title: 2003 m. spalio 6 d. Komisijos direktyva 2003/90/EB, nustatanti Tarybos direktyvos 2002/53/EB 7 straipsnio dėl būtiniausiai tikrintinų tam tikrų žemės ūkio augalų veislių požymių ir minimalių tikrinimo reikalavimų įgyvendinimo priemonestekstas svarbus EEE

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

32003L0090

Oficialusis leidinys L 254 , 08/10/2003 p. 0007 - 0010

		Komisijos direktyva 2003/90/EB2003 m. spalio 6 d.nustatanti Tarybos direktyvos 2002/53/EB 7 straipsnio dėl būtiniausiai tikrintinų tam tikrų žemės ūkio augalų veislių požymių ir minimalių tikrinimo reikalavimų įgyvendinimo priemones(tekstas svarbus EEE)EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,atsižvelgdama į 2002 m. birželio 13 d. Tarybos direktyvą 2002/53/EB dėl bendrojo žemės ūkio augalų veislių katalogo [1], ypač į jos 7 straipsnio 2 dalies a ir b punktus,kadangi:(1) 1972 m. balandžio 14 d. Komisijos direktyvoje 72/180/EEB, nustatančioje tikrintinus žemės ūkio augalų veislių požymius ir būtiniausius tikrinimo reikalavimus [2], su pakeitimais, padarytais Direktyva 2002/8/EB [3], nustatyti būtiniausiai tikrintini įvairių veislių požymiai (savybės) ir minimalūs tikrinimo reikalavimai, siekiant tas veisles oficialiai įtraukti į valstybių narių katalogus;(2) tyrimų atlikimo gaires, kuriose nurodyti veislių tikrinimo reikalavimai, išleido Bendrijos augalų veislių tarnybos (BAVT), įkurtos 1994 m. liepos 27 d. Tarybos reglamentu (EB) Nr. 2100/94 dėl augalų veislių teisinės apsaugos Bendrijoje [4] su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 1650/2003 [5], administracinė taryba;(3) jau yra sukurtos tarptautinės tyrimų atlikimo gairės, kuriose nustatytos veislių tikrinimo sąlygos. Tyrimų atlikimo gaires sukūrė Tarptautinė naujų augalų veislių apsaugos sąjunga (TNAVAS, angl. UPOV);(4) nustačius BAVT tyrimų atlikimo gaires, Direktyva 2002/8/EB buvo padaryti Direktyvos 72/180/EEB pakeitimai, užtikrinantys BAVT tyrimų atlikimo gairių ir veislių tikrinimo sąlygų atitikimą, siekiant, kad veislės būtų įtrauktos į valstybių narių nacionalinius veislių katalogus. Iki šiol BAVT išleido gaires daugeliui kitų veislių;(5) reikėtų užtikrinti BAVT tyrimų atlikimo gairių ir veislių tikrinimo reikalavimų atitikimą, siekiant įtraukti veisles į valstybių narių nacionalinius katalogus;(6) Bendrijos sistemos pagrindas turėtų būti TNAVAS tyrimų atlikimo gairės, kol BAVT dar neparengė specialių gairių. Nacionaliniai įstatymai taikomi veislėms, kurioms netaikoma ši direktyva;(7) todėl Direktyvą 72/180/EEB reikėtų panaikinti;(8) šiame reglamente numatytos priemonės atitinka Žemės ūkio, sodininkystės, daržininkystės ir miškininkystės sėklos bei dauginamosios medžiagos nuolatinio komiteto nuomonę,PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:1 straipsnis1. Valstybės narės numato įtraukti į nacionalinį katalogą, kaip apibrėžta Direktyvos 2002/53/EB 3 straipsnio 1 dalyje, tas žemės ūkio augalų veisles, kurios atitinka šio straipsnio 2 ir 3 dalių reikalavimus.2. Kalbant apie išskirtinumą, stabilumą ir vienodumą:a) I priede išvardytos veislės atitinka reikalavimus, nustatytus tame priede išvardytuose Bendrijos augalų veislių tarnybos (BAVT) administracinės tarybos "Išskirtinumo, vienodumo ir stabilumo tyrimų protokoluose";b) II priede išvardytos veislės turi atitikti tyrimų gaires, reglamentuojančias, kaip atlikti tame priede išvardytus Tarptautinės naujų augalų veislių apsaugos sąjungos (TNAVAS) išskirtinumo, vienodumo ir stabilumo tyrimus.3. Kalbant apie auginimo arba vartojimo vertę, veislės turi atitikti III priede nustatytus reikalavimus, nepažeidžiant šios direktyvos 4 straipsnio 2 dalies nuostatų.2 straipsnisNaudojami visi veislių požymiai, kaip apibrėžta 1 straipsnio 2 dalies a punkte, ir visi 1 straipsnio 2 dalies b punkte nurodytose tyrimų atlikimo gairėse žvaigždute (*) pažymėti požymiai, jei pastebėti kurį nors požymį netrukdo kuris nors kitas išreikštas požymis ir jei požymiui išryškėti netrukdo aplinkos sąlygos, kuriomis atliekamas tyrimas.3 straipsnisValstybės narės užtikrina, kad tikrinant būtų laikomasi I ir II priede nurodytų veislių minimalių tikrinimo reikalavimų, nustatytų tuose prieduose nurodytose tyrimų atlikimo gairėse, turint, omenyje bandymų planą ir augimo sąlygas.4 straipsnisDirektyva 72/180/EEB panaikinama.5 straipsnis1. Valstybės narės priima įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie, įsigalioję ne vėliau kaip iki 2004 m. kovo 31 d., įgyvendina šią direktyvą. Apie tai jos nedelsdamos praneša Komisijai.Valstybės narės, tvirtindamos šias priemones, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.2. Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų nacionalinės teisės aktų pagrindinių nuostatų tekstus.6 straipsnis1. Jei įsigaliojus šiai direktyvai veislės nepriimamos įtraukimui į Bendrąjį žemės ūkio augalų veislių katalogą, oficialūs tikrinimai, iki tos dienos pradėti remiantisa) Direktyvos 72/180/EEB nuostatomis arbab) I priede nurodytomis BAVT gairėmis arba II priede nurodytomis TNAVAS gairėmis pagal veisles,laikomi atitinkančiais šios direktyvos reikalavimus.2. Šio straipsnio 1 dalies nuostata taikoma tik tada, kai bandymų išvada yra ta, kad veislės atitinka taisykles, nustatytas:a) Direktyvoje 72/180/EEB arbab) I priede nurodytose BAVT gairėse ar II priede nurodytose TNAVAS gairėse pagal veisles.7 straipsnisŠi direktyva įsigalioja septintą dieną nuo jos paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.8 straipsnisŠi direktyva skirta valstybėms narėms.Priimta Briuselyje, 2003 m. spalio 6 d.Komisijos varduDavid ByrneKomisijos narys[1] OL L 193, 2002 7 20, p. 1.[2] OL L 108, 1972 5 8, p. 8.[3] OL L 37, 2002 2 7, p. 7.[4] OL L 227, 1994 9 1, p. 1.[5] OL L 245, 2003 9 29, p. 28.--------------------------------------------------I PRIEDASVEISLIŲ, KURIOS TURI ATITIKTI BAVT (CPVO) TYRIMŲ ATLIKIMO GAIRES, SĄRAŠASSaulėgrąžos, 2002 m. spalio 31 d. protokolas TP-8Miežiai, 2002 m. kovo 27 d. protokolas TP-19Rugiai, 2002 m. spalio 31 d. protokolas TP-58Kviečiai, 2002 m. kovo 27 d. protokolas TP-03/2Kietieji kviečiai, 2002 m. kovo 27 d. protokolas TP-120Kukurūzai, 2001 m. lapkričio 15 d.protokolas TP-02Bulvės, 2002 m. kovo 27 d. protokolas TP-23.Šių protokolų tekstai yra BAVT (CPVO) tinklapyje (www.cpvo.eu.int).--------------------------------------------------II PRIEDASVEISLIŲ, KURIOS TURI ATITIKTI TNAVAS (UPOV) TYRIMŲ ATLIKIMO GAIRES, SĄRAŠASPašariniai runkeliai, 1994 m. lapkričio 4 d. gairės TG/150/3Šuninės smilgos, 1990 m. spalio 12 d. gairės TG/30/6Didžiosios smilgos, 1990 m. spalio 12 d. gairės TG//30/6Baltosios smilgos, 1990 m. spalio 12 d. gairės TG//30/6Paprastosios smilgos, 1990 m. spalio 12 d. gairės TG//30/6Paprastosios ragažolės, 2001 m. balandžio 4 d. gairės TG/180/3Sitkinės dirsės, 2001 m. kovo 4 d. gairės TG/180/3Paprastosios šunažolės, 2002 m. balandžio 17 d. gairės TG/31/8Tikrieji eraičinai, 2002 m. balandžio 17 d. gairės TG/39/8Aviniai eraičinai, 1980 m. lapkričio 12 d. gairės TG/67/4Tikrieji eraičinai, 2002 m. balandžio 17 d. gairės TG/39/8Raudonieji eraičinai, 1980 m. lapkričio 12 d. gairės TG/67/4Gausiažiedės svidrės, 1990 m. spalio 12 d. gairės TG/4/7Daugiametės svidrės, 1990 m. spalio 12 d. gairės TG/4/7Hibridinės svidrės, 1990 m. spalio 12 d. gairės TG/4/7Motiejukai, 1984 m. lapkričio 7 d. gairės TG/34/6Pelkinės miglės/pievinės miglės, 1990 m. spalio 12 d. gairės TG/33/6Baltieji lubinai, 1979 m. lapkričio 14 d. gairės TG/66/3Siauralapiai lubinai, 1979 m. lapkričio 14 d. gairės TG/66/3Geltonieji lubinai, 1979 m. lapkričio 14 d. gairės TG/66/3Liucernos, 1988 m. spalio 21 d. gairės TG/6/4Dirviniai žirniai, 1994 m. lapkričio 4 d. gairės TG/7/9Raudonieji dobilai, 2001 m. balandžio 4 d. gairės TG/5/7Baltieji dobilai, 2003 m. balandžio 9 d. gairės TG/38/7Pašarinės pupos, 2002 m. balandžio 17 d. gairės TG/8/6Sėjamieji vikiai, 1988 m. spalio 21 d. gairės TG/32/6Pašarinės ropės, 2001 m. balandžio 4 d. gairės TG/89/6Šakniavaisiniai griežčiai, 2001 m. balandžio 4 d. gairės TG/178/3Žemės riešutai, 1985 m. lapkričio 13 d. gairės TG/93/3Ropės, 2002 m. balandžio 17 d. gairės TG/185/3Griežčiai, 1996 m. spalio 18 d. gairės TG/36/6 (su 2002 m. balandžio 17 d. pataisymais)Daržo dygminai, 1990 m. spalio 12 d. gairės TG/134/3Medvilnė, 2001 m. balandžio 4 d. gairės TG/88/6Linai/Linų sėmenys, 1995 m. spalio 20 d. gairės TG/57/6Daržo aguonos, 1999 m. kovo 24 d. gairės TG/166/3Baltosios garstyčios, 2001 m. balandžio 4 d. gairės TG/179/3Sojos pupelės, 1998 m. balandžio 1 d. gairės TG/80/6Avižos, 1994 m. spalio 1 d. gairės TG/20/10Ryžiai, 1985 m. lapkričio 13 d. gairės TG/16/4Sorgas, 1989 m. spalio 6 d. gairės TG/122/3Kvietrugiai, 1989 m. spalio 6 d. gairės TG/121/3.Šių protokolų tekstai yra TNAVAS (UPOV) tinklapyje (www.upov.eu.int).--------------------------------------------------III PRIEDASSu ūkinio vertingumo tyrimais susiję rodikliai1. Derlingumas.2. Atsparumas kenksmingiems organizmams.3. Funkcionavimas dėl fizinėje aplinkoje egzistuojančių faktorių.4. Kokybės charakteristikosNaudoti metodai bus nurodyti, kai bus pateikti rezultatai.--------------------------------------------------


