title: 1997 m. vasario 26 d. Komisijos direktyva 97/10/EB, trečią kartą derinanti su technikos pažanga Tarybos direktyvos 76/769/EEB dėl valstybių narių įstatymų ir kitų teisės aktų, susijusių su tam tikrų pavojingų medžiagų ir preparatų (CMR) pardavimo ir naudojimo apribojimais, suderinimo I priedąTekstas svarbus EEE.

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

31997L0010

Oficialusis leidinys L 068 , 08/03/1997 p. 0024 - 0026

		Komisijos direktyva 97/10/EB1997 m. vasario 26 d.trečią kartą derinanti su technikos pažanga Tarybos direktyvos 76/769/EEB dėl valstybių narių įstatymų ir kitų teisės aktų, susijusių su tam tikrų pavojingų medžiagų ir preparatų (CMR) pardavimo ir naudojimo apribojimais, suderinimo I priedą(tekstas svarbus EEE)EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,atsižvelgdama į 1976 m. liepos 27 d. Tarybos direktyvą 76/769/EEB dėl valstybių narių įstatymų ir kitų teisės aktų, susijusių su tam tikrų pavojingų medžiagų ir preparatų pardavimo ir naudojimo apribojimais, suderinimo [1] su paskutiniais pakeitimais, padarytais Komisijos direktyvoje 96/55/EB [2], ypač jos 2a straipsnyje, įtvirtinto Tarybos direktyva 89/678/EEB [3],kadangi Taryba ir valstybių narių Vyriausybių atstovai, susirinkę Taryboje, priėmė Sprendimą 90/238/Euratomas, EAPB, EEB [4] dėl 1990–1994 metų veiksmų plano programoje "Europa prieš vėžį";kadangi Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 94/60/EB [5], keturioliktą kartą iš dalies keičianti Direktyvą 76/769/EEB, su kai kuriomis išimtimis uždraudė 1 ir 2 (CMR) kategorijoms priskirtų medžiagų, klasifikuojamų kaip kancerogenai, mutagenai ir toksinės žmogaus reprodukcijai medžiagos, pateikimą į rinką plačiam vartotojų ratui, įtraukiant šias medžiagas į Direktyvos 76/769/EEB I priedą;kadangi Direktyvos 76/769/EEB I priede jau buvo nurodytos medžiagos, klasifikuojamos kaip CMR, kurioms Direktyva 94/60/EB nebuvo taikoma;kadangi CMR medžiagų ir preparatų, kurių sudėtyje yra šių CMR, pateikimas rinkai plačiam vartotojų ratui taip pat turėtų būti su kai kuriomis išimtimis draudžiamas;kadangi apribojimai šioje direktyvoje nustatyti atsižvelgiant į dabartinį žinių lygį ir į saugesnių alternatyvų kūrimo metodus;kadangi ši direktyva nedaro įtakos Bendrijos teisės aktams, nustatantiems minimalius darbuotojų apsaugos reikalavimus, išdėstytus Tarybos direktyvoje 89/391/EEB [6] ir kitose šia direktyva pagrįstose direktyvose, ypač Tarybos direktyvoje 90/394/EEB [7];kadangi priemonės, numatytos šioje direktyvoje, atitinka Direktyvų derinimo su technikos pažanga komiteto nuomonę apie techninių kliūčių šalinimą pavojingų medžiagų ir preparatų prekyboje,PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:1 straipsnisŠia direktyva Direktyvos 76/769/EEB I priedas derinamas su technikos pažanga, kaip numatyta šios direktyvos priede.2 straipsnisValstybės narės iki 1997 m. gruodžio 31 d. priima ir paskelbia nuostatas, būtinas šios direktyvos įgyvendinimui, ir apie tai nedelsdamos praneša Komisijai. Valstybės narės pradeda taikyti tas nuostatas nuo 1998 m. birželio 30 d.Šios valstybės narės, priimdamos šias nuostatas, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.3 straipsnisŠi direktyva skirta valstybėms narėms.Priimta Briuselyje, 1997 m. vasario 26 d.Komisijos varduMartin BangemannKomisijos narys[1] OL L 262, 1976 9 27, p. 201.[2] OL L 231, 1996 9 12, p. 20.[3] OL L 398, 1989 12 30, p. 24.[4] OL L 137, 1990 5 30, p. 31.[5] OL L 365, 1994 12 31, p. 1.[6] OL L 183, 1989 6 29, p. 1.[7] OL L 196, 1990 7 26, p. 1.--------------------------------------------------PRIEDASI priedo 29, 30 ir 31 punktai pakeičiami ir išdėstomi taip:"29.Medžiagos, įrašytos į Direktyvos 67/548/EEB I priedą, klasifikuojamos kaip 1 ar 2 kategorijos kancerogenai ir ženklinamos bent žyma "Toksiška (T)" su rizikos ženklu R45: "Gali sukelti vėžį", arba rizikos ženklu R49: "Patekusi per kvėpavimo takus, gali sukelti vėžį" bei pateikiamos sąraše tokiu būdu:1 kategorijos kancerogenasžr. priedo sąrašą Nr. 1.2 kategorijos kancerogenasžr. priedo sąrašą Nr. 2. | Nepažeidžiant kitų Direktyvos 76/769/EEB I priedo punktų: negali būti dedamos į medžiagas ir preparatus, pateikiamus rinkai plačiam vartotojų ratui, kai kiekvienos jų koncentracija yra lygi arba didesnė negu nurodyta: Tarybos direktyvos 67/548/EEB I priede arbaTarybos direktyvos 88/379/EEB I priedo VI lentelės 6 punkte, jeigu Direktyvos 67/548/EEB I priede ribinė koncentracija nenurodyta.Nepažeidžiant kitų Bendrijos nuostatų, susijusių su pavojingų medžiagų ir preparatų klasifikavimu, pakavimu bei ženklinimu, taikymo, ant tokių medžiagų bei preparatų pakuotės privalo būti aiškiai ir nenutrinamai užrašyta: "Skirta tik profesionaliems naudotojams. Dėmesio – saugotis preparato poveikio – prieš naudojimą gauti specialią instrukciją". Išimties tvarka ši nuostata netaikoma: a)medicinos arba veterinarijos preparatams, apibrėžtiems Tarybos direktyvoje 65/65/EEB;b)kosmetikos gaminiams, apibrėžtiems Tarybos direktyvoje 76/768/EEB;c)variklių kurui, kuriam taikoma Tarybos direktyva 85/210/EEB,naftos produktams, naudojamiems kurui mobiliuose arba stacionariuose degimo įrenginiuose,kurui, parduodamam uždarose talpose (pvz., skystų dujų balionuose);d)tapybai naudojamiems dažams, kuriems taikoma Tarybos direktyva 88/379/EEB. |30.Medžiagos, įrašytos į Direktyvos 67/548/EEB I priedą, klasifikuojamos kaip 1 ar 2 kategorijos mutagenai ir ženklinamos rizikos fraze R46: "Gali sukelti paveldimus genetinius pokyčius" bei sąraše pateikiamos taip:1 kategorijos mutagenasžr. priedo sąrašą Nr. 3.2 kategorijos mutagenasžr. priedo sąrašą Nr. 4. | Nepažeidžiant kitų Direktyvos 76/769/EEB I priedo punktų: negali būti dedamas į medžiagas ir preparatus, pateiktus rinkai plačiam vartotojų ratui, kai kiekvienos jų koncentracija lygi arba didesnė negu nurodyta: Direktyvos 67/548/EEB I priede arbaDirektyvos 88/379/EEB I priedo VI lentelės 6 punkte, kai Direktyvos 67/548/EEB I priede ribinė koncentracija nenurodyta.Nepažeidžiant kitų Bendrijos nuostatų, susijusių su pavojingų medžiagų ir preparatų klasifikavimu, pakavimu bei ženklinimu, taikymo, ant tokių medžiagų bei preparatų pakuotės privalo būti aiškiai ir nenutrinamai užrašyta: "Skirta tik profesionaliems naudotojams. Dėmesio – saugotis preparato poveikio – prieš naudojimą gauti specialią instrukciją". Išimties tvarka ši nuostata netaikoma: a)medicinos arba veterinarijos preparatams, apibrėžtiems Direktyvoje 65/65/EEB;b)kosmetikos gaminiams, apibrėžtiems Direktyvoje 76/768/EEB;c)variklių kurui, kuriam taikoma Direktyva 85/210/EEB,naftos produktams, naudojamiems kurui mobiliuose arba stacionariuose degimo įrenginiuose,kurui, parduodamam uždarose talpose (pvz., skystų dujų balionuose);d)tapybai naudojamiems dažams, kuriems taikoma Tarybos direktyva 88/379/EEB. |31.Medžiagos, įrašytos į Direktyvos 67/548/EEB I priedą, klasifikuojamos kaip 1 arba 2 kategorijos toksiškos medžiagos, kenkiančios žmogaus reprodukcijai ir ženklinamos rizikos ženklu R60: "Gali pakenkti žmogaus vaisingumo funkcijai" ir (arba) rizikos ženklu R61: "Gali pakenkti nešiojamam vaisiui" bei sąraše pateikiamos taip:1 toksiškumo kategorija žmogaus reprodukcijaižr. priedo sąrašą Nr. 5.2 toksiškumo kategorija žmogaus reprodukcijaižr. priedo sąrašą Nr. 6. | Nepažeidžiant kitų Direktyvos 76/769/EEB I priedo punktų: negali būti dedamas į medžiagas ir preparatus, pateiktus rinkai plačiam vartotojų ratui, kai kiekvienos jų koncentracija lygi arba didesnė negu nurodyta: Direktyvos 67/548/EEB I priede arbaDirektyvos 88/379/EEB I priedo VI lentelės 6 punkte, kai Direktyvos 67/548/EEB I priede ribinė koncentracija nenurodyta.Nepažeidžiant kitų Bendrijos nuostatų, susijusių su pavojingų medžiagų ir preparatų klasifikavimu, pakavimu bei ženklinimu, taikymo, ant tokių medžiagų bei preparatų pakuotės privalo būti aiškiai ir nenutrinamai užrašyta: "Skirta tik profesionaliems naudotojams. Dėmesio – saugotis preparato poveikio - prieš naudojimą gauti specialią instrukciją". Išimties tvarka ši nuostata netaikoma: a)medicinos arba veterinarijos preparatams, apibrėžtiems Direktyvoje 65/65/EEB;b)kosmetikos gaminiams, apibrėžtiems Direktyvoje 76/768/EEB;c)variklių kurui, kuriam taikoma Direktyva 85/210/EEB,naftos produktams, naudojamiems kurui mobiliuose arba stacionariuose degimo įrenginiuose,kurui, parduodamam uždarose talpose (pvz., skystų dujų balionuose);d)tapybai naudojamiems dažams, kuriems taikoma Direktyva 88/379/EEB. |--------------------------------------------------


title: 2000 m. lapkričio 7 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2000/64/EB iš dalies keičianti Tarybos direktyvas 85/611/EEB, 92/49/EEB, 92/96/EEB ir 93/22/EEB dėl keitimosi informacija su trečiosiomis valstybėmis

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

32000L0064

Oficialusis leidinys L 290 , 17/11/2000 p. 0027 - 0028

		Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2000/64/EB2000 m. lapkričio 7 d.iš dalies keičianti Tarybos direktyvas 85/611/EEB, 92/49/EEB, 92/96/EEB ir 93/22/EEB dėl keitimosi informacija su trečiosiomis valstybėmisEUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdami į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 47 straipsnio 2 dalies pirmąjį ir trečiąjį sakinius,atsižvelgdami į Komisijos pasiūlymą [1],atsižvelgdami į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [2],veikdami Sutarties 251 straipsnyje nustatyta tvarka [3],kadangi:(1) Tarybos direktyvose 85/611/EEB [4], 92/49/EEB [5], 92/96/EEB [6] ir 93/22/EEB [7] numatytas keitimasis informacija tarp kompetentingų institucijų ir su tam tikromis kitomis institucijomis ar organais valstybėje narėje arba tarp valstybių narių. Pagal minėtas direktyvas valstybės narės taip pat gali sudaryti bendradarbiavimo sutartis dėl keitimosi informacija su trečiųjų valstybių kompetentingomis institucijomis.(2) Laikantis Direktyvos 98/33/EB [8] šį leidimą sudaryti sutartis dėl keitimosi informacija su trečiosiomis valstybėmis galima būtų papildyti numatant keitimąsi informacija su tam tikromis kitomis minėtų valstybių institucijomis arba organais, jeigu pateikiamai informacijai taikomos tinkamos profesinės paslapties saugojimo garantijos.(3) Direktyvas 85/611/EEB, 92/49/EEB, 92/96/EEB ir 93/22/EEB reikėtų atitinkamai iš dalies pakeisti,PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:1 straipsnisDirektyvos 85/611/EEB 50 straipsnio 4 dalis keičiama taip:"4. Valstybės narės gali sudaryti bendradarbiavimo sutartis dėl keitimosi informacija su trečiųjų valstybių kompetentingomis institucijomis arba su trečiųjų valstybių institucijomis ar organais, nurodytais 6 ir 7 dalyse, tik jeigu pateikiamai informacijai taikomos profesinės paslapties saugojimo garantijos, bent jau lygiavertės nurodytoms šiame straipsnyje. Tokiu būdu informacija keičiamasi tik tam, kad minėtosios institucijos arba organai galėtų įvykdyti priežiūros užduotį.Iš kitos valstybės narės gauta informacija gali būti atskleista tik gavus tiesioginį ją pateikusių kompetentingų institucijų sutikimą ir, prireikus, tik tiems tikslams, kuriems pritarė minėtosios institucijos."2 straipsnisDirektyvos 92/49/EEB 16 straipsnio 3 dalis, Direktyvos 92/96/EEB 15 straipsnio 3 dalis ir Direktyvos 93/22/EEB 25 straipsnio 3 dalis keičiamos taip:"3. Valstybės narės gali sudaryti bendradarbiavimo sutartis dėl keitimosi informacija su trečiųjų valstybių kompetentingomis institucijomis arba su trečiųjų valstybių institucijomis ar organais, nurodytais 5 ir 5a dalyse, tik jeigu pateikiamai informacijai yra taikomos profesinės paslapties saugojimo garantijos, bent jau lygiavertės nurodytoms šiame straipsnyje. Tokiu būdu informacija keičiamasi tik tam, kad minėtosios institucijos arba organai galėtų vykdyti priežiūros užduotį.Iš kitos valstybės narės gauta informacija gali būti atskleista tik gavus tiesioginį ją pateikusių kompetentingų institucijų sutikimą ir, prireikus, tik tiems tikslams, kuriems pritarė minėtosios institucijos."3 straipsnis1. Ne vėliau kaip iki 2002 m. lapkričio 17 d. valstybės narės priima įstatymus ir kitus teisės aktus, būtinus, kad būtų laikomasi šios direktyvos. Apie tai jos nedelsdamos informuoja Komisiją.Priimdamos šias priemones, valstybės narės daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.2. Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų pagrindinių nacionalinės teisės aktų nuostatų tekstus.4 straipsnisŠi direktyva įsigalioja jos paskelbimo Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje dieną.5 straipsnisŠi direktyva skirta valstybėms narėms.Priimta Briuselyje, 2000 m. lapkričio 7 d.Europos Parlamento varduPirmininkasN. FontaineTarybos varduPirmininkasL. Fabius[1] OL C 116 E, 2000 4 26, p. 61.[2] OL C 168, 2000 6 16, p. 1.[3] 2000 m. birželio 14 d. Europos Parlamento nuomonė (dar neskelbta OL) ir 2000 m. birželio 29 d. Tarybos sprendimas.[4] OL L 375, 1985 12 31, p. 3. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Europos Parlamento ir Tarybos Direktyva 95/26/EB (OL L 168, 1995 7 18, p. 7).[5] OL 228, 1992 8 11, p. 1. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 95/26/EB.[6] OL L 360, 1992 12 9, p. 1. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 95/26/EB.[7] OL L 141, 1993 6 11, p. 27. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Europos Parlamento ir Tarybos Direktyva 97/9/EB (OL L 84, 1997 3 26, p. 22).[8] OL L 204, 1998 7 21, p. 29.--------------------------------------------------


