaka, nesudaranti jokių papildomų slėgio nuostolių.4.2.2. Prieš atšakos išėjimo angos prijungiamas lankstus maišas, pagamintas iš angliavandenilių nesugeriančios medžiagos. Jis tvirtinamas taip, kad surinktų variklio nerecirkuliuotas dujas (žr. priedėlį). Maišas ištuštinamas kiekvienąsyk matuojant.4.3. Matavimo metodasMaišas užsandarinamas prieš kiekvieną matavimą. Jis žinomos trukmės laikotarpiui sujungiamas su atšaka, paskui ištuštinamas per tinkamą tūrio matuoklį.Ištuštinant, kaip nurodyta pirmiau, išmatuojamas slėgis H gyvsidabrio stulpelio milimetrais ir temperatūra Celsijaus laipsniais. Šie duomenys reikalingi tūriui patikslinti, kaip nurodyta 3.2 punkte.4.4. Angliavandenilių kiekio matavimas4.4.1. Ištuštinant maišą kaip nurodyta pirmiau, angliavandenilių kiekis, jei taikytina, matuojamas nedispersiniu n-heksano jautrumu nustatytu infraraudonųjų spindulių analizatoriumi. Gauta vertė dauginama iš koeficiento 1,24, atsižvelgiant į absoliučią angliavandenilių koncentraciją karterio dujose.4.4.2. Analizatoriai ir etaloninės dujos turi atitikti III priedo 3.5.7 ir 3.5.8 punktų reikalavimus.4.5. Degalų sąnaudų matavimasNustatoma esant kiekvienai iš 2.2 punkte nustatytų būsenų sunaudojamų degalų masė. Masė susiejama su laiko vienetu.4.6. Matavimo rezultatų išreiškimasQ’n vertės (čia n reiškia kiekvieną iš 2.2 poskyryje nurodytų būsenų) ir sąnaudų vertės Cn susiejamos su tuo pačiu laiko vienetu, kad galima būti pritaikyti svorio koeficientus ir apskaičiuoti svorinę angliavandenilių masę bei svorines degalų sąnaudas.4.7. Matavimo tikslumas4.7.1. Matuojant tūrį slėgis maiše matuojamas ± 1 mm gyvsidabrio stulpelio tikslumu.4.7.2. Vakuumas prie įleidimo angos matuojamas ± 8 mm gyvsidabrio stulpelio tikslumu.4.7.3. Transporto priemonės greitis matuojamas ritiniais ± 2 km/h tikslumu.4.7.4. Išleidžiamų dujų kiekis matuojamas ± 5 % tikslumu.4.7.5. Matuojant tūrį dujų temperatūra matuojama ± 2 °C tikslumu.4.7.6. Jei reikia, angliavandenilių kiekis matuojamas ± 5 % tikslumu, nelygu etaloninių dujų tikslumas.4.7.7. Degalų sąnaudos matuojamos ± 4 % tikslumu.--------------------------------------------------VI PRIEDASEtaloninių degalų [1] charakteristikos ir joms nustatyti taikoma metodika| Ribos ir vienetai | Metodas |Tyrimų oktaninis skaičius | 99 ± [1] | ASTM [2] D 908-67 |savitasis sunkis 15/4 °C | 0,742 ± 0,007 | ASTM D 1298-67 |Garų spūdis pagal Reidą | 0,6 ± 0,04 bar | ASTM D 323-58 |8,82 ± 0,89 psi |DistiliavimasPradinė virimo temperatūra—10 % tūrio | 50 ± 5 °C | ASTM D 86-67 |—50 % tūrio | 100 ± 10 °C |—90 % tūrio | 160 ± 10 °C |Galutinė virimo temperatūra | 195 ± 10 °C |—likučiai | ne daugiau kaip 2 % tūrio |—nuostoliai | ne daugiau kaip 1 % tūrio |Angliavandenilių analizė | | ASTM D 1319-66 T |—olefinai | 18 ± 4 % tūrio |—aromatiniai | 35 ± 5 % tūrio |—sotieji | |Atsparumas oksidacijai | ne mažiau kaip 480 minučių | ASTM D 525-55 |(liekamasis) | ne daugiau kaip 4 mg/100 ml | ASTM D 381-64 |Antioksidantas | ne mažiau kaip 50 milijonųjų dalių |Sieros kiekis | 0,03 ± 0,015 % masės | ASTM D 1266-64 |Švino kiekis | 0,57 ± 0,03 g/l | ASTM D 525-66 |2,587 ± 0,136 g/IG |—valytuvo rūšis | etilo skystis |—organinis švino junginys | nenustatytas |Kiti priedai | nėra | |[1] Santrumpa, reiškianti Amerikos bandymų ir medžiagų bendriją (American Society for Testing and Materials), 1916 Race St Philadelphia, Pennsylvania 19103, U.S.A. Skaičiai po brūkšnelio žymi metus, kuriais standartas buvo priimtas ar pataisytas.