title: 2019 m. birželio 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva (ES) 2019/1159, kuria iš dalies keičiama Direktyva 2008/106/EB dėl minimalaus jūrininkų rengimo ir panaikinama Direktyva 2005/45/EB dėl valstybių narių išduotų jūrininkų atestatų abipusio pripažinimo (Tekstas svarbus EEE.)

text:
12.7.2019

                  LT

                  Europos Sąjungos oficialusis leidinys

                  L 188/94

         EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS DIREKTYVA (ES) 2019/1159
         2019 m. birželio 20 d.
         kuria iš dalies keičiama Direktyva 2008/106/EB dėl minimalaus jūrininkų rengimo ir panaikinama Direktyva 2005/45/EB dėl valstybių narių išduotų jūrininkų atestatų abipusio pripažinimo
         (Tekstas svarbus EEE)
         EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
         atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 100 straipsnio 2 dalį,
         atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą,
         teisėkūros procedūra priimamo akto projektą perdavus nacionaliniams parlamentams,
         atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę (1),
         pasikonsultavę su Regionų komitetu,
         laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros (2),
         kadangi:

                     (1)

                     siekiant išlaikyti ir padidinti aukštą jūrų saugumo ir jūrų taršos prevencijos lygį, būtina išlaikyti ir galbūt pagerinti Sąjungos jūrininkų žinias bei įgūdžius ir šiuo tikslu parengti jūrininkų rengimo ir atestavimo tvarką, atitinkančią tarptautines taisykles ir technologijų pažangą, taip pat imtis tolesnių veiksmų, kuriais būtų siekiama stiprinti Europos jūrininkų įgūdžių bazę;

                     (2)

                     jūrininkų rengimą ir atestavimą tarptautiniu lygmeniu reglamentuoja 2010 m. paskutinį kartą išsamiai persvarstyta Tarptautinės jūrų organizacijos 1978 m. Tarptautinė konvencija dėl jūrininkų rengimo, atestavimo ir budėjimo normatyvų (toliau – JRAB konvencija) su pakeitimais. JRAB konvencijos daliniai pakeitimai priimti 2015 m. ir yra susiję su rengimo ir kvalifikacijos reikalavimais, taikomais jūrininkams, dirbantiems laivuose, kuriems taikomas Tarptautinis dujas ar kitą žemos pliūpsnio temperatūros kurą naudojančių laivų saugos kodeksas (toliau – IGF kodeksas). 2016 m. priimti JRAB konvencijos daliniai pakeitimai, susiję su keleiviniuose laivuose ir poliariniuose vandenyse plaukiojančiuose laivuose dirbančių jūrininkų rengimu ir kvalifikacija;

                     (3)

                     Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2008/106/EB (3) JRAB konvencija įtraukiama į Sąjungos teisę. JRAB konvenciją yra pasirašiusios visos valstybės narės, todėl, siekiant suvienodinti jų tarptautinių įsipareigojimų įgyvendinimą, jūrininkų rengimą ir atestavimą reglamentuojančios Sąjungos taisyklės turi būti suderintos su JRAB konvencija. Todėl, siekiant atsižvelgti į naujausius JRAB konvencijos dalinius pakeitimus, susijusius su laivuose, kuriems taikomas IGF kodeksas, keleiviniuose laivuose ir poliariniuose vandenyse plaukiojančiuose laivuose dirbančių jūrininkų rengimu ir kvalifikacija, reikėtų iš dalies pakeisti kelias Direktyvos 2008/106/EB nuostatas;

                     (4)

                     Jūrininkų rengimo, atestavimo ir budėjimo kodekse, priimtame 1995 m. JRAB šalių konferencijoje 2 rezoliucija, su laikas nuo laiko padarytais pakeitimais (toliau – JRAB kodeksas) jau pateiktos gairės dėl nuovargio prevencijos (B-VIII/1 skirsnis) ir tinkamumo budėti (A-VIII/1 skirsnis). Siekiant užtikrinti saugą, būtina užtikrinti, kad Direktyvos 2008/106/EB 15 straipsnio reikalavimai būtų vykdomi ir jų būtų laikomasi be išimčių, ir kad būtų deramai atsižvelgta į tas gaires;

                     (5)

                     vienas iš bendros transporto politikos tikslų jūrų transporto srityje yra palengvinti jūrininkų judėjimą Sąjungoje. Tokiu judėjimu padedama, be kita ko, didinti Sąjungos jūrų transporto sektoriaus patrauklumą ateities kartoms, kad Europos jūrų ūkio klasteryje būtų išvengta situacijų, kai trūksta tinkamą įgūdžių ir kompetencijų derinį turinčių kompetentingų darbuotojų. Jūrininkų laisvam judėjimui palengvinti yra būtinas valstybių narių išduotų jūrininkų atestatų tarpusavio pripažinimas. Atsižvelgiant į teisę į gerą administravimą, valstybių narių sprendimai dėl kitų valstybių narių jūrininkams išduotų tinkamumo liudijimų priėmimo nacionalinių kompetencijos pažymėjimų išdavimo tikslais turėtų būti grindžiami motyvais, kuriuos galėtų paaiškinti atitinkamas jūrininkas;

                     (6)

                     Direktyvoje 2008/106/EB taip pat numatyta centralizuota trečiųjų šalių išduotų jūrininkų atestatų pripažinimo sistema. Atlikus vertinimą pagal Reglamentavimo kokybės ir rezultatų programą (REFIT) nustatyta, kad, pradėjus taikyti centralizuotą sistemą, valstybių narių išlaidos gerokai sumažėjo. Tačiau vertinimas taip pat parodė, kad kai kurių pripažintų trečiųjų šalių atveju valstybės narės išdavė labai nedaug atestatų pripažinimą liudijančių patvirtinimų, susijusių su tų trečiųjų šalių išduotais kompetencijos pažymėjimais ar tinkamumo liudijimais. Todėl, siekiant efektyviau naudoti turimus žmogiškuosius ir finansinius išteklius, trečiųjų šalių pripažinimo tvarka turėtų būti grindžiama tokio pripažinimo poreikio analize, įskaitant, tačiau tuo neapsiribojant, numatomo tokių trečiųjų šalių kilmės laivų kapitonų, vadovaujančių specialistų ir radijo operatorių, kurie galėtų dirbti su valstybių narių vėliavomis plaukiojančiuose laivuose, skaičiaus nurodymą. Ta analizė turėtų būti pateikta nagrinėti Jūrų saugumo ir teršimo iš laivų prevencijos komitetui (COSS);

                     (7)

                     atsižvelgiant į trečiųjų šalių pripažinimo tvarkos taikymo patirtį, atlikus REFIT vertinimą nustatyta, kad, taikant dabartinį reikalavimą dėl 18 mėnesių laikotarpio, neatsižvelgiama į proceso, kuris apima Europos jūrų saugumo agentūros atliekamą patikrinimą vietoje, sudėtingumą. Diplomatinėms priemonėms, kurios būtinos tokiam patikrinimui suplanuoti ir atlikti, reikia daugiau laiko. Be to, 18 mėnesių laikotarpio nepakanka tais atvejais, kai trečioji šalis, norėdama laikytis JRAB konvencijos reikalavimų, turi imtis taisomųjų veiksmų ir atlikti teisinius savo sistemos pakeitimus. Todėl laikotarpis, per kurį Komisija turi priimti sprendimą, turėtų būti pratęstas nuo 18 iki 24 mėnesių, o tais atvejais, kai trečioji šalis turi imtis svarbių taisomųjų veiksmų, be kita ko, iš dalies pakeisti savo teisines nuostatas, tas laikotarpis turėtų būti dar kartą pratęstas iki 36 mėnesių. Be to, siekiant išlaikyti pripažinimo tvarkos lankstumą, prašančioji valstybė narė ir toliau turėtų turėti galimybę laikinai pripažinti trečiosios šalies jūrininkų rengimo, atestavimo ir budėjimo normatyvų sistemą;

                     (8)

                     siekiant užtikrinti visų jūrininkų teisę į deramą darbą ir apriboti konkurencijos iškraipymus vidaus rinkoje, ateityje pripažįstant trečiąsias šalis turėtų būti atsižvelgiama į tai, ar tos trečiosios šalys yra ratifikavusios 2006 m. konvenciją dėl darbo jūrų laivyboje;

                     (9)

                     siekiant dar labiau padidinti centralizuotos trečiųjų šalių pripažinimo sistemos efektyvumą, trečiųjų šalių, kurių jūrininkų su valstybių narių vėliavomis plaukiojančiuose laivuose įdarbinama mažai, persvarstymo intervalai turėtų būti ilgesni – jie turėtų būti pratęsti iki dešimties metų. Tačiau šis ilgesnis tokių trečiųjų šalių sistemos persvarstymo intervalas turėtų būti derinamas su prioritetiniais kriterijais, kuriais atsižvelgiama į saugos aspektą – taip būtų patenkintas efektyvumo poreikis ir kartu užtikrinta, kad, pablogėjus atitinkamose trečiosiose šalyse vykdomo jūrininkų rengimo kokybei, būtų taikomas veiksmingas apsaugos mechanizmas;

                     (10)

                     informacija apie įdarbintus jūrininkus iš trečiųjų šalių Sąjungos lygmeniu gaunama, kai valstybės narės praneša jų nacionaliniuose registruose laikomą atitinkamą informaciją apie išduotus atestatus ir patvirtinimus. Ta informacija turėtų būti naudojama statistiniais ir politikos rengimo tikslais, visų pirma siekiant padidinti centralizuotos trečiųjų šalių pripažinimo sistemos efektyvumą. Remiantis valstybių narių pateikta informacija, turėtų būti pakartotinai nagrinėjamas trečiųjų šalių, kurių jūrininkai su valstybių narių vėliavomis plaukiojančiuose laivuose nebuvo įdarbinti bent aštuonerius metus, pripažinimas. Pakartotinio nagrinėjimo procesas turėtų apimti galimybę išlaikyti arba panaikinti atitinkamos trečiosios šalies pripažinimą. Be to, valstybių narių pateikta informacija taip pat turėtų būti naudojama siekiant nustatyti, kurias pripažintas trečiąsias šalis reikia persvarstyti pirmenybės tvarka;

                     (11)

                     siekiant atsižvelgti į tarptautinio lygmens pokyčius ir užtikrinti, kad Sąjungos taisyklės būtų laiku pritaikytos prie šių pokyčių, pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 290 straipsnį Komisijai turėtų būti deleguoti įgaliojimai priimti aktus dėl JRAB konvencijos ir JRAB kodekso A dalies dalinių pakeitimų įtraukimo, atnaujinant jūrininkų rengimui ir atestavimui taikomus techninius reikalavimus ir suderinant visas atitinkamas Direktyvos 2008/106/EB nuostatas, susijusias su skaitmeniniais jūrininkų atestatais. Ypač svarbu, kad atlikdama parengiamąjį darbą Komisija tinkamai konsultuotųsi, taip pat ir su ekspertais, ir kad tos konsultacijos būtų vykdomos vadovaujantis 2016 m. balandžio 13 d. Tarpinstituciniame susitarime dėl geresnės teisėkūros (4) nustatytais principais. Visų pirma, siekiant užtikrinti vienodas galimybes dalyvauti atliekant su deleguotaisiais aktais susijusį parengiamąjį darbą, Europos Parlamentas ir Taryba visus dokumentus gauna tuo pačiu metu kaip ir valstybių narių ekspertai, o jų ekspertams sistemingai suteikiama galimybė dalyvauti Komisijos ekspertų grupių, kurios atlieka su deleguotaisiais aktais susijusį parengiamąjį darbą, posėdžiuose;

                     (12)

                     siekiant užtikrinti vienodas šios direktyvos nuostatų dėl trečiųjų šalių pripažinimo įgyvendinimo sąlygas, Komisijai turėtų būti suteikti įgyvendinimo įgaliojimai. Tais įgaliojimais turėtų būti naudojamasi laikantis Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 182/2011 (5);