title: 2001 m. gegužės 7 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2001/26/EB iš dalies keičianti Direktyvą 95/50/EB dėl pavojingų krovinių vežimo keliais vienodų tikrinimo procedūrųtekstas svarbus EEE.

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

32001L0026

Oficialusis leidinys L 168 , 23/06/2001 p. 0023 - 0024

		Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2001/26/EB2001 m. gegužės 7 d.iš dalies keičianti Direktyvą 95/50/EB dėl pavojingų krovinių vežimo keliais vienodų tikrinimo procedūrų(tekstas svarbus EEE)EUROPOS SĄJUNGOS PARLAMENTAS IR TARYBA,atsižvelgdami į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 71 straipsnį,atsižvelgdami į Komisijos pasiūlymą [1],atsižvelgdami į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [2],pasikonsultavę su Regionų komitetu,laikydamiesi Sutarties 251 straipsnyje nustatytos tvarkos [3],kadangi:(1) 1994 m. lapkričio 21 d. Tarybos direktyva 94/55/EB dėl valstybių narių teisės aktų dėl pavojingų krovinių vežimo keliais suderinimo [4] nustatė vienodas pavojingų krovinių vežimo keliais Bendrijoje taisykles.(2) 1995 m. spalio 6 d. Tarybos direktyvos 95/50/EB dėl pavojingų krovinių vežimo keliais vienodų tikrinimo procedūrų [5] priedai yra susiję su Direktyvos 94/55/EB priedais. Direktyvos 94/55/EB priedų derinimas su mokslo ir technikos pažanga gali turėti įtakos Direktyvos 95/50/EB priedams.(3) Direktyvos 94/55/EB priedams suderinti su mokslo ir technikos pažanga reikia taikyti komitetų procedūrą.(4) Direktyvos 95/50/EB priedus turi būti galima greitai suderinti su mokslo ir technikos pažanga. Tuo tikslu reikia sudaryti komitetą ir Direktyvai 95/50/EB.(5) Priemones, būtinas Direktyvai 95/50/EB įgyvendinti, reikia patvirtinti pagal 1999 m. birželio 28 d. Tarybos sprendimą 1999/468/EB, nustatantį Komisijos naudojimosi jai suteiktais vykdomaisiais įgaliojimais tvarką [6].(6) Direktyvos 95/50/EB I priedas turi būti iš dalies pakeistas, kad būtų atsižvelgta į 1999 m. gegužės 21 d. Komisijos direktyvą 1999/47/EB, antrą kartą derinančią su mokslo ir technikos pažanga Tarybos direktyvą 94/55/EB dėl valstybių narių teisės aktų dėl pavojingų krovinių vežimo keliais suderinimo [7].(7) Dėl to Direktyva 95/50/EB turėtų būti atitinkamai iš dalies pakeista,PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:1 straipsnisDirektyva 95/50/EB iš dalies keičiama taip:1. Direktyva papildoma šiais straipsniais:"9a straipsnisPakeitimai, būtini priedams suderinti su mokslo ir technikos pažanga šios direktyvos taikymo srityje, ypač tam, kad būtų atsižvelgta į Direktyvos 94/55/EB pakeitimus, priimami 9b straipsnyje nustatyta tvarka.9b straipsnis1. Komisijai padeda Pavojingų krovinių vežimo komitetas, sudarytas pagal Direktyvos 94/55/EB 9 straipsnį, toliau vadinimas komitetu.2. Darant nuorodą į šią straipsnio dalį, taikomi Sprendimo 1999/468/EB [8] 5 ir 7 straipsniai, atsižvelgiant į jo 8 straipsnio nuostatas.Sprendimo 1999/468/EB 5 straipsnio 6 dalyje numatytas laikotarpis nustatomas trijų mėnesių trukmės.3. Komitetas priima savo darbo tvarkos taisykles."2. I priedas keičiamas taip:a) 13 punkte "Bendra pavojingų krovinių masė transporto vienete"keičiama į "Visas pavojingų krovinių kiekis transporto vienetui";b) 15 punkte "talpyklų baterija"keičiama "transporto priemonė baterija";c) 32 punkte "įrankių komplektas smulkiam remontui"keičiama į "Vienas nešiojamas šviestuvas kiekvienam transporto priemonės ekipažo nariui";d) 34 punkte "Du oranžinės spalvos žibintai"keičiama į "Du pastatomi įspėjamieji ženklai";e) 36 punkte "Vairuotojo asmens saugos priemonės"keičiama į "Tinkama įspėjamoji liemenė arba įspėjamieji rūbai kiekvienam transporto priemonės ekipažo nariui.".2 straipsnis1. Valstybės narės priima įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie, įsigalioję iki 2001 m. gruodžio 23 d., įgyvendina šią direktyvą. Apie tai jos nedelsdamos praneša Komisijai.Valstybės narės, patvirtindamos šias priemones, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.2. Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų pagrindinių nacionalinės teisės aktų nuostatų tekstus.3 straipsnisŠi direktyva įsigalioja jos paskelbimo Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje dieną.4 straipsnisŠi direktyva skirta valstybėms narėms.Priimta Briuselyje, 2001 m. gegužės 7 d.Europos Parlamento varduTarybos varduN. FontaineTarybos varduPirmininkasB. Ringholm[1] OL C 177 E, 2000 6 27, p. 96.[2] OL C 268, 2000 9 19, p. 4.[3] 2000 m. balandžio 12 d. Europos Parlamento nuomonė (OL C 40, 2001 2 7, p. 119) ir 2001 balandžio 4 d. Tarybos sprendimas.[4] OL L 319, 1994 12 12, p. 7. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Komisijos direktyva 2001/7/EB (OL L 30, 1.2.2001, p. 43).[5] OL L 249, 1995 10 17, p. 35.[6] OL L 184, 1999 7 17, p. 23.[7] OL L 169, 1999 7 5, p. 1.[8] OL L 184, 1999 7 17, p. 23.--------------------------------------------------


title: 1983 m. gruodžio 20 d. Komisijos Direktyva iš dalies keičianti Direktyvas 71/393/EEB, 72/199/EEB ir 78/633/EEB, nustatančias oficialiai pašarų kontrolei taikytinus Bendrijos analizės metodus

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

31984L0004

Oficialusis leidinys L 015 , 18/01/1984 p. 0028 - 0038 specialusis leidimas suomių kalba: skyrius 3 tomas 17 p. 0033  specialusis leidimas ispanų kalba: skyrius 03 tomas 29 p. 0233  specialusis leidimas švedų kalba: skyrius 3 tomas 17 p. 0033  specialusis leidimas portugalų kalba skyrius 03 tomas 29 p. 0233