[2] Jei ASTM standartai būtų iš dalies pakeisti, liktų galioti pirmiau nurodytais metais priimti standartai, nebent būtų sutarta pakeisti juos vėlesniais.Sudarant etaloninių degalų mišinį turi būti naudojamos tik įprastos europinės bazinės medžiagos, draudžiama naudoti neįprastas sudėtines dalis, pvz., pirolizės benziną, termiškai krekinguotą medžiagą ir techninį benzolą.--------------------------------------------------VII PRIEDASKomunikatas dėl 1970 m. kovo 20 d. Tarybos direktyvos dėl valstybių narių teisės aktų, reglamentuojančių oro apsaugos nuo teršimo transporto priemonių išmetamosiomis dujomis priemones, derinimo+++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++--------------------------------------------------


title: 1975 m. liepos 15 d. Tarybos Direktyva dėl atliekų

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

31975L0442

Oficialusis leidinys L 194 , 25/07/1975 p. 0039 - 0041 specialusis leidimas suomių kalba: skyrius 15 tomas 1 p. 0238  specialusis leidimas graikų k.: skyrius 15 tomas 1 p. 0086  specialusis leidimas švedų kalba: skyrius 15 tomas 1 p. 0238  specialusis leidimas ispanų kalba: skyrius 15 tomas 1 p. 0129  specialusis leidimas portugalų kalba skyrius 15 tomas 1 p. 0129

		Tarybos Direktyva1975 m. liepos 15 d.dėl atliekų(75/442/EEB)EUROPOS BENDRIJŲ TARYBA,atsižvelgdama į Europos ekonominės bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 100 ir 235 straipsnius,atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą,atsižvelgdama i Europos Parlamento nuomonę [1],atsižvelgdama į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [2],kadangi bet koks įvairiose valstybėse narėse taikomų ir rengiamų nuostatų dėl atliekų šalinimo skirtumas gali sukurti nevienodas konkurencijos sąlygas ir šitaip tiesiogiai veikti bendrosios rinkos funkcionavimą; kadangi dėl to būtina suderinti šios srities įstatymus, kaip numatyta Sutarties 100 straipsnyje,kadangi, atrodo, šį įstatymų derinimą turi lydėti Bendrijos veiksmai, kad išsamesnėmis taisyklėmis būtų galima pasiekti vieno iš Bendrijos tikslų aplinkos apsaugos ir gyvenimo kokybės gerinimo srityje; kadangi dėl to šiuo tikslu turėtų būti nustatytos specialios nuostatos; kadangi turėtų būti remiamasi Sutarties 235 straipsniu, nes šiuo tikslu reikalingų įgaliojimų Sutartyje nenumatyta;kadangi pagrindinis visų nuostatų dėl atliekų šalinimo tikslas turi būti žmonių sveikatos ir aplinkos apsauga nuo kenksmingo poveikio, kylančio dėl atliekų surinkimo, vežimo, apdorojimo, saugojimo ir išvertimo;kadangi siekiant tausoti gamtinius išteklius, reikėtų skatinti atliekų naudojimą ir regeneruotų produktų panaudojimą;kadangi Europos Bendrijų veiksmų programa dėl aplinkos apsaugos [3] pabrėžia Bendrijos veiksmų būtinybę, įskaitant ir teisės aktų derinimą;kadangi efektyvus ir nuoseklus atliekų šalinimo reglamentavimas, netrukdantis Bendrijos vidaus prekybai ir nedarantis įtakos konkurencijos sąlygoms, turėtų būti taikomas