title: 2007 m. vasario 21 d. Komisijos direktyva 2007/10/EB, iš dalies keičianti Tarybos direktyvos 92/119/EEB II priedą dėl priemonių, kurių reikia imtis apsaugos zonose kiaulių vezikulinės ligos protrūkio atveju (Tekstas svarbus EEE )

text:
1.3.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 63/24

      KOMISIJOS DIREKTYVA 2007/10/EB
   2007 m. vasario 21 d.
   iš dalies keičianti Tarybos direktyvos 92/119/EEB II priedą dėl priemonių, kurių reikia imtis apsaugos zonose kiaulių vezikulinės ligos protrūkio atveju
   (Tekstas svarbus EEE)
   EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,
   atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,
   atsižvelgdama į 1992 m. gruodžio 17 d. Tarybos direktyvą 92/119/EEB, nustatančią Bendrijos bendrąsias tam tikrų gyvūnų ligų kontrolės priemones ir konkrečias priemones nuo kiaulių vezikulinės ligos, (1) ypač į jos 24 straipsnio 2 dalį,
   atsižvelgdama į 2002 m. gruodžio 16 d. Tarybos direktyvą 2002/99/EB, nustatančią gyvūnų sveikatos taisykles, reglamentuojančias žmonėms skirtų gyvūninės kilmės produktų gamybą, perdirbimą, paskirstymą ir importą (2), ypač į jos 4 straipsnio 3 dalį,
   kadangi:

               (1)

               Direktyvoje 92/119 nustatytos tam tikrų gyvūnų ligų kontrolės priemonės. Šios direktyvos II priede pateiktos konkrečios nuostatos dėl kiaulių vezikulinės ligos.

               (2)

               Kadangi Tarybos direktyvos 72/461/EEB (3) ir 80/215/EEB (4) nuo 2006 m. sausio 1 d. panaikintos, Direktyvoje 92/119/EEB pateiktos nuorodos į šias direktyvas turėtų būti pakeistos nuorodomis į Direktyvos 2002/99/EB II ir III priedus.

               (3)

               Todėl tikslinga numatyti konkrečius sprendimus dėl mėsos ženklinimo ir vėlesnio panaudojimo, taip pat dėl perdirbtų produktų paskirties, jeigu kiaulių vezikulinės ligos padėtis tai leidžia, su sąlyga, kad dėl šių priežasčių priimtos priemonės nesusilpnintų apsaugos nuo kiaulių vezikulinės ligos dėl Bendrijos vidaus ar išorės prekybos.

               (4)

               Kai kurios valstybės narės informavo Komisiją, kad pramonės įmonės ir vartotojai vangiai priėmė Direktyvos 2002/99/EB II priede numatytą identifikavimo žymą. Todėl tikslinga numatyti alternatyviąją identifikacinę žymą, kurią valstybės narės galėtų nuspręsti naudoti. Visgi kontrolės sumetimais yra svarbu, kad valstybės narės iš anksto informuotų Komisiją apie sprendimą taikyti alternatyviąją identifikacinę žymą vezikulinės kiaulių ligos protrūkio atveju.

               (5)

               Šioje direktyvoje numatyta alternatyvioji identifikacinė žyma turėtų būti aiškiai atskiriama nuo kitų identifikacinių žymų, dedamų ant kiaulienos pagal 2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 853/2004, nustatantį konkrečius gyvūninės kilmės maisto produktų higienos reikalavimus (5) arba 2005 m. gruodžio 5 d. Komisijos reglamentą (EB) Nr. 2076/2005, nustatantį pereinamojo laikotarpio priemones Europos Parlamento ir Tarybos reglamentams (EB) Nr. 853/2004, (EB) Nr. 854/2004 ir (EB) Nr. 882/2004 įgyvendinti ir iš dalies keičiantį reglamentus (EB) Nr. 853/2004 ir (EB) Nr. 854/2004 (6).

               (6)

               Skirtingai nuo bendrųjų nuostatų, išdėstytų Direktyvos 91/119/EB 13 straipsnyje, šios direktyvos II priede pateiktose specialiosiose priemonėse dėl kiaulių vezikulinės ligos nenumatyta leisti išvežti gyvūnus iš ūkio, esančio apsaugos zonoje, jeigu, atsižvelgiant į naujus ligos atvejus, draudimas išvežti trunka ilgiau nei 30 dienų. Tikslinga numatyti tokią leidžiančią nukrypti nuostatą, taikytiną ūkiams, kuriuose laikant gyvūnus ilgiau nei 30 dienų, tai sukeltų problemų.

               (7)

               Šioje direktyvoje numatytos priemonės atitinka Maisto grandinės ir gyvūnų sveikatos nuolatinio komiteto nuomonę,

         PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:
   1 straipsnis
   Direktyvos 92/119/EEB II priedo 7 skyrius iš dalies keičiamas taip:

               1)

               2 dalis iš dalies keičiama taip:

                           a)

                           g punktas keičiamas taip:

                                       „g)

                                       f punkto i papunktyje nurodytų kiaulių mėsa:

                                                   i)

                                                   nepatenka į Bendrijos vidaus arba išorės prekybą ir yra žymima šviežios mėsos sveikatos žyma, numatyta Tarybos direktyvos 2002/99/EB (7) II priede;

                                                   ii)

                                                   yra gaunama, pjaustoma, gabenama ir sandėliuojama atskirai nuo mėsos, skirtos Bendrijos vidaus ar išorės prekybai ir naudojama taip, kad būtų išvengta jos patekimo į mėsos produktus, skirtus Bendrijos vidaus ar išorės prekybai, nebent yra apdirbta taip, kaip nustatyta Direktyvos 2002/99/EB III priede“.

                           b)

                           Įterpiamas toks h punktas:

                                       „h)

                                                   i)

                                                   Nukrypdamos nuo g punkto nuostatų, valstybės narės gal nuspręsti ant kiaulių, nurodytų f punkto i papunktyje, mėsos dėti kitas identifikacines žymas, nei nustatytosios Direktyvos 2002/99/EB II priede, su sąlyga, kad tokios identifikacinės žymos būtų lengvai atskiriamos nuo identifikacinių žymų, dedamų pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 853/2004 (8) arba Komisijos reglamentą (EB) Nr. 2076/2005 (9).
                                                   Valstybės narės, nusprendusios naudoti alternatyviąsias identifikacines žymas, informuoja apie tai Komisiją Maisto grandinės ir gyvūnų sveikatos nuolatiniame komitete.

                                                   ii)

                                                   i papunktyje išdėstytu tikslu identifikacinė žyma turi būti aiški ir neištrinama, rašmenys turi būti įskaitomi ir aiškiai pateikti. Identifikacinė žyma turi būti tokios formos ir joje turi būti nurodoma tokia informacija:
                                                   XY – Reglamento (EB) Nr. 853/2004 II priedo I skirsnio B dalies 6 punkte nurodytas atitinkamos šalies kodas.
                                                   1234 – Reglamento (EB) Nr. 853/2004 II priedo I skirsnio B dalies 7 punkte nurodytas įmonės patvirtinimo numeris“.

               (2)

               Pridedama 5 dalis:

                           „5.

                           Jeigu 2 dalies f punkte numatyti draudimai taikomi ilgiau nei 30 dienų dėl naujų ligos atvejų ir dėl šios priežasties kyla problema dėl gyvūnų laikymo, gavusi pagrįstą savininko prašymą ir su sąlyga, kad oficialiai paskirtas veterinarijos gydytojas patikrino faktus, kompetentinga institucija gali leisti išvežti gyvūnus iš apsaugos zonoje esančio ūkio. 2 dalies f ir h punktai taikomi mutatis mutandis.“

         2 straipsnis
   Valstybės narės priima įstatymus ir kitus teisės aktus šiai direktyvai įgyvendinti ne vėliau kaip iki 2008 m. sausio 1 d. Jos nedelsdamos pateikia Komisijai tų nuostatų tekstą bei tų nuostatų ir šios direktyvos atitikmenų lentelę.
   Valstybės narės, priimdamos minėtas nuostatas, jose daro nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma nuostatas oficialiai skelbiant. Valstybės narės nustato tokios nuorodos darymo tvarką.
   3 straipsnis
   Ši direktyva įsigalioja dvidešimtą dieną nuo jos paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
   4 straipsnis
   Ši direktyva skirta valstybėms narėms.

      Priimta Briuselyje, 2007 m. vasario 21 d.

            Komisijos vardu

         Markos KYPRIANOU

            Komisijos narys

      (1)  OL L 62, 1993 3 15, p. 69. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 2006/104/EB (OL L 363, 2006 12 20, p. 352).

      (2)  OL L 18, 2003 1 23, p. 11.

      (3)  OL L 302, 1972 12 31, p. 24. Direktyva panaikinta Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2004/41/EB (OL L 157, 2004 4 30, p. 33).

      (4)  OL L 47, 1980 2 21, p. 4. Direktyva panaikinta Direktyva 2004/41/EB.

      (5)  OL L 139, 2004 4 30, p. 5. Reglamentas su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 1791/2006 (OL L 363, 2006 12 20, p. 1).

      (6)  OL L 338, 2005 12 22, p. 83.

      (7)  OL L 18, 2003 1 23, p. 11.

      (8)  OL L 139, 2004 4 30, p. 55.

      (9)  OL L 338, 2005 12 22, p. 83.


title: 1990 m. lapkričio 7 d. Komisijos Direktyva iš dalies keičianti Tarybos direktyvos 66/402/EEB dėl prekybos javų sėkla II priedą

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

31990L0623

Oficialusis leidinys L 333 , 30/11/1990 p. 0065 - 0065 specialusis leidimas suomių kalba: skyrius 3 tomas 35 p. 0165  specialusis leidimas švedų kalba: skyrius 3 tomas 35 p. 0165

		Komisijos direktyva1990 m. lapkričio 7 d.iš dalies keičianti Tarybos direktyvos 66/402/EEB dėl prekybos javų sėkla II priedą(90/623/EEB)EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,atsižvelgdama į Europos ekonominės bendrijos steigimo sutartį,atsižvelgdama į 1966 m. birželio 14 d. Tarybos direktyvą 66/402/EEB dėl prekybos javų sėkla [1] su paskutiniais pakeitimais, padarytais Komisijos direktyva 89/2/EEB [2],kadangi dabartinės mokslo ir technikos žinios leidžia manyti, kad tam tikros "belukštės avižos" tipo (Avena sativa) veislės gali būti vertingos kaip pašarai;kadangi vis dėlto sunku išauginti tokio daigumo šių veislių sėklą, kuri būtų lygiavertė kitų avižų veislių sėklai;kadangi Direktyva 88/506/EEB [3] Komisija pareiškė, kad, atsižvelgiant į mokslo ir technikos žinių raidą, reikėtų sumažinti Direktyvos 66/402/EEB II priede nustatytą mažiausią grynos "belukštės avižos" veislės sėklos daigumą nuo 85 % iki 75 %;kadangi šis sumažinimas taikytas tik iki 1990 m. birželio 30 d., kad būtų galima surinkti ir įvertinti šių veislių techninius duomenis;kadangi vėlesni techniniai duomenys rodo, kad tikslinga ir toliau nustatytą laiką toliau taikyti šį sumažinimą, kad būtų galima surinkti dar daugiau duomenų ir juos įvertinti;kadangi šioje direktyvoje numatytos priemonės atitinka Žemės ūkio, sodininkystės, daržininkystės ir miškininkystės sėklos bei dauginamosios medžiagos nuolatinio komiteto nuomonę,PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:1 straipsnisDirektyvos 66/402/EEB II priedo 2 skirsnio B dalies d punkte žodžiai "1990 m. birželio 30 d." pakeičiami žodžiais "1992 m. gruodžio 31 d.".2 straipsnisŠi direktyva skirta valstybėms narėms.Priimta Briuselyje, 1990 m. lapkričio 7 d.Komisijos varduRay Mac SharryKomisijos narys[1] OL 125, 1966 7 11, p. 2309/66.[2] OL L 5, 1989 1 7, p. 31.[3] OL L 274, 1988 10 6, p. 44.--------------------------------------------------


title: 1993 m. birželio 14 d. Tarybos direktyva 93/30/EEB dėl dviračių arba triračių motorinių transporto priemonių garso signalo įtaisų