title: 2009 m. lapkričio 25 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2009/139/EB dėl įstatymais nustatyto dviračių ir triračių motorinių transporto priemonių ženklinimo (Tekstas svarbus EEE)

text:
9.12.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 322/3

      EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS DIREKTYVA 2009/139/EB
   2009 m. lapkričio 25 d.
   dėl įstatymais nustatyto dviračių ir triračių motorinių transporto priemonių ženklinimo
   (kodifikuota redakcija)
   (Tekstas svarbus EEE)
   EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdami į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 95 straipsnį,
   atsižvelgdami į Komisijos pasiūlymą,
   atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę (1),
   laikydamiesi Sutarties 251 straipsnyje nustatytos tvarkos (2),
   kadangi:

               (1)

               1993 m. birželio 14 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 93/34/EEB dėl įstatymais numatyto dviračių ir triračių motorinių transporto priemonių ženklinimo (3) buvo keletą kartų iš esmės keičiama (4). Siekiant aiškumo ir racionalumo minėta direktyva turėtų būti kodifikuota.

               (2)

               Direktyva 93/34/EEB – tai viena iš 1992 m. birželio 30 d. Tarybos direktyvoje 92/61/EEB dėl dviračių ir triračių motorinių transporto priemonių tipo patvirtinimo, pakeistoje 2002 m. kovo 18 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2002/24/EB dėl dviračių ir triračių motorinių transporto priemonių tipo patvirtinimo (5), numatytos EB tipo patvirtinimo sistemos atskirųjų direktyvų, nustatanti techninius dizaino ir konstrukcijos reikalavimus dviratėms ir triratėms motorinėms transporto priemonėms dėl įstatymais nustatyto ženklinimo. Šie techniniai reikalavimai susiję su valstybių narių įstatymų derinimu, siekiant kiekvienai transporto priemonių rūšiai taikyti EB tipo patvirtinimo tvarką, numatytą Direktyvoje 2002/24/EB. Todėl šiai direktyvai taikomos Direktyvoje 2002/24/EB išdėstytos nuostatos dėl transporto priemonių sistemų, sudėtinių dalių ir atskirų techninių mazgų.