kilnojamajam turtui, kurio savininkas atsikrato arba privalo atsikratyti pagal galiojančius nacionalinės teisės reikalavimus, išskyrus radioaktyviąsias, kalnakasybos ir žemės ūkio atliekas, gyvūnų skerdenas, nuotekas, dujų išmetalus ir atliekas, kurioms taikomos specialios Bendrijos taisyklės;kadangi siekiant užtikrinti aplinkos apsaugą, turėtų būti numatyta leidimų sistema įmonėms, apdorojančioms, saugančioms ar išvertančioms atliekas trečiųjų asmenų vardu, nuostatos dėl šalinančių savo atliekas įmonių ir kitų atliekas surenkančių įmonių priežiūros sistemos bei nuostatos dėl plano, kuris aprėptų esminius įvairių atliekų šalinimo operacijų veiksnius;kadangi išlaidų dalis, nepadengta įplaukomis už atliekų apdorojimą, turi būti padengta pagal principą "teršėjas moka",PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:1 straipsnisŠioje direktyvoje:a) "atliekos" – tai bet kokios medžiagos ar daiktai, kurių atliekų turėtojas atsikrato arba privalo atsikratyti pagal galiojančius nacionalinės teisės aktus;b) "šalinimas" – tai:- atliekų surinkimas, rūšiavimas, vežimas ir apdorojimas, taip pat atliekų išvertimas ant žemės arba po žeme,- transformacijos operacijos, būtinos atliekų pakartotiniam naudojimui, naudojimui arba perdirbimui.2 straipsnis1. Nepažeidžiant šios direktyvos, valstybės narės gali priimti specialias taisykles tam tikroms atliekų kategorijoms.2. Ši direktyva netaikoma:a) radioaktyviosioms atliekoms;b) atliekoms, susidarančioms žvalgant, išgaunant, tvarkant ir saugant mineralinius išteklius, ir atliekoms iš veikiančių karjerų;c) gyvūnų skerdenoms ir šioms žemės ūkio atliekoms: fekalinėms medžiagoms ir kitoms ūkininkavimo veikloje naudojamoms medžiagoms;d) nuotekoms, išskyrus skystas atliekas;e) dujų išmetalams į atmosferą;f) atliekoms, kurioms taikomos specialios Bendrijos taisyklės.3 straipsnis1. Valstybės narės imasi atitinkamų priemonių atliekų prevencijai, perdirbimui ir apdorojimui, žaliavų gavimui, atliekų kaip energijos šaltinio panaudojimui ir kitokiam atliekų pakartotiniam panaudojimui skatinti.2. Valstybės narės laiku informuoja Komisiją apie visus šiuo tikslu parengtus taisyklių projektus, visų pirma apie parengtas taisykles dėl:a) produktų, galinčių sukelti techninius sunkumus šalinant atliekas arba pareikalauti didelių šalinimo sąnaudų, naudojimo;b) skatinimo:- tam tikrų atliekų kiekių sumažinimo,- atliekų apdorojimo jų perdirbimui ir pakartotiniam naudojimui,- žaliavų naudojimo ir (arba) energijos iš tam tikrų atliekų gamybos;c) tam tikrų gamtinių išteklių, įskaitant energijos išteklius, naudojimo, kurio metu minėtus išteklius galima būtų pakeisti regeneruotomis medžiagomis.4 straipsnisValstybės narės imasi būtinų priemonių užtikrinti, kad atliekos būtų šalinamos nesukeliant pavojaus žmonių sveikatai ir nepakenkiant aplinkai, visų pirma:- nesukeliant pavojaus vandeniui, orui, dirvožemiui, augalams ir gyvūnams,- nesukeliant nepatogumų dėl triukšmo ar kvapų,- nedarant neigiamo poveikio kraštovaizdžiui ar ypatingai svarbioms vietovėms.5 straipsnisValstybės narės įsteigia arba paskiria kompetentingą instituciją arba institucijas, atsakingas už atliekų šalinimo operacijų planavimą, organizavimą, leidimų šioms operacijos suteikimą