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

31993L0030

Oficialusis leidinys L 188 , 29/07/1993 p. 0011 - 0018 specialusis leidimas suomių kalba: skyrius 7 tomas 4 p. 0217  specialusis leidimas švedų kalba: skyrius 7 tomas 4 p. 0217

		Tarybos direktyva 93/30/EEB1993 m. birželio 14 d.dėl dviračių arba triračių motorinių transporto priemonių garso signalo įtaisųEUROPOS BENDRIJŲ TARYBA,atsižvelgdama į Europos ekonominės bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 100a straipsnį,atsižvelgdama į 1992 m. birželio 30 d. Tarybos direktyvą 92/61/EEB dėl dviračių arba triračių motorinių transporto priemonių tipo patvirtinimo [1],atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą [2],bendradarbiaudama su Europos Parlamentu [3],atsižvelgdama į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [4],kadangi vidaus rinką sudaro vidaus sienų neturinti erdvė, kurioje užtikrintas laisvas prekių, asmenų, paslaugų ir kapitalo judėjimas; kadangi dėl to turėtų būti patvirtintos būtinos tam tikslui priemonės;kadangi garso signalų įtaisų atžvilgiu kiekvienoje valstybėje narėje dviratės arba triratės motorinės transporto priemonės turi atitikti tam tikras technines charakteristikas, nustatytas privalomose nuostatose, kurios įvairiose valstybėse narėse yra skirtingos; kadangi dėl jų skirtumų šios nuostatos trukdo plėtoti prekybą Bendrijoje;kadangi šias vidaus rinkos veikimo kliūtis galima pašalinti, jei visos valstybės narės vietoj nacionalinių taisyklių taikys vienodus reikalavimus;kadangi būtina parengti suderintus dviračių arba triračių motorinių transporto priemonių garso signalo įtaisams taikomus reikalavimus, siekiant sudaryti galimybę kiekvienam šių transporto priemonių tipui pritaikyti Direktyvoje 92/61/EEB nustatytą tipo patvirtinimo ir komponentų tipo patvirtinimo tvarką;kadangi, atsižvelgiant į siūlomų įgyvendinti su šiuo sektoriumi susijusių veiksmų apimtį ir poveikį, šioje direktyvoje numatytos Bendrijos priemonės yra būtinos, iš tiesų esminės iškeltam tikslui, t. y. nustatant Bendrijos transporto priemonių tipo patvirtinimą; kadangi valstybės narės pačios negali tinkamai šio tikslo pasiekti;kadangi siekiant palengvinti skverbimąsi į Bendrijai nepriklausančių šalių rinkas, iškyla būtinybė pasiekti šios direktyvos ir Jungtinių Tautų Europos ekonominės komisijos reglamento Nr. 28 reikalavimų lygiavertiškumo,PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:1 straipsnisŠi direktyva taikoma visų tipų transporto priemonių, kurių apibrėžimas pateiktas Direktyvos 92/61/EEB 1 straipsnyje, garso signalo įtaisams.2 straipsnisDviratės arba triratės motorinės transporto priemonės tipo garso signalo įtaisų komponentų tipo patvirtinimo suteikimo tvarka, komponento formos garso signalo įtaiso komponento tipo patvirtinimo tvarka ir laisvo šių transporto priemonių judėjimo ir garso signalo įtaisų nekliudomo išleidimo į rinką sąlygos nustatytos Direktyvos 92/61/EEB II ir III skyriuose.3 straipsnisPagal Direktyvos 92/61/EEB 11 straipsnio nuostatas pripažįstamas šios direktyvos ir UN/ECE reglamento Nr. 28 (E/ECE/TRANS/505 — Rev. 1 / Add. 27) reikalavimų lygiavertiškumas.Komponentų tipo patvirtinimą suteikiančios valstybių narių valdžios institucijos pripažįsta pagal pirmiau minėto Reglamento Nr. 28 reikalavimus suteiktus patvirtinimus bei komponentų tipo patvirtinimo ženklus ir vertina juos kaip pagal šios direktyvos reikalavimus išduotų patvirtinimų alternatyvą.4 straipsnisŠią direktyvą galima iš dalies pakeisti atsižvelgiant į Direktyvos 70/156/EEB [5] 13 straipsnį, siekiant:- atsižvelgti į visas 3 straipsnyje nurodyto ECE reglamento pakeitimus,- priedą suderinti su technikos pažanga.5 straipsnis1. Valstybės narės priima ir paskelbia nuostatas, būtinas šios direktyvos įgyvendinimui, iki 1994 m. gruodžio 14 d. Apie tai jos nedelsdamos praneša Komisijai.Valstybės narės, tvirtindamos šias nuostatas, daro jose nuorodą į į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo būdus nustato valstybės narės.Nuo pirmojoje pastraipoje nurodytos dienos valstybės narės negali drausti pradėti eksploatuoti šios direktyvos reikalavimus atitinkančias transporto priemones dėl priežasčių, susijusių su garso signalo įtaisais.Pirmojoje pastraipoje nurodytas nuostatas jos taiko nuo 1995 m. birželio 14 d.2. Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų nacionalinės teisės aktų nuostatų tekstus.6 straipsnisŠi direktyva skirta valstybėms narėms.Priimta Liuksemburge, 1993 m. birželio 14 d.Tarybos varduPirmininkasJ. Trøjborg[1] OL L 225, 1992 8 10, p. 72.[2] OL C 293, 1992 11 9, p. 15.[3] OL C 337, 1992 12 21, p. 103 ir OL C 150, 1993 5 31.[4] OL C 73, 1993 3 15, p. 22.[5] OL L 42, 1970 2 23, p. 1. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 92/53/EEB (OL L 225, 1992 8 10, p. 1).--------------------------------------------------I PRIEDASGARSO SIGNALO ĮTAISŲ KOMPONENTO TIPO PATVIRTINIMUI TAIKOMI REIKALAVIMAI1. APIBRĖŽIMAIŠioje direktyvoje:1.1. "garso signalo įtaisas" — tai garso signalą skleidžiantis įtaisas, skirtas perspėti apie transporto priemonės buvimą arba apie jos manevrą pavojingoje kelių eismo situacijoje;1.1.1. įtaisas, sudarytas iš kelių angų, per kurias sklinda garsas ir kurios veikia maitinamos vieno energijos šaltinio, laikomas garso signalo įtaisu;1.1.2. garso signalo įtaisas, kurį sudaro keli garso signalą skleidžiantys komponentai, veikiantys vienu metu dėl to, kad jie įsijungia naudojant vieną valdymo mechanizmą, laikomas vienu garso signalo įtaisu;1.2. "garso signalo įtaiso tipas" — tai ypač šiais aspektais iš esmės vienas nuo kito nesiskiriantys garso signalo įtaisai:1.2.1. prekės ženklas arba pavadinimas;1.2.2. veikimo principas;1.2.3. energijos tiekimo principas (nuolatinė srovė, kintamoji srovė, suslėgtas oras);1.2.4. išorinė aptaiso forma;1.2.5. diafragmos (diafragmų) forma ir matmenys;1.2.6. angos (angų), iš kurios sklinda garsas, forma arba tipas;1.2.7. nominalieji garso dažniai;1.2.8. nominali tiekimo įtampa;1.2.9. kai į signalo įtaisus išorinis šaltinis tiesiogiai tiekia suslėgtą orą: nominalus darbinis slėgis.2. REIKALAVIMAI2.1. Garso signalo įtaisai turi skleisti ištisinį vienodą garsą ir jiems veikiant garso spektro skirtumai neturi būti pastebimi. Jei garso signalo įtaisui tiekiama kintamoji srovė, šis reikalavimas taikomas tik tada, kai generatoriaus greitis, kurio ribos atitinka 3.3.2. papunktyje nustatytas ribas, yra pastovus.2.2. Signalo įtaisų garso charakteristikos (garso energijos spektrinis paskirstymas, garso spaudimo lygis) ir mechaninės charakteristikos turi būti tokios, kad nustatyta eilės tvarka 3 ir 4 skirsniuose nurodytų, su įtaisais susijusių patikrinimų rezultatai būtų teigiami.3. GARSO LYGIO MATAVIMAI3.1. Garso signalo įtaisų bandymai pirmiausia turi būti atliekami neaidžioje aplinkoje. Alternatyviu būdu įtaisai gali būti bandomi pusiau aidžioje ertmėje arba tuščioje erdvėje lauke. Tokiu atveju būtina imtis atsargumo priemonių, siekiant išvengti atspindžių nuo žemės matavimo plote, pvz., galima įrengti keletą sugeriančių filtrų. Būtina patikrinti, kad pusiausferoje, kurios spindulys yra ne mažesnis kaip 5 m iki maksimalaus dažnio, kurį reikia išmatuoti, sferinis iškraipymas nebūtų didesnis kaip 1 dB, daugiausia matavimo kryptimi ir įtaiso bei mikrofono aukštyje. Aplinkos triukšmas turi būti bent 10 dB žemesnis už garso spaudimo lygius, kuriuos reikia išmatuoti.Patikrinti pateiktas įtaisas ir mikrofonas turi būti tame pačiame aukštyje. Tas aukštis turi būti nuo 1,15 m iki 1,25 m. Mikrofono maksimalaus jautrumo linija turi sutapti su kryptimi, kuria sklindantis signalo įtaiso garsas siekia aukščiausią lygį.Mikrofonas turi būti pastatytas taip, kad jo diafragma būtų 2 ± 0,01 m nuo įtaiso skleidžiamo garso išjungimo plokštumos. Reikia nustatyti tokį pat atstumą nuo įtaisų, kurie turi kelias garso išėjimo angas, lyginant su arčiausiai mikrofono esančia garso išjungimo plokštuma.3.2. Matuojant garso spaudimo lygį reikia naudoti pirmosios tikslumo klasės garso lygio matavimo prietaisą, atitinkantį IEC leidinio Nr. 651 pirmojo leidimo (1979 m.) reikalavimus.Atliekant visus matavimus reikia naudoti "greitąją" vyksmo konstantą. Bendriesiems garso spaudimo lygiams matuoti reikia naudoti (A) apkrovimo kreivę.Skleidžiamo garso spektrui matuoti reikia naudoti garso signalo Furjė transformaciją. Kaip alternatyvą galima naudoti trečiosios oktavos filtrus, atitinkančius IEC leidinio Nr. 225 pirmajame leidime (1966 m.) nurodytus reikalavimus.Tokiu atveju 2500 Hz centro oktavos dažnių juostos garso spaudimo lygis nustatomas pridedant 2000,2500 ir 3150 Hz centro dažnių trečiosios oktavos juostų garso spaudimo kvadratus. Visais atvejais galima remtis tik Furjė transformacijos metodu.3.3. Garso signalo įtaisui turi būti tiekiama viena iš šių įtampos rūšių, atitinkamai:3.3.1. jei garso signalo įtaisai gauna nuolatinę srovę, bandymo metu naudojama 6,5, 13 arba 26 voltų įtampa, matuojant prie elektros šaltinio išėjimo, kuri atitinka nominalią 6, 12 arba 24 voltų įtampą;3.3.2. jei į garso signalo įtaisus tiekiama nuolatinė srovė, kurią turi tiekti su tokio tipo įtaisu paprastai naudojamas elektros generatorius. Tokio tipo signalo įtaiso garso savybės turi būti fiksuojamos, kai alternatoriaus greitis atitinka 50, 75 ir 100 % maksimalaus greičio, kurį gamintojas yra nustatęs nuolat veikiančio alternatoriaus aržvilgiu. Bandymo metu alternatorius neturi tiekti energijos į kitą elektros prietaisą. 