		Komisijos Direktyva1983 m. gruodžio 20 d.iš dalies keičianti Direktyvas 71/393/EEB, 72/199/EEB ir 78/633/EEB, nustatančias oficialiai pašarų kontrolei taikytinus Bendrijos analizės metodus(84/4/EEB)EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,atsižvelgdama į Europos ekonominės bendrijos steigimo sutartį,atsižvelgdama į 1970 m. liepos 20 d. Tarybos direktyvą 70/373/EEB dėl Bendrijos mėginių paėmimo ir analizės metodų, taikomų valstybinei pašarų kontrolei, įvedimo [1] su paskutiniais pakeitimais, padarytais Graikijos prisijungimo aktu, ypač į jos 2 straipsnį,kadangi Komisijos direktyvos 71/393/EEB [2], 72/199/EEB [3] ir 78/633/EEB [4] nustato žalių aliejų ir riebalų, virginiamicino ir cinko bacitracino analizės metodus; kadangi būtina šiuos metodus pakeisti metodais, atitinkančiais mokslo ir technikos žinių pažangą;kadangi šioje direktyvoje numatytos priemonės atitinka nuolatinio Pašarų komiteto nuomonę,PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:1 straipsnisDirektyvos 71/393/EEB priedo IV dalis "Žalio aliejaus ir riebalų nustatymas" keičiama šios direktyvos I priedu.2 straipsnisDirektyvos 72/199/EEB II priedo 5 dalis "Virginiamicino nustatymas matuojant difuziją agaro terpėje" keičiama šios direktyvos II priedu.3 straipsnisDirektyvos 78/633/EEB priedo 1 dalis "Cinko bacitracino nustatymas matuojant difuziją agaro terpėje" keičiama šios direktyvos III priedu.4 straipsnisValstybės narės ne vėliau kaip iki 1984 m. birželio 1 d priima įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie įsigalioję įgyvendina šią direktyvą, ir apie tai jos nedelsdamos praneša Komisijai.5 straipsnisŠi direktyva skirta valstybėms narėms.Priimta Briuselyje, 1983 m. gruodžio 20 d.Komisijos varduPoul DalsagerKomisijos narys[1] OL L 170, 1970 8 3, p. 2.[2] OL L 279, 1971 12 20, p. 7.[3] OL L 123, 1972 5 29, p. 6.[4] OL L 206, 1978 7 29, p. 43.--------------------------------------------------I PRIEDAS"4. ŽALIŲ ALIEJŲ IR RIEBALŲ NUSTATYMAS1. Tikslas ir taikymo sritisŠiuo metodu galima nustatyti žalių aliejų ir riebalų kiekį pašaruose. Jis netaikomas aliejingųjų augalų sėklų ir aliejingųjų vaisių, apibrėžtų 1966 m. rugsėjo 22 d. Tarybos reglamente (EEB) Nr. 136/66, analizei.Atsižvelgiant į pašarų rūšį, gali būti taikomas vienas iš šių dviejų metodų.1.1. A metodasTinka augalinės kilmės paprastiesiems pašarams, išskyrus pašarus, turinčius aliejų ir riebalų, kurių neįmanoma visiškai išekstrahuoti petroleteriu prieš tai nehidrolizavus. Tai būtų glitimas, mielės, sojų ir bulvių baltymai. Be to, šis metodas tinka kombinuotiesiems pašarams, išskyrus pašarus, turinčius pieno miltelių, arba pašarus, iš kurių aliejai ir riebalai negali būti visiškai ekstrahuoti petroleteriu prieš tai nehidrolizavus.1.2. B metodasTinka gyvūninės kilmės paprastiesiems pašarams, taip pat pašarams, kurie 1.1 punkte išvardyti kaip A metodo išimtys.2. Metodo esmė2.1. A metodasMėginys ekstrahuojamas petroleteriu. Tirpiklis nudistiliuojamas, o likutis džiovinamas ir sveriamas.2.2. B metodasMėginys apdorojamas karštu vandenilio chlorido rūgšties tirpalu. Mišinys aušinamas ir filtruojamas. Likutis plaunamas, džiovinamas ir ekstrahuojamas petroleteriu taikant A metodą.3. Reagentai3.1. Petroleteris: 40–60 oC virimo temperatūros, bromo skaičius mažesnis kaip 1, liekana po išgarinimo mažesnė kaip 2 mg/100 ml.3.2. Natrio sulfatas, bevandenis.3.3. Vandenilio chlorido rūgštis, 3 mol/l.3.4. Pagalbinės filtravimo priemonės, pvz., diatomitas, Hyflo-supercel.4. Aparatūra4.1. Ekstrahavimo aparatūra. Jei su sifonu (Soksleto aparatas), parenkamas flegmos grąžinimo greitis, užtikrinantis maždaug 10 ciklų per valandą; jei aparatūra be sifono, flegmos grąžinimo greitis turėtų būti apie 10 ml/min.4.2. Ekstrahavimo tūtos, neturinčios petroleteryje tirpių medžiagų, ir kurių akytumas atitiktų 4.1 punkto reikalavimus.4.3. Džiovinimo spinta, gali būti vakuuminė, nustatyta 75 ± 3 oC, arba atmosferos slėgio, nustatyta 100 ± 3 oC.5. Darbo eiga5.1. A metodas: (žr. 8.1 punktą).5 g mėginio pasveriami 1 mg tikslumu, supilama į ekstrahavimo tūtą (4.2) ir užkemšama riebalų neturinčios vatos tamponu.Tūta įdedama į ekstraktorių (4.1) ir ekstrahuojama 6 valandas petroleteriu (3.1). Petroleterio ekstraktas supilamas į sausą, pasvertą kolbą, į kurią įdedama pemzos gabaliukų [1].Tirpiklis nudistiliuojamas. Garinimo likutis išdžiovinamas, pusantros valandos laikant džiovinimo spintoje (4.3). Ataušinama eksikatoriuje ir pasveriama. Dar kartą džiovinama 30 minučių norint patikrinti, ar nekinta aliejų ir riebalų masė (sveriant du kartus iš eilės, masės skirtumas turi būti mažesnis kaip 1 mg).5.2. B metodas2,5 g mėginio (žr. 8.2 punktą) pasveriama 1 mg tikslumu, suberiama į 400 ml cheminę stiklinę arba į 300 ml konusinę kolbą, įpilama 100 ml 3 mol/l vandenilio chlorido rūgšties (3.3) ir įdedami keli pemzos gabaliukai. Cheminė stiklinė uždengiama laikrodžio stiklu arba prie konusinės kolbos prijungiamas grįžtamasis kondensatorius. Mišinys užverdamas ir vieną valandą leidžiama pamažu virti ant mažos ugnies arba ant kaitinimo plokštės. Produktui neleidžiama prilipti prie indo sienelių.Ataušinama ir įdedama pagalbinių filtravimo priemonių (3.4), kurių filtruojant pakaktų visiškai išvengti aliejaus ir riebalų nuostolių. Filtruojama per sudrėkintą, riebalų neturintį dvigubą filtruojamąjį popierių. Likutis plaunamas šaltu vandeniu tol, kol gaunamas neutralus filtratas. Patikrinama, ar filtrate nėra kažkiek aliejaus ar riebalų. Jų buvimas rodo, kad mėginys, prieš jį hidrolizuojant, turi būti ekstrahuojamas petroleteriu, taikant A metodą.Dvigubas filtruojamasis popierius su likučiu padedamas ant laikrodžio stiklo ir pusantros valandos džiovinama džiovinimo spintoje esant 100 ± 3 oC.Dvigubas filtruojamasis popierius ir sausas likutis įdedamas į ekstrahavimo tūtą (4.2) ir ji užkemšama riebalų neturinčios vatos tamponu. Tūta įdedama į ekstraktorių (4.1) ir atliekama taip, kaip nurodyta 5.1 punkto antrojoje bei trečiojoje pastraipose.6. Rezultatų skaičiavimasLikučio svoris išreiškiamas mėginio masės procentine dalimi.7. PakartojamumasRezultatų skirtumas tarp dviejų lygiagrečių vieno mėginio matavimų, atliktų to paties tyrėjo, neturi viršyti:- 0,2 % absoliučiąja verte, jei neapdorotų aliejų ir riebalų kiekis mažesnis kaip 5 %,- 4,0 % didžiausio rezultato, jei kiekis yra 5–10 %,- 0,4 % absoliučiąja verte, jei kiekis didesnis kaip 10 %.8. Pastabos8.1. Jei produktai turi didelį kiekį aliejų bei riebalų, todėl juos sunku susmulkinti arba neįmanoma paimti sumažinto vienalyčio mėginio, atliekama taip.20 g mėginio pasveriama 1 mg tikslumu ir sumaišoma su 10 g arba daugiau bevandenio natrio sulfato (3.2). Ekstrahuojama petroleteriu (3.1), kaip nurodyta 5.1 punkte. Gautas ekstraktas praskiedžiamas petroleteriu (3.1) iki 500 ml, homogenizuojama. Paimama 50 ml tirpalo, supilama į prieš tai pasvertą sausą mažą kolbą, į kurią įdedami keli pemzos gabaliukai [2]. Nudistiliuojamase tirpiklis, išdžiovinama ir toliau atliekama taip, kaip nurodyta 5.1 punkto paskutinėje pastraipoje.Iš ekstrahavimo tūtoje esančio likučio pašalinamas tirpiklis, likutis sumalamas smulkiau kaip iki 1 mm dydžio dalelių, supilama atgal į ekstrahavimo tūtą (natrio sulfato nededama) ir atliekama taip, kaip nurodyta 5.1 punkto antrojoje ir trečiojoje pastraipose.Aliejaus ir riebalų kiekis, kaip procentinė mėginio dalis, apskaičiuojamas pagal formulę:(10a + b) × 5čia:a = likučio masė g po pirmojo ekstrahavimo (ekstrakto alikvotinė dalis),b = likučio masė g po antrojo ekstrahavimo.8.2. Analizuojant produktus su mažu aliejų ir riebalų kiekiu, mėginio masę galima padidinti iki 5 g."[1] Jei aliejui arba riebalams toliau turi būti atliekami kokybinės analizės bandymai, pemzos gabaliukai pakeičiami stiklo karoliukais.[2] Jei aliejui arba riebalams toliau turi būti atliekami kokybinės analizės bandymai, pemzos gabaliukai pakeičiami stiklo karoliukais.--------------------------------------------------II PRIEDAS"5. Virginiamicino nustatymas— matuojant difuziją agaro terpėje —1. Tikslas ir taikymo sritisŠiuo metodu nustatomas virginiamicino kiekis pašaruose ir premiksuose. Radimo riba 2 mg/kg (2 ppm) [1].2. Metodo esmėMėginys ekstrahuojamas Tween 80 tirpalu metanolyje. Ekstraktas nupilamas arba centrifuguojamas ir skiedžiamas. Jo antibiotinis aktyvumas nustatomas matuojant virginiamicino difuziją agaro terpėje, kurioje pasėta Micrococcus luteus kultūra . Difuzija matoma pagal mikroorganizmo inhibavimo zonų susidarymą. Laikoma, kad naudojamų antibiotiko koncentracijos verčių intervale šių zonų skersmuo yra proporcingas antibiotiko koncentracijos logaritmui.3. Mikroorganizmas: Micrococcus luteus ATCC 9341 (NCTC 8340, NCIB 8553)3.1. Pradinės bakterijų kultūros laikymasMėgintuvėlyje su gulsčiąja mitybine terpe (4.1) pasėjama Micrococcus luteus ir inkubuojama 24 valandas esant 30 oC. Kultūra laikoma šaldytuve esant 4 oC. Naujai sėjama kas dvi savaites.3.2. Bakterijų suspensijos ruošimas [2]Bakterijos iš mėgintuvėlio su neseniai paruoštu gulsčiuoju agaru (3.1) surenkamos naudojant 2–3 ml natrio chlorido tirpalo (4.3). Ši suspensija naudojama 250 ml mitybinės terpės apsėjimui(4.1), esančios Roux kolboje, ir inkubuojama 18–20 valandų esant 30 oC. Kultūra surenkama su 25 ml natrio chlorido tirpalo (4.3) ir sumaišoma. Suspensija praskiedžiama natrio chloridu tirpalu (4.3) santykiu 1/10. Šios suspensijos šviesos pralaidumo koeficientas matuojamas 1 cm storio kiuvetėje esant 650 nm bangos ilgiui, kai palyginamasis tirpalas naudojamas natrio chlorido tirpalas (4.3), kuris turi būti apie 75 %. Esant 4 oC šią suspensiją galima laikyti vieną savaitę.4. Mitybinės terpės ir reagentai4.1. Mitybinė ir nustatymo terpė [3]Mėsos peptonas | 6,0 g |Tripsino peptonas | 4,0 g |Mielių ekstraktas | 3,0 g |Mėsos ekstraktas | 1,5 g |Gliukozė | 1,0 g |Agaras | 10-20 g |Vanduo | 1000 ml |pH 6,5 (po sterilizavimo). | |4.2. Fosfatinis buferinis tirpalas, pH 6Kalio hidrofosfatas K2HPO4 | 2,0 g |Kalio dihidrofosfatas KH2PO4 | 8,0 g |Vanduo iki | 1000 ml |4.3. Natrio chlorido tirpalas 0,8 % (m/V): 8 g natrio chlorido ištirpinama vandenyje ir praskiedžiama iki 1000 ml; sterilizuojama.4.4. Metanolis.4.5. Fosfatinio buferinio tirpalo (4.2) ir metanolio mišinys: 80/20 (V/V).4.6. Tween 80 tirpalas metanolyje 0,5 % (m/V): 5 g Tween 80 ištirpinamas metanolyje (4.4) ir praskiedžiama metanoliu iki 1000 ml.4.7. Standartinė cheminė medžiaga: žinomo aktyvumo virginiamicinas.5. Standartiniai tirpalaiTiksliai pasveriamas reikiamas standartinės medžiagos (4.7) kiekis, jis ištirpinamas metanolyje (4.4) ir praskiedžiamas metanoliu (4.4), kad pradiniame tirpale virginiamicino koncentracija būtų 1000 μg/ml.Laikomas užkimštoje kolboje esant 4 oC, šis tirpalas yra stabilus bent penkias dienas.Iš šio pradinio tirpalo nuosekliai skiedžiant mišiniu (4.5) paruošiami šie tirpalai:s8 | 1,0 | μg/ml |s4 | 0,5 | μg/ml |s2 | 0,25 | μg/ml |s1 | 0,125 | μg/ml |6. Ekstrakto ir bandomųjų tirpalų ruošimas6.1. Ekstrahavimas6.1.1 Produktai, kuriuose virginiamicino koncentracija 100 mg/kg arba mažesnėPasveriama 50 g mėginio, įpilama 200 ml tirpalo (4.6) ir 30 minučių kratoma ant purtyklės. Paliekama nusistovėti arba centrifuguojama, paimama 20 ml supernatanto ir sukamajame garintuve garinama maždaug iki 5 ml, esant ne didesnei kaip 40 oC temperatūrai. Likutis praskiedžiamas mišiniu (4.5) numatomai 1 μg/ml virginiamicino koncentracijai (= u8) gauti.6.1.2. Produktai, kuriuose virginiamicino koncentracija didesnė kaip 100 mg/kgPasveriama ne daugiau kaip 10 g mėginio, turinčio 1–50 mg virginiamicino, įpilama 100 ml tirpalo (4.6) ir 30 minučių kratoma ant purtyklės. Paliekama nusistovėti arba centrifuguojama, supernatantas praskiedžiamas mišiniu (4.5) numatomai 1 μg/ml virginiamicino koncentracijai (= u8) gauti.6.2. Bandomieji tirpalaiIš u8 tirpalo nuosekliai skiedžiant (1:1) mišiniu (4.5), paruošiami u4 (numatomas kiekis: 0,5 μg/ml), u2 (numatomas kiekis: 0,25 μg/ml) ir u1 (numatomas kiekis: 0,125 μg/ml) tirpalai.7. Bandymų eiga7.1. Sėjimas į bandymų terpęĮ bandymo mitybinę terpę (4.1) pasėjama bakterijų suspensija (3.2), esant maždaug 50 oC. Atliekant išankstinius bandymus ant lėkštelių su terpe (4.1) nustatomas bakterijų suspensijos kiekis, reikalingas aiškiausioms ir didžiausioms inhibavimo zonoms gauti, esant įvairioms virginiamicino koncentracijos vertėms.7.2. Lėkštelių paruošimasDifuzija ant agaro atliekama lėkštelėse, naudojant keturių koncentracijų standartinius tirpalus (s8, s4, s2 ir s1) ir keturių koncentracijų bandymo tirpalus (u8, u4, u2 ir u1). Kiekvienoje lėkštelėje būtinai turi būti keturių koncentracijų ekstrakto ir standartiniai tirpalai. Paimamos gana didelės lėkštelės, kad agaro terpėje galima būtų padaryti bent aštuonias 10-13 mm skersmens skyles, kurių centrai būtų nutolę ne mažiau kaip 30 mm. Bandymą galima atlikti lėkštelėse, padarytose iš stiklo plokštelės, iš viršaus padengtos 200 mm skersmens ir 20 mm aukščio aliuminio ar plastiko žiedu.