                     (13)

                     nuostatos dėl profesinės kvalifikacijos pripažinimo, išdėstytos Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2005/36/EB (6), netaikomos jūrininkų atestatų pripažinimui pagal Direktyvą 2008/106/EB. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2005/45/EB (7) reglamentuojamas valstybių narių išduotų jūrininkų atestatų tarpusavio pripažinimas. Tačiau dėl 2010 m. JRAB konvencijos dalinių pakeitimų Direktyvoje 2005/45/EB pateiktos jūrininkų atestatų apibrėžtys yra nebeaktualios. Todėl valstybių narių išduotų jūrininkų atestatų tarpusavio pripažinimo sistema turėtų būti iš dalies pakeista, siekiant atsižvelgti į tarptautinius dalinius pakeitimus ir į Direktyvoje 2008/106/EB pateiktas jūrininkų atestatų apibrėžtis. Be to, į tarpusavio pripažinimo sistemą taip pat turėtų būti įtraukti valstybių narių įgaliojimu išduoti jūrininkų sveikatos pažymėjimai. Siekiant pašalinti dviprasmiškumą ir direktyvų 2005/45/EB bei 2008/106/EB tarpusavio nenuoseklumo riziką, jūrininkų atestatų tarpusavio pripažinimas turėtų būti reglamentuojamas tik Direktyva 2008/106/EB. Be to, siekiant sumažinti valstybėms narėms tenkančią administracinę naštą, priėmus atitinkamus JRAB konvencijos dalinius pakeitimus, turėtų būti įdiegta jūrininkų kvalifikacijos dokumentų pateikimo elektroninė sistema;

                     (14)

                     duomenų skaitmeninimas neatskiriamas nuo technologijų pažangos, susijusios su duomenų rinkimu ir perdavimu, siekiant padėti mažinti išlaidas ir užtikrinti veiksmingą žmogiškųjų išteklių naudojimą. Komisija turėtų apsvarstyti priemones, kaip padidinti uosto valstybės kontrolės veiksmingumą, įskaitant, be kita ko, centrinės jūrininkų atestatų duomenų bazės sukūrimo ir valdymo įvykdomumo ir pridėtinės vertės įvertinimą; ta duomenų bazė būtų susieta su Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2009/16/EB (8) 24 straipsnyje nurodyta inspektavimo duomenų baze, ir prie jos būtų prisijungusios visos valstybės narės. Toje centrinėje duomenų bazėje turėtų būti sukaupta visa Direktyvos 2008/106/EB V priede nustatyta informacija apie kompetencijos pažymėjimus ir patvirtinimus, liudijančius tinkamumo liudijimų, išduotų pagal JRAB konvencijos V/1–1 ir V/1–2 taisykles, pripažinimą;

                     (15)

                     Europos jūrininkų lavinimą ir rengimą būti laivų kapitonais ir vadovaujančiais specialistais turėtų papildyti visos Sąjungos jūrininkų lavinimo ir rengimo įstaigų studentų mainai. Siekiant ugdyti ir tobulinti su Europos šalies vėliava plaukiojančių laivų jūrininkų įgūdžius ir kvalifikaciją, būtina užtikrinti valstybių narių keitimąsi gerosios praktikos pavyzdžiais. Jūrininkų lavinimas ir rengimas turėtų būti vykdomas visapusiškai naudojantis programos „Erasmus+“ teikiamomis galimybėmis;

                     (16)

                     Komisija turėtų pradėti dialogą su socialiniais partneriais ir valstybėmis narėmis siekiant parengti jūrininkų rengimo iniciatyvas, kurios papildytų tarptautiniu lygmeniu sutartą minimalų jūrininkų rengimą ir kurias valstybės narės galėtų tarpusavyje pripažinti kaip europinius jūrininkystės meistriškumo diplomus. Tos iniciatyvos turėtų būti grindžiamos šiuo metu vykdomų bandomųjų projektų ir Komisijos plane dėl Sektorių bendradarbiavimo įgūdžių srityje nustatytų strategijų rekomendacijomis ir rengiamos jų laikantis;

                     (17)

                     siekiant padidinti teisinį aiškumą ir nuoseklumą, Direktyva 2005/45/EB turėtų būti panaikinta;

                     (18)

                     Direktyva 2008/106/EB turėtų būti atitinkamai iš dalies pakeista,

               PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:

            1 straipsnis
            Direktyvos 2008/106/EB daliniai pakeitimai
            Direktyva 2008/106/EB iš dalies keičiama taip:

                        1)

                        1 straipsnis papildomas šiais punktais:
                        „43.   priimančioji valstybė narė– valstybė narė, kurioje jūrininkai siekia savo kompetencijos pažymėjimų, tinkamumo liudijimų ar dokumentinių įrodymų priėmimo ar pripažinimo;
                        44.   IGF kodeksas– Tarptautinis dujas ar kitą žemos pliūpsnio temperatūros kurą naudojančių laivų saugos kodeksas, apibrėžtas SOLAS 74 II-1/2.29 taisyklėje;
                        45.   Poliarinis kodeksas– Tarptautinis laivybos poliariniuose vandenyse kodeksas, apibrėžtas SOLAS 74 XIV/1.1 taisyklėje;
                        46.   poliariniai vandenys– Arkties vandenys ir (arba) Antarktis, apibrėžti SOLAS 74 XIV/1.2–XIV/1.4 taisyklėse.“;

                        2)

                        2 straipsnis iš dalies keičiamas taip:

                                    a)

                                    vienintelėje dalyje įžanginė formuluotė pakeičiama taip:

                                       „1.   Ši direktyva taikoma joje nurodytiems jūrininkams, dirbantiems jūrų laivuose, kurie plaukioja su valstybės narės vėliava, išskyrus:“;

                                    b)

                                    pridedama ši dalis:

                                       „2.   5b straipsnis taikomas jūrininkams, kurie turi valstybės narės išduotą atestatą, neatsižvelgiant į jų pilietybę.“;

                        3)

                        5 straipsnis iš dalies keičiamas taip:

                                    a)

                                    10 dalis pakeičiama taip:

                                       „10.   Atsižvelgiant į 19 straipsnio 7 dalį, pagal šią direktyvą privalomo atestato originalas saugomas ir prieinamas patikrinti tame laive, kuriame dirba jo turėtojas, popierine arba skaitmenine forma, kurios tikrumas ir galiojimas gali būti patikrintas pagal šio straipsnio 12 dalies b punkte nustatytą procedūrą.“;

                                    b)

                                    13 dalis pakeičiama taip:

                                       „13.   Komisijai suteikiami įgaliojimai, įsigaliojus atitinkamiems JRAB konvencijos ir JRAB kodekso A dalies daliniams pakeitimams, susijusiems su skaitmeniniais jūrininkų atestatais, priimti deleguotuosius aktus pagal 27a straipsnį siekiant iš dalies pakeisti šią direktyvą suderinant visas atitinkamas jos nuostatas su tais JRAB konvencijos ir JRAB kodekso A dalies daliniais pakeitimais, kad būtų galima suskaitmeninti jūrininkų atestatus ir patvirtinimus.“;

                        4)

                        5a straipsnis pakeičiamas taip:

                           „5a straipsnis
                           Informacijos teikimas Komisijai
                           20 straipsnio 8 dalies ir 21 straipsnio 2 dalies tikslais ir išimtinai valstybių narių ir Komisijos naudojimui politikos formavimo ir statistikos tikslais valstybės narės Komisijai kasmet pateikia šios direktyvos V priede išvardytą informaciją apie kompetencijos pažymėjimus ir kompetencijos pažymėjimų pripažinimą liudijančius patvirtinimus. Jos taip pat gali savanoriškai teikti informaciją apie eiliniams jūrininkams pagal JRAB konvencijos priedo II, III ir VII skyrius išduotus tinkamumo liudijimus, pavyzdžiui, šios direktyvos V priede nurodytą informaciją.“;

                        5)

                        Įterpiamas šis straipsnis:

                           „5b straipsnis
                           Valstybių narių išduotų jūrininkų atestatų tarpusavio pripažinimas

                              1.   Kiekviena valstybė narė priima kitos valstybės narės arba kitai valstybei narei prižiūrint išduotus tinkamumo liudijimus ir dokumentinius įrodymus, pateikiamus popierine arba skaitmenine forma, kad leistų jūrininkams dirbti su jos vėliava plaukiojančiuose laivuose.

                              2.   Kiekviena valstybė narė pripažįsta kapitonams ir vadovaujantiems specialistams pagal šios direktyvos I priedo V/1-1 ir V/1-2 taisykles kitos valstybės narės išduotus kompetencijos pažymėjimus arba tinkamumo liudijimus, tuos pažymėjimus ir liudijimus patvirtindama jų pripažinimui paliudyti. Pripažinimą liudijantis patvirtinimas turi būti taikomas tik jame nurodytoms pareigoms, funkcijoms ir kompetencijos ar tinkamumo lygiams. Patvirtinimas gali būti išduodamas tik jei buvo laikytasi visų JRAB konvencijos reikalavimų, laikantis JRAB konvencijos I/2 taisyklės 7 dalies. Tokiam patvirtinimui naudojama JRAB kodekso A-I/2 poskyrio 3 dalyje nustatyta forma.

                              3.   Kiekviena valstybė narė, siekdama leisti jūrininkams dirbti su jos vėliava plaukiojančiuose laivuose, priima kitos valstybės narės įgaliojimu pagal 11 straipsnį išduotus sveikatos pažymėjimus.

                              4.   Priimančiosios valstybės narės užtikrina, kad 1, 2 ir 3 dalyse nurodyti sprendimai būtų priimti per pagrįstą laikotarpį. Priimančiosios valstybės narės taip pat užtikrina, kad jūrininkai turėtų teisę pagal nacionalinės teisės aktus ir procedūras apskųsti atsisakymą patvirtinti arba priimti galiojantį atestatą arba jokio atsakymo nebuvimą ir kad jūrininkams pagal nustatytus nacionalinės teisės aktus ir procedūras būtų teikiamos tinkamos konsultacijos ir pagalba, susijusios su tokiais skundais.

                              5.   Nedarant poveikio šio straipsnio 2 daliai, priimančiosios valstybės narės kompetentingos institucijos gali nustatyti papildomus pareigų, funkcijų ir kompetencijos ar tinkamumo lygių, susijusių su 7 straipsnyje nurodytais pakrančių reisais, apribojimus arba reikalauti pateikti alternatyvius pažymėjimus, išduotus pagal I priedo VII/1 taisyklę.

                              6.   Nedarant poveikio 2 daliai, priimančioji valstybė narė prireikus gali leisti kitos valstybės narės išduotą ir patvirtintą atitinkamą galiojantį atestatą, kurio pripažinimo atitinkama priimančioji valstybė narė dar nėra patvirtinusi, turinčiam jūrininkui ne ilgiau kaip trijų mėnesių laikotarpį eiti pareigas su jos vėliava plaukiojančiame laive.
                              Su dokumentiniu įrodymu, kad kompetentingoms institucijoms pateikta paraiška suteikti patvirtinimą, turi būti galima lengvai susipažinti.