4 skirsnyje aprašytasis su patvarumo nustatymu susijęs bandymas turi būti atliekamas įrangos gamintojo nurodyto greičio sąlygomis, pasirenkant iš pirmiau nurodytų diapazono variantų.3.4. Jei nuolatinę srovę gaunančiam garso signalo įtaisui bandyti naudojama išlyginta srovė, nelygus šios srovės komponentas gnybtuose neturi būti didesnis kaip 0,1 volto, matuojant dvipuse amplitude signalo įtaisų veikimo metu.3.5. Tiesioginę srovę gaunančio garso signalo įtaiso elektros laidininko varža, įskaitant gnybtų ir kontaktų varžą, turi būti kuo artimesnė toliau nurodytiems dydžiams:- 0,05 omo, kai nominali įtampa yra 6 V,- 0,10 omo, kai nominali įtampa yra 12 V,- 0,20 omo, kai nominali įtampa yra 24 V.3.6. Garso signalo įtaisas turi būti nejudamai pritvirtintas, naudojant tam skirtą gamintojo patiektą detalę ar detales su atrama, kurios masė yra ne mažiau kaip 10 kartų didesnė už garso signalo įtaiso, kurį reikia išbandyti, masę, ir ne mažesnė kaip 30 kg. Be to, atrama turi būti tokia, kad atspindžiai nuo jos sienų ir vibracija neturėtų didelės reikšmės matavimų rezultatams.3.7. Pagal pirmiau nurodytas sąlygas, esant A apkrovimui, garso lygis neturi viršyti šių dydžių:a) 115 dB(A), jei garso signalo įtaisas yra skirtas daugiausia mopedams, motociklams ir triračiams, kurių galia ne didesnė kaip 7 kW;b) 118 dB(A), jei garso signalo įtaisas yra skirtas daugiausia motociklams ir triračiams, kurių galia didesnė kaip 7 kW.3.7.1. Be to, 1800-3550 Hz dažnių juostoje garso spaudimo lygis turi būti aukštesnis už bet kurio dažnio komponento virš 3 550 Hz garso spaudimo lygį ir bet kuriuo atveju turi būti ne mažesnis kaip:a) 90 dB(A), jei garso signalo įtaisai yra skirti daugiausia mopedams;b) 95 dB(A), jei garso signalo įtaisai yra skirti daugiausia motociklams ir triračiams, kurių galia ne didesnė kaip 7 kW;c) 105 dB(A), jei garso signalo įtaisai yra skirti daugiausia motociklams ir triračiams, kurių galia didesnė kaip 7 kW.3.7.2. Garso signalo įtaisus, pasižyminčius 3.7.1 c papunktyje išvardytomis charakteristikomis, galima naudoti 3.7.1 a ir b papunkčiuose nurodytose transporto priemonėse, o garso signalo įtaisus, kurie pasižymi 3.7.1 b papunktyje išvardytomis charakteristikomis, galima naudoti mopeduose.3.8. Pirmiau išvardytas charakteristikas taip pat turi turėti visi garso signalo įtaisai, su kuriais buvo atliktas 4 skirsnyje numatytas patvarumo bandymas. Įtampos kitimas gali būti arba tarp 115 ir 95 % vardinės vertės, kai garso signalo įtaisams tiekiama nuolatinė srovė, arba tarp 50 ir 100 % maksimalaus alternatoriaus greičio, kurį alternatoriaus gamintojas yra numatęs nuolatinio veikimo atveju, kai garso signalo įtaisams tiekiama kintamoji srovė.3.9. Delsos trukmė nuo įjungimo iki to momento, kai garsas pasiekia 3.7 skirsnyje nurodytą minimalią vertę, neturi viršyti 0,2 sekundės, matavimus atliekant 20 ± 5 °C aplinkos temperatūros sąlygomis. Šis reikalavimas ypač taikomas pneumatiniams arba elektriniams-pneumatiniams signalo įtaisams.3.10. Gamintojo nustatytomis energijos tiekimo sąlygomis pneumatinių arba elektrinių-pneumatinių signalo įtaisų akustinis veikimas turi atitikti elektriniams garso signalo įtaisams keliamus reikalavimus.3.11. Bet kurio daugiatonio įtaiso, kurio kiekviena komponento dalis gali savarankiškai skleisti garsą, kiekvienas individualus komponentas turi atitikti pirmiau nustatytas minimalias vertes. Maksimalus bendrasis garso lygis turi būti pasiekiamas tada, kai visos komponento dalys veikia vienu metu.4. ATSPARUMO BANDYMAS4.1. Garso signalo įtaisas turi turėti nuo 3.3 iki 3.5 skirsniuose nurodytą nominalią įtampą laidininko varžos sąlygomis ir turi veikti:- 10000 kartų, jei signalo įtaisai yra skirti daugiausia mopedams, motociklams ir triračiams, kurių galia ne didesnė kaip 7 kW,- 50000 kartų, jei signalo įtaisai yra skirti daugiausia motociklams ir triračiams, kurių galia atitinkamai didesnė kaip 7kW,kai įrenginys būna vieną sekundę įjungtas ir keturias sekundes išjungtas. Bandymo metu naudojama garso signalo įtaiso priverstinė trauka, kurios greitis yra apie 10 m/s.4.2. Jei bandymas atliekamas izoliuotoje kameroje, jos tūris turi būti pakankamas, siekiant užtikrinti šilumos, kurią signalo įtaisas skleidžia atsparumo bandymo metu, normalią disipaciją.4.3. Aplinkos temperatūra bandymo kameroje turi būti tarp + 15 ir + 30 °C.4.4. Jei atlikus pusę būtinų veiksmų, garso lygio charakteristikos, lyginant su charakteristikomis, kurios buvo užfiksuotos prieš bandymą, pasikeičia, garso signalo įtaisą galima vėl nustatyti. Kai atliekami visi būtini veiksmai, 3 skirsnyje numatytas garso signalo įtaiso bandymas turi pasisekti, jei būtina, veikiama vėl nustačius įtaisą.4.5. Kas 10000 suveikimų elektrinius-pneumatinius garso signalo įtaisus galima sutepti jų gamintojo rekomenduojama alyva.5. KOMPONENTO TIPO PATVIRTINIMO ŽENKLAS5.1. Visi garso signalo įtaisai, kurie atitinka komponento tipo patvirtinimą turintį tipą, turi būti pažymėti komponento tipo patvirtinimo ženklu pagal Tarybos direktyvos 92/61/EEB V priede išdėstytus reikalavimus.--------------------------------------------------II PRIEDASREIKALAVIMAI, TAIKOMI DVIRATĖSE ARBA TRIRATĖSE MOTORINĖSE TRANSPORTO PRIEMONĖSE MONTUOJANT GARSO SIGNALO ĮTAISUS1. ApibrėžimaiŠioje direktyvoje:1.1. "transporto priemonės tipas" — tai tarpusavyje iš esmės nesiskiriančios transporto priemonės, kai bet kurie skirtumai gali būti susiję su:1.1.1. transporto priemonėje sumontuotų garso signalo įtaisų skaičiumi ir tipu (tipais);1.1.2. transporto priemonės signalo įtaiso adapteriais;1.1.3. signalo įtaisų vieta transporto priemonėje;1.1.4. struktūrinių dalių, prie kurių pritvirtintas (pritvirtinti) garso signalo įtaisas (įtaisai), standumu;1.1.5. forma ir transporto priemonės priekį sudarančio kėbulo medžiagomis, galinčiomis paveikti garsų, kuriuos skleidžia signalo įtaisas (įtaisai), lygį ir tuos garsus slopinti.2. REIKALAVIMAI2.1. Visose transporto priemonėse turi būti garso signalo įtaisas, turintis komponentų tipo patvirtinimą pagal šios direktyvos arba Tarybos direktyvos 70/388/EEB dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su motorinių transporto priemonių garso signalo įtaisais, derinimo [1] reikalavimus; tačiau mopeduose, kuriuose yra mažesnės nei 0,5 kW galios variklis ir kurių maksimalus konstrukcinis greitis neviršija 25 km/h, gali būti tipo patvirtinimą turintis garso signalo įtaisas arba nepatvirtintas mechaninis signalo įtaisas. Pastaruoju atveju gamintojas turi patvirtinti, kad šis mechaninis įtaisas atitinka valstybės narės, kurioje turi būti prekiaujama tokiais žemos veikimo kokybės mopedais, tam įtaiso tipui keliamus reikalavimus.2.2. Bandymo metu naudojama I priedo 3.3 skirsnyje nustatyta įtampa.2.3. Garso spaudimo lygis turi būti matuojamas atsižvelgiant į I priedo 3.2 skirsnyje nurodytas sąlygas.2.4. A apkrovimo garso, kurį skleidžia transporto priemonėje esantis įtaisas (įtaisai), spaudimo lygį reikia matuoti 7 m prieš transporto priemonę, pastatytą atviroje erdvėje ant kuo lygesnio paviršiaus, o jei garso signalo įtaisams tiekiama nuolatinė srovė, transporto priemonės variklis turi būti išjungtas.2.5. Matavimo įtaiso mikrofoną apytikriai reikia statyti transporto priemonės vidurinėjė išilginėje plokštumoje.2.6. Aplinkos triukšmo ir vėjo keliamo triukšmo spaudimo lygis turi būti ne mažiau kaip 10 dB(A) žemesnis už garso lygį, kurį reikia išmatuoti.2.7. Maksimalaus garso spaudimo lygio reikia ieškoti atkarpoje nuo 0,5 m iki 1,5 m aukščiau paviršiaus lygio.2.8. Kai matavimai atliekami 2.2-2.7 skirsniuose nurodytomis sąlygomis, bandomo garso signalo garso lygio maksimali vertė (2.7 skirsnis) turi siekti ne mažiau kaip:a) 75 dB(A) ir ne daugiau kaip 112 dB(A), taikant mopedams;b) 80 dB(A) ir ne daugiau kaip 112 dB(A), taikant motociklams ir triračiams, kurių galia ne didesnė kaip 7 kW;c) 93 dB(A) ir ne daugiau kaip 112 dB(A), taikant motociklams ir triračiams, kurių galia didesnė kaip 7 kW.[1] OL L 176, 1970 8 10, p. 12. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 87/354/EEB (OL L 192, 1987 7 11, p. 43).--------------------------------------------------