               (3)

               Ši dviračių ir triračių motorinių transporto priemonių įstatymais nustatytą ženklinimą reglamentuojanti direktyva neturėtų drausti valstybėms narėms palikti galioti konkrečių nediskriminuojančių privalomų nuostatų, reikalingų kelių eismo taisyklėms taikyti, jei šie konkretūs reikalavimai susiję su šių transporto priemonių naudojimu ir nenumato kokių nors jų konstrukcijos pakeitimų, galinčių sukliudyti atlikti šios transporto priemonės tipo Bendrijos tipo patvirtinimą.

               (4)

               Ši direktyva neturėtų daryti įtakos valstybių narių įsipareigojimams, susijusiems su direktyvų perkėlimo į nacionalinę teisę ir taikymo pradžios terminais, numatytais II priedo B dalyje,

         PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:
   1 straipsnis
   Ši direktyva taikoma visų tipų transporto priemonių, kaip nurodyta Direktyvos 2002/24/EB 1 straipsnyje, įstatymais nustatytam ženklinimui.
   2 straipsnis
   Dviračių ar triračių motorinių transporto priemonių įstatymais nustatyto ženklinimo EB sudedamosios dalies tipo patvirtinimo tvarka bei laisvo šių transporto priemonių judėjimo sąlygos nustatytos Direktyvos 2002/24/EB II ir III skyriuose.
   3 straipsnis
   Pakeitimai, būtini I priedo reikalavimus suderinti su technikos pažanga, priimami pagal Direktyvos 2002/24/EB 18 straipsnio 2 dalyje nustatytą procedūrą.
   4 straipsnis
   1.   Valstybės narės dėl priežasčių, susijusių su įstatymais nustatytu ženklinimu, dviratėms ar triratėms motorinėms transporto priemonėms, kurios atitinka šioje direktyvoje nustatytus reikalavimus, negali atsisakyti suteikti EB tipo patvirtinimo arba uždrausti tokias transporto priemones įregistruoti, parduoti ar naudoti.
   2.   Valstybės narės dėl priežasčių, susijusių su įstatymais nustatytu ženklinimu, negali suteikti EB tipo patvirtinimo bet kurio naujo tipo dviratėms ar triratėms motorinėms transporto priemonėms, kurios neatitinka šioje direktyvoje nustatytų reikalavimų.
   3.   Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų pagrindinių nacionalinės teisės aktų nuostatų tekstus.
   5 straipsnis
   Direktyva 93/34/EEB su pakeitimais, padarytais direktyvomis, nurodytomis II priedo A dalyje, yra panaikinama nedarant įtakos valstybių narių įsipareigojimams, susijusiems su direktyvų perkėlimo į nacionalinę teisę ir taikymo pradžios terminais, numatytais II priedo B dalyje.
   Nuorodos į panaikintą direktyvą laikomos nuorodomis į šią direktyvą ir skaitomos pagal III priede pateiktą atitikmenų lentelę.
   6 straipsnis
   Ši direktyva įsigalioja dvidešimtą dieną nuo jos paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
   Ji taikoma nuo 2010 m. birželio 1 d.
   7 straipsnis
   Ši direktyva skirta valstybėms narėms.

      Priimta Strasbūre 2009 m. lapkričio 25 d.

            Europos Parlamento vardu

            Pirmininkas

         J. BUZEK

            Tarybos vardu

            Pirmininkė

         Å. TORSTENSSON

      (1)  OL C 77, 2009 3 31, p. 41.

      (2)  2008 m. lapkričio 18 d. Europos Parlamento nuomonė (dar nepaskelbta Oficialiajame leidinyje) ir 2009 m. lapkričio 10 d. Tarybos sprendimas.

      (3)  OL L 188, 1993 7 29, p. 38.

      (4)  Žr. II priedo A dalį.

      (5)  OL L 124, 2002 5 9, p. 1.

      I PRIEDAS

         DVIRAČIŲ IR TRIRAČIŲ MOTORINIŲ TRANSPORTO PRIEMONIŲ ĮSTATYMAIS NUSTATYTO ŽENKLINIMO REIKALAVIMAI

      1.   BENDROSIOS NUOSTATOS

                  1.1.

                  Visos transporto priemonės turi turėti toliau nurodytą lentelę ir ženklinimą. Šią lentelę ir ženklinimą turi tvirtinti gamintojas arba jo įgaliotas atstovas.

            2.   GAMYKLINĖ LENTELĖ

                  2.1.

                  Gamyklinė lentelė, kurios pavyzdys pateiktas 1 priedėlyje, turi būti gerai pritvirtinta lengvai prieinamoje vietoje, ją tvirtinant prie dalies, kurios transporto priemonės eksploatacijos metu paprastai keisti nereikia; lentelė turi būti lengvai įskaitoma ir joje pateikiama informacija, kurios negalima ištrinti, šia eilės tvarka:

                              2.1.1.

                              gamintojo pavadinimas;

                              2.1.2.

                              tipo patvirtinimo ženklas, kaip nurodyta Direktyvos 2002/24/EB 8 straipsnyje;

                              2.1.3.

                              transporto priemonės identifikavimo numeris (VIN);

                              2.1.4.

                              stovinčios transporto priemonės garso lygis: … dB(A) … sūkių per minutę.

                  2.2.

                  Įstatymais nustatyto ženklinimo sudėtinės dalies tipo patvirtinimo sertifikate nenurodomas 2.1.2 punkte minėtas EB sudedamosios dalies tipo patvirtinimo ženklas bei 2.1.4 punkte minėtas stovinčios transporto priemonės garso lygis ir sūkių skaičius per minutę. Vis dėlto ši informacija turi būti nurodyta ant visų transporto priemonių, pagamintų laikantis patvirtinto tipo reikalavimų.

                  2.3.

                  Po aiškiai apibrėžtu stačiakampiu, kuriame surašyta tik 2.1.1–2.1.4 punktuose nurodyta informacija, arba šalia to stačiakampio (žr. 1 priedėlį) gamintojas gali nurodyti papildomą informaciją.

            3.   TRANSPORTO PRIEMONĖS IDENTIFIKAVIMO NUMERIS
      Transporto priemonės identifikavimo numeris sudarytas iš struktūrizuoto ženklų derinio, kurį transporto priemonei suteikia gamintojas. Šiuo deriniu siekiama 30 metų laikotarpiui užtikrinti galimybę vienareikšmiškai identifikuoti transporto priemonę, naudojant vien tik gamintojo informaciją (t. y. nesant reikalo ieškoti bet kurios kitos informacijos). Identifikavimo numeriui keliami šie reikalavimai:

                  3.1.

                  transporto priemonės identifikavimo numeris turi būti nurodytas gamyklinėje lentelėje. Numeris turi būti iškaltas arba įspaustas taip, kad jis nenusitrintų ir nepasikeistų, užrašant ant važiuoklės arba rėmo lengvai prieinamoje vietoje dešinėje transporto priemonės pusėje;

                              3.1.1.