                              7.   Priimančioji valstybė narė užtikrina, kad jūrininkai, pateikę pripažinti atestatus, kuriuos turėdami jie gali vykdyti vadovavimo lygio funkcijas, tinkamai išmanytų su funkcijomis, kurias jiems leidžiama vykdyti, susijusius tos valstybės narės jūrų teisės aktus.“;

                        6)

                        12 straipsnis iš dalies keičiamas taip:

                                    a)

                                    1 dalis pakeičiama taip:

                                       „1.   Kiekvienas laivo kapitonas, vadovaujantis specialistas ir radijo operatorius, turintis pagal bet kurį I priedo skyrių (išskyrus V skyriaus V/3 taisyklę arba VI skyrių) išduotą ar pripažintą atestatą, dirbantis jūroje arba ketinantis grįžti į darbą jūroje po krante praleisto tam tikro laiko, tam, kad ir toliau tiktų darbui jūroje, privalo ne rečiau kaip kas penkerius metus:

                                                   a)

                                                   pasitikrinti, ar atitinka 11 straipsnyje nustatytus medicininio tinkamumo normatyvus, ir

                                                   b)

                                                   pagal JRAB kodekso A-I/11 poskyrį įrodyti, jog yra išlaikęs savo profesinę kompetenciją.“;

                                    b)

                                    įterpiama ši dalis:

                                       „2b.   Tam, kad galėtų tęsti darbą poliariniuose vandenyse plaukiojančiuose laivuose, kiekvienas laivo kapitonas arba vadovaujantis specialistas turi atitikti šio straipsnio 1 dalies reikalavimus ir ne rečiau kaip kas penkerius metus pagal JRAB kodekso A-I/11 poskyrio 4 dalį įrodyti, jog yra išlaikęs su poliariniuose vandenyse plaukiojančiais laivais susijusią profesinę kompetenciją.“;

                                    c)

                                    3 dalis pakeičiama taip:

                                       „3.   Kiekviena valstybė narė palygina kompetencijos normatyvus, taikytus asmenims, siekusiems gauti kompetencijos pažymėjimus ir (arba) tinkamumo liudijimus, kurie buvo išduodami iki 2017 m. sausio 1 d., su JRAB kodekso A dalyje nustatytais atitinkamo kompetencijos pažymėjimo ir (arba) tinkamumo liudijimo kompetencijos normatyvais ir nusprendžia, ar reikia reikalauti, kad tokių kompetencijos pažymėjimų ir (arba) tinkamumo liudijimų turėtojai išklausytų atitinkamą žinių atnaujinimo ir kvalifikacijos kėlimo kursą arba kad jų kompetencija būtų įvertinta.“;

                                    d)

                                    įterpiama ši dalis:

                                       „3a.   Kiekviena valstybė narė palygina kompetencijos normatyvus, taikytus asmenims, dirbusiems dujomis varomuose laivuose iki 2017 m. sausio 1 d., su JRAB kodekso A-V/3 poskyryje nustatytais kompetencijos normatyvais ir nusprendžia, ar reikia reikalauti, kad tie asmenys atnaujintų savo kvalifikaciją.“;

                        7)

                        19 straipsnio 2 ir 3 dalys pakeičiamos taip:

                           „2.   Valstybė narė, kuri ketina patvirtinimu pripažinti šio straipsnio 1 dalyje nurodytus laivo kapitonui, vadovaujančiam specialistui arba radijo operatoriui trečiosios šalies išduotus kompetencijos pažymėjimus arba tinkamumo liudijimus, kad jie galėtų dirbti su jos vėliava plaukiojančiuose laivuose, Komisijai pateikia prašymą dėl tos trečiosios šalies pripažinimo, prie kurio pridedama preliminari trečiosios šalies atitikties JRAB konvencijos reikalavimams analizė, kuriai atlikti renkama šios direktyvos II priede nurodyta informacija. Toje preliminarioje analizėje valstybė narė pateikia tolesnę jos prašymą pagrindžiančią informaciją dėl trečiosios šalies pripažinimo motyvų.
                           Valstybei narei pateikus tokį prašymą, Komisija nedelsdama nagrinėja tą prašymą ir, laikydamasi 28 straipsnio 2 dalyje nurodytos nagrinėjimo procedūros, priima sprendimą dėl trečiosios šalies rengimo ir atestavimo sistemų vertinimo inicijavimo per pagrįstą laiką, tinkamai atsižvelgiant į šio straipsnio 3 dalyje nurodytą terminą.
                           Jei sprendimas dėl vertinimo inicijavimo yra teigiamas, Komisija, padedama Europos jūrų saugumo agentūros ir prireikus dalyvaujant prašymą pateikusiai valstybei narei ir bet kurioms kitoms suinteresuotosioms valstybėms narėms, surenka šios direktyvos II priede nurodytą informaciją ir atlieka trečiosios šalies, kurios atžvilgiu pateiktas prašymas dėl pripažinimo, rengimo ir atestavimo sistemų vertinimą, kad patikrintų, ar atitinkama šalis atitinka visus JRAB konvencijos reikalavimus ir ar yra imtasi visų tinkamų priemonių, kad būtų užkirstas kelias suklastotų atestatų išdavimui, taip pat atsižvelgia į tai, ar ta šalis ratifikavo 2006 m. Konvenciją dėl darbo jūrų laivyboje.

                           3.   Kai atlikusi šio straipsnio 2 dalyje nurodytą vertinimą Komisija padaro išvadą, kad visi tie reikalavimai yra įvykdyti, ji įgyvendinimo aktais priima sprendimą dėl trečiosios šalies pripažinimo. Tie įgyvendinimo aktai priimami per 24 mėnesius nuo šio straipsnio 2 dalyje nurodyto valstybės narės prašymo pateikimo, laikantis 28 straipsnio 2 dalyje nurodytos nagrinėjimo procedūros.
                           Jei JRAB konvencijos reikalavimams įvykdyti atitinkama trečioji šalis turi atlikti svarbius taisomuosius veiksmus, be kita ko, iš dalies pakeisti savo teisės aktus, lavinimo, rengimo ir atestavimo sistemą, šios dalies pirmoje pastraipoje nurodyti įgyvendinimo aktai turi būti priimti per 36 mėnesius nuo šio straipsnio 2 dalyje nurodyto valstybės narės prašymo pateikimo.
                           Tą prašymą pateikusi valstybė narė gali nuspręsti pripažinti trečiąją šalį vienašališkai, kol pagal šią dalį bus priimtas įgyvendinimo aktas. Tokio vienašališko pripažinimo atveju valstybė narė Komisijai praneša, kiek išduota pripažinimą liudijančių patvirtinimų, susijusių su 1 dalyje nurodytais kompetencijos pažymėjimais ir tinkamumo liudijimais, trečioji šalis išdavė iki įgyvendinimo akto dėl tos trečiosios šalies pripažinimo priėmimo dienos.“;

                        8)

                        20 straipsnis papildomas šia dalimi:

                           „8.   Jei valstybė narė nėra išdavusi pripažinimą liudijančių patvirtinimų, susijusių su 19 straipsnio 1 dalyje nurodytais kompetencijos pažymėjimais ar tinkamumo pažymėjimais, trečiosios šalies išduotais ilgesniam nei aštuonerių metų laikotarpiui, tos šalies atestatų pripažinimas nagrinėjamas pakartotinai. Po to pakartotinio nagrinėjimo Komisija įgyvendinimo aktais priima savo sprendimą. Tie įgyvendinimo aktai priimami laikantis 28 straipsnio 2 dalyje nurodytos nagrinėjimo procedūros, pranešus apie tai valstybėms narėms ir atitinkamai trečiajai šaliai bent prieš šešis mėnesius.“;

                        9)

                        21 straipsnio 1 ir 2 dalys pakeičiamos taip:

                           „1.   Trečiąsias šalis, kurios pripažintos laikantis 19 straipsnio 3 dalies pirmoje pastraipoje nurodytos procedūros, įskaitant nurodytąsias 19 straipsnio 6 dalyje, Komisija, padedama Europos jūrų saugumo agentūros, reguliariai ir bent per dešimt metų po paskutinio vertinimo persvarsto, kad patikrintų, ar jos atitinka II priede nustatytus atitinkamus kriterijus ir ar yra imtasi tinkamų priemonių, kad būtų užkirstas kelias suklastotų atestatų išdavimui.

                           2.   Komisija, padedama Europos jūrų saugumo agentūros, persvarsto trečiąsias šalis pagal prioritetinius kriterijus. Tie prioritetiniai kriterijai yra:

                                       a)

                                       pagal 23 straipsnį teikiami uosto valstybės kontrolės veiklos duomenys;

                                       b)

                                       pripažinimą liudijančių patvirtinimų dėl trečiosios šalies išduotų kompetencijos pažymėjimų arba jos, vadovaujantis JRAB konvencijos V/1-1 ir V/1-2 taisyklėmis, išduotų tinkamumo pažymėjimų, skaičius;

                                       c)

                                       trečiosios šalies akredituotų jūrininkų lavinimo ir rengimo įstaigų skaičius;

                                       d)

                                       trečiosios šalies patvirtintų jūrininkų rengimo ir tobulinimosi programų skaičius;

                                       e)

                                       paskutinio Komisijos atlikto trečiosios šalies vertinimo data ir svarbių procesų trūkumų, kurie nustatyti atliekant tą vertinimą, skaičius;

                                       f)

                                       bet koks svarbus trečiosios šalies jūrininkų rengimo ir atestavimo sistemos pokytis;

                                       g)

                                       bendras su valstybių narių vėliavomis plaukiojančiuose laivuose dirbančių trečiosios šalies atestuotų jūrininkų skaičius, taip pat šių jūrininkų rengimo ir kvalifikacijų lygis;

                                       h)

                                       informacija apie trečiojoje šalyje taikomus lavinimo ir rengimo standartus, kurią pateikia bet kurios susijusios institucijos arba kiti suinteresuotieji subjektai, jei jos turima.

                                 Jeigu trečioji šalis nesilaiko JRAB konvencijos reikalavimų, kaip nustatyta šios direktyvos 20 straipsnyje, tos trečiosios šalies persvarstymui teikiama pirmenybė, palyginti su kitomis trečiosiomis šalimis.“;

                        10)

                        25a straipsnio 1 dalis pakeičiama taip:

                           „1.   Valstybės narės Komisijai pateikia V priede nurodytą informaciją 20 straipsnio 8 dalies ir 21 straipsnio 2 dalies taikymo tikslais bei valstybėms narėms ir Komisijai naudoti formuojant politiką.“;

                        11)

                        26 straipsnis pakeičiamas taip:

                           „26 straipsnis
                           Vertinimo ataskaita
                           Komisija ne vėliau kaip 2024 m. rugpjūčio 2 d. Europos Parlamentui ir Tarybai pateikia vertinimo ataskaitą, įskaitant pasiūlymus dėl tolesnių veiksmų, kurių turi būti imtasi atsižvelgiant į tą vertinimą. Toje vertinimo ataskaitoje Komisija analizuoja valstybių narių išduotų jūrininkų atestatų tarpusavio pripažinimo sistemos įgyvendinimą ir visus tarptautinio lygmens pokyčius, susijusius su skaitmeniniais jūrininkų atestatais. Be to, Komisija įvertina visus pokyčius, susijusius su būsimu atsižvelgimu į europinius jūrininkystės meistriškumo diplomus, atsižvelgiant į socialinių partnerių pateiktas rekomendacijas.“;

                        12)

                        27 straipsnis pakeičiamas taip:

                           „27 straipsnis
                           Dalinis pakeitimas

                              1.   Komisijai pagal 27a straipsnį suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus, kuriais iš dalies keičiamas šios direktyvos I priedas ir susijusios nuostatos, siekiant suderinti tą priedą ir tas nuostatas su JRAB konvencijos ir JRAB kodekso A dalies daliniais pakeitimais.

                              2.   Komisijai pagal 27a straipsnį suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus, kuriais iš dalies keičiamas šios direktyvos V priedas dėl informacijos, kurią turi pateikti valstybės narės, konkrečiu ir aktualiu turiniu bei detalėmis, su sąlyga, kad tokiais aktais siekiama tik atsižvelgti į JRAB konvencijos bei JRAB kodekso A dalies dalinius pakeitimus, kartu laikantis duomenų apsaugos reikalavimų. Tokiais deleguotaisiais aktais negali būti keičiamos nuostatos dėl duomenų anoniminimo, kaip nustatyta 25a straipsnio 3 dalyje.“;

                        13)

                        27a straipsnis pakeičiamas taip:

                           „27a straipsnis
                           Delegavimas

                              1.   Įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus Komisijai suteikiami šiame straipsnyje nustatytomis sąlygomis.

                              2.   5 straipsnio 13 dalyje ir 27 straipsnyje nurodyti įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus Komisijai suteikiami penkerių metų laikotarpiui nuo 2019 m. rugpjūčio 1 d. Likus ne mažiau kaip devyniems mėnesiams iki penkerių metų laikotarpio pabaigos Komisija parengia naudojimosi deleguotaisiais įgaliojimais ataskaitą. Deleguotieji įgaliojimai savaime pratęsiami tokios pačios trukmės laikotarpiams, išskyrus atvejus, kai Europos Parlamentas arba Taryba pareiškia prieštaravimų dėl tokio pratęsimo likus ne mažiau kaip trims mėnesiams iki kiekvieno laikotarpio pabaigos.

                              3.   Europos Parlamentas arba Taryba gali bet kada atšaukti 5 straipsnio 13 dalyje ir 27 straipsnyje nurodytus deleguotuosius įgaliojimus. Sprendimu dėl įgaliojimų atšaukimo nutraukiami tame sprendime nurodyti įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus. Sprendimas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje arba vėlesnę jame nurodytą dieną. Jis nedaro poveikio jau galiojančių deleguotųjų aktų galiojimui.