Į lėkšteles įpilama terpės (4.1), apsėtos kaip 7.1 punkte, kad gautųsi maždaug 2 mm storio sluoksnis (60 ml į 200 mm skersmens lėkštelę). Paliekama sutirštėti horizontalioje padėtyje, išgręžiamos skylės ir įlašinama į jas tiksliai išmatuoti bandomieji ir standartiniai tirpalo tūriai (0,10-0,15 ml į kiekvieną skylę, atsižvelgiant į skersmenį). Kiekvienos koncentracijos tirpalas panaudojamas bent keturis kartus, taigi atliekant kiekvieną nustatymą įvertinamos 32 inhibavimo zonos.7.3. InkubavimasLėkštelės inkubuojamos 16–18 valandų esant 30 ± 2 oC.8. ĮvertinimasInhibavimo zonų skersmuo išmatuojamas 0,1 mm tikslumu. Matavimų vidurkio vertes kiekvienai koncentracijos vertei pažymimos pusiau logaritminiame grafike, kuriame ihhibavimo zonų skersmuo būtų pavaizduotas kaip koncentracijos logaritmo funkcija. Brėžiamos staninį tirpalą ir ekstraktą atitinkančios tiesės, kaip parodyta žemiau esančiame pavyzdyje: naudojantis formule nustatomas taškas, geriausiai atitinkantis mažiausią standartinio tirpalo koncentraciją (SL):SL =7s+ 4s+ s– 2s810Nustatomas taškas, geriausiai atitinkantis didžiausią standartinio tirpalo koncentraciją (SH) pasinaudojant formule:b)SH =7s+ 4s+ s– 2sPanašiai apskaičiuojami taškai, geriausiai atitinkantys mažiausią (UL) ir didžiausią (UH) koncentraciją ekstrakte, pakeičiant aukščiau pateiktose formulėse S1, S2, S4 ir S8 į U1, U2, U4 ir U8Apskaičiuotos SL ir SH vertės pažymimos tame pačiame grafike ir taškai sujungiami, taip gaunama geriausiai standartinį tirpalą atitinkanti tiesė. Panašiu būdu pažymimos UL ir UH vertės, kurių taškai taip pat sujungiami, gaunant geriausiai ekstraktą atitinkančią tiesę.Jei nėra jokių trukdžių, tiesės turi būti lygiagrečios. Praktiniame darbe tiesės gali būti laikomos lygiagrečiomis, jei (SH — SL) ir (UH — UL) vertės ir jų vidutinė vertė skiriasi ne daugiau kaip 10 %.Jei nustatoma, kad tiesės nėra lygiagrečios, galima atmesti u1 ir s1 arba u8 ir s8 vertės ir SL, SH, UL ir UH vertės apskaičiuojamos pagal alternatyvias formules, gaunant alternatyvias geriausiai atitinkančias tieses:a′) SL = | 5s1 + 22 – s46 | or | 5s2 + 2s4 s86 |(b′) SH = | 5s4 + 2s2 – s16 | or | 5s8 + 2s4 – s26 |ir panašiai skaičiuojamos UL ir UH vertės. Turi būti vykdomi tie patys lygiagretumo kriterijai. Galutinėje ataskaitoje turi būti nurodyta, kad rezultatas buvo apskaičiuojamas pagal tris koncentracijas.Jei manote, kad tiesės yra lygiagrečios, pagal vieną iš šių formulių apskaičiuojamas santykinio aktyvumo logaritmas (log A), atsižvelgiant į tai, ar lygiagretumui įvertinti buvo naudojamos trys ar keturios koncentracijos.Keturios koncentracijos:c)Log A =× 0,602u+ u+ s+ s– u– u– s– sTrys koncentracijos:× 0,401u+ s– u– s1arbad′)Log A =× 0,401u+ s– u– sMėginio ekstrakto aktyvumas = atitinkamo standarto aktyvumas × A(u8 = s8 × A)Jei nustatoma, kad santykinis aktyvumas yra už 0,5–2,0 intervalo ribų, bandymas kartojamas, atitinkamai keičiant ekstrakto koncentracijos vertes arba, jei tai neįmanoma, standartinio tirpalo koncentracijas. Kai santykinio aktyvumo neįmanoma gauti reikiamame intervale, visi gauti rezultatai turi būti laikomi tik apytikriais, ir tai turi būti nurodyta galutinėje ataskaitoje.Kai manoma, kad tiesės nėra lygiagrečios, nustatymas pakartojamas. Jei lygiagretumas vis tiek nepasiekiamas, nustatymas turi būti laikomas nepatenkinamu.Rezultatas išreikškiamas mg virgianimicino vienam kilogramui pašaro.9. PakartojamumasRezultatų skirtumas tarp dviejų lygiagrečių to paties mėginio matavimų, atliktų to paties tyrėjo, neturi viršyti:- 2 mg/kg absoliučiąja verte, jei virginiamicino kiekis mažesnis arba lygus 10 mg/kg,- 20 % didžiausios vertės, jei virginiamicino kiekis yra 10–25 mg/kg,- 5 mg/kg absoliučiąja verte, jei virginiamicino kiekis 25–50 mg/kg,- 10,0 % didžiausios vertės, jei virginiamicino kiekis yra didesnis kaip 50 mg/kg."[1] 1 mg virginiamicino atitinka 1000 UK vienetų.[2] Galima taikyti kitus metodus, jei būtų nustatyta, kad gaunamos panašios bakterijų suspensijos.[3] Galima naudoti bet kurią prekyboje esančią mitybinę terpę, kuri turi panašią sudėtį ir duoda tuos pačius rezultatus.--------------------------------------------------III PRIEDAS"1. CINKO BACITRACINO NUSTATYMAS— matuojant difuziją agaro terpėje —1. Tikslas ir taikymo sritisŠiuo metodu nustatomas cinko bacitracino kiekis pašaruose ir premiksuose. Radimo riba 5 mg/kg (5 ppm) [1].2. Metodo esmėEsant pH 2 mėginys ekstrahuojamas metanolio, vandens bei vandenilio chlorido rūgšties mišiniu ir natrio sulfido tirpalu. Pridedamas natrio sulfidas skirtas visų tirpių vario druskų, galinčių trukdyti nustatymui, nusodinimui. Ekstrakto pH padidinamas iki 6,5, tirpalas koncentruojamas (jei būtina) ir skiedžiamas. Jo antibiotinis aktyvumas nustatomas matuojant cinko bacitracino difuziją agaro terpėje, kurioje pasėtas Micrococcus luteus (flavus). Difuzija matoma pagal mikroorganizmo inhibavimo zonų susidarymą. Laikoma, kad naudojamų antibiotiko koncentracijos verčių intervale šių zonų skersmuo yra proporcingas antibiotiko koncentracijos logaritmui.3. Mikroorganizmas: Micrococcus luteus (flavus) ATCC 102403.1. Pradinės bakterijų kultūros laikymasMėgintuvėlyje su gulsčiąja mitybine terpe (4.1) pasėjama Micrococcus luteus (flavus) ir inkubuojama 24 valandas esant 30 oC. Kultūra laikoma šaldytuve esant 4 oC. Naujai sėjama kas dvi savaites.3.2. Bakterijų suspensijos ruošimas [2]Bakterijos iš mėgintuvėlio su neseniai paruoštu gulsčiuoju agaru (3.1) surenkamos panaudojant 2–3 ml natrio chlorido tirpalo (4.3). Ši suspensija naudojama 250 ml mitybinės terpės (4.1), esančios Roux kolboje, apsėjimui, ir inkubuojama 18–20 valandų esant 30 oC. Kultūra surenkama su 25 ml natrio chlorido tirpalo (4.3) ir sumaišoma. Suspensija praskiedžiama natrio chlorido tirpalu (4.3) santykiu 1/10. Šios suspensijos šviesos pralaidumo koeficientas, matuojamas 1 cm storio kiuvetėje, esant 650 nm bangos ilgiui, kai palyginamuoju tirpalu naudojamas natrio chlorido tirpalas (4.3), turi būti apie 75 %. Esant 4 oC šią suspensiją galima laikyti vieną savaitę.4. Mitybinės terpės ir reagentai4.1. Mitybinė terpė [3]Mėsos peptonas | 6, 0 g |Tripsino peptonas | 4, 0 g |Mielių ekstraktas | 3, 0 g |Mėsos ekstraktas | 1, 5 g |Gliukozė | 1, 0 g |Agaras | 10–20,0 g |Vanduo | 1000 ml |pH 6,5-6,6 (po sterilizavimo). | |4.2. Bandymo terpė [4]Tripsino peptonas | 10, 0 g |Mielių ekstraktas | 3, 0 g |Mėsos ekstraktas | 1, 5 g |Gliukozė | 1, 0 g |Agaras | 10–20 g |Tween 80 | 1 ml |Vanduo iki | 1000 ml |pH 6,5 (po sterilizavimo). | |4.3. Natrio chlorido 0,8 % (m/V) tirpalas: 8 g natrio chlorido ištirpinama vandenyje ir praskiedžiama iki 1000 ml; sterilizuojama.4.4. Metanolio, vandens ir vandenilio chlorido rūgšties mišinys (4.6):80/17,5/2,5 (v/v/v).4.5. Fosfatinis buferinis tirpalas, pH 6,5:Kalio hidrofosfatas K2HPO4 | 22,15 g |Kalio dihidrofosfatas KH2PO4 | 27,85 g |Vanduo iki | 1000 ml |4.6. Vandenilio chlorido rūgštis (ρ = 1,18-1,19 g/ml).4.7. Vandenilio chlorido rūgštis (0,1 M).4.8. Natrio hidroksido 1 M tirpalas.4.9. Natrio sulfido apytikriai 0,5 M tirpalas.4.10. Violetinio bromkrezolio 0,04 % (m/V) tirpalas: 0,1 g violetinio bromkrezolio ištirpinama 18,5 ml 0,01 M natrio hidroksido tirpale. Vandeniu praskiedžiama iki 250 ml ir sumaišoma.4.11. Standartinė cheminė medžiaga: žinomo aktyvumo (T. V.) cinko bacitracinas.5. Standartiniai tirpalaiPasveriama cinko bacitracino (4.10) kiekis, atitinkantis 1050 T. V. (pagal nurodytą aktyvumą). Įpilama 5 ml 0,1 M vandenilio chlorido rūgšties (4.7) ir paliekama stovėti 15 minučių. Įpilama 30 ml vandens, fosfatiniu buferiu (4.5) nustatoma pH vertė 4,5 (apie 4 ml), praskiedžiama iki 50 ml vandeniu ir gerai sumaišoma (1 ml = 21 T. V.).Šį pradinį tirpalą nuosekliai skiedžiant fosfatiniu buferiniu tirpalu (4.5) paruošiami tokių koncentracijų tirpalai:s8 | 0, 42 | T. V./ml |s4 | 0, 21 | T. V./ml |s2 | 0, 105 | T. V./ml |s1 | 0,0525 | T. V./ml |6. Ekstrakto ir bandomųjų tirpalų ruošimas6.1. Ekstrahavimas6.1.1. Premiksai ir mineraliniai pašaraiPasveriama 2,0–5,0 g mėginio, įpilama 29 ml mišinio (4.4), 1 ml natrio sulfido tirpalo (4.9) ir trumpai pakratoma. Patikrinama, ar pH vertė yra apie 2. Kratoma 10 minučių, įpilama 30 ml fosfatinio buferinio tirpalo (4.5), kratoma 15 minučių ir centrifuguojama. Paimama reikiama centrifugato alikvotinė dalis ir, naudodami pH-metrą arba violetinio bromkrezolio tirpalą (4.10) kaip indikatorių, 1 M natrio hidroksido tirpalu (4.8) nustatoma pH 6,5 vertė. Praskiedžiama fosfatiniu buferiu (4.5) numatomai cinko bacitracino koncentracijai 0,42 T. V. /ml (= u8) gauti.6.1.2. Baltymų koncentrataiPasveriama 10 g mėginio, įpilama 49 ml mišinio (4.4), 1 ml natrio sulfido tirpalo (4.9) ir trumpai pakratoma. Patikrinama, ar pH vertė yra apie 2. Kratoma 10 minučių, įpilama 30 ml fosfatinio buferinio tirpalo (4.5), kratoma 15 minučių ir centrifuguojama. Paimamas reikiamas centrifugato tūris ir, naudojant pH-metrą arba violetinio bromkrezolio tirpalą (4.10) kaip indikatorių, 1 M natrio hidroksido tirpalu (4.8) nustatoma pH 6,5 vertė. Esant ne aukštesnei kaip 35 oC temperatūrai, sukamajame garintuve tirpalas nugarinamas maždaug iki pusės tūrio.Praskiedžiama fosfatiniu buferiu (4.5) numatomai cinko bacitracino koncentracijai 0,42 T. V. /ml (= u8) gauti.6.1.3. Kiti pašaraiPasveriama 10 g mėginio (20,0 g, jei numatoma cinko bacitracino koncentracija 5 mg/kg). Įpilama 24 ml mišinio (4.4), 1 ml natrio sulfido tirpalo (4.9) ir 10 minučių homogenizuojama. Įpilama 25 ml fosfatinio buferinio tirpalo (4.5), kratoma 15 minučių ir centrifuguojama. Paimama 20 ml centrifugato ir, naudojant pH-metrą arba violetinio bromkrezolio tirpalą (4.10) kaip indikatorių, 1 M natrio hidroksido tirpalu (4.8) nustatoma pH 6,5 vertė. Esant ne aukštesnei kaip 35 oC temperatūrai, sukamajame garintuve tirpalas nugarinamas maždaug iki 4 ml. Praskiedžiama fosfatiniu buferiu (4.5) numatomai cinko bacitracino koncentracijai 0,42 T. V./ml (= u8) gauti.6.2. Bandomieji tirpalaiIš u8 tirpalo nuosekliai skiedžiant (1:1) fosfatiniu buferiniu tirpalu (4.5) paruošiami tirpalai u4 (numatomas kiekis 0,21 T. V./ml), u2 (numatomas kiekis 0,105 T. V./ml) ir u1 (numatomas kiekis: 0,0525 T. V./ml).7. Bandymų eiga7.1. Sėjimas į bandymų terpęĮ bandymo mitybinę terpę (4.2), esant maždaug 50 oC, pasėjama bakterijų suspensija (3.2). Atliekant išankstinius bandymus ant lėkštelių su terpe (4.2), nustatomas bakterijų suspensijos kiekis, reikalingas didžiausioms ir aiškiausioms inhibavimo zonoms gauti, esant įvairioms cinko bacitracino koncentracijos vertėms.7.2. Lėkštelių paruošimasDifuzija ant agaro atliekama lėkštelėse, naudojant keturių koncentracijų standartinius tirpalus (s8, s4, s2 ir s1) ir keturių koncentracijų bandymo tirpalus (u8, u4, u2 ir u1). Kiekvienoje lėkštelėje būtinai turi būti keturių koncentracijos verčių ekstrakto ir standartiniai tirpalai. Paimamos gana didelės lėkštelės, kad agaro terpėje galima būtų padaryti bent aštuonias 10-13 mm skersmens skyles, kurių centrai būtų nutolę ne mažiau kaip 30 mm. Bandymą galima atlikti lėkštelėse, padarytose iš stiklo plokštelės, iš viršaus padengtos 200 mm skersmens ir 20 mm aukščio aliuminio ar plastiko žiedu.Į lėkšteles įpilama terpės (4.2), apsėtos kaip 7.1 punkte, kad susidarytų maždaug 2 mm storio sluoksnis (60 ml į 200 mm skersmens lėkštelę). Paliekama sutirštėti horizontalioje padėtyje, išgręžiamos skylės ir į jas įlašinami tiksliai išmatuoti bandomųjų ir standartinių tirpalų kiekių tūriai (0,10-0,15 ml į kiekvieną skylę, atsižvelgiant į skersmenį). Kiekvienos koncentracijos tirpalas panaudojamas bent keturis kartus, taigi darant kiekvieną nustatymą įvertinamos 32 inhibavimo zonos.7.3. InkubavimasLėkštelės inkubuojamos 16–18 valandų esant 30 ± 2 oC.8. ĮvertinimasInhibavimo zonų skersmuo išmatuojamas 0,1 mm tikslumu. Matavimų vidurkio vertės kiekvienai koncentracijos vertei pažymimos pusiau logaritminiame grafike, kuriame inhibavimo zonų skersmuo būtų pavaizduotas kaip koncentracijos logaritmo funkcija. Nubrėžiamos standartinį tirpalą ir ekstraktą atitinkančios tiesės, kaip parodyta žemiau esančiame pavyzdyje.Taikant formulę, nustatomas taškas, geriausiai atitinkantis mažiausią standartinio tirpalo koncentraciją (SL):a)SL =7s+ 4s+ s– 2sTaikant formulę nustatomas taškas, geriausiai atitinkantis didžiausią standartinio tirpalo koncentraciją (SH):b)SH =7s+ 4s+ s– 2sPanašiai apskaičiuojami taškai, geriausiai atitinkantys mažiausią UL ir didžiausią UH koncentracijas ekstrakte, pakeisdami aukščiau pateiktose formulėse S1, S2, S4 ir S8 į U1, U2, U4 ir U8.Apskaičiuotos SL ir SH vertės pažymimos tame pačiame grafike ir taškai sujungiami, taip gaunama geriausiai standartinį tirpalą atitinkanti tiesė. Panašiu būdu pažymimos UL ir UH vertės, kurių taškai taip pat sujungiami, gaunant geriausiai ekstraktą atitinkančią tiesę.Jei nėra jokių trukdžių, tiesės turi būti lygiagrečios. Praktiniame darbe tiesės gali būti laikomos lygiagrečiomis, jei (SH — SL) ir (UH — UL) vertės ir jų vidutinė vertė skiriasi ne daugiau kaip 10 %.Jei nustatoma, kad tiesės nėra lygiagrečios, u1 ir s1 ar u8 ir s8 vertės gali būti atmestos, o SL, SH, UL ir UH apskaičiuojamos pagal alternatyvias formules, gaunant alternatyvias geriausiai atitinkančias tieses:a′) SL = | 5s1 + 2s2 – s46 | or | 5s2 + 2s4 – s86 |b′) SH = | 5s4 + 2s2 – s16 | or | 5s8 + 2s4 – s26 |ir panašiai skaičiuojamos UL ir UH vertės. Turi būti vykdomi tie patys lygiagretumo kriterijai. Galutinėje ataskaitoje turi būti nurodyta, kad rezultatas buvo apskaičiuojamas pagal tris koncentracijas.Jei manoma, kad tiesės yra lygiagrečios, pagal vieną iš formulių apskaičiuojamas santykinio aktyvumo logaritmą (log A), atsižvelgiant į tai, ar lygiagretumui įvertinti buvo naudojamos trys ar keturios koncentracijos.Keturios koncentracijos:c)log A =× 0,602u+ u+ s+ s– u– u– s– sTrys koncentracijos:× 0,401u+ s– us1arbad ′ )log A =× 0,401u+ s– u– sMėginio ekstrakto aktyvumas = atitinkamo standarto aktyvumas × A(u8 = s8 × A)Jei nustatoma, kad santykinis aktyvumas yra už 0,5-2,0 intervalo ribų, bandymas kartojamas, atitinkamai keičiant ekstrakto koncentracijos vertes arba, jei tai neįmanoma, standartinio tirpalo koncentracijos vertes. Kai santykinio aktyvumo neįmanoma gauti reikiamame intervale, visi gauti rezultatai turi būti laikomi tik apytikriais, ir tai turi būti nurodyta galutinėje ataskaitoje.Kai manoma, kad tiesės nėra lygiagrečios, nustatymas pakartojamas. Jei lygiagretumas vis tiek nepasiekiamas, nustatymas laikomas nepatenkinamu.Rezultatas išreiškiamas mg cinko bacitracino vienam kilogramui pašaro.9. PakartojamumasRezultatų skirtumas tarp dviejų lygiagrečių to paties mėginio matavimų, atliktų to paties analitiko, neturi viršyti:- 2 mg/kg absoliučiąja verte, jei cinko bacitracino kiekis mažesnis arba lygus 10 mg/kg,- 20 % didžiausios vertės, jei cinko bacitracino kiekis yra 10–25 mg/kg,- 5 mg/kg absoliučiąja verte, jei cinko bacitracino kiekis 25–50 mg/kg,- 10 % didžiausios vertės, jei cinko bacitracino kiekis yra didesnis kaip 50 mg/kg."[1] 1 mg pašarinio cinko bacitracino atitinka 42 tarptautinius vienetus (T. V.).[2] Galima taikyti kitus metodus, jei būtų nustatyta, kad gaunamos panašios bakterijų suspensijos.[3] Galima naudoti bet kurią prekyboje esančią mitybinę terpę, kuri turi panašią sudėtį ir duoda tuos pačius rezultatus.[4] Galima naudoti bet kurią prekyboje esančią mitybinę terpę, kuri turi panašią sudėtį ir duoda tuos pačius rezultatus.--------------------------------------------------