                              transporto priemonės identifikavimo numeris turi būti sudarytas iš trijų toliau nurodytų dalių:

                                          3.1.1.1.

                                          pirmąją dalį sudaro transporto priemonės gamintojui suteiktas kodas, kuris leidžia tą gamintoją identifikuoti. Kodą sudaro trys ženklai (raidės arba skaičiai), kuriuos suteikia valstybės, kurioje gamintojas turi registruotą adresą, kompetentinga institucija pagal tarptautinės agentūros, veikiančios Tarptautinės standartizacijos organizacijos (ISO) leidimu, praktiką. Pirmasis ženklas nurodo geografinę zoną, antrasis – toje geografinėje zonoje esančią šalį, o trečiasis – konkretų gamintoją. Jei gamintojas pagamina mažiau kaip 500 transporto priemonių per metus, trečias ženklas visada turi būti 9. Konkrečiam gamintojui identifikuoti minėtoji institucija suteikia trečiąjį, ketvirtąjį ir penktąjį trečiosios kodo dalies ženklą;

                                          3.1.1.2.

                                          antrąją dalį sudaro šeši ženklai (raidės arba skaičiai), kuriais apibūdinamos bendros transporto priemonės charakteristikos (tipas, variantas ir, jei tai mopedas, versija); kiekvieną charakteristiką gali žymėti keli ženklai. Jei gamintojas nepanaudoja vieno arba daugiau tų ženklų, tuščiose vietose jis pasirinktinai įrašo raides arba skaičius;

                                          3.1.1.3.

                                          trečiąją dalį sudaro aštuoni ženklai, keturi paskutinieji būtinai turi būti skaičiai, ir naudojant juos kartu su kitomis dviem dalimis, turi leisti aiškiai identifikuoti transporto priemonę. Vietoje nepanaudotų ženklų įrašomas 0, kad bendras ženklų skaičius atitiktų reikalavimus;

                              3.1.2.

                              transporto priemonės identifikavimo numeris, jeigu įmanoma, turi būti pateikiamas vienoje eilutėje. Šios eilutės pradžia ir pabaiga turi būti pažymėtos ne arabišku skaičiumi ir ne didžiąja lotyniška raide, ir ne simboliu, kurį būtų galima supainioti su bet kuriuo tokiu ženklu.
                              Išimties tvarka ir dėl techninių priežasčių transporto priemonės identifikavimo numerį taip pat galima pateikti dviejose eilutėse. Tačiau šiuo atveju tarp kiekvienos iš trijų dalių neturi būti tarpų, o kiekvienos eilutės pradžia ir pabaiga turi būti pažymėtos ne arabišku skaičiumi ir ne didžiąja lotyniška raide, ir ne simboliu, kurį būtų galima supainioti su bet kuriuo tokiu ženklu.
                              Minėtą simbolį taip pat leidžiama pateikti eilutėje tarp trijų dalių (punktas 3.1.1).
                              Tarp ženklų neturi būti tarpų.

            4.   ŽENKLAI

                  4.1.

                  Visiems 2 ir 3 punktuose nurodytiems ženklinimams naudojamos lotynų raidyno raidės ir arabiški skaitmenys. 2.1.1, 2.1.3 ir 3 punktuose nurodytai informacijai žymėti naudojamos lotyniško raidyno raidės turi būti didžiosios.

                  4.2.

                  Transporto priemonės identifikavimo numeryje:

                              4.2.1.

                              draudžiama naudoti raides I, O ir Q, brūkšnelius, žvaigždutes ar kitus specialius ženklus;

                              4.2.2.

                              minimalus raidžių ir skaičių aukštis turi būti toks:

                                          4.2.2.1.

                                          4 mm, jei ženklai rašomi tiesiai ant važiuoklės arba rėmo, ar kitose transporto priemonės lygiavertėse dalyse;

                                          4.2.2.2.

                                          3 mm, jei ženklai rašomi į gamyklinę lentelę.

         1 priedėlis

            Gamyklinės lentelės pavyzdys

         Toliau pateiktas pavyzdys neturi jokios įtakos nei gamyklinėje lentelėje pateikiamai informacijai, nei pačios lentelės, skaičių ar raidžių dydžiui. Jis pateiktas tik kaip pavyzdys.
         2.3 punkte nurodytą papildomą informaciją galima rašyti po stačiakampiu, kuriame pateikta privalomoji informacija, arba šalia jo.
         STELLA FABBRICA MOTOCICLI
         e3 5364
         3 G S K L M 3 A C 8 B 1 2 0 0 0 0
         80 dB(A) — 3 750 rev/min

            Sutartiniai ženklai:

         Pirmiau pateiktas lentelės pavyzdys nurodo, kad transporto priemonės gamintojas yra „Stella Fabbrica Motocicli“ ir kad tipo patvirtinimas suteiktas Italijoje (e3), Nr. 5364.
         Identifikavimo numeris (3GSKLM3AC8B120000) nurodo šią informaciją:

                     —

                     pirmoji dalis (3GS):
                     —   3: geografinė zona (Europa);
                     —   G: geografinėje zonoje esanti valstybė (Vokietija);
                     —   S: gamintojas (Stella Fabbrica Motocicli);

                     —

                     antroji dalis (KLM3AC):
                     —   KL: transporto priemonės tipas;
                     —   M3: variantas (transporto priemonės kėbulas);
                     —   AC: versija (transporto priemonės variklis)

                     —

                     trečioji dalis (8B120000):

                                 —

                                 :

                                 8B12

                                 :

                                 transporto priemonės identifikavimas ir kitų dviejų identifikavimo numerio dalių derinys;

                                 —

                                 :

                                 0000

                                 :

                                 nepanaudotos vietos, kuriose įrašytas 0, kad bendras ženklų skaičius atitiktų nustatytus reikalavimus.

               Stovinčios transporto priemonės garso lygis yra 80 dB(A), kai sūkių skaičius yra 3 750 kartų per minutę.

         2 priedėlis

            Informacinis dokumentas apie įstatymais nustatytą dviračių ar triračių motorinių transporto priemonių tipo ženklinimą

         (šį dokumentą reikia pridėti prie paraiškos sudėtinės dalies EB tipui patvirtinti, jei ši paraiška teikiama atskirai nuo paraiškos transporto priemonės EB tipui patvirtinti)
         Užsakymo Nr. (nurodo pareiškėjas): …
         Paraiškoje dviračių ar triračių motorinių transporto priemonių tipo įstatymais nustatyto ženklinimo sudėtinės dalies EB sudedamosios dalies tipui patvirtinti reikia pateikti informaciją, nurodytą šiuose Direktyvos 2002/24/EB II priedo 1 dalies A skyriaus punktuose:

                     —

                     0.1

                     —

                     0.2

                     —

                     nuo 0.4 iki 0.6

                     —

                     nuo 9.3.1 iki 9.3.3.