title: 2007 m. kovo 8 d. Komisijos direktyva 2007/14/EB, nustatanti išsamias tam tikrų Direktyvos 2004/109/EB dėl informacijos apie emitentus, kurių vertybiniais popieriais leista prekiauti reguliuojamoje rinkoje, skaidrumo reikalavimų suderinimo nuostatų įgyvendinimo taisykles

text:
9.3.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 69/27

         KOMISIJOS DIREKTYVA 2007/14/EB
   2007 m. kovo 8 d.
   nustatanti išsamias tam tikrų Direktyvos 2004/109/EB dėl informacijos apie emitentus, kurių vertybiniais popieriais leista prekiauti reguliuojamoje rinkoje, skaidrumo reikalavimų suderinimo nuostatų įgyvendinimo taisykles
   EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,
   atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,
   atsižvelgdama į 2004 m. gruodžio 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2004/109/EB dėl informacijos apie emitentus, kurių vertybiniais popieriais leista prekiauti reguliuojamoje rinkoje, skaidrumo reikalavimų suderinimo, iš dalies keičiančią Direktyvą 2001/34/EB (1), ypač į jos 2 straipsnio 3 dalies a punktą, 5 straipsnio 6 dalies pirmą pastraipą, 5 straipsnio 6 dalies c punktą, 9 straipsnio 7 dalį, 12 straipsnio 8 dalies b–e punktus, 13 straipsnio 2 dalį, 14 straipsnio 2 dalį, 21 straipsnio 4 dalies a punktą, 23 straipsnio 4 dalies ii punktą ir 23 straipsnio 7 dalį,
   pasikonsultavusi su Europos vertybinių popierių rinkos priežiūros institucijų komitetu (CESR) (2) techniniais klausimais,
   kadangi:

               (1)

               Direktyva 2004/109/EB nustato bendruosius balsavimo teisių arba finansinių priemonių, kuriomis remiantis galima įsigyti apyvartoje esančių akcijų, suteikiančių balsavimo teisę, turėjimo skaidrumo reikalavimų suderinimo nuostatas. Ja siekiama užtikrinti, kad laiku pateikiant tikslią ir išsamią informaciją apie vertybinių popierių emitentus, būtų stiprinamas ir išlaikomas nuolatinis investuotojų pasitikėjimas. Be to, direktyvos reikalavimu informuoti emitentus apie pasikeitimus, darančius poveikį įmonių kontroliniams akcijų paketams bendrovėse, siekiama užtikrinti emitentams galimybę tinkamai informuoti visuomenę.

               (2)

               Be to, siekiant užtikrinti aukšto lygio investuotojų apsaugą ir didinti rinkos veiksmingumą, reikėtų parengti skaidrumo reikalavimus reglamentuojančių principų įgyvendinimo taisykles, kurios būtų taikomos vienodai.

               (3)

               Numatant procedūrinius susitarimus, pagal kuriuos investuotojai turi būti informuojami apie emitento pasirinktą buveinės valstybę narę, apie jų pasirinkimą turėtų būti pranešama tokia pačia tvarka, kuri taikoma reguliuojamai informacijai pagal Direktyvą 2004/109/EB.

               (4)

               Minimalus pusmečio finansinių atskaitomybių santraukos, kuri rengiama ne pagal tarptautinius apskaitos standartus, turinys turi būti toks, kad nebūtų galima susidaryti klaidingos nuomonės apie emitento turtą, įsipareigojimus, finansinę padėtį ir pelną arba nuostolį. Pusmečio ataskaitų turinys turi užtikrinti pakankamą skaidrumą investuotojams, reguliariai informuojant apie emitento veiklą ir pateikiant tokią informaciją taip, kad ją būtų galima lengvai palyginti su ankstesnėje metinėje ataskaitoje pateikta informacija.

               (5)

               Akcijų emitentai, kurie, kaip nustatyta Direktyvoje 2004/109/EB, rengia konsoliduotas atskaitomybes pagal Tarptautinius apskaitos standartus (TAS) ir Tarptautinius finansinės atskaitomybės standartus (TFAS), metinėse ir pusmečio ataskaitose turėtų taikyti vienodą susijusių šalių sandorių apibrėžimą. Akcijų emitentai, kurie nerengia konsoliduotų ataskaitų ir neprivalo taikyti TAS ir TFAS, savo pusmečio ataskaitose, kaip nustatyta Direktyvoje 2004/109/EB, turėtų taikyti 1978 m. liepos 25 d. Tarybos direktyvoje 78/660/EEB, grindžiamoje Europos ekonominės bendrijos steigimo sutarties 54 straipsnio 3 dalies g punktu, dėl tam tikrų tipų bendrovių metinių atskaitomybių (3) pateiktą susijusių šalių sandorių apibrėžimą.

               (6)

               Siekiant pasinaudoti Direktyvoje 2004/109/EB nustatyta išimtimi, taikoma pranešimui apie pagrindinius akcijų paketus, kai akcijos įsigyjamos tik įskaitymo ir atsiskaitymo tikslais, didžiausia „trumpo atsiskaitymo ciklo“ trukmė turėtų būti kuo mažesnė.

               (7)

               Kad atitinkama kompetentinga institucija galėtų stebėti, kaip laikomasi rinkos formuotojams taikomos išlygos dėl pranešimo apie kontrolinius akcijų paketus, tokia išlyga pasinaudoti siekiantis rinkos formuotojas turėtų pranešti, kad jis veikia arba ketina veikti kaip rinkos formuotojas ir kokių akcijų arba finansinių priemonių atžvilgiu.

               (8)

               Ypač svarbu rinkos formavimo veiklą vykdyti skaidriai. Todėl atitinkamai kompetentingai institucijai paprašius, rinkos formuotojas turėtų galėti nurodyti, kokią vykdė su svarstomuoju klausimu susijusią veiklą, visų pirma nurodydamas rinkos formavimo veiklai skirtas akcijas ir finansines priemones.

               (9)

               Kad būtų lengviau, sudarant prekybos dienų kalendorių terminus reikėtų skaičiuoti pagal prekybos dienas emitento valstybėje narėje. Tačiau, siekiant didesnio skaidrumo, reikėtų priimti nuostatą, pagal kurią kiekviena kompetentinga institucija informuotų investuotojus ir rinkos dalyvius apie prekybos dienų kalendorių, taikomą įvairioms reguliuojamoms rinkoms, esančioms arba veikiančioms jos teritorijoje.

               (10)

               Nustatant aplinkybes, kurioms esant reikalaujama informuoti apie kontrolinius akcijų paketus, reikėtų nustatyti, kada toks reikalavimas taikomas individualiai arba bendrai ir kaip jis turi būti vykdomas suteikus įgaliojimus.

               (11)

               Galima pagrįstai manyti, kad fiziniai arba juridiniai asmenys, įsigydami arba perleisdami kontrolinius akcijų paketus, elgsis labai atsakingai. Tai reiškia, kad tokie asmenys arba įmonės labai greitai sužinos apie tokius įsigijimus arba perleidimus arba apie galimybę pasinaudoti balsavimo teisėmis ir kad dėl to reikėtų nustatyti tik labai trumpą laikotarpį po atitinkamo sandorio, per kurį jie turėtų apie tai sužinoti.

               (12)

               Reikalavimas sujungti kontrolinius akcijų paketus neturėtų būti taikomas tik patronuojančioms įmonėms, kurios gali įrodyti, kad jų dukterinės valdymo arba investicinės įmonės įvykdo atitinkamas nepriklausomumo sąlygas. Siekiant užtikrinti visišką skaidrumą, atitinkamai kompetentingai institucijai reikėtų pateikti ex ante pranešimą. Šiuo atveju svarbu, kad pranešime būtų paminėta kompetentinga institucija, vykdanti valdymo įmonių veiklos priežiūrą pagal sąlygas, nustatytas vadovaujantis 1985 m. gruodžio 20 d. Tarybos direktyva 85/611/EEB dėl įstatymų ir kitų teisės aktų, susijusių su kolektyvinio investavimo į perleidžiamus vertybinius popierius subjektais (KIPVPS), derinimo (4), neatsižvelgiant į tai, ar joms suteikti įgaliojimai pagal minėtą direktyvą, jeigu pastaruoju atveju jų priežiūra vykdoma pagal nacionalinius įstatymus.

               (13)

               Pagal Direktyvą 2004/109/EB į finansines priemones reikėtų atsižvelgti tada, kai informuojama apie kontrolinius akcijų paketus, jeigu tokios priemonės jų savininkui suteikia besąlyginę teisę įsigyti pagrindines akcijas arba suėjus terminui pasirinkti įsigyti pagrindines akcijas arba gauti grynuosius pinigus. Atsižvelgiant į tai, finansinės priemonės neturėtų būti laikomos apimančiomis priemones, suteikiančias savininkui teisę gauti akcijas atsižvelgiant į pagrindinės akcijos kainą, atitinkamu momentu neviršijančią tam tikro lygio. Be to, minėtoms finansinėms priemonėms nereikėtų priskirti tų priemonių, kurios, suėjus terminui, priemonės emitentui arba trečiajai šaliai suteikia teisę perduoti priemonės savininkui akcijas arba grynuosius pinigus.

               (14)

               Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2004/39/EB (5) I priedo C skirsnyje nurodytos finansinės priemonės, kurios nėra minimos šios Komisijos direktyvos 11 straipsnio 1 dalyje, nėra laikomos finansinėmis priemonėmis, kaip apibrėžta Direktyvos 2004/109/EB 13 straipsnio 1 dalyje.

               (15)

               Direktyvoje 2004/109/EB nustatyti aukšti reguliuojamos informacijos sklaidos reikalavimai. Dėl to vien informacijos prieinamumo, kuris reiškia, kad investuotojams reikia aktyviai jos ieškoti, nepakanka minėtajai direktyvai įgyvendinti. Todėl į sklaidą turėtų būti įtrauktas aktyvus informacijos perdavimas iš emitentų žiniasklaidai, kad ji pasiektų investuotojus.