title: 1992 m. gruodžio 17 d. Tarybos direktyva 92/115/EEB, pirmą kartą iš dalies keičianti Direktyvą 88/344/EEB dėl valstybių narių įstatymų, reglamentuojančių maisto produktų ir maisto ingredientų gamyboje naudojamus ekstrahentus, suderinimo

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

31992L0115

Oficialusis leidinys L 409 , 31/12/1992 p. 0031 - 0032

		Tarybos direktyva 92/115/EEB1992 m. gruodžio 17 d.pirmą kartą iš dalies keičianti Direktyvą 88/344/EEB dėl valstybių narių įstatymų, reglamentuojančių maisto produktų ir maisto ingredientų gamyboje naudojamus ekstrahentus, suderinimoEUROPOS BENDRIJŲ TARYBA,atsižvelgdama į Europos ekonominės bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 100a straipsnį,atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą [1],bendradarbiaudama su Europos Parlamentu [2],atsižvelgdama į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [3],kadangi Direktyvos 88/344/EEB [4] 2 straipsnio 5 dalyje numatyta, kad praėjus dvejiems metams nuo tos direktyvos priėmimo, Komisija, pasitarusi su Maisto produktų moksliniu komitetu, peržiūri nuostatas, susijusias su priede nurodytais tirpikliais ir 2-metilpropanoliu, ir pasiūlo būtinus pakeitimus;kadangi šis pakeitimas turėtų apimti ir Tarybos sprendimą, ar priedo III dalyje išvardytų ekstrahentų likutis turėtų būti susijęs su kvapiosiomis medžiagomis, o ne maisto produktais;kadangi, praėjus trejiems metams nuo Direktyvos 88/344/EEB priėmimo, Komisija turėtų pateikti Tarybai atitinkamą pasiūlymą dėl kai kurių 2 straipsnio 6 dalyje minėtų tirpiklių, kuriuos kol kas reglamentuoja tik nacionalinės teisės aktai;kadangi Maisto produktų mokslinis komitetas 1990 ir 1991 m. dar kartą peržiūrėjo visus toje direktyvoje minėtus ekstrahentus, siekdamas pakeisti 1981 m. nustatytas laikinas leistinas suvartojimo normas per parą, kurios yra nuolat vertinamos; kadangi tai ne visuomet įmanoma būdavo padaryti, nes, nors ir reikalaujama, atitinkama informacija nebuvo teikiama; kadangi, remdamasis gauta informacija, Maisto produktų mokslinis komitetas nusprendė pritarti jos tinkamumui ir, priklausomai nuo to, kokia tai buvo medžiaga, išlaikyti laikiną statusą arba atšaukti ankstesnį laikiną patvirtinimą,PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:1 straipsnisDirektyva 88/344/EEB iš dalies keičiama taip:1. 1 straipsnyje:a) 1 dalis papildoma tokia pastraipa:"Ši direktyva yra taikoma nepažeidžiant kitų pagal konkretesnes Bendrijos taisykles priimtų nuostatų.";b) 2 dalis išbraukiama.2. 2 straipsnio 5 ir 6 dalys išbraukiamos.3. Priedas iš dalies keičiamas taip:a) I DALYJE:- kalbant apie acetoną, pridedama tokia 2 išnaša:"(2) Draudžiama vartoti acetoną rafinuojant alyvų išspaudų aliejų.";b) II DALYJE:- tirpikliai metanolas ir 2-propanolis leidžiami vartoti visais atvejais, o didžiausia likučio norma yra 10 mg/1 kg,- 1 išnaša pratęsiama tokiu sakiniu: "Draudžiama kartu vartoti heksaną ir etilmetilketoną.",- 2 išnaša yra išbraukiama. Trečioje skiltyje 10 mg/kg dichlormetano skrudintose kavos pupelėse pakeičiama į 2 mg/kg,- kalbant apie etilmetilketoną, pridedama tokia 2 išnaša:"(2) n-heksano kiekis šiame tirpiklyje neturėtų viršyti 50 mg/kg. Šio tirpiklio negalima naudoti kartu su heksanu.";c) III DALYJE:- cikloheksanas, izobutanas ir išnaša yra išbraukiami,- dichlormetano 0,1 mg/kg likutis pakeičiamas 0,02 mg/kg,- pridedamas 1-propanolis, kurio didžiausia likučio norma yra 1 mg/kg,- kalbant apie heksaną ir etilmetilketoną, kitame puslapyje pridedama tokia išnaša:"(1) Draudžiama kartu naudoti šiuos du tirpiklius."2 straipsnis1. Valstybės narės iš dalies pakeičia savo įstatymus ir kitus teisės aktus, kad:- leistų prekiauti šios direktyvos nuostatas atitinkančiais produktais ne vėliau kaip nuo 1993 m. liepos 1 d.,- uždraustų prekiauti šios direktyvos nuostatų neatitinkančiais produktais nuo 1994 m. sausio 1 d.Apie tai jos nedelsdamos praneša Komisijai.2. Valstybės narės, tvirtindamos 1 dalyje minėtas priemones, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.3 straipsnisŠi direktyva skirta valstybėms narėms.Priimta Briuselyje, 1992 m. gruodžio 17 d.Tarybos varduPirmininkasR. Needham[1] OL C 11, 1992 1 17, p. 5.[2] OL C 94, 1992 4 13, p. 158 irOL C 337, 1992 12 21.[3] OL C 223, 1992 8 31, p. 23.[4] OL L 157, 1988 6 24, p. 28.--------------------------------------------------


title: 2001 m. birželio 27 d. Europos Parlamento Ir Tarybos Direktyva 2001/45/EB iš dalies keičianti Tarybos Direktyvą 89/655/EEB dėl būtiniausių darbo įrenginių naudojimui taikomų darbuotojų saugos ir sveikatos reikalavimų (antroji atskira Direktyva, kaip numatyta Direktyvos 89/391/EEB 16 straipsnio 1 dalyje)Tekstas svarbus EEE.