         3 priedėlis
         Administracijos pavadinimas

            Dviratės ar triratės motorinės transporto priemonės įstatymais nustatyto ženklinimo EB sudedamosios dalies tipo patvirtinimo sertifikatas

            PAVYZDYS

         Ataskaitos Nr. … Ataskaitą pateikusi techninė tarnyba: … Data: …
         EB sudedamosios dalies tipo patvirtinimo Nr.: … Pratęsimo Nr.: …

                     1.

                     Transporto priemonės markė arba pavadinimas: …

                     2.

                     Transporto priemonės tipas: …

                     3.

                     Gamintojo pavadinimas ir adresas: …
                     …

                     4.

                     Gamintojo atstovo pavadinimas ir adresas (jei gamintojas turi atstovą): …
                     …

                     5.

                     Transporto priemonės pateikimo patikrinti data: …

                     6.

                     EB sudedamosios dalies tipo patvirtinimas suteiktas/nesuteiktas (1):

                     7.

                     Vieta: …

                     8.

                     Data: …

                     9.

                     Parašas: …

            (1)  Išbraukti, kas nereikalinga.

      II PRIEDAS
      A   DALIS

         Panaikinama direktyva ir jos vėlesni pakeitimai

      (nurodyta 5 straipsnyje)

                  Tarybos direktyva 93/34/EEB
                  (OL L 188, 1993 7 29, p. 38).

                  Komisijos direktyva 1999/25/EB
                  (OL L 104, 1999 4 21, p. 19).

                  Komisijos direktyva 2006/27/EB
                  (OL L 66, 2006 3 8, p. 7).

                  Tik 2 straipsnis ir II priedas

            B   DALIS

         Perkėlimo į nacionalinę teisę ir taikymo pradžios terminų sąrašas

      (nurodytas 5 straipsnyje)

                  Direktyva

                  Perkėlimo terminas

                  Taikymo pradžios data

                  93/34/EEB

                  1994 m. gruodžio 14 d.

                  1995 m. birželio 14 d.

                  1999/25/EB

                  1999 m. gruodžio 31 d.

                  2000 m. sausio 1 d. (1)

                  2006/27/EB

                  2006 m. gruodžio 31 d. (2)

                  –

         (1)  Pagal Direktyvos 1999/25/EB 2 straipsnį:

         „1.   Nuo 2000 m. sausio 1 d. valstybės narės dėl su privalomuoju ženklinimu susijusių priežasčių negali:

                     —

                     atsisakyti suteikti dviratei arba triratei motorinei transporto priemonei EB tipo patvirtinimą,

                     —

                     uždrausti registruoti, parduoti arba pradėti eksploatuoti dvirates arba trirates transporto priemones,

               jeigu šių transporto priemonių privalomasis ženklinimas atitinka Tarybos direktyvos 93/34/EEB, iš dalies pakeistos šia direktyva, reikalavimus.
         2.   Nuo 2000 m. liepos 1 d. valstybės narės kiekvienam naujam dviratės arba triratės motorinės transporto priemonės tipui dėl su privalomuoju ženklinimu susijusių priežasčių atsisako suteikti EB tipo patvirtinimą, jeigu nesilaikoma Direktyvos 93/34/EEB, iš dalies pakeistos šia direktyva, reikalavimų.“

         (2)  Pagal Direktyvos 2006/27/EB 5 straipsnį:

         „1.   Nuo 2007 m. sausio 1 d. valstybės narės dėl priežasčių, susijusių su atitinkamos direktyvos reglamentuojamais klausimais, dviratėms ir triratėms transporto priemonėms, kurios atitinka Direktyvose […], 93/34/EEB, […], atitinkamai iš dalies pakeistose šia direktyva, nustatytus reikalavimus, negali atsisakyti suteikti EB tipo patvirtinimo arba uždrausti tokias transporto priemones įregistruoti, parduoti ar naudoti.
         2.   Nuo 2007 m. liepos 1 d. valstybės narės dėl priežasčių, susijusių su atitinkamos direktyvos dalyku, negali suteikti EB tipo patvirtinimo bet kurio naujo tipo dviratėms ir triratėms motorinėms transporto priemonėms, kurios neatitinka Direktyvose […], 93/34/EEB, […], atitinkamai iš dalies pakeistose šia direktyva, nustatytų reikalavimų,.“

      III PRIEDAS

         ATITIKMENŲ LENTELĖ

                  Direktyva 93/34/EEB

                  Direktyva 2006/27/EB

                  Ši direktyva

                  1, 2 ir 3 straipsniai

                  1, 2 ir 3 straipsniai

                  4 straipsnio 1 dalis

                  —

                  —

                  5 straipsnio 1 dalis

                  4 straipsnio 1 dalis

                  —

                  5 straipsnio 2 dalis

                  4 straipsnio 2 dalis

                  4 straipsnio 2 dalis

                  4 straipsnio 3 dalis

                  —

                  5 straipsnis

                  —

                  6 straipsnis

                  5 straipsnis

                  7 straipsnis

                  Priedas

                  I priedas

                  —

                  II priedas

                  —

                  III priedas


title: 1979 m. gruodžio 17 d. Tarybos Direktyva dėl požeminio vandens apsaugos nuo tam tikrų pavojingų medžiagų keliamos taršos

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

31980L0068

Oficialusis leidinys L 020 , 26/01/1980 p. 0043 - 0048 specialusis leidimas graikų k.: skyrius 15 tomas 1 p. 0240  specialusis leidimas ispanų kalba: skyrius 15 tomas 2 p. 0162  specialusis leidimas portugalų kalba skyrius 15 tomas 2 p. 0162  specialusis leidimas suomių kalba: skyrius 15 tomas 2 p. 0211  specialusis leidimas švedų kalba: skyrius 15 tomas 2 p. 0211