                              4.   Prieš priimdama deleguotąjį aktą Komisija konsultuojasi su kiekvienos valstybės narės paskirtais ekspertais vadovaudamasi 2016 m. balandžio 13 d. Tarpinstituciniame susitarime dėl geresnės teisėkūros nustatytais principais.

                              5.   Apie priimtą deleguotąjį aktą Komisija nedelsdama vienu metu praneša Europos Parlamentui ir Tarybai.

                              6.   Pagal 5 straipsnio 13 dalį ir 27 straipsnį priimtas deleguotasis aktas įsigalioja tik tuo atveju, jeigu per du mėnesius nuo pranešimo Europos Parlamentui ir Tarybai apie šį aktą dienos nei Europos Parlamentas, nei Taryba nepareiškia prieštaravimų arba jeigu dar nepasibaigus tam laikotarpiui ir Europos Parlamentas, ir Taryba praneša Komisijai, kad prieštaravimų nereikš. Europos Parlamento arba Tarybos iniciatyva tas laikotarpis pratęsiamas dviem mėnesiais.“;

                        14)

                        Direktyvos 2008/106/EB I priedas iš dalies keičiamas pagal šios direktyvos priedą.

            2 straipsnis
            Panaikinimas
            Direktyva 2005/45/EB panaikinama.

            3 straipsnis
            Perkėlimas į nacionalinę teisę

               1.   Valstybės narės užtikrina, kad įsigaliotų įstatymai ir kiti teisės aktai, būtini, kad šios direktyvos būtų laikomasi ne vėliau kaip nuo 2021 m. rugpjūčio 2 d. Apie tai jos nedelsdamos praneša Komisijai.
               Valstybės narės, priimdamos tas nuostatas, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.

               2.   Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų nacionalinės teisės aktų pagrindinių nuostatų tekstus.

            4 straipsnis
            Įsigaliojimas
            Ši direktyva įsigalioja dvidešimtą dieną po jos paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.

            5 straipsnis
            Adresatai
            Ši direktyva skirta valstybėms narėms.

            Priimta Briuselyje 2019 m. birželio 20 d.

                  Europos Parlamento vardu

                  Pirmininkas

               A. TAJANI

                  Tarybos vardu

                  Pirmininkas

               G. CIAMBA

            (1)  OL C 110, 2019 3 22, p. 125.

            (2)  2019 m. balandžio 4 d. Europos Parlamento pozicija (dar nepaskelbta Oficialiajame leidinyje) ir 2019 m. birželio 6 d. Tarybos sprendimas.

            (3)  2008 m. lapkričio 19 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2008/106/EB dėl minimalaus jūrininkų rengimo (OL L 323, 2008 12 3, p. 33).

            (4)  OL L 123, 2016 5 12, p. 1.

            (5)  2011 m. vasario 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 182/2011, kuriuo nustatomos valstybių narių vykdomos Komisijos naudojimosi įgyvendinimo įgaliojimais kontrolės mechanizmų taisyklės ir bendrieji principai (OL L 55, 2011 2 28, p. 13).

            (6)  2005 m. rugsėjo 7 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2005/36/EB dėl profesinių kvalifikacijų pripažinimo (OL L 255, 2005 9 30, p. 22).

            (7)  2005 m. rugsėjo 7 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2005/45/EB dėl valstybių narių išduotų jūrininkų atestatų abipusio pripažinimo ir iš dalies keičianti Direktyvą 2001/25/EB (OL L 255, 2005 9 30, p. 160).

            (8)  2009 m. balandžio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2009/16/EB dėl uosto valstybės kontrolės (OL L 131, 2009 5 28, p. 57).

            PRIEDAS
            Direktyvos 2008/106/EB I priedo V skyrius iš dalies keičiamas taip:

                        1)

                        V/2 taisyklė pakeičiama taip:
                        „V/2 taisyklė

                           Privalomi minimalūs keleivinių laivų kapitonų, vadovaujančių specialistų, eilinių jūrininkų ir kito personalo rengimo ir kvalifikacijos reikalavimai

                                    1.

                                    Ši taisyklė taikoma tarptautinius reisus vykdančių keleivinių laivų kapitonams, vadovaujantiems specialistams, eiliniams jūrininkams ir kitam personalui. Dėl šių reikalavimų taikymo vidaus reisus vykdančių keleivinių laivų personalui sprendimą priima valstybės narės.

                                    2.

                                    Iki tarnybinių užduočių paskyrimo visi keleiviniame laive dirbantys asmenys turi atitikti JRAB kodekso A-VI/1 poskyrio 1 dalies reikalavimus.

                                    3.

                                    Keleiviniuose laivuose dirbantys kapitonai, vadovaujantys specialistai, eiliniai jūrininkai ir kitas personalas privalo išklausyti pagal savo pareigas, užduotis ir įsipareigojimus 5–9 dalyse nurodytus rengimo ir supažindinimo kursus.

                                    4.

                                    Laivų kapitonai, vadovaujantys specialistai, eiliniai jūrininkai ir kitas personalas, kuriems privaloma išklausyti rengimo kursą pagal 7–9 dalis, privalo ne rečiau kaip kas penkerius metus išklausyti atitinkamą žinių atnaujinimo kursą arba privalo pateikti įrodymą, kad per paskutinius penkerius metus pasiekė lygį, atitinkantį reikiamą kompetencijos normatyvą.

                                    5.

                                    Keleiviniuose laivuose dirbantis personalas privalo išklausyti pagal savo pareigas, užduotis ir įsipareigojimus JRAB kodekso A-V/2 poskyrio 1 dalyje nurodytą supažindinimo su keleivinių laivų avarinėmis situacijomis kursą.

                                    6.

                                    Keleivinių laivų personalas, tiesiogiai aptarnaujantis keleivius keleiviams skirtose keleivinių laivų patalpose, privalo išklausyti JRAB kodekso A-V/2 poskyrio 2 dalyje nurodytą rengimo kursą saugos tema.

                                    7.

                                    Laivų kapitonai, vadovaujantys specialistai, eiliniai jūrininkai, įgiję kvalifikaciją pagal šio priedo II, III ir VII skyrius, ir kitas personalas, kurie pagal laivo įgulos sąrašą privalo padėti keleiviams keleiviniuose laivuose susidarius avarinei situacijai, privalo išklausyti JRAB kodekso A-V/2 poskyrio 3 dalyje nurodytą pasirengimo valdyti minią keleiviniuose laivuose kursą.

                                    8.

                                    Keleivinių laivų kapitonai, vyriausieji mechanikai, vyresnieji kapitono padėjėjai, antrieji mechanikai ir bet kurie asmenys, kurie laivo įgulos sąraše paskirti atsakingais už keleivių saugą avarinių situacijų keleiviniuose laivuose metu, privalo išklausyti JRAB kodekso A-V/2 poskyrio 4 dalyje nurodytą patvirtintą rengimo kursą krizių valdymo ir žmonių elgesio tema.

                                    9.

                                    Ro-ro keleivinių laivų kapitonai, vyriausieji mechanikai, vyresnieji kapitono padėjėjai, antrieji mechanikai ir bet kurie asmenys, kuriems paskirta tiesioginė atsakomybė už keleivių įlaipinimą bei išlaipinimą, krovinio pakrovimą, iškrovimą arba sutvirtinimą, arba laivo korpuso angų sandarinimą, privalo išklausyti JRAB kodekso A-V/2 poskyrio 5 dalyje nurodytą patvirtintą rengimo kursą keleivių bei krovinio saugos ir laivo korpuso sandarumo tema.

                                    10.

                                    Valstybės narės užtikrina, kad kiekvienam asmeniui būtų išduodami dokumentai, liudijantys, kad jis išklausė atitinkamą kursą, nustačius, kad jo kvalifikacija atitinka šios taisyklės 6–9 dalių nuostatas.“;

                        2)

                        papildoma šiomis taisyklėmis:
                        „V/3 taisyklė

                           Privalomi minimalūs laivų, kuriems taikomas IGF kodeksas, kapitonų, vadovaujančių specialistų, eilinių jūrininkų ir kito personalo rengimo ir kvalifikacijos reikalavimai

                                    1.

                                    Ši taisyklė taikoma laivų, kuriems taikomas IGF kodeksas, kapitonams, vadovaujantiems specialistams, eiliniams jūrininkams ir kitam personalui.

                                    2.

                                    Iki tarnybinių užduočių paskyrimo laivuose, kuriems taikomas IGF kodeksas, jūrininkai privalo išklausyti pagal savo pareigas, užduotis ir įsipareigojimus 4–9 dalyse nurodytus rengimo kursus.

                                    3.

                                    Visi jūrininkai, dirbantys laivuose, kuriems taikomas IGF kodeksas, iki tarnybinių užduočių paskyrimo privalo būti tinkamai supažindinti su laivu ir jo įranga, kaip nurodyta šios direktyvos 14 straipsnio 1 dalies d punkte.

                                    4.

                                    Jūrininkai, atsakingi už paskirtas saugos užtikrinimo užduotis, susijusias su kuro tvarkymu, kuro naudojimu ar reagavimu į avarines situacijas, susijusias su kuru, laivuose, kuriems taikomas IGF kodeksas, privalo turėti darbui laivuose, kuriems taikomas IGF kodeksas, būtiną pagrindinio rengimo kurso pažymėjimą.

                                    5.

                                    Kiekvienas asmuo, siekiantis gauti darbui laivuose, kuriems taikomas IGF kodeksas, būtiną pagrindinio rengimo kurso pažymėjimą, turi būti išklausęs pagrindinį rengimo kursą pagal JRAB kodekso A-V/3 poskyrio 1 dalies nuostatas.

                                    6.

                                    Jūrininkai, atsakingi už paskirtas saugos užtikrinimo užduotis, susijusias su kuro tvarkymu, kuro naudojimu ar reagavimu į avarines situacijas, susijusias su kuru, laivuose, kuriems taikomas IGF kodeksas, pagal V/1-2 taisyklės 2 ir 5 dalis arba V/1-2 taisyklės 4 ir 5 dalis įgiję su suskystintų dujų tanklaiviais susijusią kvalifikaciją ir atestatą, laikomi atitinkančiais JRAB kodekso A-V/3 poskyrio 1 dalyje nurodytus reikalavimus, susijusius su darbo laivuose, kuriems taikomas IGF kodeksas, pagrindinio rengimo kursu.

                                    7.

                                    Laivų kapitonai, mechanikai ir visas personalas, kurie tiesiogiai atsakingi už kuro ir kuro sistemų tvarkymą ir naudojimą laivuose, kuriems taikomas IGF kodeksas, privalo turėti darbui laivuose, kuriems taikomas IGF kodeksas, būtiną specialaus rengimo kurso pažymėjimą.

                                    8.

                                    Kiekvienas asmuo, siekiantis gauti darbui laivuose, kuriems taikomas IGF kodeksas, būtiną specialaus rengimo kurso pažymėjimą, turėdamas 4 dalyje nurodytą tinkamumo liudijimą, privalo:

                                                8.1.

                                                būti baigęs patvirtintą darbui laivuose, kuriems taikomas IGF kodeksas, būtiną specialų rengimo kursą ir atitikti JRAB kodekso A-V/3 poskyrio 2 dalyje nurodytą kompetencijos normatyvą, ir

                                                8.2.

                                                turėti bent vieno mėnesio trukmės patvirtintą darbo jūroje stažą, kuris apima bent tris bunkeriavimo operacijas laivuose, kuriems taikomas IGF kodeksas. Dvi iš trijų bunkeriavimo operacijų gali būti pakeistos 8.1 dalyje nurodyto rengimo kurso dalimi laikomu patvirtintu bunkeriavimo operacijų srities rengimo kursu, kuriam naudojami treniruokliai.

                                    9.

                                    Laivų kapitonai, mechanikai ir bet kurie asmenys, kurie tiesiogiai atsakingi už kuro tvarkymą ir naudojimą laivuose, kuriems taikomas IGF kodeksas, pagal JRAB kodekso A–V/1-2 poskyrio 2 dalyje nurodytus kompetencijos normatyvus įgiję kvalifikaciją ir atestatą, kad galėtų dirbti suskystintų dujų tanklaiviuose, laikomi įvykdžiusiais JRAB kodekso A-V/3 poskyrio 2 dalyje nurodytus reikalavimus, susijusius su darbui laivuose, kuriems taikomas IGF kodeksas, būtinu specialiu rengimo kursu, jei jie taip pat:

                                                9.1.