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

32001L0045

Oficialusis leidinys L 195 , 19/07/2001 p. 0046 - 0049

		Europos Parlamento Ir Tarybos direktyva 2001/45/EB2001 m. birželio 27 d.iš dalies keičianti Tarybos Direktyvą 89/655/EEB dėl būtiniausių darbo įrenginių naudojimui taikomų darbuotojų saugos ir sveikatos reikalavimų (antroji atskira direktyva, kaip numatyta Direktyvos 89/391/EEB 16 straipsnio 1 dalyje)(tekstas svarbus EEE)EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdami į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 137 straipsnio 2 dalį,atsižvelgdami į Komisijos pasiūlymą, pateiktą pasitarus su Darbuotojų saugos, higienos ir sveikatos patariamuoju komitetu [1],atsižvelgdami Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [2],pasikonsultavę su Regionų komitetu,laikydamiesi Sutarties 251 straipsnyje nustatytos tvarkos [3],kadangi:(1) Sutarties 137 straipsnio 2 dalyje numatyta, kad Taryba direktyvomis nustato būtiniausius reikalavimus, skatinančius sąlygų, pirmiausia darbo aplinkos, gerinimą, kad būtų užtikrinta geresnė darbuotojų sauga ir sveikatos apsauga.(2) Pagal minėtąjį straipsnį, tokiose direktyvose turi būti vengiama nustatyti administracinius, finansinius ir teisinius apribojimus, trukdančius mažųjų ir vidutinių įmonių steigimą ir plėtrą.(3) Darbuotojų saugos, higienos ir sveikatos apsaugos tikslų neturėtų nusverti vien tik ekonominiai motyvai.(4) Tam, kad būtų užtikrinta darbuotojų sauga ir sveikata, privaloma laikytis būtiniausių reikalavimų, skirtų geresnei sveikatai ir saugai užtikrinti naudojant laikinam darbui aukštyje skirtus darbo įrenginius.(5) Nuostatos, priimtos pagal Sutarties 137 straipsnio 2 dalį, nedraudžia bet kuriai valstybei narei toliau taikyti arba įvesti griežtesnes darbo sąlygų apsaugos priemones, atitinkančias Sutartį.(6) Darbas aukštyje yra susijęs su labai dideliu pavojumi darbuotojų sveikatai ir saugai, ypač su galimybe nukristi arba tapti kitų sunkių nelaimingų atsitikimų darbe, sudarančių didelę dalį visų nelaimingų atsitikimų, ypač tokių, kurie baigiasi mirtimi, aukomis.(7) Savarankiškai dirbantys asmenys ir darbdaviai, jeigu jie patys dalyvauja darbinėje veikloje ir asmeniškai naudoja laikinam darbui aukštyje skirtus darbo įrenginius, gali pakenkti darbuotojų sveikatai ir saugai.(8) 1992 m. birželio 24 d. Tarybos direktyvoje dėl būtiniausių saugos ir sveikatos reikalavimų laikinosiose ar kilnojamosiose statybvietėse įgyvendinimo (aštuntoji atskira direktyva, kaip numatyta Direktyvos 89/391/EEB 16 straipsnio 1 dalyje) [4], šių kategorijų asmenys, be kita ko, įpareigojami laikytis Direktyvos 89/655/EEB [5] 4 straipsnio ir I priedo reikalavimų.(9) Bet kuris darbdavys, ketinantis pavesti atlikti laikiną darbą aukštyje, privalo pasirinkti darbo įrenginius, pakankamai apsaugančius nuo pavojaus nukristi.(10) Apskritai kolektyvinės apsaugos priemonės geriau apsaugo nuo nukritimo ant žemės, palyginti su asmeninėmis apsaugos priemonėmis. Pasirenkant ir naudojant kiekvienai konkrečiai vietai tinkamus įrenginius, siekiant išvengti pavojaus ir jį pašalinti, tam tikrais atvejais reikėtų organizuoti specialų darbuotojų mokymą ir papildomus tyrimus.(11) Įrenginiai, dažniausiai naudojami laikinam darbui aukštyje atlikti, yra kopėčios, pastoliai ir lynai, todėl šios rūšies darbą dirbančių darbuotojų sauga ir sveikata labai priklauso nuo teisingo tokių įrenginių naudojimo; todėl būtina nustatyti saugiausią tokių įrenginių naudojimo būdą; tam tikslui reikia specialiai apmokyti darbuotojus.(12) Ši direktyva yra tinkamiausia priemonė norimiems tikslams pasiekti ir nustato tik tai, kas būtina jiems įgyvendinti.(13) Ši direktyva padeda praktiškai formuoti vidaus rinkos socialinę dimensiją.(14) Valstybėms narėms reikėtų suteikti galimybę pasinaudoti pereinamuoju laikotarpiu, kad jos galėtų atsižvelgti į praktines problemas, su kuriomis tenka susidurti mažoms ir vidutinėms įmonėms,PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:1 straipsnisPrie šios direktyvos pridedamas tekstas turi būti įtrauktas į Direktyvos 89/655/EEB II priedą.2 straipsnis1. Valstybės narės įstatymais ir kitais teisės aktais įtvirtina nuostatas, būtinas, kad šios direktyvos būtų pradėta laikytis ne vėliau kaip nuo 2004 m. liepos 19 d. Apie tai jos nedelsdamos praneša Komisijai.Valstybės narės, įgyvendindamos priedo 4 skirsnį, turi teisę pasinaudoti pereinamuoju laikotarpiu, kuris tęsiasi ne ilgiau kaip dvejus metus nuo pirmoje pastraipoje minimos datos, kad būtų atsižvelgta į įvairias situacijas, su kuriomis, praktiškai įgyvendindamos šią direktyvą, visų pirma gali susidurti mažos ir vidutinės įmonės.2. Valstybės narės, tvirtindamos šias priemones, daro jose nuorodą į šią direktyvą, arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.3. Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje jau priimtų ar priimamų nacionalinių teisės aktų tekstus.3 straipsnisŠi direktyva įsigalioja jos paskelbimo Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje dieną.4 straipsnisŠi direktyva skirta valstybėms narėms.Priimta Liuksemburge, 2001 m. birželio 27 d.Europos Parlamento varduPirmininkėN. FontaineTarybos varduPirmininkasA. Bourgeois[1] OL C 247 E, 1999 8 31, p. 23 irOL C 62 E, 2001 2 27, p. 113.[2] OL C 138, 1999 5 18, p. 30.[3] 2000 m. rugsėjo 21 d. Europos Parlamento nuomonė (OL C 146, 2001 5 17, p. 78), 2001 m. kovo 23 d. Tarybos bendroji pozicija (OL C 142, 2001 5 15, p. 16) ir 2001 m. birželio 14 d. Europos Parlamento sprendimas.[4] OL L 245, 1992 8 26, p. 6.[5] OL L 393, 1989 12 30, p. 1.--------------------------------------------------PRIEDAS"4. Nuostatos, susijusios su darbo įrenginių, numatytų laikinam darbui aukštyje, naudojimu4.1. Bendrosios nuostatos4.1.1. Jeigu pagal Direktyvos 89/391/EEB 6 straipsnį ir šios direktyvos 3 straipsnį laikinas darbas aukštyje negali būti atliktas saugiai bei normaliam paviršiui tinkamomis ir būdingomis ergonominėmis sąlygomis, būtina pasirinkti tokius darbo įrenginius, kurie geriausiai užtikrina ir išlaiko saugias darbo sąlygas. Kolektyvinių apsaugos priemonių taikymui turi būti teikiama pirmenybė asmeninių apsaugos priemonių atžvilgiu. Darbo įrenginių matmenys turi atitikti darbo, kurį reikia atlikti, pobūdį ir galimą apkrovą bei numatyti saugų judėjimą.Turi būti pasirinktos tinkamiausios patekimo (kėlimo) į darbo vietas aukštyje priemonės, atsižvelgiant į jų naudojimo dažnumą ir trukmę bei nustatytą kėlimo aukštį. Pasirinkta priemonė turi būti pritaikyta evakuotis, kilus neišvengiamam pavojui. Judėjimas bet kuria kryptimi tarp kėlimo įrenginių ir platformų, pastolių aukštų arba laipteliais neturi kelti papildomo pavojaus nukristi.4.1.2. Kopėčias darbui aukštyje galima naudoti tik tokiomis sąlygomis, kai, atsižvelgiant į 4.1.1 punktą, kitų saugesnių įrenginių naudojimas yra nepagrįstas dėl mažos rizikos ir trumpos naudojimo trukmės arba statybvietės ypatumų, kurių darbdavys negali pakeisti.4.1.3. Lynai kėlimui ar padėties nustatymui gali būti naudojami tik tokiomis sąlygomis, kai, atsižvelgiant į rizikos įvertinimą, toks darbas gali būti atliktas saugiai ir kai kitų saugesnių įrenginių naudojimas yra nepagrįstas.Atsižvelgiant į rizikos įvertinimą ir ypač į darbo trukmę bei ergonomines sąlygas, minėtos priemonės turi būti aprūpintos atraminiu paviršiumi sėdėjimui su atitinkamais priedais.4.1.4. Atsižvelgiant į tai, kokie darbo įrenginiai pasirenkami pagal pirmiau išvardytus reikalavimus, būtina nustatyti atitinkamas priemones, mažinančias pavojų, kurį šios rūšies darbo įrenginiai kelia darbuotojams. Prireikus būtina įrengti apsaugos priemones, saugančias nuo nukritimo. Jos turi būti tinkamos konfigūracijos ir pakankamai tvirtos, kad neleistų nukristi arba sulaikytų krentant ir, jeigu yra galimybė, apsaugotų darbuotojus nuo sužeidimo. Kolektyvinės priemonės, apsaugančios nuo nukritimo, turi būti įrengtos visur, išskyrus tik tas vietas, kuriose yra priėjimas prie kopėčių arba laiptų.4.1.5. Jeigu atliekant konkrečią užduotį kolektyvinę apsaugos priemonę, saugančią nuo nukritimo, reikia laikinai nuimti, būtina imtis kitų veiksmingų saugos priemonių. Minėta užduotis neturi būti atliekama tol, kol nebus imtasi tokių priemonių. Visiškai arba laikinai užbaigus konkrečią užduotį, kolektyvines apsaugos priemones, saugančias nuo nukritimo, reikia sumontuoti iš naujo.4.1.6. Laikinas darbas aukštyje gali būti atliekamas tik tuo atveju, jeigu meteorologinės sąlygos nekelia pavojaus darbuotojų saugai ir sveikatai.4.2. Specialiosios nuostatos dėl kopėčių naudojimo4.2.1. Kopėčios turi būti pastatytos taip, kad stovėtų stabiliai jomis naudojantis. Nešiojamos kopėčios turi būti statomos ant nejudančio, tvirto, tinkamo dydžio pagrindo, kad jų skersiniai būtų horizontalioje padėtyje. Pakabinamos kopėčios turi būti saugiai pritvirtintos taip, kad, išskyrus virvines kopėčias, nejudėtų ir nesisuptų.4.2.2. Nešiojamų kopėčių atramos turi būti apsaugotos nuo slydimo, pritvirtinant prie jų viršutinių ar apatinių galų bet kokį kopėčioms nuslysti neleidžiantį įtaisą arba panaudojant kitas tokias pat veiksmingas priemones. Kopėčios, kuriomis lipama į darbo vietą, turi būti pakankamai ilgos, kad kyšotų virš platformos, ant kurios reikia užlipti, jeigu daugiau nėra už ko tvirtai laikytis. Naudojant jungiamąsias ir ištraukiamąsias kopėčias, atskiros jų dalys turi būti tvirtai sujungtos viena su kita. Slankiosios kopėčios, prieš lipant ant jų, turi nejudėti.4.2.3. Kopėčios turi būti naudojamos taip, kad darbuotojai visada galėtų tvirtai laikytis ir turėtų saugią atramą, ypač jeigu stovint ant kopėčių rankoje reikia laikyti krovinį, tai neturi trukdyti saugiai laikytis.4.3. Specialiosios nuostatos dėl pastolių naudojimo4.3.1. Jeigu nėra pažymos su pasirinktų pastolių charakteristikų apskaičiavimais arba jeigu tokioje pažymoje nėra nurodytas numatomų struktūrinių elementų išdėstymas, būtina atlikti tvirtumo ir stabilumo apskaičiavimus, išskyrus tuos atvejus, kai pastoliai yra sumontuoti pagal visuotinai pripažintą tipinę konfigūraciją.4.3.2. Atsižvelgiant į pasirinktų pastolių sudėtingumą, kompetentingas asmuo privalo parengti jų surinkimo, naudojimo ir išmontavimo planą. Tai gali būti tipinis planas, papildytas punktais dėl konkrečių atitinkamų pastolių elementų.4.3.3. Atraminės pastolių dalys turi būti apsaugotos nuo slydimo pritvirtinant jas prie atraminio paviršiaus neslystančiu įtaisu arba pritvirtinant jas prie atraminio paviršiaus, arba panaudojant nuslysti neleidžiantį įtaisą ar kitas tokias pat veiksmingas priemones; apkrovą laikantis paviršius turi būti pakankamai tvirtas. Pastoliai turi būti pastatyti tvirtai. Perstumiamieji pastoliai turi būti apsaugoti nuo savaiminių poslinkių dirbant aukštyje.4.3.4. Pastolių paklotų išmatavimai, forma ir išdėstymas turi atitikti atliktino darbo pobūdį ir turi būti pritaikyti kroviniams nešioti bei garantuoti saugų darbą ir judėjimą. Pastolių paklotai turi būti sumontuoti taip, kad normaliai naudojant pastolius jų struktūrinės dalys neslankiotų. Tarp pastolių paklotų struktūrinių elementų ir vertikalių kolektyvinių apsaugos priemonių, saugančių nuo nukritimo, neturi būti pavojingo plyšio.4.3.5. Neparuoštos naudoti pastolių dalys, pavyzdžiui, kai pastoliai surenkami, išmontuojami ar keičiami, pagal Direktyvos 92/58/EEB perkėlimo į nacionalinę teisę nuostatas turi būti pažymėti bendrais įspėjamaisiais ženklais ir tinkamai aptverti fizinėmis priemonėmis, kad kliudytų patekti į pavojingą zoną.4.3.6. Pastolius surinkti, išmontuoti ar atlikti didelių pakeitimų juose galima tik prižiūrint kompetentingam asmeniui, ir šį darbą gali atlikti tik tie darbuotojai, kurie, kaip nurodoma 7 straipsnyje, buvo atitinkamai ir specialiai apmokyti atlikti numatytas operacijas, atsižvelgiant į specifinę riziką, tai yra, kurie buvo supažindinti su:a) atitinkamų pastolių surinkimo, išmontavimo ar keitimo planu;b) saugos reikalavimais, susijusiais su atitinkamų pastolių surinkimu, išmontavimu ar keitimu;c) priemonėmis, apsaugančiomis žmones ar daiktus nuo nukritimo;d) saugos priemonėmis, kurių reikia laikytis pablogėjus meteorologinėms sąlygoms, galinčioms pakenkti atitinkamų pastolių saugumui;e) leistinomis apkrovomis;f) bet kokia kita rizika, su kuria gali būti susijusios pirmiau nurodytos surinkimo, išmontavimo ar keitimo operacijos.Prižiūrintis asmuo ir darbus atliekantys asmenys turi turėti 4.3.2 punkte nurodytą surinkimo ir išmontavimo planą, įskaitant visas instrukcijas, kurios gali būti jame pateiktos.4.4. Specialiosios nuostatos dėl lyno naudojimo kėlimui ir padėties nustatymuiNaudojant lyną kėlimui ar padėties nustatymui būtina laikytis šių sąlygų:a) sistema turi būti sudaryta bent iš dviejų atskirai pritvirtintų lynų, kurių vienas naudojamas kėlimui, nuleidimui ir prilaikymui (darbinis lynas), o kitas — kaip atsarginis (apsauginis lynas);b) darbuotojai privalo turėti ir naudoti atitinkamą diržą, kuriuo jie turi būti prisitvirtinę prie apsauginių lynų;c) prie darbinio lyno turi būti pritvirtintos saugios kėlimo ir nuleidimo priemonės bei automatinio blokavimo sistema, sauganti, kad lyną naudojantis darbuotojas nenukristų, jeigu nebegalėtų kontroliuoti savo judesių. Prie apsauginio lyno turi būti pritvirtinta mobili darbuotojo judesius sekanti sistema, sauganti, kad jis nenukristų;d) įrankiai ir kiti reikmenys, kuriuos privalo naudoti darbuotojas, turi būti pritvirtinti prie jo diržo ar atramos arba kitu tinkamu būdu;e) darbas turi būti tinkamai suplanuotas ir prižiūrimas, kad nelaimės atveju darbuotojas būtų nedelsiant išgelbėtas;f) vadovaujantis 7 straipsniu, darbus atliekantys asmenys turi būti specialiai apmokyti atlikti tokias užduotis, ypač gelbėjimo operacijas.Išimtiniais atvejais, atsižvelgiant į rizikos vertinimą, kai dėl antro lyno naudojimo darbas tampa dar pavojingesnis, gali būti leidžiama naudoti vieną lyną, jeigu pagal nacionalinius įstatymus ir (arba) praktiką buvo imtasi atitinkamų saugos užtikrinimo priemonių."--------------------------------------------------


title: 2011 m. lapkričio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2011/87/ES, kuria iš dalies keičiamos Direktyvos 2000/25/EB nuostatos dėl siauros tarpvėžės traktorių išmetamų teršalų kiekio ribojimo etapų taikymo Tekstas svarbus EEE

text:
18.11.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 301/1

         EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS DIREKTYVA 2011/87/ES
   2011 m. lapkričio 16 d.
   kuria iš dalies keičiamos Direktyvos 2000/25/EB nuostatos dėl siauros tarpvėžės traktorių išmetamų teršalų kiekio ribojimo etapų taikymo
   (Tekstas svarbus EEE)
   EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SAJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 114 straipsnį,
   atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą,
   perdavus įstatymo galią turinčio teisės akto projektą nacionaliniams parlamentams,
   atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę (1),
   laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros (2),
   kadangi:

               (1)

               2000 m. gegužės 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2000/25/EB dėl veiksmų, kurių būtina imtis dėl variklių, skirtų žemės ūkio ar miškų ūkio traktoriams, išmetamų dujinių teršalų ir kietųjų dalelių (3), reglamentuojamas žemės ir miškų ūkių traktoriuose sumontuotų variklių išmetamų teršalų kiekis, siekiant labiau apsaugoti žmonių sveikatą ir aplinką. Direktyvoje 2000/25/EB numatyta, kad 2010 m. ribinės vertės, taikomos daugumai tvirtinant slėginio uždegimo variklių tipą, nurodomos kaip III A etapas, bus pakeistos griežtesnėmis III B etapo ribinėmis vertėmis, kurios palaipsniui įsigalios nuo 2011 m. sausio 1 d. dėl pakeitimo rinkoje ir nuo 2010 m. sausio 1 d. dėl šių variklių tipo patvirtinimo. Atsižvelgiant į tai, kad IV etapo ribinės vertės griežtesnės nei III B etapo vertės, IV etapas bus įgyvendinamas palaipsniui – nuo 2013 m. sausio 1 d. tvirtinant tokių variklių tipą, o nuo 2014 m. sausio 1 d. – pateikiant juos į rinką;

               (2)

               2004 m. balandžio 21 d. Direktyvos 2004/26/EB, iš dalies keičiančios Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 97/68/EB dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su priemonėmis, mažinančiomis vidaus degimo variklių, įrengiamų ne kelių mobiliosiose mašinose, dujinių ir kietųjų dalelių teršalų kiekį, suderinimo (4), 2 straipsnio b punkte nustatyta, kad Komisija išnagrinėja turimą technologiją, įskaitant sąnaudas ir ekonominę naudą, siekdama patvirtinti III B ir IV etapų ribines vertes ir įvertinti galimą papildomų lankstumo schemų, išimčių arba vėlesnių įgyvendinimo datų, taikomų tam tikro tipo įrangai arba varikliams, būtinumą, ir atsižvelgti į variklius, įrengtus sezoninio naudojimo ne keliais judančiuose mechanizmuose. Be to, Direktyvos 2000/25/EB 4 straipsnio 8 dalyje numatyta nuostata dėl peržiūros, siekiant atsižvelgti į T2, T4.1 ir C2 kategorijų traktorių specifiškumą;

               (3)

               Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 97/68/EB (5) buvo kelių techninių tyrimų objektas. 2007, 2009 ir 2010 m. atlikus tuos techninius tyrimus ir juos patvirtinus Komisijos atliktu poveikio vertinimu, buvo nustatyta, kad iki toje direktyvoje nustatytų terminų T2, T4.1 ir C2 kategorijų traktorių techniškai nebeįmanoma suderinti su III B ir IV etapų reikalavimais;

               (4)

               siekiant išvengti padėties, kai Sąjungos teisės aktuose nustatomi techniniai reikalavimai, kurių neįmanoma įvykdyti, ir kai nebegalima tvirtinti T2, T4.1 ir C2 kategorijų traktorių tipo, tiekti juos rinkai arba pradėti eksploatuoti, būtina numatyti trejų metų pereinamąjį laikotarpį, per kurį būtų galima ir toliau tvirtinti T2, T4.1 ir C2 kategorijų traktorių tipą, tiekti juos rinkai arba pradėti eksploatuoti;

               (5)

               Komisija kasmet turėtų pateikti Europos Parlamentui ir Tarybai IV etapo reikalavimus atitinkančių technologijų kūrimo pažangos ataskaitą;

               (6)

               todėl Direktyva 2000/25/EB turėtų būti atitinkamai iš dalies pakeista,

         PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:
   1 straipsnis
   Direktyvos 2000/25/EB pakeitimai
   Direktyvos 2000/25/EB 4 straipsnis papildomas šia dalimi:

      „9.   Taikant nukrypti leidžiančią nuostatą T2, T4.1 ir C2 kategorijų traktoriams, kurie nurodyti atitinkamai Direktyvos 2003/37/EB II priedo A skyriaus A.1 punkto antroje įtraukoje, II priedo B skyriaus 1 priedėlio I dalies 1.1 punkte ir II priedo A skyriaus A.2 punkte, kuriuose sumontuoti L–R kategorijų varikliai, 2 dalies d ir e punktuose ir 3 dalyje nustatytos datos atidedamos trejiems metams. Iki tokių datų toliau taikomi šioje direktyvoje nustatyti III A etapo reikalavimai.“

   2 straipsnis
   Suderinamų technologijų buvimas
   Ne vėliau kaip 2014 m. gruodžio 31 d. Komisija nusprendžia, kokios esamos technologijos gali atitikti IV etapo reikalavimus ir yra suderinamos su T2, T4.1 ir C2 kategorijų traktorių poreikiais, ir prireikus pateikia pasiūlymus Europos Parlamentui ir Tarybai.
   3 straipsnis
   Perkėlimas į nacionalinę teisę
   1.   Ne vėliau kaip 2012 m. gruodžio 9 d. valstybės narės priima ir paskelbia įstatymus ir kitus teisės aktus, būtinus šiai direktyvai įgyvendinti. Jos nedelsdamos pateikia Komisijai tų priemonių tekstą.
   Valstybės narės, patvirtindamos tas priemones, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.
   2.   Valstybės narės nedelsdamos pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų nacionalinės teisės aktų pagrindinių nuostatų tekstus.
   4 straipsnis
   Įsigaliojimas
   Ši direktyva įsigalioja dvidešimtą dieną po jos paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
   5 straipsnis
   Adresatai
   Ši direktyva skirta valstybėms narėms.

      Priimta Strasbūre 2011 m. lapkričio 16 d.

            Europos Parlamento vardu

            Pirmininkas

         J. BUZEK

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         W. SZCZUKA

      (1)  OL C 132, 2011 5 3, p. 53.

      (2)  2011 m. spalio 25 d. Europos Parlamento pozicija (dar nepaskelbta Oficialiajame leidinyje) ir 2011 m. lapkričio 8 d. Tarybos sprendimas.

      (3)  OL L 173, 2000 7 12, p. 1.

      (4)  OL L 146, 2004 4 30, p. 1.

      (5)  OL L 59, 1998 2 27, p. 1.


title: 2017 m. gegužės 17 d. Komisijos direktyva (ES) 2017/845, kuria dėl orientacinių aspektų sąrašų, į kuriuos reikia atsižvelgti rengiant jūrų strategijas, iš dalies keičiama Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2008/56/EB (Tekstas svarbus EEE. )

text:
18.5.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 125/27

         KOMISIJOS DIREKTYVA (ES) 2017/845
   2017 m. gegužės 17 d.
   kuria dėl orientacinių aspektų sąrašų, į kuriuos reikia atsižvelgti rengiant jūrų strategijas, iš dalies keičiama Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2008/56/EB
   (Tekstas svarbus EEE)
   EUROPOS KOMISIJA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
   atsižvelgdama į 2008 m. birželio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2008/56/EB, nustatančią Bendrijos veiksmų jūrų aplinkos politikos srityje pagrindus (Jūrų strategijos pagrindų direktyvą) (1), ypač į jos 24 straipsnio 1 dalį,
   kadangi:

               (1)

               Direktyvos 2008/56/EB III priede yra nustatyti orientaciniai savybių, pavojų ir poveikio sąrašai, nurodyti tos direktyvos 8 straipsnio 1 dalyje, 9 straipsnio 1 ir 3 dalyse, 10 straipsnio 1 dalyje, 11 straipsnio 1 dalyje ir 24 straipsnyje;

               (2)

               2012 m. per pirmąjį savo jūrų strategijų įgyvendinimo ciklą valstybės narės, remdamosi pradiniu savo jūrų vandenų įvertinimu, atliktu pagal Direktyvos 2008/56/EB 8 straipsnio 1 dalį, Komisijai atitinkamai pagal Direktyvos 2008/56/EB 9 straipsnio 2 dalį ir 10 straipsnio 2 dalį pranešė gerai aplinkos būklei būdingas savybes ir savo aplinkos apsaugos tikslus. Pagal šios direktyvos 12 straipsnį Komisijos atliktame valstybių narių ataskaitų vertinime (2) pabrėžiama, kad valstybės narės ir Sąjunga turi skubiai dėti daugiau pastangų, jei nori iki 2020 m. pasiekti gerą aplinkos būklę;

               (3)

               kad antrasis valstybių narių jūrų strategijų įgyvendinimo ciklas dar daugiau prisidėtų prie Direktyvos 2008/56/EB tikslų įgyvendinimo, o gera aplinkos būklė būtų nustatoma nuosekliau, Komisija pirmojo įgyvendinimo etapo ataskaitoje rekomendavo, kad Komisijos tarnybos ir valstybės narės Sąjungos lygmeniu bendradarbiaudamos iki 2015 m. persvarstytų, sustiprintų ir patobulintų Komisijos sprendimą 2010/477/ES (3), kad būtų sukurti aiškesni, paprastesni, glaustesni, darnesni ir lengviau palyginami geros aplinkos būklės kriterijai bei metodiniai standartai, ir kad kartu jos peržiūrėtų Jūrų strategijos pagrindų direktyvos III priedą ir prireikus jį patikslintų ir parengtų konkrečias gaires siekdamos užtikrinti, kad kitame įgyvendinimo cikle vertinimai būtų atliekami nuosekliau ir darniau;

               (4)

               Direktyvos 2008/56/EB III priedo peržiūra reikalinga Sprendimo 2010/477/ES peržiūrai papildyti. Be to, toje direktyvoje ryšys tarp Direktyvos 2008/56/EB III priedo ir jos I priede išvardytų kokybinių deskriptorių, pagal kuriuos nustatoma gera aplinkos būklė, tik numanomas, todėl nepakankamai aiškus. Komisija 2011 m. tarnybų darbo dokumente (4) paaiškino ryšį tarp Direktyvos 2008/56/EB I priede išvardytų kokybinių deskriptorių, tos direktyvos III priede nustatytų aspektų ir Sprendime 2010/477/ES nustatytų kriterijų ir rodiklių, tačiau dėl jiems būdingo turinio atsakymą ji galėjo pateikti tik iš dalies. Direktyvos 2008/56/EB III priedą reikia persvarstyti siekiant išsamiau paaiškinti minėtą ryšį ir palengvinti įgyvendinimą, ekosistemų elementus ir antropogeninius pavojus bei poveikį jūros aplinkai labiau susiejant su Direktyvos 2008/56/EB I priede nustatytais deskriptoriais ir Sprendimo 2010/477/ES peržiūros rezultatais;

               (5)

               Direktyvos 2008/56/EB III priede turėtų būti nustatyti aspektai, pagal kuriuos būtų galima atlikti vertinimą (tos direktyvos 8 straipsnio 1 dalis), susijusį su gera aplinkos būkle (tos direktyvos 9 straipsnio 1 dalis), taip pat išdėstyti aspektai, kuriais remiantis vykdoma stebėsena (tos direktyvos 11 straipsnio 1 dalis) ir kurie papildytų vertinimą (pvz., temperatūra, druskingumas), ir aspektai, į kuriuos reikėtų atsižvelgti nustatant tikslus (direktyvos 10 straipsnio 1 dalis). Dėl regionams būdingų skirtingų savybių šie aspektai įvairiems regionams ir valstybėms narėms gali būti nevienodai svarbūs. Tai reiškia, kad į aspektus reikia atsižvelgti tik jei jie laikomi „pagrindinėmis ypatybėmis ir savybėmis“ arba „vyraujančiomis problemomis ir poveikiu“, kaip nurodyta Direktyvos 2008/56/EB 8 straipsnio 1 dalies atitinkamai a ir b punktuose, ir jei jie būdingi atitinkamos valstybės narės vandenims;

               (6)

               svarbu užtikrinti, kad Direktyvos 2008/56/EB III priede nustatyti aspektai būtų aiškiai susieti su tos direktyvos I priedo kokybiniais deskriptoriais, taip pat su geros jūrų vandenų aplinkos būklės kriterijais ir metodiniais standartais, kuriuos Komisija nustatė remdamasi Direktyvos 2008/56/EB 9 straipsnio 3 dalimi, ir su jų taikymu atsižvelgiant į Direktyvos 2008/56/EB 8, 9, 10 ir 11 straipsnius. Todėl tie aspektai turi būti bendro pobūdžio ir bendrai pritaikomi visoje Sąjungoje atsižvelgiant į tai, kad konkretesnius aspektus gali nustatyti Komisija remdamasi Direktyvos 2008/56/EB 9 straipsnio 3 dalimi arba jie gali būti nustatyti pagal tos direktyvos 9 straipsnio 1 dalį nustatant gerai aplinkos būklei būdingas savybes;

               (7)

               Direktyvos 2008/56/EB III priede pateiktos 1 ir 2 lentelės turėtų būti paaiškintos, kad būtų aiškesnis jų ryšys su būklės aspektais (1 lentelė) ir pavojų aspektais bei jų poveikiu (2 lentelė), ir kad lentelėse pateiktus aspektus tiesiogiai būtų galima susieti su tos direktyvos I priede nustatytais kokybiniais deskriptoriais ir tuo pačiu su Komisijos pagal Direktyvos 2008/56/EB 9 straipsnio 3 dalį nustatytais kriterijais;

               (8)

               siekiant padėti pagal Direktyvos 2008/56/EB 8 straipsnio 1 dalies c punktą vertinti jūrų vandenų naudojimą, o pagal 8 straipsnio 1 dalies b punktą – žmogaus veiklą ir vykdyti tos direktyvos 11 straipsnyje numatytą susijusią stebėseną, 2 lentelę reikėtų išplėsti, į ją įtraukiant orientacinį naudojimo būdų ir žmogaus veiklos rūšių sąrašą, kad visuose jūrų regionuose ir paregioniuose būtų užtikrintas nuoseklus jų vertinimas;

               (9)

               todėl Direktyvos 2008/56/EB III priedas turėtų būti atitinkamai iš dalies pakeistas;

               (10)

               šioje direktyvoje numatytos priemonės atitinka pagal Direktyvos 2008/56/EB 25 straipsnio 1 dalį įsteigto reguliavimo komiteto nuomonę,

         PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:
   1 straipsnis
   Direktyvos 2008/56/EB III priedas pakeičiamas šios direktyvos priedo tekstu.
   2 straipsnis
   1.   Valstybės narės užtikrina, kad įsigaliotų įstatymai ir kiti teisės aktai, būtini, kad šios direktyvos būtų laikomasi ne vėliau kaip nuo 2018 m. gruodžio 7 d. Jos nedelsdamos pateikia Komisijai tų teisės aktų nuostatų tekstą.
   Valstybės narės, priimdamos tas nuostatas, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.
   2.   Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų nacionalinės teisės aktų pagrindinių nuostatų tekstus.
   3.   Pareiga perkelti šią direktyvą netaikoma valstybėms narėms, neturinčioms jūrų vandenų.
   3 straipsnis
   Ši direktyva įsigalioja dvidešimtą dieną po jos paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
   4 straipsnis
   Ši direktyva skirta valstybėms narėms.