		Tarybos Direktyva1979 m. gruodžio 17 d.dėl požeminio vandens apsaugos nuo tam tikrų pavojingų medžiagų keliamos taršos(80/68/EEB)EUROPOS BENDRIJŲ TARYBA,atsižvelgdama į Europos ekonominės bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 100 ir 235 straipsnius,atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą [1],atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę [2],atsižvelgdama į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [3],kadangi būtina imtis skubių veiksmų, siekiant apsaugoti Bendrijos požeminius vandenis nuo taršos, ypač tos, kurią sukelia tam tikros toksiškos, patvarios ir biologiškai besikaupiančios medžiagos;kadangi Europos Bendrijų 1973 m. aplinkosaugos veiksmų programa [4], papildyta 1977 m. programa [5], numato eilę priemonių, skirtų požeminiams vandenims nuo tam tikrų teršalų bxapsaugoti;kadangi 1976 m. gegužės 4 d. Tarybos direktyvos 76/464/EEB dėl tam tikrų į Bendrijos vandenis išleidžiamų pavojingų medžiagų sukeltos taršos [6] 4 straipsnyje numatoma įgyvendinti atskirą direktyvą dėl požeminio vandens;kadangi valstybėse narėse galiojančių ar rengiamų nuostatų dėl tam tikrų pavojingų medžiagų išleidimo į požeminius vandenis skirtumai gali sukurti skirtingas konkurencijos sąlygas ir tokiu būdu tiesiogiai paveikti bendrosios rinkos funkcionavimą; kadangi dėl to būtina suderinti įstatymus šioje srityje, kaip numatyta Sutarties 100 straipsnyje;kadangi būtina, kad šis įstatymų derinimas būtų lydimas Bendrijos veiksmų aplinkosaugos ir gyvenimo kokybės gerinimo srityje; kadangi todėl turėtų būti nustatytos tam tikros konkrečios nuostatos; kadangi reikėtų vadovautis Sutarties 235 straipsniu, nes Sutartis nenumato reikiamų galių;kadangi į šios direktyvos taikymo sritį neturėtų įeiti buitinės nuotėkos iš tam tikrų izoliuotų gyvenamųjų pastatų ir nuotėkos, kurių sudėtyje yra labai nedideli I ir II sąrašuose nurodytų medžiagų kiekiai ir koncentracijos dėl tokio pobūdžio nuotėkų išleidimo nedidelės taršos rizikos ir dėl to, kad tokių nuotėkų išleidimą yra sunku kontroliuoti; kadangi nuotėkos, kurių sudėtyje yra radioaktyviųjų medžiagų, kurioms bus skirtas konkretus Bendrijos dokumentas, taip pat neturėtų patekti į šios direktyvos taikymo sritį;kadangi siekiant užtikrinti veiksmingą požeminio vandens apsaugą Bendrijoje, būtina užkirsti kelią I sąraše nurodytų medžiagų išleidimui ir apriboti II sąraše nurodytų medžiagų išleidimą;kadangi reikėtų skirti tiesioginį pavojingų medžiagų išleidimą į požeminius vandenis nuo veiksmų, galinčių sukelti netiesioginius išleidimus;kadangi visiems išleidimams, išskyrus tiesioginius I sąraše nurodytų medžiagų išleidimus, kurie yra akivaizdžiai uždrausti, būtina taikyti leidimų išdavimo sistemą; kadangi tokius leidimus galima suteikti tik atlikus priimančios aplinkos tyrimą;kadangi taisyklėms, draudžiančioms I sąraše nurodytų medžiagų išleidimus į požeminį vandenį, reikėtų numatyti išimtis, atlikus priimančios aplinkos tyrimą ir suteikus išankstinį leidimą tik tuomet, jeigu išleidžiama į daugiau nebetinkamą naudoti, ypač buitiniams arba žemės ūkio tikslams, požeminį vandenį;kadangi visuomeniniam vandens tiekimui skirto požeminio vandens dirbtiniems papildymams turėtų būti taikomos specialios taisyklės;kadangi valstybių narių kompetentingos institucijos turėtų kontroliuoti nuotėkų atitikimą leidimuose nustatytoms sąlygoms ir išleidimų poveikį požeminiams vandenims;kadangi reikėtų registruoti I sąraše nurodytų medžiagų išleidimams į požeminį vandenį ir II sąraše nurodytų medžiagų tiesioginiams išleidimams į požeminį vandenį išduotus leidimus, taip pat registruoti leidimus dirbtiniems papildymams, tikslu valdyti požeminį vandenį;kadangi atsižvelgiant į tai, kad pagal Aktą dėl Graikijos Respublikos stojimo sąlygų ir Sutarčių pakeitimų Graikijos Respublika turi tapti Europos ekonominės bendrijos nare 1981 m. sausio 1 d., dėl nepakankamos valstybės techninės ir administracinės infrastruktūros iškyla būtinybė nurodytai valstybei nuo dviejų iki ketverių metų pratęsti valstybėms narėms skirtą laikotarpį priimti įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie įgyvendina šią direktyvą,PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:1 straipsnis1. Šios direktyvos tikslas – užkirsti kelią požeminio vandens taršai, kurią sukelia priedo I ir II sąrašuose esančios medžiagos ir medžiagų grupės, toliau vadinamoms "I ir II sąrašų medžiagomis", ir kaip galima geriau tikrinti arba pašalinti jau padarytos taršos padarinius.2. Šioje direktyvoje:a) "požeminis vanduo" — tai visas vanduo, esantis žemiau žemės paviršiaus soties zonoje ir turintis tiesioginį sąlytį su dirvožemiu arba podirviu;b) "tiesioginis išleidimas" — tai I ir II sąrašo medžiagų išleidimas į požeminius vandenis, medžiagoms neprasisunkiant per dirvožemį ar podirvį;c) "netiesioginis išleidimas" — tai I ir II sąrašų medžiagų patekimas į požeminius vandenis po to, kai jos prasisunkia per dirvožemį ar podirvį;d) "tarša" — tai žmonių vykdomas tiesioginis arba netiesioginis medžiagų arba energijos išleidimas į požeminius vandenis, dėl ko kyla grėsmė žmonių sveikatai arba vandens tiekimui, daroma žala gyviesiems ištekliams ir vandens ekosistemai bei kliudoma kitaip teisėtai naudotis vandenimis.2 straipsnisŠi direktyva netaikoma:a) buitinėms nuotėkoms, išleidžiamoms iš izoliuotų gyvenamųjų pastatų, kurie nėra prijungti prie nuotėkų surinkimo sistemos ir yra už geriamojo vandens gavybai saugomų teritorijų ribų;b) nuotėkoms, kurios konkrečios valstybės narės kompetentingos institucijos buvo pripažintos turinčios tokį nedidelį I ir II sąrašuose esančių medžiagų kiekį ir koncentraciją, kad yra atmetama bet kokia priimančio požeminio vandens telkinio esamo arba būsimo kokybės pablogėjimo pavojaus galimybė;c) nuotėkoms, turinčioms radioaktyviųjų medžiagų.3 straipsnisValstybės