ir šių operacijų priežiūrą konkrečioje zonoje.6 straipsnis5 straipsnyje nurodyta kompetentinga institucija arba institucijos turi kaip galima greičiau parengti vieną ar daugiau planų, visų pirma dėl:- atliekų, kurias reikia pašalinti, rūšies ir kiekio,- bendrųjų techninių reikalavimų,- tinkamų šalinimo vietų,- specialių priemonių, taikomų ypatingoms atliekų rūšims.Tokiame plane arba planuose, pavyzdžiui, gali būti nurodoma:- fiziniai ar juridiniai asmenys, įgalioti vykdyti atliekų šalinimą,- atliekų šalinimo operacijų apskaičiuotos sąnaudos,- atitinkamos priemonės, skatinančios atliekų rinkimo, rūšiavimo ir apdorojimo racionalizavimą.7 straipsnisValstybės narės imasi būtinų priemonių užtikrinti, kad bet kuris atliekų turėtojas:- pasirūpintų, kad atliekas sutvarkytų privatus ar valstybinis atliekų surinkėjas arba atliekų šalinimo įmonė,- pašalintų atliekas pats pagal 4 straipsnio nuostatas.8 straipsnis1. Kad galėtų įvykdyti 4 straipsnyje numatytas priemones, bet kuris objektas ar įmonė, apdorojanti, rūšiuojanti arba išverčianti atliekas trečiųjų asmenų vardu, privalo gauti 5 straipsnyje nurodytos kompetentingos institucijos leidimą, kuriame visų pirma nurodoma:- apdorotinų atliekų rūšis ir kiekis,- bendrieji techniniai reikalavimai,- atsargumo priemonės, kurių reikia imtis,- informacija, kuri turi būti pateikiama kompetentingai institucijai jos prašymu dėl atliekų kilmės, paskirties vietos, apdorojimo, rūšies ir kiekio.9 straipsnis5 straipsnyje nurodyta kompetentinga institucija reguliariai tikrina 8 straipsnyje nurodytus objektus ir įmones, ypač domisi, kaip jos laikosi leidimuose nurodytų sąlygų.10 straipsnisĮmones, vežančias, renkančias, saugančias, išvertančias arba apdorojančias savo pačių atliekas, ir įmones, renkančias ar vežančias atliekas trečiųjų asmenų vardu, prižiūri 5 straipsnyje nurodyta kompetentinga institucija.11 straipsnisPagal principą "teršėjas moka" atliekų šalinimo sąnaudas, atėmus įplaukas, gautas iš atliekų apdorojimo, padengia:- turėtojas, kurio atliekas tvarko atliekų surinkėjas arba 8 straipsnyje nurodyta įmonė,- ir (arba) ankstesni turėtojai arba produkto, iš kurio atliekos atsirado, gamintojai.12 straipsnisKas trejus metus valstybės narės parengia ataskaitą apie atliekų šalinimo padėtį savo šalyje ir siunčia ją Komisijai. Šiuo tikslu 8 ir 10 straipsnyje nurodyti objektai ir įmonės privalo pateikti 5 straipsnyje nurodytai kompetentingai institucijai duomenis apie atliekų šalinimą. Šią ataskaitą Komisija išsiunčia kitoms valstybėms narėms.Komisija kas trejus metus pateikia ataskaitą Tarybai ir Europos Parlamentui apie šios direktyvos taikymą.13 straipsnisValstybės narės patvirtina priemones, kurios, įsigaliojusios per 24 mėnesius nuo pranešimo apie šią Direktyvą dienos, įgyvendina šią direktyvą, ir nedelsdamos apie tai praneša Komisijai.14 straipsnisValstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų pagrindinių nacionalinės teisės nuostatų tekstus.15 straipsnisŠi direktyva skirta valstybėms narėms.Priimta Briuselyje, 1975 m. liepos 15 d.Tarybos varduPirmininkasM. Rumor[1] OL C 32, 1975 2 11, p. 36.[2] OL C 16, 1975 1 23, p. 12.[3] OL C 112, 1973 12 20, p. 3.--------------------------------------------------