               (16)

               Minimalūs reguliuojamos informacijos sklaidos kokybės reikalavimai yra būtini siekiant užtikrinti, kad investuotojai, net jei jie yra valstybėje narėje, kitoje nei emitento valstybė narė, galėtų lygiomis teisėmis naudotis reguliuojama informacija. Emitentai turėtų užtikrinti tų minimalių reikalavimų įvykdymą patys skleisdami reguliuojamą informaciją arba įgaliodami trečiąją šalį tai atlikti jų vardu. Pastaruoju atveju trečioji šalis turėtų turėti galimybę skleisti informaciją atitinkamomis sąlygomis ir taikyti tinkamus mechanizmus, užtikrinančius, kad jos gaunamą reguliuojamą informaciją teiktų atitinkamas emitentas ir kad nebūtų jokios didelės duomenų iškraipymo arba neteisėto naudojimosi neskelbiama vidaus informacija rizikos. Kai trečiosios šalys, kaip antai žiniasklaida, kompetentingos institucijos, vertybinių popierių biržos arba institucija, atsakinga už oficialiai paskirtą saugojimo mechanizmą, teikia kitas paslaugas arba vykdo kitas funkcijas, tokias paslaugas arba funkcijas reikėtų aiškiai atskirti nuo paslaugų ir funkcijų, susijusių su reguliuojamos informacijos sklaida. Perduodami informaciją žiniasklaidai emitentai arba trečiosios šalys turėtų pirmiausia naudotis elektroninėmis priemonėmis ir standartinėmis sektoriaus formomis, kad informacijos tvarkymas būtų lengvesnis ir spartesnis.

               (17)

               Be to, taikant minimalius reikalavimus reguliuojama informacija turėtų būti skleidžiama tokiu būdu, kuris užtikrina visuomenei plačiausias galimybes su ja susipažinti ir, jei įmanoma, tuo pačiu metu padeda informuoti visuomenę emitento buveinės valstybėje narėje ir už jos ribų. Tai nepažeidžia valstybių narių teisės reikalauti, kad emitentai reguliuojamos informacijos dalis arba ją visą skelbtų laikraščiuose, ir emitentų galimybės skelbti reguliuojamą informaciją savo arba kitose tinklavietėse, kurios yra prieinamos investuotojams.

               (18)

               Kai trečiųjų šalių bendrosios informacijos atskleidimo taisyklės nustato vartotojams pateikti suprantamą ir apskritai lygiavertį emitento padėties įvertinimą, padedantį jiems priimti sprendimus, panašius į tuos, kuriuos jie priimtų remdamiesi informacija, pateikta pagal Direktyvos 2004/109/EB reikalavimus, net jei jie yra nevienodi, tokius reikalavimus reikėtų pripažinti lygiaverčiais. Tačiau lygiavertiškumas turėtų apsiriboti pagrindine svarbia informacija, netaikant jokių išimčių Direktyvoje 2004/109/EB nustatytiems terminams.

               (19)

               Siekiant nustatyti, ar trečiosios šalies emitentas atitinka reikalavimus, kurie yra lygiaverčiai Direktyvos 2004/109/EB 4 straipsnio 3 dalies reikalavimams, svarbu užtikrinti, kad būtų laikomasi 2004 m. balandžio 29 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 809/2004, įgyvendinančio Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2003/71/EB dėl prospektuose pateikiamos informacijos ir šių prospektų formato, įtraukimo nuorodos būdu ir paskelbimo bei reklamos skleidimo (6), ypač punktų dėl praėjusių laikotarpių finansinės informacijos, kuri turi būti įtraukta į prospektus.

               (20)

               Užtikrinant nepriklausomumo reikalavimų lygiavertiškumą, trečiojoje šalyje registruotai patronuojančiai valdymo arba investicinės bendrovės įmonei reikėtų suteikti teisę pasinaudoti Direktyvos 2004/109/EB 12 straipsnio 4 arba 5 dalyje nustatyta išimtimi, neatsižvelgiant į tai, ar pagal trečiosios šalies įstatymą kontroliuojama valdymo arba investicinė bendrovė privalo gauti leidimą valdymo arba portfelio valdymo veiklai, jeigu laikomasi tam tikrų nepriklausomumo sąlygų.

               (21)

               Šioje direktyvoje nustatytos priemonės atitinka Europos vertybinių popierių komiteto nuomonę,

         PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:
   1 straipsnis
   Dalykas
   Ši direktyva nustato išsamias Direktyvos 2004/109/EB 2 straipsnio 1 dalies i ir ii papunkčių, 5 straipsnio 3 dalies antros pastraipos, 5 straipsnio 4 dalies antrojo sakinio, 9 straipsnio 1, 2 ir 4 dalių, 10 straipsnio, 12 straipsnio 1, 2, 4, 5 ir 6 dalių, 12 straipsnio 2 dalies a punkto, 13 straipsnio 1 dalies, 21 straipsnio 1 dalies bei 23 straipsnio 1 ir 6 dalių įgyvendinimo taisykles.
   2 straipsnis
   Procedūriniai susitarimai dėl buveinės valstybės narės pasirinkimo

      (Direktyvos 2004/109/EB 2 straipsnio 1 dalies i ir ii papunkčiai)

   Kai emitentas pasirenka buveinės valstybę narę, informacija apie jo pasirinkimą atskleidžiama tokia pačia tvarka, kaip ir reguliuojama informacija.
   3 straipsnis
   Minimalus pusmečio nekonsoliduotų finansinių atskaitomybių turinys

      (Direktyvos 2004/109/EB 5 straipsnio 3 dalies antra pastraipa)

   1.   Pusmečio finansinių atskaitomybių santraukos, rengiamos ne pagal tarptautinius apskaitos standartus, priimtus vadovaujantis Reglamento (EB) Nr. 1606/2002 6 straipsnyje nustatyta tvarka, turi atitikti šio straipsnio 2 ir 3 dalis.
   2.   Balanso ir pelno (nuostolio) ataskaitų santraukoje reikia pateikti kiekvieną eilutę ir tarpinę sumą, nurodytą naujausiose metinėse finansinėse emitento atskaitomybėse. Papildomas eilutes reikia nurodyti tuo atveju, jeigu, jas praleidus, pagal pusmečio finansines atskaitomybes būtų galima susidaryti klaidingą nuomonę apie emitento turtą, įsipareigojimus, finansinę padėtį ir pelną arba nuostolį.
   Be to, reikia įtraukti šią lyginamąją informaciją:

               a)

               einamųjų finansinių metų pirmojo pusmečio pabaigos balansą ir metų, einančių prieš finansinius metus, lyginamąjį balansą;

               b)

               einamųjų finansinių metų pirmojo pusmečio pelno (nuostolio) ataskaitą ir atitinkamo praėjusių finansinių metų laikotarpio lyginamąją informaciją.

         3.   Aiškinamajame rašte turi būti pateikta:

               a)

               pakankamai informacijos, kad pusmečio finansinių atskaitomybių santrauką būtų galima palyginti su metinėmis finansinėmis atskaitomybėmis;

               b)

               pakankamai informacijos ir paaiškinimų, kurie užtikrintų, kad naudotojas tiksliai suprastų, kaip per atitinkamą pusės metų laikotarpį pakito balanse ir pelno (nuostolių) ataskaitoje atspindimos sumos ir kokie įvyko pokyčiai.

         4 straipsnis
   Pagrindiniai susijusių šalių sandoriai

      (Direktyvos 2004/109/EB 5 straipsnio 4 dalies antrasis sakinys)

   1.   Akcijų emitentai, tarpinėse vadovybės ataskaitose nurodydami didžiausius susijusių šalių sandorius, pateikia informaciją bent jau apie:

               a)

               susijusių šalių sandorius, įvykdytus per pirmuosius šešis einamųjų finansinių metų mėnesius, kurie padarė didelį poveikį to laikotarpio įmonės finansinei padėčiai arba veiklai;

               b)

               bet kuriuos susijusių šalių sandorių pasikeitimus, apibūdintus paskutinėje metinėje ataskaitoje, kurie galėjo padaryti didelį poveikį finansinei įmonės padėčiai arba veiklai per pirmuosius šešis einamųjų finansinių metų mėnesius.

         2.   Emitentas, kuris neprivalo rengti konsoliduotų atskaitomybių, pateikia informaciją bent jau apie susijusių šalių sandorius, nurodytus Direktyvos 78/660/EEB 43 straipsnio 1 dalies 7b punkte.
   5 straipsnis
   Didžiausia „trumpo atsiskaitymo ciklo“ trukmė

      (Direktyvos 2004/109/EB 9 straipsnio 4 dalis)

   Didžiausia „trumpo atsiskaitymo ciklo“ trukmė yra trys prekybos dienos nuo sandorio sudarymo.
   6 straipsnis
   Kontrolės mechanizmai, kuriuos kompetentingos institucijos taiko rinkos formuotojams

      (Direktyvos 2004/109/EB 9 straipsnio 5 dalis)

   1.   Rinkos formuotojas, siekiantis pasinaudoti Direktyvos 2004/109/EB 9 straipsnio 5 dalyje nustatyta išimtimi, ne vėliau kaip per Direktyvos 2004/109/EB 12 straipsnio 2 dalyje nustatytą terminą praneša emitento buveinės valstybės kompetentingai institucijai apie tai, kad jis vykdo arba ketina vykdyti rinkos formavimo veiklą, susijusią su konkrečiu emitentu.
   Rinkos formuotojas, nutraukęs rinkos formavimo veiklą, susijusią su konkrečiu emitentu, nedelsdamas apie tai atitinkamai informuoja kompetentingą instituciją.
   2.   Nepažeidžiant Direktyvos 2004/109/EB 24 straipsnio taikymo, jei emitento kompetentingoji institucija paprašo rinkos formuotojo, siekiančio pasinaudoti tos direktyvos 9 straipsnio 5 dalyje nurodyta išimtimi, nurodyti akcijas arba finansines priemones, kurias rinkos formuotojas turi rinkos formavimo tikslais, rinkos formuotojui leidžiama jas nurodyti būdais, kuriuos galima patikrinti. Tik tuo atveju, jeigu rinkos formuotojas negali nurodyti atitinkamų akcijų arba finansinių priemonių, gali būti reikalaujama, kad jis jas laikytų atskiroje šiam tikslui skirtoje sąskaitoje.
   3.   Nepažeidžiant Direktyvos 2004/109/EB 24 straipsnio 4 dalies a punkto taikymo, jeigu pagal nacionalinę teisę reikalaujama, kad rinkos formuotojas ir akcijų birža ir (arba) emitentas sudarytų rinkos formavimo susitarimą, atitinkamai kompetentingai institucijai paprašius, rinkos formuotojas jai pateikia tokį susitarimą.
   7 straipsnis
   Prekybos dienų kalendorius

      (Direktyvos 2004/109/EB 12 straipsnio 2 ir 6 dalys bei 14 straipsnio 1 dalis)

   1.   Pagal Direktyvos 2004/109/EB 12 straipsnio 2 ir 6 dalis bei 14 straipsnio 1 dalį taikomas emitento buveinės valstybės narės prekybos dienų kalendorius.
   2.   Kiekviena kompetentinga institucija savo interneto tinklavietėje skelbia įvairių reguliuojamų rinkų, esančių arba veikiančių jos jurisdikcijai priklausančioje teritorijoje, prekybos dienų kalendorių.
   8 straipsnis
   Skaidrumo direktyvos 10 straipsnyje nurodyti akcininkai ir fiziniai asmenys, privalantys informuoti apie kontrolinius akcijų paketus

      (Direktyvos 2004/109/EB 12 straipsnio 2 dalis)