narės imasi būtinų priemonių užtikrinti, kad:a) būtų užkirstas kelias I sąrašo medžiagų išleidimui į požeminius vandenis; irb) būtų apribotas II sąrašo medžiagų išleidimas į požeminius vandenis, ir tokiu būdu išvengiant požeminio vandens taršos šiomis medžiagomis.4 straipsnis1. Siekdamos įvykdyti 3 straipsnio a punkte nurodytą įpareigojimą, valstybės narės:- draudžia bet kokį I sąrašo medžiagų tiesioginį išleidimą,- taiko išankstinius šių medžiagų išmetimo ar išpylimo tyrimus jų pašalinimo tikslu, kas gali sukelti netiesioginį jų išleidimą. Atsižvelgdamos į tyrimų rezultatus, valstybės narės uždraudžia tokią veiklą arba suteikia leidimą ją vykdyti su sąlyga, jei laikomasi visų techninių atsargumo priemonių, būtinų užkirsti kelią tokiam medžiagų išleidimui,- imasi visų tinkamų priemonių, kurių, jų nuomone, reikia norint užkirsti kelią bet kokiam netiesioginiam I sąrašo medžiagų išleidimui dėl kitos, antroje įtraukoje nepaminėtos veiklos. Apie tokias priemones šalys informuoja Komisiją, kuri, remdamasi šia informacija, gali pateikti Tarybai pasiūlymus dėl šios direktyvos pakeitimo.2. Tačiau jeigu išankstinio tyrimo metu paaiškėtų, kad požeminis vanduo, į kurį numatoma išleisti I sąrašo medžiagas, daugiau nebetinkamas naudoti, ypač buitiniams ir žemės ūkio tikslams, valstybės narės gali suteikti leidimą šioms medžiagoms išleisti su sąlyga, jei jos nekliudo žemės išteklių eksploatacijai.Tokius leidimus galima suteikti tik tuo atveju, jeigu buvo imtasi visų techninių atsargumo priemonių užtikrinti, kad šios medžiagos negalėtų patekti į kitas vandens sistemas arba padaryti žalą kitoms ekosistemoms.3. Atlikusios išankstinį tyrimą, valstybės narės gali suteikti leidimą išleisti vandenį, išsiurbtą iš kasyklų ir karjerų, arba vandenį, išsiurbtą inžineriniams statiniams, į tą patį vandeningąjį sluoksnį, naudojamą geoterminiams tikslams.5 straipsnis1. Siekdamos įvykdyti 3 straipsnio b punkte nurodytą įpareigojimą, valstybės narės išankstinį tyrimą taiko:- visiems tiesioginiams II sąrašo medžiagų išleidimams, siekdamos apriboti tokius išleidimus,- šių medžiagų šalinimui ar išpylimui šalinimo tikslais, kurios gali sukelti netiesioginį išleidimą.Atsižvelgdamos į to tyrimo rezultatus, valstybės narės gali suteikti leidimą tik tuomet, jei yra laikomasi visų techninių atsargumo priemonių, būtinų užkirsti kelią požeminio vandens taršai šiomis medžiagomis.2. Be to, valstybės narės imasi atitinkamų priemonių, kurių, jų nuomone, reikėtų imtis norint apriboti bet kokį netiesioginį II sąrašo medžiagų išleidimą dėl kitos, pirmoje dalyje nepaminėtos veiklos.6 straipsnisNepaisant 4 ir 5 straipsnių nuostatų, siekdamos valdyti požeminį vandenį valstybės narės dirbtiniems papildymams kiekvieną kartą privalo suteikti specialų leidimą. Toks leidimas suteikiamas tik tuo atveju, jei nerizikuojama užteršti požeminį vandenį.7 straipsnisAtliekant išankstinius tyrimus, nurodytus 4 ir 5 straipsniuose, analizuojamos konkrečios teritorijos hidrogeologinės sąlygos, dirvožemio ir podirvio apsivalymo galimybės, taršos rizika ir požeminio vandens kokybės pakitimas dėl išleidimo, taip pat nustatoma, ar medžiagų išleidimas į požeminį vandenį aplinkosauginiu požiūriu yra tinkamas sprendimas.8 straipsnisValstybių narių kompetentingos institucijos 4, 5 ir 6 straipsniuose nurodytų leidimų negali suteikti tol, kol nebus patikrinta, ar požeminiam vandeniui, o ypač jo kokybei, bus taikoma reikiama priežiūra.9 straipsnisPagal 4 straipsnio 2 ir 3 dalis ar 5 straipsnį suteikiant leidimą tiesioginiam išleidimui, ir pagal 5 straipsnį suteikiant leidimą nuotėkų šalinimui, kas neišvengiamai sukelia netiesioginį nuotėkų išleidimą, leidime konkrečiai nurodoma:- išleidimo vieta,- išleidimo būdas,- būtinos atsargumo priemonės, ypatingą dėmesį kreipiant į nuotėkose esančių medžiagų pobūdį ir koncentraciją, nuotėkas priimančios aplinkos savybes ir nuotolį iki vandens, ypač geriamojo, terminio ir mineralinio, nuotėkų surinkimo rajonų,- vieno konkretaus laikotarpio ar kelių laikotarpių maksimalus leistinas medžiagos kiekis nuotėkose ir tam tikri šių medžiagų koncentracijos reikalavimai,- priemonės, įgalinančios kontroliuoti į požeminį vandenį išleistas nuotėkas,- jei būtina, priemonės požeminiam vandeniui ir ypač jo kokybei kontroliuoti.10 straipsnisPagal 4 ir 5 straipsnius, suteikiant leidimą medžiagų šalinimui ar išpylimui šių medžiagų šalinimo tikslu, kas gali sukelti netiesioginį medžiagos išleidimą į aplinką, leidime turi būti nurodoma:- tokio šalinimo ar išpylimo vieta,- naudojami šalinimo ar išpylimo būdai,- būtinos saugumo priemonės, ypatingą dėmesį kreipiant į šalinamų ar išpilamų medžiagų pobūdį ir koncentraciją, priimančios aplinkos savybes ir nuotolį iki vandens, ypač geriamojo, terminio ir mineralinio, nuotėkų surinkimo rajonų,- maksimalus leistinas išpilamos arba šalinamos medžiagos, kurios sudėtyje yra I ar II sąrašo medžiagų, kiekis vienu laikotarpiu ar keliais konkrečiai nustatytais laikotarpiais ir, kur įmanoma, maksimalus leistinas pačių medžiagų kiekis ir atitinkami reikalavimai, keliami tų medžiagų koncentracijai,- 4 straipsnio 1 dalyje ir 5 straipsnio 1 dalyje nurodytais atvejais – vykdytinos techninės atsargumo priemonės, kuriomis siekiama užkirsti kelią I sąrašo medžiagų išleidimui į požeminį vandenį ir teršti šį vandenį II sąrašo medžiagomis,- jei būtina, priemonės požeminiam vandeniui ir ypač jo kokybei kontroliuoti.11 straipsnis4 ir 5 straipsniuose nurodytus leidimus galima suteikti tik ribotam laikotarpiui ir juos peržiūrėti bent kartą per ketverius metus. Juos galima atnaujinti, iš dalies pakeisti arba atšaukti.12 straipsnis1. Jeigu leidimo prašantis asmuo, kaip nurodyta 4 ir 5 straipsniuose, teigia nesugebąs laikytis nustatytų sąlygų arba jeigu tai akivaizdu konkrečios valstybės narės kompetentingai