                                                yra įvykdę 6 dalies reikalavimus;

                                                9.2.

                                                yra įvykdę 8.2 dalyje nustatytus bunkeriavimo reikalavimus arba dalyvavo atliekant tris suskystintų dujų tanklaivio krovimo operacijas ir

                                                9.3.

                                                per paskutinių penkerių metų laikotarpį yra įgiję trijų mėnesių darbo jūroje stažą:

                                                            9.3.1.

                                                            laivuose, kuriems taikomas IGF kodeksas;

                                                            9.3.2.

                                                            tanklaiviuose, kurie kaip krovinį veža kurą, kuriam taikomas IGF kodeksas, arba

                                                            9.3.3.

                                                            laivuose, kurie kaip kurą naudoja dujas arba žemos pliūpsnio temperatūros kurą.

                                    10.

                                    Valstybės narės užtikrina, kad jūrininkams, kurie yra įgiję kvalifikaciją atitinkamai pagal 4 ar 7 dalį, būtų išduoti tinkamumo liudijimai.

                                    11.

                                    Pagal 4 ar 7 dalį tinkamumo liudijimą įgiję jūrininkai privalo ne rečiau kaip kas penkerius metus išklausyti atitinkamą žinių atnaujinimo kursą arba privalo pateikti įrodymą, kad per paskutinius penkerius metus pasiekė lygį, atitinkantį reikiamą kompetencijos normatyvą.

                           V/4 taisyklė

                           Privalomi minimalūs poliariniuose vandenyse plaukiojančių laivų kapitonų ir denio skyriaus vadovaujančių specialistų rengimo ir kvalifikacijos reikalavimai

                                    1.

                                    Poliariniuose vandenyse plaukiojančių laivų kapitonai, vyresnieji kapitono padėjėjai ir laivavedybos budėjimo pamainai vadovaujantys specialistai turi turėti su poliariniuose vandenyse plaukiojančiais laivais susijusio pagrindinio rengimo kurso pažymėjimą, kaip reikalaujama Poliariniame kodekse.

                                    2.

                                    Kiekvienas asmuo, siekiantis gauti darbui poliariniuose vandenyse plaukiojančiuose laivuose būtiną pagrindinio rengimo kurso pažymėjimą, turi būti išklausęs patvirtintą su poliariniuose vandenyse plaukiojančiais laivais susijusį pagrindinį rengimo kursą ir atitikti JRAB kodekso A-V/4 poskyrio 1 dalyje nurodytą kompetencijos normatyvą.

                                    3.

                                    Poliariniuose vandenyse plaukiojančių laivų kapitonai ir vyresnieji kapitono padėjėjai turi turėti specialaus su poliariniuose vandenyse plaukiojančiais laivais susijusio rengimo kurso pažymėjimą, kaip reikalaujama Poliariniame kodekse.

                                    4.

                                    Kiekvienas asmuo, siekiantis gauti su poliariniuose vandenyse plaukiojančiais laivais susijusio specialaus rengimo kurso pažymėjimą, privalo:

                                                4.1.

                                                įvykdyti su poliariniuose vandenyse plaukiojančiais laivais susijusio pagrindinio rengimo kurso pažymėjimo reikalavimus;

                                                4.2.

                                                turėti bent dviejų mėnesių trukmės patvirtintą darbo jūroje – denio skyriuje vadovavimo lygmeniu ar susijusį su budėjimo pareigomis eksploatavimo lygmeniu – stažą, įgytą poliariniuose vandenyse, arba kitą lygiavertį patvirtintą darbo jūroje stažą, ir

                                                4.3.

                                                būti išklausęs patvirtintą specialų su poliariniuose vandenyse plaukiojančiais laivais susijusį rengimo kursą ir atitikti JRAB kodekso A-V/4 poskyrio 2 dalyje nurodytą kompetencijos normatyvą.

                                    5.

                                    Valstybės narės užtikrina, kad jūrininkams, kurie yra įgiję kvalifikaciją atitinkamai pagal 2 ar 4 dalį, būtų išduoti tinkamumo liudijimai.

                                    6.

                                    Iki 2020 m. liepos 1 d. jūrininkai, kurių patvirtintas darbo jūroje stažas poliariniuose vandenyse prasidėjo prieš 2018 m. liepos 1 d., turi turėti galimybę įrodyti, kad jie atitinka 2 dalies reikalavimus, t. y.:

                                                6.1.

                                                yra įgiję patvirtintą darbo jūroje stažą laive, kuris plaukioja poliariniuose vandenyse, arba lygiavertį patvirtintą darbo jūroje stažą, kurio metu ėjo pareigas denio skyriuje eksploatavimo ar vadovavimo lygmeniu – iš viso bent tris mėnesius per paskutinius penkerius metus, arba

                                                6.2.

                                                sėkmingai išklausė rengimo kursą, surengtą laikantis Tarptautinės jūrų organizacijos mokymo gairių, skirtų poliariniuose vandenyse plaukiojantiems laivams.

                                    7.

                                    Iki 2020 m. liepos 1 d. jūrininkai, kurių patvirtintas darbo jūroje stažas poliariniuose vandenyse prasidėjo prieš 2018 m. liepos 1 d., turi turėti galimybę įrodyti, kad jie atitinka 4 dalies reikalavimus, t. y.:

                                                7.1.

                                                yra įgiję patvirtintą darbo jūroje stažą laive, kuris plaukioja poliariniuose vandenyse, arba lygiavertį patvirtintą darbo jūroje stažą, kurio metu ėjo pareigas denio skyriuje vadovavimo lygmeniu – iš viso bent tris mėnesius per paskutinius penkerius metus, arba

                                                7.2.

                                                yra sėkmingai išklausę rengimo kursą, atitinkantį Tarptautinės jūrų organizacijos mokymo gaires, skirtas poliariniuose vandenyse plaukiojantiems laivams, ir įgiję patvirtintą darbo jūroje stažą laive, plaukiojančiame poliariniuose vandenyse, arba lygiavertį patvirtintą darbo jūroje stažą, kurio metu ėjo pareigas denio skyriuje vadovavimo lygmeniu – iš viso bent du mėnesius per paskutinius penkerius metus.“


title: 2019 m. birželio 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva (ES) 2019/1160, kuria iš dalies keičiamos direktyvų 2009/65/EB ir 2011/61/ES nuostatos dėl kolektyvinio investavimo subjektų investicinių vienetų ar akcijų platinimo tarpvalstybiniu mastu (Tekstas svarbus EEE.)

text:
12.7.2019

                  LT

                  Europos Sąjungos oficialusis leidinys

                  L 188/106

         EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS DIREKTYVA (ES) 2019/1160
         2019 m. birželio 20 d.
         kuria iš dalies keičiamos direktyvų 2009/65/EB ir 2011/61/ES nuostatos dėl kolektyvinio investavimo subjektų investicinių vienetų ar akcijų platinimo tarpvalstybiniu mastu
         (Tekstas svarbus EEE)
         EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
         atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 53 straipsnio 1 dalį,
         atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą,
         teisėkūros procedūra priimamo akto projektą perdavus nacionaliniams parlamentams,
         atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę (1),
         laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros (2),
         kadangi:

                     (1)

                     bendri Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2009/65/EB (3) ir Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2011/61/ES (4) tikslai yra užtikrinti vienodas sąlygas kolektyvinio investavimo subjektams ir panaikinti apribojimus laisvam kolektyvinio investavimo subjektų investicinių vienetų ir akcijų judėjimui Sąjungoje, sykiu užtikrinant vienodesnę investuotojų apsaugą. Tie tikslai iš esmės pasiekti, tačiau tam tikros kliūtys vis dar trukdo fondų valdytojams visapusiškai pasinaudoti vidaus rinkos privalumais;

                     (2)

                     šią direktyvą papildo Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) 2019/1156 (5). Tame reglamente nustatytos papildomos taisyklės ir procedūros, susijusios su kolektyvinio investavimo į perleidžiamuosius vertybinius popierius subjektais (toliau – KIPVPS) ir alternatyvaus investavimo fondų valdytojais (toliau –AIFV). Tuo reglamentu ir šia direktyva turėtų būti bendrai dar labiau suderintos sąlygos vidaus rinkoje veikiantiems fondų valdytojams ir sudarytos palankesnės sąlygos tarpvalstybiniu mastu platinti jų valdomų fondų investicinius vienetus ar akcijas;

                     (3)

                     būtina pašalinti reguliavimo spragą ir suderinti pranešimo kompetentingoms institucijoms apie su KIPVPS susijusius pakeitimus procedūrą su Direktyvoje 2011/61/ES nustatyta pranešimo procedūra;

                     (4)

                     Reglamentu (ES) 2019/1156 toliau sustiprinami principai, taikomi Direktyva 2009/65/EB reglamentuojamiems rinkodaros pranešimams, ir išplečiama jų taikymo sritis, kad apimtų ir AIFV, taip užtikrinant aukštą investuotojų apsaugos standartą nepriklausomai nuo investuotojų tipo. Atitinkamos Direktyvos 2009/65/EB nuostatos, susijusios su rinkodaros pranešimais ir nacionalinių įstatymų ir taisyklių dėl KIPVPS investicinių vienetų rinkodaros tvarkos prieinamumu, yra nebereikalingos ir todėl turėtų būti išbrauktos;

                     (5)

                     paaiškėjo, kad Direktyvos 2009/65/EB nuostatos, kuriomis reikalaujama, kad KIPVPS suteiktų priemones investuotojams, tokios, kokios buvo įgyvendintos tam tikrose nacionalinėse teisinėse sistemose, pernelyg apsunkina veiklą. Be to, vietinėmis priemonėmis taip, kaip numatyta toje direktyvoje, investuotojai naudojasi retai. Pageidaujamas ryšių palaikymo būdas pasikeitė: investuotojai su fondo valdytojais bendrauja tiesiogiai elektroninėmis priemonėmis arba telefonu, o mokėjimo ir išpirkimo operacijos vykdomos kitais kanalais. Nors tos vietinės priemonės šiuo metu naudojamos administraciniais tikslais, pavyzdžiui, siekiant susigrąžinti reguliavimo mokesčius tarpvalstybiniu mastu, tokie klausimai turėtų būti sprendžiami kitais būdais, įskaitant kompetentingų institucijų bendradarbiavimą. Todėl reikėtų nustatyti taisykles, kuriomis būtų modernizuoti ir patikslinti reikalavimai dėl priemonių teikimo mažmeniniams investuotojams, o valstybės narės neturėtų reikalauti fizinio buvimo vietoje siekiant teikti tokias priemones. Bet kokiu atveju tomis taisyklėmis turėtų būti užtikrinta, kad investuotojai turėtų prieigą prie informacijos, kuria naudotis jie turi teisę;

                     (6)

                     siekiant užtikrinti, kad požiūris į mažmeninius investuotojus būtų nuoseklus, būtina, kad su priemonėmis susiję reikalavimai taip pat būtų taikomi AIFV, kai valstybės narės jiems leidžia savo teritorijoje platinti alternatyvaus investavimo fondų (toliau – AIF) investicinius vienetus ar akcijas mažmeniniams investuotojams;

                     (7)

                     aiškių ir vienodų sąlygų, reglamentuojančių KIPVPS arba AIF investicinių vienetų ar akcijų platinimo nutraukimą priimančiojoje valstybėje narėje, trūkumas lemia ekonominį ir teisinį netikrumą fondų valdytojams. Todėl direktyvose 2009/65/EB ir 2011/61/ES turėtų būti nustatytos aiškios sąlygos, kuriomis galima panaikinti pranešimą apie kai kurių arba visų investicinių vienetų ar akcijų platinimo priemones. Tos sąlygos turėtų būti nustatytos taip, kad būtų užtikrinta pusiausvyra tarp, viena vertus, kolektyvinių investavimo subjektų ar jų valdytojų galimybės, tenkinant nustatytas sąlygas, panaikinti jų investicinių vienetų ar akcijų platinimo priemones ir, kita vertus, investuotojų į tokius subjektus interesų;