   1.   Pagal Direktyvos 2004/109/EB 12 straipsnio 2 dalį reikalavimas pranešti, kuris atsiranda iš karto, kai turimų balsavimo teisių dalis pasiekia arba viršija nustatytas ribas ar tampa už jas mažesnė įvykdžius Direktyvos 2004/109/EB 10 straipsnyje nurodytų rūšių sandorius, yra reikalavimas, individualiai taikomas kiekvienam akcininkui arba fiziniam ar juridiniam asmeniui, nurodytam minėtosios direktyvos 10 straipsnyje, arba taikomas visiems, jeigu kiekvienos šalies turimų balsavimo teisių dalis pasiekia arba viršija nustatytas ribas arba tampa už jas mažesnė.
   Direktyvos 2004/109/EB 10 straipsnio a punkte nurodytais atvejais pranešimo reikalavimas taikomas visoms sutarties šalims bendrai.
   2.   Direktyvos 2004/109/EB 10 straipsnio h punkte nurodytais atvejais, jeigu akcininkas suteikia įgaliojimus, susijusius su vienu akcininkų susirinkimu, galima pateikti vieną pranešimą tuo metu, kai suteikiami įgaliojimai, jeigu tokiame pranešime aiškiai nurodoma, kas atsitiks su balsavimo teisėmis, kai įgaliotasis asmuo nebegalės jomis naudotis savo nuožiūra.
   Jeigu Direktyvos 2004/109/EB 10 straipsnio h punkte nurodytais atvejais įgaliotajam asmeniui suteikiamas vienas arba keli įgaliojimai, susiję su vienu akcininkų susirinkimu, galima pateikti vieną pranešimą tuo metu, kai gaunami įgaliojimai, jeigu tokiame pranešime aiškiai nurodoma, kas atsitiks su balsavimo teisėmis, kai įgaliotasis asmuo nebegalės jomis naudotis savo nuožiūra.
   3.   Kai pranešti privalo daugiau nei vienas fizinis arba juridinis asmuo, jie gali pateikti vieną bendrą pranešimą.
   Tačiau vieno bendro pranešimo pateikimas nė vieno iš susijusių fizinių arba juridinių asmenų neatleidžia nuo atsakomybės už pranešimą.
   9 straipsnis
   Aplinkybės, kurioms esant pranešėjas turėtų būti informuotas apie balsavimo teisių įsigijimą, perleidimą arba galimybę jomis naudotis

      (Direktyvos 2004/109/EB 12 straipsnio 2 dalis)

   Pagal Direktyvos 2004/109/EB 12 straipsnio 2 dalies a punktą jos 10 straipsnyje nurodytas akcininkas, fizinis arba juridinis asmuo laikomas informuotu apie balsavimo teisių įsigijimą, perleidimą arba galimybę jomis naudotis ne vėliau kaip per dvi prekybos dienas nuo sandorio įvykdymo.
   10 straipsnis
   Nepriklausomumo sąlygos, kurių privalo laikytis į individualaus portfelio valdymą įtrauktos valdymo ir investicinės įmonės

      (Direktyvos 2004/109/EB 12 straipsnio 4 dalies pirma pastraipa ir 5 dalies pirma pastraipa)

   1.   Taikant Direktyvos 2004/109/EB 12 straipsnio 4 ir 5 dalies pirmosiose pastraipose nustatytą išimtį reikalavimui sujungti turimas akcijas, valdymo arba investicinės įmonės patronuojanti įmonė turi įvykdyti šias sąlygas:

               a)

               ji negali kištis duodama tiesioginius arba netiesioginius nurodymus arba kitaip naudotis tos valdymo arba investicinės įmonės balsavimo teisėmis;

               b)

               tai valdymo arba investicinei įmonei būtina leisti jos valdomo turto suteikiamomis balsavimo teisėmis naudotis savo nuožiūra, nepriklausomai nuo patronuojančios įmonės.

         2.   Patronuojanti įmonė, norinti naudotis minėta išimtimi, nedelsdama perduoda emitentų, kurių balsavimo teisės yra susijusios su valdymo arba investicinių įmonių valdomu turtu, buveinės valstybės narės kompetentingai institucijai toliau nurodytą informaciją:

               a)

               tų valdymo ir investicinių įmonių pavadinimų sąrašą, nurodydama jas prižiūrinčias kompetentingas institucijas, bet nenurodydama susijusių emitentų;

               b)

               patvirtinimą, kad kiekvienos tokios valdymo arba investicinės įmonės atžvilgiu patronuojanti įmonė įvykdo 1 dalyje nustatytas sąlygas.

         Patronuojanti įmonė nuolat tikslina a punkte nurodytą sąrašą.
   3.   Patronuojanti įmonė, ketinanti taikyti išimtis tik Direktyvos 2004/109/EB 13 straipsnyje nurodytoms finansinėms priemonėms, emitento buveinės valstybės narės kompetentingai institucijai pateikia tik 2 dalies a punkte paminėtą sąrašą.
   4.   Nepažeidžiant Direktyvos 2004/109/EB 24 straipsnio, valdymo arba investicinės įmonės patronuojanti įmonė, paprašius emitento buveinės valstybės narės kompetentingajai institucijai, turi įrodyti, kad:

               a)

               patronuojančios įmonės ir valdymo arba investicinės įmonės organizacinės struktūros yra tokios, kad patronuojanti įmonė naudojasi balsavimo teisėmis savarankiškai;

               b)

               sprendimus, kaip turi būti naudojamasi balsavimo teisėmis, priima asmenys, kurie veikia savarankiškai;

               c)

               jeigu patronuojanti įmonė yra valdymo arba investicinės įmonės klientė arba jai priklauso dalis valdymo arba investicinės įmonės valdomo turto, egzistuoja aiškus nurodymas raštu, kad patronuojančios įmonės ir valdymo arba investicinės įmonės santykiai yra lygiaverčių klientų santykiai.

         Pagal a punkte pateiktą reikalavimą būtina, kad patronuojančioji įmonė ir valdymo arba investicinė įmonė privalo raštu pagrįstai nustatyti strategiją ir tvarką, skirtas išvengti, kad patronuojanti įmonė ir valdymo arba investicinė įmonė nesidalytų informacija, susijusia su naudojimusi balsavimo teisėmis.
   5.   1 dalies a punkte nurodytas „tiesioginis pavedimas“ yra bet koks pagrindinės įmonės arba kitos jos kontroliuojančios įmonės duotas nurodymas, kaip konkrečiais atvejais valdymo arba investicinė firma turi naudotis balsavimo teisėmis.
   „Netiesioginis pavedimas“ yra bet kuris bendras arba konkretus pagrindinės įmonės arba kitos jos kontroliuojančios įmonės bet kokios formos nurodymas, apribojantis valdymo arba investicinės įmonės veiksmų laisvę naudotis balsavimo teisėmis, siekiant patenkinti konkrečius patronuojančios arba kitos jos kontroliuojančios įmonės verslo interesus.
   11 straipsnis
   Finansinių priemonių, kuriomis remiantis tik jų savininko iniciatyva galima įsigyti balsavimo teises suteikiančių akcijų, rūšys

      (Direktyvos 2004/109/EB 13 straipsnio 1 dalis)

   1.   Pagal Direktyvos 2004/109/EB 13 straipsnio 1 dalį Direktyvos 2004/39/EB I priedo C skirsnyje nurodyti perleidžiami vertybiniai popieriai ir pasirinkimo, ateities, apsikeitimo sandoriai, išankstiniai palūkanų normų susitarimai bei visos kitos išvestinės sutartys yra finansinės priemonės, jeigu jomis remiantis tik jų savininko iniciatyva, sudarius oficialų susitarimą, galima įsigyti emitento, kurio akcijomis leista prekiauti reguliuojamoje rinkoje, jau išleistų akcijų, suteikiančių balsavimo teises.
   Suėjus terminui priemonės savininkui būtina suteikti besąlyginę teisę įsigyti pagrindines akcijas arba pasirinkti įsigyti ar neįsigyti tokių akcijų.
   Oficialus susitarimas yra privalomas susitarimas, nustatytas galiojančiame įstatyme.
   2.   Pagal Direktyvos 2004/109/EB 13 straipsnio 1 dalį savininkas sujungia visas su tuo pačiu pagrindiniu emitentu susijusias finansines priemones ir apie jas informuoja.
   3.   Pranešime, kurį reikia pateikti pagal Direktyvos 2004/109/EB 13 straipsnio 1 dalį, nurodoma:

               a)

               padėtis, susijusi su balsavimo teisėmis;

               b)

               prireikus, kontroliuojamų įmonių, per kurias iš tikrųjų valdomos finansinės priemonės, sąrašas;

               c)

               data, kada buvo pasiekta arba viršyta nustatyta riba;

               d)

               kai priemonėms nustatytas įvykdymo laikotarpis, prireikus nurodoma data ar laikotarpis, kai buvo įsigytos akcijos arba galima jų įsigijimo data;

               e)

               priemonės terminas arba galiojimo pabaiga;

               f)

               savininką identifikuojantys duomenys;

               g)

               pagrindinio emitento pavadinimas.

         Pagal a punktą balsavimo teisių procentinė dalis skaičiuojama pagal duomenis apie visas balsavimo teises ir kapitalą, kuriuos paskutinį kartą pateikė emitentas pagal Direktyvos 2004/109/EB 15 straipsnį.
   4.   Pranešimo laikotarpis nustatytas Direktyvos 2004/109/EB 12 straipsnio 2 dalyje ir susijusiose įgyvendinimo nuostatose.
   5.   Tokia informacija pateikiama pagrindinės akcijos emitentui ir jo buveinės valstybės narės kompetentingai institucijai.
   Jeigu finansinė priemonė yra susijusi su daugiau nei viena pagrindine akcija, kiekvienam pagrindinių akcijų emitentui nusiunčiamas atskiras pranešimas.
   12 straipsnis
   Minimalūs reikalavimai

      (Direktyvos 2004/109/EB 21 straipsnio 1 dalis)