institucijai, leidimas nesuteikiamas.2. Paaiškėjus, kad nėra vykdomos leidime nustatytos sąlygos, konkrečios valstybės narės kompetentinga institucija imasi reikiamų priemonių, leidžiančių užtikrinti šių sąlygų laikymąsi ir, jei būtina, leidimą atšaukia.13 straipsnisValstybių narių kompetentingos institucijos kontroliuoja išleidimų atitikimą leidimuose nustatytoms sąlygoms ir išleidimų poveikį požeminiam vandeniui.14 straipsnisIšleidžiant I ir II sąrašo medžiagas tuo metu, kai bus skelbiama ši direktyva, valstybės narės po 21 straipsnio 1 dalyje nurodytų nuostatų įsigaliojimo gali nurodyti ne ilgesnį nei ketverių metų laikotarpį, kuriam pasibaigus, konkretūs išleidimai privalo atitikti šią direktyvą.15 straipsnisValstybių narių kompetentingos institucijos registruoja 4 straipsnyje nurodytus leidimus I sąrašo medžiagų išleidimams, 5 sąraše nurodytus leidimus tiesioginiams II sąrašo medžiagų išleidimams ir 6 straipsnyje nurodytus leidimus.16 straipsnis1. Siekdamos įgyvendinti šią direktyvą, valstybės narės Komisijos prašymu ir kiekvienu atveju Komisijai teikia visą reikiamą informaciją ir ypač:a) 4 ir 5 straipsniuose nurodytų išankstinių tyrimų rezultatus;b) duomenis apie suteiktus leidimus;c) atliktos kontrolės ir patikrinimų rezultatus;d) 15 straipsnyje numatytos registracijos rezultatus.2. Informacija, gaunama taikant šį straipsnį, naudojama tik tuo tikslu, kuriuo jos buvo reikalauta.3. Komisija ir valstybių narių kompetentingos institucijos, jų pareigūnai ir kiti tarnautojai privalo neskleisti informacijos, gaunamos pagal šią direktyvą ir informacijos, kuriai yra taikomas profesinės paslapties reikalavimas.4. Straipsnio 2 ir 3 dalių nuostatos nekliudo skelbti bendrosios informacijos ir tyrimų, neapimančių informacijos, susijusios su konkrečiomis įmonėmis arba įmonių asociacijomis.17 straipsnisValstybės narės, ketinančios suteikti leidimą nuotėkų išleidimams į tarpvalstybinius požeminius vandenis, kompetentinga institucija informuoja kitas suinteresuotąsias valstybes nares prieš suteikdama tokį leidimą. Iki leidimo suteikimo vienos iš suinteresuotųjų valstybių narių prašymu gali būti rengiamos konsultacijos, kuriose gali dalyvauti Komisija.18 straipsnisPriemonių, kurių buvo imtasi sutinkamai su šia direktyva, taikymas jokiu atveju negali nei tiesiogiai, nei netiesiogiai sukelti 1 straipsnyje nurodytos vandens taršos.19 straipsnisTam tikrais atvejais viena ar kelios valstybės narės gali individualiai arba drauge imtis griežtesnių nei šioje direktyvoje numatytų priemonių.20 straipsnisAtsižvelgdama į sukauptą patirtį, Taryba, remdamasi Komisijos pasiūlymu, gali peržiūrėti ir, jei būtina, papildyti I ir II sąrašus, tam tikrais atvejais, tam tikras medžiagas perkeliant iš II į I sąrašą.21 straipsnis1. Valstybės narės priima įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie, įsigalioję per dvejus metus nuo pranešimo apie šią direktyvą, ją įgyvendina. Apie tai jos nedelsdamos praneša Komisijai.Tačiau Graikijos Respublikai šis terminas pratęsiamas iki ketverių metų, atsižvelgiant į jos 1981 m. sausio 1 d. stojimą.2. Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų nacionalinės teisės aktų pagrindinių nuostatų tekstus.3. Valstybei narei įgyvendinus šio straipsnio 1 dalyje nurodytas priemones, Direktyvos 76/464/EEB nuostatos dėl požeminio vandens šios valstybės narės atžvilgiu nebetaikomos.22 straipsnisŠi direktyva skirta valstybėms narėms.Priimta Briuselyje, 1979 m. gruodžio 17 d.Tarybos varduPirmininkasS. Barrett[1] OL C 37, 1978 2 14, p. 3.[2] OL C 296, 1978 12 11, p. 35.[3] OL C 283, 1978 11 27, p. 39.[4] OL C 112, 1973 12 20, p. 3.[5] OL C 139, 1977 6 13, p. 3.[6] OL L 129, 1976 5 18, p. 23.--------------------------------------------------PRIEDASI SĄRAŠO MEDŽIAGŲ ŠEIMOS IR GRUPĖSI sąraše pateikiamos atskiros medžiagos, kurios priklauso toliau išvardytų medžiagų šeimoms ir grupėms, išskyrus medžiagas, kurios nepriskirtinos I sąrašui dėl jų nedidelės toksiškumo, patvarumo ir bioakumuliacijos rizikos.Tokios medžiagos, kurios dėl jų toksiškumo, patvarumo ir bioakumuliacijos atitinka II sąrašo medžiagas, turi būti priskirtos II sąrašui.1. Organohalogeninti junginiai ir medžiagos, kurios tokius junginius gali sudaryti akvatorijoje.2. Organiniai fosforo junginiai.3. Organinoalavo junginiai.4. Medžiagos, kurios turi kancerogeninių, mutageninių ar teratogeninių savybių akvatorijoje arba tokių savybių įgyja praėjusios per akvatoriją [1].5. Gyvsidabris ir jo junginiai.6. Kadmis ir jo junginiai.7. Naftos produktai ir angliavandeniliai.8. Cianidai.II SĄRAŠO MEDŽIAGŲ ŠEIMOS IR GRUPĖSII sąraše pateikiamos atskiros medžiagos ir medžiagų, priklausančių toliau išvardytų medžiagų šeimoms ir grupėms, kategorijos, kurios galėtų turėti kenksmingą poveikį požeminiam vandeniui.1. Šie nemetalai, metalai ir jų junginiai:1. Cinkas2. Varis3. Nikelis4. Chromas5. Švinas6. Selenas7. Arsenas8. Stibis9. Molibdenas10. Titanas11. Alavas12. Baris13. Berilis14. Boras15. Uranas16. Vanadis17. Kobaltas18. Talis19. Telūras20. Sidabras.2. Biocidai ir jų dariniai, neįtraukti į I sąrašą.3. Medžiagos, kurios turi kenksmingų pasekmių požeminio vandens skoniui ir (arba) kvapui ir junginiai, galintys sukelti tokių medžiagų susidarymą požeminiame vandenyje ir taip padaryti jį netinkamu žmonėms vartoti.4. Toksiški ir patvarūs silicio organiniai junginiai ir medžiagos, kurios gali sukelti tokių junginių susidarymą vandenyje, išskyrus biologiškai nekenksmingas medžiagas ir medžiagas, kurios vandenyje greitai pavirsta į nekenksmingas.5. Neorganiniai fosforo junginiai ir elementinis fosforas.6. Fluoridai.7. Amoniakas ir nitritai.[1] Tais atvejais, kai tam tikros II sąrašo medžiagos yra kancerogeninės, mutageninės arba teratogeninės, jos yra priskiriamos šio sąrašo 4 kategorijai.--------------------------------------------------