                     (8)

                     galimybė nutraukti KIPVPS arba AIF investicinių vienetų ar akcijų platinimą tam tikroje valstybėje narėje neturėtų neigiamai paveikti nei investuotojų, nei sumažinti jų apsaugos pagal Direktyvą 2009/65/EB ar Direktyvą 2011/61/ES, visų pirma, jų teisės gauti tikslią informaciją apie tęsiamą tų fondų veiklą;

                     (9)

                     pasitaiko atvejų, kai AIFV, norinčiam patikrinti investuotojų susidomėjimą tam tikra investavimo idėja ar investavimo strategija, pagal skirtingas nacionalines teisines sistemas taikoma skirtinga išankstinio platinimo tvarka. Išankstinio platinimo apibrėžtys ir sąlygos, kuriomis jis leidžiamas, labai skiriasi tarp tų valstybių narių, kuriose jis leidžiamas; tuo tarpu kitose valstybėse narėse išankstinio platinimo sąvokos iš viso nėra. Kad tie skirtumai būtų panaikinti, reikėtų nustatyti suderintą išankstinio platinimo apibrėžtį ir sąlygas, kuriomis ES AIFV gali užsiimti išankstiniu platinimu;

                     (10)

                     kad išankstinis platinimas būtų pripažintas pagal Direktyvą 2011/61/ES, jis turėtų būti skirtas potencialiems profesionaliesiems investuotojams ir būti susijęs su investavimo idėja arba investavimo strategija, siekiant patikrinti jų susidomėjimą dar neįsteigtu AIF ar padaliniu arba jau įsteigtu AIF ar padaliniu, apie kurio investicinių vienetų ar akcijų platinimą dar nepranešta pagal tą direktyvą. Atitinkamai išankstinio platinimo metu investuotojams neturėtų būti įmanoma pasirašyti AIF investicinių vienetų ar akcijų ir neturėtų būti leidžiama dalyti potencialiems profesionaliesiems investuotojams pasirašymo formų ar panašių dokumentų nei galutiniu, nei projekto pavidalu. ES AIFV turėtų užtikrinti, kad investuotojai neįsigytų AIF vienetų ar akcijų išankstinio platinimo metu ir kad investuotojai, į kuriuos kreipiamasi vykdant išankstinį platinimą, galėtų įsigyti to AIF vienetus ar akcijas tik platinimo, leidžiamo pagal Direktyvą 2011/61/ES, metu.
                     Visi atvejai, kai per 18 mėnesių nuo ES AIFV išankstinio platinimo pradžios profesionalūs investuotojai pasirašo AIF, kuris buvo nurodytas vykdant išankstinį platinimą teiktoje informacijoje, arba remiantis išankstiniu platinimu įsteigto AIF vienetų ar akcijų, turėtų būti laikomi platinimo padariniu ir turėtų būti taikomos Direktyvoje 2011/61/ES nurodytos taikytinos pranešimo procedūros. Siekiant užtikrinti, kad nacionalinės kompetentingos institucijos galėtų vykdyti išankstinio platinimo jų valstybėje narėje kontrolės įgaliojimus, ES AIFV turėtų per dvi savaites nuo išankstinio platinimo pradžios nusiųsti neoficialų laišką popierine arba elektronine forma savo buveinės valstybės narės kompetentingoms institucijoms ir nurodyti, be kita ko, kuriose valstybėse narėse jis vykdo ar vykdė išankstinį platinimą, kokia yra ar kokia buvo išankstinio platinimo trukmė ir įskaitant, jei taikytina, pateikti savo AIF ir AIF padalinių, kurie įtraukiami ar buvo įtraukti į išankstinį platinimą, sąrašą. ES AIFV buveinės valstybės narės kompetentingos institucijos turėtų nedelsdamos apie tai informuoti valstybių narių, kuriose ES AIFV vykdo ar vykdė išankstinį platinimą, kompetentingas institucijas;

                     (11)

                     ES AIFV turėtų užtikrinti, kad jų išankstinio platinimo veikla būtų tinkamai dokumentuota;

                     (12)

                     nacionalinės teisės aktai, taisyklės ir administracinės nuostatos, būtinos siekiant laikytis Direktyvos 2011/61/ES ir ypač suderintų išankstinio platinimo taisyklių, turėtų nestatyti ES AIFV į nepalankią padėtį, palyginti su ne ES AIFV. Tai taikytina tiek esant dabartinei padėčiai, kai ne ES AIFV neturi teisės platinti visoje ES, tiek tokiai padėčiai, kai imamos taikyti Direktyvos 2011/61/ES nuostatos dėl tokio leidimo platinti;

                     (13)

                     siekiant užtikrinti teisinį tikrumą, būtina sinchronizuoti atitinkamų nacionalinės teisės aktų, taisyklių ir administracinių nuostatų, kuriais įgyvendinama ši direktyva, ir Reglamento (ES) 2019/1156 nuostatų, susijusių su rinkodaros pranešimais ir išankstiniu platinimu, taikymo datas;

                     (14)

                     pagal 2011 m. rugsėjo 28 d. bendrą valstybių narių ir Komisijos politinį pareiškimą dėl aiškinamųjų dokumentų (6) valstybės narės įsipareigojo pagrįstais atvejais prie pranešimų apie perkėlimo priemones pridėti vieną ar daugiau dokumentų, kuriuose paaiškinamos direktyvos sudėtinių dalių ir nacionalinių perkėlimo priemonių atitinkamų dalių sąsajos. Šios direktyvos atveju teisės aktų leidėjas laikosi nuomonės, kad tokių dokumentų perdavimas yra pagrįstas,

               PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:

            1 straipsnis
            Direktyvos 2009/65/EB daliniai pakeitimai
            Direktyva 2009/65/EB iš dalies keičiama taip:

                        1)

                        17 straipsnio 8 dalis papildoma šiomis pastraipomis:
                        „Jeigu atlikus pirmoje pastraipoje nurodytą pakeitimą valdymo įmonė nebeatitiktų šios direktyvos, valdymo įmonės buveinės valstybės narės kompetentingos institucijos per 15 darbo dienų nuo visos pirmoje pastraipoje nurodytos informacijos gavimo dienos praneša valdymo įmonei, kad ji negali įgyvendinti to pakeitimo. Tokiu atveju valdymo įmonės buveinės valstybės narės kompetentingos institucijos atitinkamai informuoja valdymo įmonės priimančiosios valstybės narės kompetentingas institucijas.
                        Jeigu pirmoje pastraipoje nurodytas pakeitimas įgyvendinamas po to, kai informacija buvo perduota pagal antrą pastraipą, ir dėl to pakeitimo valdymo įmonė nebeatitinka šios direktyvos, valdymo įmonės buveinės valstybės narės kompetentingos institucijos imasi visų atitinkamų priemonių pagal 98 straipsnį ir nepagrįstai nedelsdamos informuoja valdymo įmonės priimančiosios valstybės narės kompetentingas institucijas apie priemones, kurių imtasi.“;

                        2)

                        77 straipsnis išbraukiamas;

                        3)

                        91 straipsnio 3 dalis išbraukiama;

                        4)

                        92 straipsnis pakeičiamas taip:

                           „92 straipsnis

                              1.   Valstybės narės užtikrina, kad KIPVPS kiekvienoje valstybėje narėje, kurioje jis ketina prekiauti savo investiciniais vienetais, sudarytų sąlygas naudotis priemonėmis, kad būtų galima atlikti šias užduotis:

                                          a)

                                          apdoroti pasirašymo, atpirkimo ir išpirkimo pavedimus ir atlikti kitus mokėjimus, susijusius su KIPVPS investiciniais vienetais, investicinių vienetų turėtojams pagal IX skyriuje reikalaujamuose dokumentuose nustatytas sąlygas;

                                          b)

                                          investuotojams teikti informaciją, kaip galima pateikti a punkte nurodytus pavedimus ir kaip išmokamos atpirkimo arba išpirkimo pajamos;

                                          c)

                                          sudaryti sąlygas tvarkyti informaciją ir naudotis 15 straipsnyje nurodytomis procedūromis ir tvarka, susijusiomis su investuotojų naudojimusi savo teisėmis, atsirandančiomis dėl jų investicijų į KIPVPS valstybėje narėje, kurioje prekiaujama KIPVPS investiciniais vienetais;

                                          d)

                                          suteikti galimybių investuotojams susipažinti su informacija ir dokumentais, reikalaujamas pagal IX skyrių, 94 straipsnyje nustatytomis sąlygomis ir gauti jų kopijas;

                                          e)

                                          teikti investuotojams su tomis priemonėmis atliekamomis užduotimis susijusią svarbią informaciją patvariojoje laikmenoje ir

                                          f)

                                          veikti kaip komunikacijos su kompetentingomis institucijomis informacinis punktas.

                              2.   Valstybės narės nereikalauja KIPVPS fizinio buvimo priimančiojoje valstybėje narėje arba paskirti trečiosios šalies 1 dalies tikslais.

                              3.   KIPVPS užtikrina, kad 1 dalyje nurodytoms užduotims atlikti skirtos priemonės, įskaitant elektroniniu būdu, būtų:

                                          a)

                                          valstybės narės, kurioje prekiaujama KIPVPS investiciniais vienetais, oficialiąja kalba arba viena iš jos oficialiųjų kalbų, arba tos valstybės narės kompetentingų institucijų patvirtinta kalba;

                                          b)

                                          taikomos paties KIPVPS, trečiosios šalies, kuriai taikomos taisyklės ir priežiūra, reglamentuojančios vykdytinas užduotis, arba jų abiejų.

                                    Taikant b punktą, jeigu užduotis turi atlikti trečioji šalis, tos trečiosios šalies skyrimas patvirtinamas rašytine sutartimi, kurioje nurodoma, kurių iš 1 dalyje nurodytų užduočių KIPVPS neatlieka, ir tai, kad trečioji šalis iš KIPVPS gauna visą atitinkamą informaciją ir dokumentus.“;

                        5)

                        93 straipsnis iš dalies keičiamas taip:

                                    a)

                                    1 dalis papildoma šia pastraipa:
                                    „Laišku pateikiamame pranešime taip pat nurodoma informacija, be kita ko, adresas, būtina sąskaitai faktūrai išrašyti arba norint pranešti apie bet kokius priimančiosios valstybės narės kompetentingos institucijos taikomus teisės aktuose nustatytus mokesčius ar rinkliavas, taip pat pateikiama informacija apie 92 straipsnio 1 dalyje nustatytų užduočių atlikimo priemones.“;

                                    b)

                                    8 dalis pakeičiama taip:

                                       „8.   Pasikeitus informacijai, pateiktai pranešime pagal 1 dalį, arba įvykus pasikeitimui, susijusiam su skirtingų klasių akcijomis, kuriomis ketinama prekiauti, KIPVPS, likus bent mėnesiui iki to pakeitimo įgyvendinimo, apie jį raštu praneša tiek KIPVPS buveinės valstybės narės, tiek KIPVPS priimančiosios valstybės narės kompetentingoms institucijoms.
                                       Jeigu atlikus pirmoje pastraipoje nurodytą pakeitimą KIPVPS nebeatitiktų šios direktyvos, KIPVPS buveinės valstybės narės kompetentingos institucijos per 15 darbo dienų nuo visos pirmoje pastraipoje nurodytos informacijos gavimo dienos praneša KIPVPS, kad jis negali įgyvendinti to pakeitimo. Tuo atveju KIPVPS buveinės valstybės narės kompetentingos institucijos atitinkamai informuoja KIPVPS priimančiosios valstybės narės kompetentingas institucijas.
                                       Jeigu pirmoje pastraipoje nurodytas pakeitimas įgyvendinamas po to, kai informacija buvo perduota pagal antrą pastraipą, ir dėl to pakeitimo KIPVPS nebeatitinka šios direktyvos, KIPVPS buveinės valstybės narės kompetentingos institucijos, vadovaudamosi 98 straipsniu, imasi visų atitinkamų priemonių, įskaitant, jei būtina, aiškų draudimą prekiauti KIPVPS investiciniais vienetais, ir nepagrįstai nedelsdamos informuoja KIPVPS priimančiosios valstybės narės kompetentingas institucijas apie priemones, kurių imtasi.“;

                        6)

                        įterpiamas šis straipsnis:

                           „93a straipsnis

                              1.   Valstybės narės užtikrina, kad KIPVPS galėtų panaikinti pranešimą apie vienetų, įskaitant, kai taikytina, apie akcijų klases, prekybos priemones valstybėje narėje, apie kurią jis yra pranešęs pagal 93 straipsnį, kai įvykdomos visos šios sąlygos:

                                          a)

                                          pateikiamas visa apimantis pasiūlymas netaikant jokių mokesčių ar atskaitymų atpirkti arba išpirkti visus tokius investicinius vienetus, kuriuos turi investuotojai toje valstybėje narėje, jis viešai skelbiamas bent 30 darbo dienų laikotarpį ir tiesiogiai arba per finansinius tarpininkus individualiai adresuojamas kiekvienam investuotojui, kurio tapatybė yra žinoma, toje valstybėje narėje;

                                          b)

                                          ketinimas panaikinti tokių investicinių vienetų prekybos priemones toje valstybėje narėje viešai paskelbiamas viešai prieinamoje erdvėje, be kita ko, elektroninėmis priemonėmis, kurios yra įprastos prekiaujant KIPVPS investiciniais vienetais ir tinkamos tipiškam KIPVPS investuotojui;

                                          c)

                                          visi susitarimai su finansų tarpininkais ar įgaliotais asmenimis pakeičiami arba nutraukiami nuo pranešimo panaikinimo dienos, siekiant užtikrinti, kad nebūtų naujų ar tolesnių tiesioginių ar netiesioginių tų investicinių vienetų, kurie nurodyti 2 dalyje nurodytame pranešime, siūlymų ar pateikimų.