   1.   Pagal Direktyvos 2004/109/EB 21 straipsnio 1 dalį reguliuojama informacija skleidžiama laikantis 2–5 dalyse nustatytų minimalių reikalavimų.
   2.   Reguliuojama informacija skleidžiama tokiu būdu, kuris užtikrina, kad su ja kuo plačiau galėtų susipažinti visuomenė ir kad ji pagal galimybes tuo pačiu metu būtų paskleista buveinės valstybėje narėje arba Direktyvos 2004/109/EB 21 straipsnio 3 dalyje nurodytoje valstybėje narėje ir kitose valstybėse narėse.
   3.   Žiniasklaidai pateikiamas visas neredaguotas reguliuojamos informacijos tekstas.
   Tačiau, pateikiant Direktyvos 2004/109/EB 4, 5 ir 6 straipsniuose minimas ataskaitas ir atskaitomybes, šis reikalavimas laikomas įvykdytu, jeigu žiniasklaidai perduodamas pranešimas apie susijusią reguliuojamą informaciją, kuriame nurodoma, kokioje tinklavietėje galima rasti atitinkamus dokumentus, ir oficialiai nustatytas reguliuojamos informacijos centralizuoto saugojimo mechanizmas, minimas tos direktyvos 21 straipsnyje.
   4.   Reguliuojama informacija perduodama žiniasklaidai tokiu būdu, kuris užtikrina perdavimo saugumą, sumažina duomenų iškraipymo ir neteisėto naudojimo riziką bei garantuoja reguliuojamos informacijos šaltinio tikrumą.
   Gavimo saugumas užtikrinamas iš karto pašalinant bet kokį reguliuojamos informacijos perdavimo pažeidimą arba iškraipymą.
   Emitentas arba asmuo, kuris kreipėsi dėl dalyvavimo reguliuojamoje rinkoje vykstančioje prekyboje be emitento sutikimo, neatsako už sistemines klaidas arba trūkumus žiniasklaidoje, kuriai buvo perduota reguliuojama informacija.
   5.   Reguliuojama informacija žiniasklaidai perduodama taip, kad būtų aišku, jog informacija yra reguliuojama, nurodant susijusį emitentą, reguliuojamos informacijos dalyką ir emitento informacijos perdavimo laiką bei datą arba asmenį, kuris kreipėsi dėl dalyvavimo reguliuojamoje rinkoje vykstančioje prekyboje be emitento sutikimo.
   Pareikalavus, emitentai, kartu su perduodama bet kuria reguliuojama informacija, kompetentingai institucijai turi pateikti:

               a)

               informaciją žiniasklaidai perdavusio asmens pavardę;

               b)

               saugumo patvirtinimo duomenis;

               c)

               informacijos perdavimo žiniasklaidai laiką ir datą;

               d)

               laikmeną, kurioje buvo perduota informacija;

               e)

               prireikus, duomenis apie bet kokį draudimą, kurį emitentas taiko reguliuojamai informacijai.

         13 straipsnis
   Reikalavimai, lygiaverčiai Direktyvos 2004/109/EB 4 straipsnio 2 dalies b punktui

      (Direktyvos 2004/109/EB 23 straipsnio 1 dalis)

   Trečiosios šalies nustatyti reikalavimai laikomi lygiaverčiais Direktyvos 2004/109/EB 4 straipsnio 2 dalies b punkte nustatytiems reikalavimams, jeigu pagal tos šalies įstatymą metinėje vadovybės ataskaitoje turi būti pateikta bent jau ši informacija:

               a)

               teisinga emitento veiklos raidos ir rezultatų bei jo padėties apžvalga ir pagrindinės rizikos bei abejonių, su kuriomis jis susiduria, apibūdinimas, kad į tokią apžvalgą būtų įtraukta subalansuota ir išsami emitento veiklos raidos ir rezultatų bei jo padėties analizė, atitinkanti jo veiklos mastą ir sudėtingumą;

               b)

               visi svarbūs įvykiai, įvykę nuo finansinių metų pabaigos;

               c)

               galima būsima emitento raida.

         Analizėje, nurodytoje a punkte, pateikiami konkrečiai veiklai svarbūs pagrindiniai finansiniai ir prireikus nefinansiniai veiklos rodikliai, jeigu jie padeda suprasti emitento raidą, veiklos rezultatus arba padėtį.
   14 straipsnis
   Reikalavimai, lygiaverčiai Direktyvos 2004/109/EB 5 straipsnio 4 daliai

      (Direktyvos 2004/109/EB 23 straipsnio 1 dalis)

   Trečiosios šalies nustatyti reikalavimai laikomi lygiaverčiais Direktyvos 2004/109/EB 5 straipsnio 4 dalyje nustatytiems reikalavimams, jeigu pagal tos šalies įstatymą kartu su tarpine vadovybės ataskaita reikia pateikti finansinių atskaitomybių santrauką, o tarpinėje vadovybės ataskaitoje nurodyti bent jau šią informaciją:

               a)

               aptariamo laikotarpio apžvalgą;

               b)

               galimos būsimos emitento raidos per likusius šešis finansinių metų mėnesius apibūdinimą;

               c)

               informuojant apie akcijų emitentus nurodyti didžiausius susijusių šalių sandorius, jeigu apie juos dar nebuvo informuota reguliariai teikiant informaciją.

         15 straipsnis
   Reikalavimai, lygiaverčiai Direktyvos 2004/109/EB 4 straipsnio 2 dalies c punktui ir 5 straipsnio 2 dalies c punktui

      (Direktyvos 2004/109/EB 23 straipsnio 1 dalis)

   Trečiosios šalies nustatyti reikalavimai laikomi lygiaverčiais Direktyvos 2004/109/EB 4 straipsnio 2 dalies c punkte ir 5 straipsnio 2 dalies c punkte nustatytiems reikalavimams, jeigu pagal tos šalies įstatymą asmuo arba asmenys emitente yra atsakingi už metų ir pusmečio finansinę informaciją, ypač už:

               a)

               finansinių atskaitomybių atitiktį galiojančiai atskaitomybės sistemai arba apskaitos standartams;

               b)

               vadovybės apžvalgos, pateiktos vadovybės ataskaitoje, teisingumą.

         16 straipsnis
   Reikalavimai, lygiaverčiai Direktyvos 2004/109/EB 6 straipsniui

      (Direktyvos 2004/109/EB 23 straipsnio 1 dalis)

   Trečiosios šalies nustatyti reikalavimai laikomi lygiaverčiais Direktyvos 2004/109/EB 6 straipsnyje nustatytiems reikalavimams, jeigu pagal tos šalies įstatymą emitentas privalo skelbti ketvirčio finansines ataskaitas.
   17 straipsnis
   Reikalavimai, lygiaverčiai Direktyvos 2004/109/EB 4 straipsnio 3 daliai

      (Direktyvos 2004/109/EB 23 straipsnio 1 dalis)

   Trečiosios šalies nustatyti reikalavimai laikomi lygiaverčiais Direktyvos 2004/109/EB 4 straipsnio 3 dalies pirmoje pastraipoje nustatytiems reikalavimams, jeigu pagal tos šalies įstatymą nereikalaujama, kad patronuojanti įmonė teiktų individualias atskaitomybes, tačiau emitentas, kurio registruota buveinė yra toje trečiojoje šalyje, rengdamas konsoliduotas atskaitomybes privalo jose nurodyti šią informaciją:

               a)

               informuodamas apie akcijų emitentus nurodyti dividendų apskaičiavimą ir galimybę juos išmokėti;

               b)

               informuodamas apie visus emitentus prireikus nurodyti minimalius kapitalo ir nuosavybės reikalavimus bei likvidumą.

         Siekdamas užtikrinti lygiavertiškumą emitentas taip pat privalo turėti galimybę buveinės valstybės narės kompetentingai institucijai atskirai pateikti papildomą audito patikrintą informaciją apie individualias emitento atskaitomybes pagal a ir b punktuose nurodytus informacijos elementus. Šiuos duomenis galima parengti pagal trečiosios šalies apskaitos standartus.
   18 straipsnis
   Reikalavimai, lygiaverčiai Direktyvos 2004/109/EB 4 straipsnio 3 dalies antrai pastraipai

      (Direktyvos 2004/109/EB 23 straipsnio 1 dalis)

   Trečiosios šalies nustatyti reikalavimai laikomi lygiaverčiais Direktyvos 2004/109/EB 4 straipsnio 3 dalies antroje pastraipoje nustatytiems reikalavimams dėl individualių atskaitomybių, jeigu pagal trečiosios šalies įstatymą nereikalaujama, kad emitentas, kurio registruota buveinė yra toje trečiojoje šalyje, rengtų konsoliduotas atskaitomybes, tačiau jis privalo rengti savo individualias atskaitomybes pagal Bendrijoje taikomus Tarptautinius apskaitos standartus, pripažintus Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1606/2002 (7) 3 straipsnyje nustatyta tvarka, arba pagal trečiosios šalies nacionalinius apskaitos standartus, kurie yra lygiaverčiai pirmiau nurodytiems standartams.
   Siekiant užtikrinti lygiavertiškumą, jeigu tokia finansinė informacija neatitinka tų standartų, ją būtina pateikti iš naujo parengtų finansinių atskaitomybių forma.
   Be to, individualias atskaitomybes turi tikrinti nepriklausomas auditas.
   19 straipsnis
   Reikalavimai, lygiaverčiai Direktyvos 2004/109/EB 12 straipsnio 6 daliai

      (Direktyvos 2004/109/EB 23 straipsnio 1 dalis)

   Trečiosios šalies nustatyti reikalavimai laikomi lygiaverčiais Direktyvos 2004/109/EB 12 straipsnio 6 dalyje nustatytiems reikalavimams, jeigu pagal tos šalies įstatymą laikotarpį, per kurį emitentą, turintį registruotą buveinę toje trečiojoje šalyje, būtina informuoti apie kontrolinius akcijų paketus ir per kurį jis privalo apie juos paskelbti, iš viso sudaro septynios prekybos dienos arba mažiau.
   Terminai, per kuriuos emitentas turi būti informuotas ir paskui paskelbti tą informaciją, gali skirtis nuo Direktyvos 2004/109/EB 12 straipsnio 2 ir 6 dalyse nustatytų terminų.
   20 straipsnis
   Reikalavimai, lygiaverčiai Direktyvos 2004/109/EB 14 straipsniui

      (Direktyvos 2004/109/EB 23 straipsnio 1 dalis)

   Trečiosios šalies nustatyti reikalavimai laikomi lygiaverčiais Direktyvos 2004/109/EB 14 straipsnyje nustatytiems reikalavimams, jeigu pagal tos šalies įstatymą emitentas, kurio registruota buveinė yra toje trečiojoje šalyje, privalo įvykdyti šias sąlygas:

               a)

               kai emitentui leidžiama turėti ne daugiau kaip 5 % nuosavų akcijų, suteikiančių balsavimo teises, jis privalo pranešti apie kiekvieną atvejį, kai ta riba pasiekiama arba viršijama;

               b)

               kai emitentui leidžiama turėti ne daugiau kaip 5–10 % nuosavų akcijų, suteikiančių balsavimo teises, jis privalo pranešti apie kiekvieną atvejį, kai pasiekiama arba viršijama 5 % arba pirmiau nurodyta didžiausia riba;

               c)

               kai emitentui leidžiama turėti daugiau nei 10 % nuosavų akcijų, suteikiančių balsavimo teises, jis privalo pranešti apie kiekvieną atvejį, kai pasiekiama arba viršijama 5 % arba 10 % riba.