      Priimta Briuselyje 2017 m. gegužės 17 d.

            Komisijos vardu

            Pirmininkas

         Jean-Claude JUNCKER

      (1)  OL L 164, 2008 6 25, p. 19.

      (2)  Komisijos ataskaita Tarybai ir Europos Parlamentui „Jūrų strategijos pagrindų direktyvos (2008/56/EB) pirmasis įgyvendinimo etapas. Europos Komisijos vertinimas ir gairės“ (COM(2014) 97 final, 2014 2 20).

      (3)  2010 m. rugsėjo 1 d. Komisijos sprendimas 2010/477/ES dėl geros jūrų vandenų aplinkos būklės kriterijų ir metodinių standartų (OL L 232, 2010 9 2, p. 14).

      (4)  Komisijos tarnybų darbo dokumentas, SEC(2011) 1255.

      PRIEDAS
      „
            III PRIEDAS

               Su jūrų vandenimis susijusių ekosistemų elementų, antropogeninių pavojų ir žmogaus veiklos rūšių orientaciniai sąrašai

            (nurodyti 8 straipsnio 1 dalyje, 9 straipsnio 1 ir 3 dalyse, 10 straipsnio 1 dalyje, 11 straipsnio 1 dalyje ir 24 straipsnyje)

               1 lentelė

               Jūrų ekosistemų struktūra, funkcijos ir procesai

            ypač susiję su 8 straipsnio 1 dalies a punktu ir 9 bei 11 straipsniais

                        Tema

                        Ekosistemų elementai

                        Galimi parametrai ir būdingos savybės (1 pastaba)

                        I priede nustatyti atitinkami kokybiniai deskriptoriai (2 ir 3 pastabos)

                        Rūšis

                        Jūrų regiono arba paregionio jūrų paukščių, žinduolių, roplių, žuvų ir galvakojų rūšių grupės (4 pastaba)

                        Kiekvienos rūšies arba populiacijos svyravimai erdvės ir laiko atžvilgiu:

                                    —

                                    pasiskirstymas, gausumas ir (arba) biomasė

                                    —

                                    struktūra pagal dydį, amžių ir lytį

                                    —

                                    vislumo, išgyvenamumo ir mirtingumo / sužalojimų rodikliai

                                    —

                                    elgsena, įskaitant judėjimą ir migravimą

                                    —

                                    rūšies buveinė (apimtis, tinkamumas)

                              Grupės rūšinė sudėtis

                        (1); (3)

                        Buveinės

                        Vyraujantys vandens storymės (pelaginių buveinių) ir jūros dugno (bentoso buveinių) buveinių tipai (5 pastaba) arba kiti buveinių tipai, įskaitant su jais susijusias biologines bendrijas visame jūrų regione arba paregionyje

                        Kiekvieno buveinių tipo atveju:

                                    —

                                    buveinių pasiskirstymas ir apimtis (ir tūris, jei tinkama)

                                    —

                                    rūšinė sudėtis, gausumas ir (arba) biomasė (svyravimai erdvės ir laiko atžvilgiu)

                                    —

                                    rūšių struktūra pagal dydį ir amžių (jei taikoma)

                                    —

                                    būdingos fizinės, hidrologinės ir cheminės savybės

                              Pelaginių buveinių atveju taip pat:

                                    —

                                    chlorofilo a koncentracija

                                    —

                                    planktono žydėjimo dažnumas ir erdvinis mastas

                        (1); (6)

                        Ekosistemos, įskaitant mitybos tinklus

                        Ekosistemų struktūra, funkcijos ir procesai, įskaitant:

                                    —

                                    būdingas fizines ir hidrologines savybes

                                    —

                                    būdingas chemines savybes

                                    —

                                    būdingas biologines savybes

                                    —

                                    funkcijas ir procesus

                        Svyravimai erdvės ir laiko atžvilgiu:

                                    —

                                    temperatūra ir ledas

                                    —

                                    hidrologija (bangų ir srovių režimai; išplūdis, maišymasis, aktyvumo trukmė; gėlo vandens patekimas; jūros lygis)

                                    —

                                    batimetrija

                                    —

                                    drumstumas (dumblo / nuosėdų nešmenys), skaidrumas, garsas

                                    —

                                    jūros dugno substratas ir morfologija

                                    —

                                    druskingumas, maistingosios medžiagos (N, P), organinė anglis, ištirpusios dujos (pCO2, O2) ir pH

                                    —

                                    buveinių ir jūrų paukščių, žinduolių, roplių, žuvų bei galvakojų rūšių sąsajos

                                    —

                                    pelaginių–bentoso bendrijų struktūra

                                    —

                                    produktyvumas

                        (1); (4)

               Su 1 lentele susijusios pastabos

                        1 pastaba.

                        Pateikiamas orientacinis rūšims, buveinėms ir ekosistemoms taikomas susijusių parametrų ir būdingų savybių sąrašas, kuris atspindi šio priedo 2 lentelėje nurodytų pavojų veikiamus parametrus ir kuris yra susijęs su kriterijais, nustatytais pagal 9 straipsnio 3 dalį. Konkretūs parametrai ir būdingos savybės, kuriais reikia remtis vykdant stebėseną ir atliekant vertinimą, turėtų būti nustatomi remiantis šios direktyvos reikalavimais, įskaitant jos 8–11 straipsnių reikalavimus.

                        2 pastaba.

                        Šioje skiltyje nurodyti skaičiai atitinka atitinkamų I priedo punktų numeraciją.

                        3 pastaba.

                        1 lentelėje pateikti tik būkle grindžiami (1), (3), (4) ir (6) kokybiniai deskriptoriai, kurių atveju kriterijai nustatyti remiantis 9 straipsnio 3 dalimi. Visi kiti – pavojais grindžiami – I priedo kokybiniai deskriptoriai gali būti siejami su kiekviena tema.

                        4 pastaba.

                        Šios rūšių grupės tiksliau nurodytos 2017 m. gegužės 17 d. Komisijos sprendimo (ES) 2017/848, kuriuo nustatomi geros jūrų vandenų aplinkos būklės kriterijai ir metodiniai standartai, stebėsenos ir vertinimo specifikacijos ir standartizuoti metodai ir panaikinamas Sprendimas 2010/477/ES, priedo II dalyje (žr. šio Oficialiojo leidinio p. 43).

                        5 pastaba.

                        Šie vyraujantys buveinių tipai tiksliau nurodyti Sprendimo (ES) 2017/848 priedo II dalyje.

               2 lentelė

               Antropogeniniai pavojai, naudojimo būdai ir žmogaus veiklos rūšys, susiję su jūros aplinka arba darantys jai poveikį

                                    2a.

                                    Antropogeniniai pavojai jūros aplinkai
                                    ypač susiję su 8 straipsnio 1 dalies a ir b punktais ir 9, 10 bei 11 straipsniais

                        Tema

                        Pavojus (1 pastaba)

                        Galimi parametrai

                        I priede nustatyti atitinkami kokybiniai deskriptoriai (2 ir 3 pastabos)

                        Biologiniai

                        Nevietinių rūšių patekimas arba plitimas

                        Jūros aplinkoje ir, jei tinka, šaltinio vietoje esančio pavojaus stiprumas ir svyravimai erdvės ir laiko atžvilgiu
                        Vertinant tam tikro pavojaus poveikį aplinkai, pasirenkami atitinkami 1 lentelėje pateikti ekosistemų elementai ir parametrai

                        (2)

                        Mikrobinių patogenų patekimas

                        Genetiškai modifikuotų rūšių patekimas ir vietinių rūšių perkėlimas

                        Natūralių biologinių bendrijų nykimas arba jų pokyčiai, susiję su gyvūnų arba augalų rūšių auginimu

                        Rūšių trikdymas (pavyzdžiui, dauginimosi, poilsio ir maitinimosi metu) dėl žmogaus buvimo

                        Laukinių rūšių gavyba arba mirtingumas / sužalojimai (dėl komercinės bei mėgėjų žvejybos ir kitos veiklos)

                        (3)

                        Fiziniai

                        Fizinis jūros dugno trikdymas (laikinas arba išnykstantis)

                        (6); (7)

                        Fizinis nykimas (dėl negrįžtamų jūros dugno substrato ar morfologijos pokyčių ir dėl jūros dugno substrato gavybos)

                        Hidrologinių sąlygų pokyčiai

                        Cheminės medžiagos, šiukšlės ir energija

                        Maistingųjų medžiagų patekimas iš pasklidųjų šaltinių, taškinių šaltinių ir atmosferinių iškritų

                        (5)

                        Organinių medžiagų patekimas iš pasklidųjų šaltinių ir taškinių šaltinių

                        Kitų medžiagų (pvz., sintetinių medžiagų, nesintetinių medžiagų, radionuklidų) patekimas iš pasklidųjų šaltinių, taškinių šaltinių, atmosferinių iškritų ir dėl staigių atvejų

                        (8); (9)

                        Šiukšlių (kietųjų atliekų, įskaitant mikrošiukšles) patekimas

                        (10)

                        Antropogeninio garso (impulsinio, nenutrūkstamo) patekimas

                        (11)

                        Kitų formų energijos (įskaitant elektromagnetinius laukus, šviesą ir šilumą) patekimas

                        Vandens patekimas iš taškinių šaltinių (pvz., sūrymo)

                                    2b.

                                    Naudojimo būdai ir žmogaus veiklos rūšys, susiję su jūros aplinka arba darantys jai poveikį
                                    ypač susiję su 8 straipsnio 1 dalies b ir c punktais (su 8 straipsnio 1 dalies c punktu susijusios tik * pažymėtos veiklos rūšys) ir 10 bei 13 straipsniais

                        Tema

                        Veiklos rūšis

                        Fizinis upių, pakrančių ar jūros dugno restruktūrizavimas (vandentvarka)

                        Žemės įsavinimas

                        Kanalų tiesimas ir kiti vandentakių pakeitimai

                        Pakrančių apsauga ir apsauga nuo potvynių*

                        Konstrukcijos atviroje jūroje (išskyrus naftos, dujų ir (arba) atsinaujinančiosios energijos)*

                        Jūros dugno morfologijos, įskaitant dugno gilinimą ir medžiagų šalinimą, restruktūrizavimas*

                        Negyvųjų išteklių gavyba

                        Mineralų (akmens, metalo rūdos, žvyro, smėlio, kriauklių) gavyba*

                        Naftos ir dujų gavyba, įskaitant infrastruktūrą*

                        Druskos gavyba*

                        Vandens gavyba*

                        Energijos gamyba

                        Atsinaujinančiosios energijos (vėjo, bangų, potvynių ir atoslūgių energijos) gamyba, įskaitant infrastruktūrą*

                        Neatsinaujinančiosios energijos gamyba

                        Elektros perdavimas ir komunikacijos (kabeliai)*

                        Gyvųjų išteklių gavyba

                        Žuvų ir jūrinių bestuburių žvejyba (profesionali ir mėgėjų)*

                        Žuvų ir jūrinių bestuburių perdirbimas*

                        Jūrų augalų rinkimas*

                        Medžioklė ir rinkimas kitais tikslais*

                        Gyvųjų išteklių auginimas

                        Jūrinė akvakultūra, įskaitant infrastruktūrą*

                        Gėlųjų vandenų akvakultūra

                        Žemės ūkis

                        Miškininkystė

                        Transportas

                        Transporto infrastruktūra*

                        Jūrų transportas*

                        Oro transportas

                        Sausumos transportas

                        Su miestu ir pramone susiję naudojimo būdai

                        Su miestu susiję naudojimo būdai

                        Su pramone susiję naudojimo būdai

                        Atliekų tvarkymas ir šalinimas*

                        Turizmas ir laisvalaikis

                        Turizmo ir laisvalaikio infrastruktūra*

                        Turizmo ir laisvalaikio veikla*

                        Saugumas ir (arba) gynyba

                        Karinės operacijos (taikoma 2 straipsnio 2 dalis)

                        Švietimas ir moksliniai tyrimai

                        Moksliniai tyrimai, apklausos ir šviečiamoji veikla*

               Su 2 lentele susijusios pastabos

                        1 pastaba.

                        Atliekant pavojų vertinimą reikėtų atsižvelgti į jų mastą jūros aplinkoje ir, jei tinkama, į jų indėlio (iš sausumos ar atmosferos šaltinių) dydį į jūros aplinką.

                        2 pastaba.

                        Šioje skiltyje nurodyti skaičiai atitinka atitinkamų I priedo punktų numeraciją.

                        3 pastaba.

                        2a lentelėje pateikti tik pavojais grindžiami (2), (3), (5), (6), (7), (8), (9), (10) ir (11) kokybiniai deskriptoriai, kurių atveju kriterijai nustatyti remiantis 9 straipsnio 3 dalimi. Visi kiti – būkle grindžiami – I priedo kokybiniai deskriptoriai gali būti siejami su kiekviena tema.“