                                    Pateikiant pirmos pastraipos a ir b punktuose nurodytą informaciją, aiškiai nurodomos pasekmės investuotojams, jeigu jie nepriims pasiūlymo atpirkti ar išpirkti jų turimų vienetų.
                              Informacija, nurodyta pirmos pastraipos a ir b punktuose, pateikiama valstybės narės, apie kurią KIPVPS yra pranešęs pagal 93 straipsnį, oficialiąja kalba arba viena iš oficialiųjų kalbų, arba tos valstybės narės kompetentingų institucijų patvirtinta kalba. Nuo pirmos pastraipos c punkte nurodytos datos KIPVPS neteikia jokių naujų ar tolesnių tiesioginių ar netiesioginių savo investicinių vienetų, kuriems buvo taikomas pranešimo panaikinimas, siūlymų toje valstybėje narėje ir joje jų nepateikia.

                              2.   KIPVPS savo buveinės valstybės narės kompetentingoms institucijoms pateikia pranešimą, kuriame pateikiama 1 dalies pirmos pastraipos a, b ir c punktuose nurodyta informacija.

                              3.   KIPVPS buveinės valstybės narės kompetentingos institucijos patikrina, ar pagal 2 dalį KIPVPS pateiktas pranešimas yra išsamus. KIPVPS buveinės valstybės narės kompetentingos institucijos ne vėliau kaip per 15 darbo dienų nuo išsamaus pranešimo gavimo dienos perduoda tą pranešimą valstybės narės, įvardytos 2 dalyje nurodytame pranešime, kompetentingoms institucijoms ir EVPRI.
                              Perdavusios pranešimą pagal pirmą pastraipą, KIPVPS buveinės valstybės narės kompetentingos institucijos apie tą perdavimą nedelsdamos praneša KIPVPS.

                              4.   KIPVPS teikia investuotojams, kurie tebėra investavę į KIPVPS, ir KIPVPS buveinės valstybės narės kompetentingoms institucijoms informaciją, kurios reikalaujama pagal 68–82 straipsnius ir pagal 94 straipsnį.

                              5.   KIPVPS buveinės valstybės narės kompetentingos institucijos valstybės narės, įvardytos šio straipsnio 2 dalyje nurodytame pranešime, kompetentingoms institucijoms perduoda informaciją apie visus 93 straipsnio 2 dalyje nurodytų dokumentų pakeitimus.

                              6.   Valstybės narės, įvardytos šio straipsnio 2 dalyje nurodytame pranešime, kompetentingos institucijos turi tas pačias teises ir pareigas kaip KIPVPS priimančiosios valstybės narės kompetentingos institucijos, kaip nustatyta 21 straipsnio 2 dalyje, 97 straipsnio 3 dalyje ir 108 straipsnyje. Nedarant poveikio kitai stebėsenos veiklai ir priežiūros įgaliojimams, nurodytiems 21 straipsnio 2 dalyje ir 97 straipsnyje, nuo informacijos perdavimo pagal šio straipsnio 5 dalį dienos valstybės narės, įvardytos šio straipsnio 2 dalyje nurodytame pranešime, kompetentingos institucijos nereikalauja, kad atitinkamas KIPVPS įrodytų, jog laikosi nacionalinių įstatymų, taisyklių ir administracinių nuostatų, kuriais reglamentuojami prekybos reikalavimai, nurodyti Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2019/1156 (*1) 5 straipsnyje.

                              7.   Valstybės narės 4 dalies tikslais leidžia naudoti visas elektronines ar kitas nuotolinio ryšio priemones, jeigu informacijos ir ryšių priemonės yra prieinamos investuotojams valstybės narės, kurioje yra investuotojai, oficialiąja kalba arba viena iš oficialiųjų kalbų, arba tos valstybės narės kompetentingų institucijų patvirtinta kalba.“;

                           (*1)  2019 m. birželio 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) 2019/1156 dėl palankesnių sąlygų tarpvalstybiniu mastu platinti kolektyvinio investavimo subjektų investicinius vienetus ar akcijas sudarymo, kuriuo iš dalies keičiami reglamentai (ES) Nr. 345/2013, (ES) Nr. 346/2013 ir (ES) Nr. 1286/2014 (OL L 188, 2019 7 12, p. 55).“;"

                        7)

                        95 straipsnio 1 dalies a punktas išbraukiamas;

            2 straipsnis
            Direktyvos 2011/61/ES daliniai pakeitimai
            Direktyva 2011/61/ES iš dalies keičiama taip:

                        1)

                        4 straipsnio 1 dalyje įterpiamas šis punktas:
                        „aea)   išankstinis platinimas– ES AIFV arba jo vardu vykdomas tiesioginis arba netiesioginis informacijos apie investavimo strategijas arba investavimo idėjas teikimas arba komunikacija potencialiems profesionaliems investuotojams, turintiems nuolatinę gyvenamąją vietą arba registruotąją buveinę Sąjungoje, siekiant patikrinti jų susidomėjimą valstybėje narėje, kurioje yra potencialių investuotojų nuolatinė gyvenamoji vieta arba registruotoji buveinė, dar neįsteigtu AIF arba padaliniu arba įsteigtu AIF ar padaliniu, apie kurį dar nepranešta platinimo tikslais pagal 31 ar 32 straipsnį; tas informacijos teikimas ar komunikacija nė vienu atveju neprilygsta pasiūlymui potencialiam investuotojui investuoti į to AIF ar AIF padalinio vienetus ar akcijas ar jų pateikimui;“;

                        2)

                        VI SKYRIAUS pradžioje įterpiamas šis straipsnis:

                           „30a straipsnis
                           ES AIFV vykdomo išankstinio platinimo Sąjungoje sąlygos

                              1.   Valstybės narės užtikrina, kad leidimą turintis ES AIFV galėtų užsiimti išankstiniu platinimu Sąjungoje, išskyrus atvejus, kai potencialiems profesionaliems investuotojams teikiama informacija:

                                          a)

                                          yra pakankama, kad investuotojai galėtų įsipareigoti įsigyti konkretaus AIF investicinius vienetus ar akcijas;

                                          b)

                                          prilygsta pasirašymo formoms ar panašiems dokumentams projekto ar galutiniu pavidalu ir

                                          c)

                                          prilygsta dar neįsteigto AIF steigiamiesiems dokumentams, prospektui arba siūlymo dokumentams galutiniu pavidalu.

                                    Tais atvejais, kai teikiami prospekto arba siūlymo dokumentų projektai, tokiuose dokumentuose neturi būti visos informacijos, kurios pakaktų, kad investuotojai galėtų priimti investavimo sprendimus, ir turi būti aiškiai nurodyta, kad:

                                          a)

                                          dokumentai neprilygsta pasiūlymui arba kvietimui pasirašyti AIF investicinių vienetų ar akcijų ir

                                          b)

                                          juose pateikta informacija neturėtų būti remiamasi, nes ji yra neišsami ir gali būti keičiama.

                                    Valstybės narės užtikrina, kad iš ES AIFV nebūtų reikalaujama nurodyti kompetentingoms institucijoms išankstinio platinimo turinio ar adresatų ar įvykdyti kokių nors kitų sąlygų ar reikalavimų, kurie nėra nustatyti šiame straipsnyje, prieš jam pradedant vykdyti išankstinį platinimą.

                              2.   ES AIFV užtikrina, kad investuotojai neįsigytų AIF vienetų ar akcijų išankstinio platinimo metu ir kad investuotojai, į kuriuos kreipiamasi vykdant išankstinį platinimą, galėtų įsigyti to AIF vienetus ar akcijas tik platinimo, leidžiamo pagal 31 ar 32 straipsnį, metu.
                              Visi atvejai, kai per 18 mėnesių nuo ES AIFV išankstinio platinimo pradžios, profesionalūs investuotojai pasirašo AIF, kuris buvo nurodytas vykdant išankstinį platinimą teiktoje informacijoje, arba remiantis išankstiniu platinimu įsteigto AIF vienetų ar akcijų, laikomi platinimo padariniu ir taikomos 31 ir 32 straipsniuose nurodytos taikytinos pranešimo procedūros.
                              Valstybės narės užtikrina, kad ES AIFV per dvi savaites nuo išankstinio platinimo pradžios savo buveinės valstybės narės kompetentingoms institucijoms nusiųstų neoficialų laišką popierine ar elektronine forma. Tame laiške nurodoma, kuriose valstybėse narėse ir kuriais laikotarpiais yra ar buvo vykdomas išankstinis platinimas, taip pat pateikiamas trumpas tos veiklos aprašymas, be kita ko, informacija apie pristatytas investavimo strategijas ir, kai taikytina, AIF ir AIF padalinių, įtrauktų į išankstinį platinimą, sąrašas. ES AIFV buveinės valstybės narės kompetentingos institucijos nedelsdamos informuoja valstybių narių, kuriose ES AIFV vykdo ar vykdė išankstinį platinimą, kompetentingas institucijas. Valstybės narės, kurioje vykdomas arba buvo vykdomas išankstinis platinimas, kompetentingos institucijos gali paprašyti ES AIFV buveinės valstybės narės kompetentingų institucijų pateikti išsamesnės informacijos apie jos teritorijoje vykdomą arba vykdytą išankstinį platinimą.

                              3.   Trečioji šalis gali vykdyti išankstinį platinimą leidimą turinčio ES AIFV vardu tik tais atvejais, kai ji turi investicinės įmonės leidimą pagal Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2014/65/ES (*2), kredito įstaigos leidimą pagal Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2013/36/ES (*3), KIPVPS valdymo įmonės leidimą pagal Direktyvą 2009/65/EB, AIFV leidimą pagal šią direktyvą arba priklausomo agento leidimą pagal Direktyvą 2014/65/ES. Tokiai trečiajai šaliai taikomos šiame straipsnyje nustatytos sąlygos.

                              4.   ES AIFV užtikrina, kad jo išankstinio platinimo veikla būtų tinkamai dokumentuota.

                           (*2)  2014 m. gegužės 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2014/65/ES dėl finansinių priemonių rinkų, kuria iš dalies keičiamos Direktyva 2002/92/EB ir Direktyva 2011/61/ES (OL L 173, 2014 6 12, p. 349)."