         Siekiant užtikrinti lygiavertiškumą, pranešti apie 10 % ribos viršijimą nereikalaujama.
   21 straipsnis
   Reikalavimai, lygiaverčiai Direktyvos 2004/109/EB 15 straipsniui

      (Direktyvos 2004/109/EB 23 straipsnio 1 dalis)

   Trečiosios šalies nustatyti reikalavimai laikomi lygiaverčiais Direktyvos 2004/109/EB 15 straipsnyje nustatytiems reikalavimams, jeigu pagal tos šalies įstatymą, emitentas, kurio registruota buveinė yra toje trečiojoje šalyje, privalo paskelbti duomenis apie visas balsavimo teises ir kapitalą per 30 (trisdešimt) kalendorinių dienų nuo tokio bendro skaičiaus padidėjimo arba sumažėjimo.
   22 straipsnis
   Reikalavimai, lygiaverčiai Direktyvos 2004/109/EB 17 straipsnio 2 dalies a punktui ir 18 straipsnio 2 dalies a punktui

      (Direktyvos 2004/109/EB 23 straipsnio 1 dalis)

   Trečiosios šalies nustatyti reikalavimai laikomi lygiaverčiais Direktyvos 2004/109/EB 17 straipsnio 2 dalies a punkte ir 18 straipsnio 2 dalies a punkte nustatytiems reikalavimams, jeigu pagal tos šalies įstatymą emitentas, kurio registruota buveinė yra toje trečiojoje šalyje, privalo informuoti bent jau apie posėdžių vietą, laiką ir darbotvarkę.
   23 straipsnis
   Lygiavertiškumas, susijęs su valdymo ir investicinių įmonių pagrindinių įmonių nepriklausomumo kontrole

      (Direktyvos 2004/109/EB 23 straipsnio 6 dalis)

   1.   Trečiosios šalies nustatytos nepriklausomumo sąlygos laikomos lygiavertėmis minėtos Direktyvos 2004/109/EB 12 straipsnio 4 ir 5 dalyse nustatytiems reikalavimams, jeigu pagal tos šalies įstatymą Direktyvos 2004/109/EB 23 straipsnio 6 dalyje nurodyta valdymo arba investicinė įmonė privalo įvykdyti šias sąlygas:

               a)

               valdymo arba investicinei įmonei visais atvejais būtina sudaryti sąlygas savarankiškai, nepriklausomai nuo jos pagrindinės įmonės, naudotis balsavimo teisėmis, kurias suteikia jos valdomas turtas;

               b)

               iškilus interesų konfliktui valdymo arba investicinė įmonė neprivalo atsižvelgti į patronuojančios įmonės arba jos bet kurios kitos kontroliuojamos įmonės interesus.

         2.   Patronuojanti įmonė laikosi pranešimo reikalavimų, nustatytų šios Direktyvos 10 straipsnio 2 dalies a punkte ir 3 dalyje.
   Be to, patronuojanti įmonė patvirtina, kad kiekvienos valdymo arba investicinės įmonės atžvilgiu įvykdo šio straipsnio 1 dalyje nustatytas sąlygas.
   3.   Nepažeidžiant Direktyvos 2004/109/EB 24 straipsnio, patronuojanti įmonė, paprašius emitento buveinės valstybės narės kompetentingajai institucijai, turi galėti įrodyti, kad laikomasi šios direktyvos 10 straipsnio 4 dalyje nustatytų reikalavimų.
   24 straipsnis
   Perkėlimas
   1.   Valstybės narės priima įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie įsigalioję ne vėliau kaip iki 12 mėnesių nuo priėmimo datos įgyvendina šią direktyvą. Valstybės narės nedelsdamos pateikia Komisijai minėtų nuostatų tekstus ir jų atitikties šiai direktyvai koreliacijos lentelę.
   Priimdamos tas nuostatas valstybės narės jose daro nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.
   2.   Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų nacionalinės teisės aktų pagrindinių nuostatų tekstus.
   25 straipsnis
   Ši direktyva įsigalioja dvidešimtą dieną po jos paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
   26 straipsnis
   Ši direktyva skirta valstybėms narėms.

      Priimta Briuselyje, 2007 m. kovo 8 d.

            Komisijos vardu

         Charlie McCREEVY

            Komisijos narys

      (1)  OL L 390, 2004 12 31, p. 38.

      (2)  CESR įsteigtas 2001 m. birželio 6 d. Komisijos sprendimu 2001/527/EB (OL L 191, 2001 7 13, p. 43).

      (3)  OL L 222, 1978 8 14, p. 11. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2006/46/EB (OL L 224, 2006 8 16, p. 1).

      (4)  OL L 375, 1985 12 31, p. 3. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2005/1/EB (OL L 79, 2005 3 24, p. 9).

      (5)  OL L 145, 2004 4 30, p. 1. Direktyva su pakeitimais, padarytais Direktyva 2006/31/EB (OL L 114, 2006 4 27, p. 60).

      (6)  OL L 149, 2004 4 30, p. 1. Reglamentas su pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 1787/2006 (OL L 337, 2006 12 5, p. 17).

      (7)  OL L 243, 2002 9 11, p. 1.


title: 1977 m. kovo 8 d. Tarybos direktyva, iš dalies keičianti Direktyvą 70/157/EEB dėl leistino motorinių transporto priemonių garso lygio ir dujų išmetimo sistemų

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

31977L0212

Oficialusis leidinys L 066 , 12/03/1977 p. 0033 - 0034 specialusis leidimas suomių kalba: skyrius 15 tomas 2 p. 0061  specialusis leidimas graikų k.: skyrius 13 tomas 6 p. 0020  specialusis leidimas švedų kalba: skyrius 15 tomas 2 p. 0061  specialusis leidimas ispanų kalba: skyrius 13 tomas 7 p. 0023  specialusis leidimas portugalų kalba skyrius 13 tomas 7 p. 0023

		Tarybos direktyva1977 m. kovo 8 d.iš dalies keičianti Direktyvą 70/157/EEB dėl leistino motorinių transporto priemonių garso lygio ir dujų išmetimo sistemų(77/212/EEB)EUROPOS BENDRIJŲ TARYBA,atsižvelgdama į Europos ekonominės bendrijos steigimo sutartį, ypač jos 100 straipsnį,atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą,atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę [1],atsižvelgdama į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [2],kadangi 1970 m. vasario 6 d. Tarybos direktyvos 70/157/EEB dėl valstybių narių įstatymų, reglamentuojančių leistiną motorinių transporto priemonių garso lygį ir dujų išmetimo sistemas, suderinimo [3] su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 73/350/EEB [4], priede nustatytas skirtų naudoti keliuose, turinčių kėbulą arba be jo, bent keturis ratus turinčių motorinių transporto priemonių, kurių didžiausias projektinis greitis viršija 25 km/h, triukšmo lygis, išskyrus bėgiais važiuojančias transporto priemones, žemės arba miškų ūkio traktorius ir mašinas bei viešosios paskirties transporto priemones;kadangi, siekiant, kad plačioji visuomenė būtų apsaugota nuo keliamo triukšmo, privalomos tinkamos priemonės motorinių transporto priemonių triukšmui sumažinti; kadangi sumažinti triukšmą leidžia motorinių transporto priemonių konstrukcijos techninė pažanga;kadangi Direktyvos 70/157/EEB priedas turėtų būti atitinkamai iš dalies pakeistas sumažinant jame dB (A) nurodytus kiekvienos transporto priemonės kategorijos leidžiamus triukšmo lygius,PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:1 straipsnisDirektyvos 70/157/EEB priedo I.1 skirsnio lentelė pakeičiama šia lentele:Transporto priemonės kategorija | Vertė nurodyta dB (A) decibelais (A) |I.1.1.Ne daugiau nei devynias sėdynes, įskaitant vairuotojo sėdynę, turinčios keleiviams vežti skirtos transporto priemonės | 80 |I.1.2.Daugiau nei devynias sėdynes, įskaitant vairuotojo sėdynę, turinčios keleiviams vežti skirtos transporto priemonės, kurių didžiausia leidžiama masė neviršija 3,5 tonų | 81 |I.1.3.Kroviniams vežti skirtos transporto priemonės, kurių didžiausia leidžiama masė neviršija 3,5 tonų | 81 |I.1.4.Daugiau nei devynias sėdynes, įskaitant vairuotojo sėdynę, turinčios keleiviams vežti skirtos transporto priemonės, kurių didžiausia leidžiama masė neviršija 3,5 tonų | 82 |I.1.5Kroviniams vežti skirtos transporto priemonės, kurių didžiausia leidžiama masė viršija 3,5 tonos | 86 |I.1.6.Daugiau nei devynias sėdynes, įskaitant vairuotojo sėdynę, turinčios keleiviams vežti skirtos transporto priemonės, kurių variklio galia yra 200 AG DIN arba viršija šį dydį | 85 |I.1.7.Kroviniams arba medžiagoms vežti skirtos transporto priemonės, kurių variklio galia yra 200 AG DIN arba viršija šį dydį, o didžiausia leidžiama masė viršija 12 tonų | 88 |2 straipsnis1. Nuo 1977 m. balandžio 1 d. jokia valstybė narė, remdamasi su triukšmo lygiu ir dujų išmetimo sistema susijusiomis priežastimis, negali:- atsisakyti suteikti EEB tipo patvirtinimą arba išduoti 1970 m. vasario 6 d. Tarybos direktyvos 70/156/EEB dėl valstybių narių įstatymų, reglamentuojančių motorinių transporto priemonių ir jų priekabų tipo patvirtinimą, suderinimo [5] su pakeitimais, padarytais Stojimo aktu, 10 straipsnio 1 dalies trečioje įtraukoje nurodytą dokumentą arba nacionalinį tipo patvirtinimą bet kokio tipo motorinei transporto priemonei,- arba uždrausti pradėti eksploatuoti transporto priemones,jeigu to tipo transporto priemonės arba priemonių triukšmo lygis ir dujų išmetimo sistema atitinka Direktyvos 70/157/EEB su pakeitimais, padarytais šia direktyva, reikalavimus.2. Nuo 1980 m. balandžio 1 d. valstybės narės:- nebeišduoda Direktyvos 70/156/EEB 10 straipsnio 1 dalies trečioje įtraukoje nurodyto dokumento to tipo transporto priemonei, kurios triukšmo lygis ir dujų išmetimo sistema neatitinka Direktyvos 70/157/EEB su pakeitimais, padarytais šia direktyva, reikalavimų,- gali atsisakyti suteikti tipo patvirtinimą transporto priemonės, kurios triukšmo lygis ir dujų išmetimo sistema neatitinka Direktyvos 70/157/EEB su pakeitimais, padarytais šia direktyva, reikalavimų, tipui.Tačiau I.1.6 kategorijos transporto priemonėms kaip nurodyta 1 straipsnio lentelėje data "1980 m. balandžio 1 d." pakeičiama data "1982 m. balandžio 1 d.".3. Nuo 1982 m. spalio 1 d. valstybės narės gali uždrausti pradėti eksploatuoti transporto priemones, kurių triukšmo lygis ir dujų išmetimo sistema neatitinka Direktyvos 70/157/EEB su pakeitimais, padarytais šia direktyva, reikalavimų.3 straipsnisValstybės narės priima ir paskelbia nuostatas, kurios, įsigaliojusios iki 1977 m. balandžio 1 d., įgyvendina šią direktyvą ir apie tai nedelsdamos praneša Komisijai.4 straipsnisŠi direktyva skirta valstybėms narėms.Priimta Briuselyje, 1977 m. kovo 8 d.Tarybos varduPirmininkasD. Owen[1] OL C 5, 1975 1 8, p. 54.[2] OL C 62, 1975 3 15, p. 33.[3] OL L 42, 1970 2 23, p. 16.[4] OL L 321, 1973 11 22, p. 33.[5] OL L 42, 1970 2 23, p. 1.--------------------------------------------------