                           (*3)  2013 m. birželio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2013/36/ES dėl galimybės verstis kredito įstaigų veikla ir dėl riziką ribojančios kredito įstaigų ir investicinių įmonių priežiūros, kuria iš dalies keičiama Direktyva 2002/87/EB ir panaikinamos direktyvos 2006/48/EB bei 2006/49/EB (OL L 176, 2013 6 27, p. 338).“;"

                        3)

                        32 straipsnio 7 dalies antra, trečia ir ketvirta pastraipos pakeičiamos taip:
                        „Jeigu po atlikto planuoto pakeitimo AIFV vykdomas AIF valdymas nebeatitiktų šios direktyvos arba AIFV kitaip nebeatitiktų šios direktyvos, atitinkamos AIFV buveinės valstybės narės kompetentingos institucijos per 15 darbo dienų nuo visos pirmoje pastraipoje nurodytos informacijos gavimo dienos informuoja AIFV, kad jis negali įgyvendinti to pakeitimo. Tuo atveju AIFV buveinės valstybės narės kompetentingos institucijos nedelsdamos atitinkamai informuoja AIFV priimančiosios valstybės narės kompetentingas institucijas.
                        Jeigu planuotas pakeitimas įgyvendinamas nepaisant pirmos ir antros pastraipų arba jeigu įvyko neplanuotas pakeitimas ir dėl šio pakeitimo AIFV vykdomas AIF valdymas nebeatitinka šios direktyvos arba AIFV kitaip nebeatitinka šios direktyvos, AIFV buveinės valstybės narės kompetentingos institucijos, vadovaudamosi 46 straipsniu, imasi visų reikiamų priemonių, įskaitant, jei būtina, aiškų draudimą platinti AIF investicinius vienetus ir akcijas, ir nepagrįstai nedelsdamos atitinkamai informuoja AIFV priimančiosios valstybės narės kompetentingas institucijas.
                        Jei pakeitimai nedaro įtakos AIFV vykdomo AIF valdymo atitikčiai šiai direktyvai arba AIFV atitikčiai šiai direktyvai kitais atžvilgiais, AIFV buveinės valstybės narės kompetentingos institucijos per vieną mėnesį apie tuos pakeitimus praneša AIFV priimančiosios valstybės narės kompetentingoms institucijoms.“;

                        4)

                        įterpiamas šis straipsnis:

                           „32a straipsnis
                           Pranešimo apie kai kurių arba visų ES AIF investicinių vienetų ar akcijų platinimo priemones valstybėse narėse, kurios nėra AIFV buveinės valstybė narė, panaikinimas

                              1.   Valstybės narės užtikrina, kad ES AIFV galėtų panaikinti pranešimą apie kai kurių arba visų savo valdomų AIF investicinių vienetų ar akcijų platinimo priemones valstybėje narėje, apie kurią jis pranešė pagal 32 straipsnį, kai įvykdomos visos šios sąlygos:

                                          a)

                                          išskyrus uždaro tipo AIF ir fondų, reglamentuojamų Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) 2015/760 (*4), atvejus, pateikiamas visa apimantis pasiūlymas netaikant jokių mokesčių ar atskaitymų atpirkti arba išpirkti visus tokius investicinius vienetus, kuriuos turi investuotojai toje valstybėje narėje, jis viešai skelbiamas bent 30 darbo dienų laikotarpį ir tiesiogiai arba per finansinius tarpininkus individualiai adresuojamas kiekvienam investuotojui, kurio tapatybė yra žinoma, toje valstybėje narėje;

                                          b)

                                          ketinimas panaikinti kai kurių arba visų AIF investicinių vienetų platinimo priemones toje valstybėje narėje viešai paskelbiamas viešai prieinamoje erdvėje, be kita ko, elektroninėmis priemonėmis, kurios yra įprastos platinant AIF investicinius vienetus ir tinkamos tipiškam AIF investuotojui;

                                          c)

                                          visi susitarimai su finansų tarpininkais ar įgaliotais asmenimis pakeičiami arba nutraukiami nuo pranešimo panaikinimo dienos, siekiant užtikrinti, kad nebūtų naujų ar tolesnių tiesioginių ar netiesioginių tų investicinių vienetų ar akcijų, kurie nurodyti 2 dalyje nurodytame pranešime, siūlymų ar pateikimų.

                                    Nuo pirmos pastraipos c punkte nurodytos datos AIFV neteikia jokių naujų ar tolesnių tiesioginių ar netiesioginių savo valdomo AIF investicinių vienetų ar akcijų siūlymų valstybėje narėje, apie kurią jis pateikė pranešimą pagal 2 dalį.

                              2.   AIFV savo buveinės valstybės narės kompetentingoms institucijoms pateikia pranešimą, kuriame pateikiama 1 dalies pirmos pastraipos a, b ir c punktuose nurodyta informacija.

                              3.   AIFV buveinės valstybės narės kompetentingos institucijos patikrina, ar pagal 2 dalį AIFV pateiktas pranešimas yra išsamus. AIFV buveinės valstybės narės kompetentingos institucijos ne vėliau kaip per 15 darbo dienų nuo išsamaus pranešimo gavimo dienos perduoda tą pranešimą valstybės narės, įvardytos 2 dalyje nurodytame pranešime, kompetentingoms institucijoms ir EVPRI.
                              Perdavusios pranešimą pagal pirmą pastraipą, AIFV buveinės valstybės narės kompetentingos institucijos apie tą perdavimą nedelsdamos praneša AIFV.
                              36 mėnesių laikotarpiu nuo 1 dalies pirmos pastraipos c punkte nurodytos datos AIFV valstybėje narėje, įvardytoje 2 dalyje nurodytame pranešime, nevykdo ES AIF investicinių vienetų ar akcijų, nurodytų pranešime arba susijusių su panašiomis investavimo strategijomis ar investavimo idėjomis, išankstinio platinimo.

                              4.   AIFV teikia investuotojams, kurie tebėra investavę į ES AIF, ir AIFV buveinės valstybės narės kompetentingoms institucijoms informaciją, kurios reikalaujama pagal 22 ir 23 straipsnius.

                              5.   AIFV buveinės valstybės narės kompetentingos institucijos valstybės narės, įvardytos 2 dalyje nurodytame pranešime, kompetentingoms institucijoms perduoda informaciją apie visus IV priedo b–f punktuose nurodytų dokumentų ir informacijos pakeitimus.

                              6.   Valstybės narės, įvardytos 2 dalyje nurodytame pranešime, kompetentingos institucijos turi tas pačias teises ir pareigas kaip AIFV priimančiosios valstybės narės kompetentingos institucijos, kaip nustatyta 45 straipsnyje.

                              7.   Nedarant poveikio kitiems priežiūros įgaliojimams, nurodytiems 45 straipsnio 3 dalyje, nuo informacijos perdavimo pagal šio straipsnio 5 dalį dienos valstybės narės, įvardytos 2 dalyje nurodytame pranešime, kompetentingos institucijos nereikalauja, kad atitinkamas AIFV įrodytų, jog laikosi nacionalinių įstatymų, taisyklių ir administracinių nuostatų, kuriais reglamentuojami platinimo reikalavimai, kaip nurodyta Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2019/1156 (*5) 5 straipsnyje.

                              8.   Valstybės narės 4 dalies tikslais leidžia naudoti elektronines ar kitas nuotolinio ryšio priemones.

                           (*4)  2015 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) 2015/760 dėl Europos ilgalaikių investicijų fondų (OL L 123, 2015 5 19, p. 98)."

                           (*5)  2019 m. birželio 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) 2019/1156 dėl palankesnių sąlygų tarpvalstybiniu mastu platinti kolektyvinio investavimo subjektų investicinius vienetus ar akcijas sudarymo, kuriuo iš dalies keičiami reglamentai (ES) Nr. 345/2013, (ES) Nr. 346/2013 ir (ES) Nr. 1286/2014 (OL L 188, 2019 7 12, p. 55).“;"

                        5)

                        33 straipsnio 6 dalies antra ir trečia pastraipos pakeičiamos taip:
                        „Jeigu po atlikto planuoto pakeitimo AIFV vykdomas AIF valdymas nebeatitiktų šios direktyvos arba AIFV kitaip nebeatitiktų šios direktyvos, atitinkamos AIFV buveinės valstybės narės kompetentingos institucijos per 15 darbo dienų nuo visos pirmoje pastraipoje nurodytos informacijos gavimo dienos informuoja AIFV, kad jis negali įgyvendinti pakeitimo.
                        Jeigu planuotas pakeitimas įgyvendinamas nepaisant pirmos ir antros pastraipų arba jeigu įvyko neplanuotas pakeitimas ir dėl šio pakeitimo AIFV vykdomas AIF valdymas nebeatitinka šios direktyvos arba AIFV kitaip nebeatitinka šios direktyvos, AIFV buveinės valstybės narės kompetentingos institucijos, vadovaudamosi 46 straipsniu, imasi visų atitinkamų priemonių ir nepagrįstai nedelsdamos atitinkamai informuoja AIFV priimančiosios valstybės narės kompetentingas institucijas.“;

                        6)

                        įterpiamas šis straipsnis:

                           „43a straipsnis
                           Mažmeniniams investuotojams prieinamos priemonės

                              1.   Nedarant poveikio Reglamento (ES) 2015/760 26 straipsniui, valstybės narės užtikrina, kad AIFV kiekvienoje valstybėje narėje, kurioje jis ketina platinti AIF investicinius vienetus ar akcijas mažmeniniams investuotojams, suteiktų galimybių naudotis priemonėmis, kad būtų galima atlikti šias užduotis:

                                          a)

                                          apdoroti investuotojų pasirašymo, mokėjimo, atpirkimo ir išpirkimo pavedimus, susijusius su AIF investiciniais vienetais ar akcijomis, pagal AIF dokumentuose nustatytas sąlygas;

                                          b)

                                          investuotojams teikti informaciją, kaip galima pateikti a punkte nurodytus pavedimus ir kaip išmokamos atpirkimo arba išpirkimo pajamos;

                                          c)

                                          sudaryti sąlygas tvarkyti informaciją, susijusią su investuotojų naudojimusi savo teisėmis, atsirandančiomis dėl jų investicijų į AIF valstybėje narėje, kurioje platinami AIF investiciniai vienetai ar akcijos;

                                          d)

                                          investuotojams pateikti informaciją ir dokumentus, reikalaujamus pagal 22 ir 23 straipsnius, patikrinimo tikslais ir jų kopijoms gauti;

                                          e)

                                          teikti investuotojams su tomis priemonėmis atliekamomis užduotimis susijusią svarbią informaciją patvariojoje laikmenoje, kaip apibrėžta Direktyvos 2009/65/EB 2 straipsnio 1 dalies m punkte ir

                                          f)

                                          veikti kaip bendravimo su kompetentingomis institucijomis punktas.

                              2.   Valstybės narės nereikalauja AIFV fizinio buvimo priimančiojoje valstybėje narėje arba paskirti trečiosios šalies 1 dalies tikslais.

                              3.   AIFV užtikrina, kad 1 dalyje nurodytoms užduotims atlikti skirtos priemonės, įskaitant elektroniniu būdu, būtų:

                                          a)

                                          valstybės narės, kurioje platinami AIF investiciniai vienetai, oficialiąja kalba arba viena iš oficialiųjų kalbų, arba tos valstybės narės kompetentingų institucijų patvirtinta kalba;

                                          b)

                                          taikomos paties AIFV, trečiosios šalies, kuriai taikomos taisyklės ir priežiūra, reglamentuojančios vykdytinas užduotis, arba jų abiejų.

                                    Taikant b punktą, jeigu užduotis atlieka trečioji šalis, tos trečiosios šalies skyrimas patvirtinamas rašytine sutartimi, kurioje nurodoma, kurių iš 1 dalyje nurodytų užduočių AIFV neatlieka, ir tai, kad trečioji šalis iš AIFV gauna visą atitinkamą informaciją ir dokumentus.“;

                        7)

                        įterpiamas šis straipsnis:

                           „69a straipsnis
                           Leidimo platinti visoje ES tvarkos vertinimas
                           Prieš įsigaliojant 67 straipsnio 6 dalyje nurodytiems deleguotiesiems aktams, pagal kuriuos pradedamos taikyti 35 straipsnyje ir 37–41 straipsniuose nustatytos taisyklės, Komisija pateikia Europos Parlamentui ir Tarybai ataskaitą, atsižvelgdama į šioje direktyvoje numatytos leidimo platinti visoje ES tvarkos vertinimo rezultatą, įskaitant galimybės taikyti tokią tvarką ne ES AIFV vertinimą. Su ta ataskaita, jei tikslinga, pateikiamas pasiūlymas dėl teisėkūros procedūra priimamo akto.“;

                        8)

                        IV priedas papildomas šiais punktais:

                                    „i)

                                    būtina kontaktinė informacija, įskaitant adresą, sąskaitai faktūrai išrašyti arba informuoti apie bet kokius priimančiosios valstybės narės kompetentingos institucijos taikomus teisės aktuose nustatytus mokesčius ar rinkliavas;

                                    j)

                                    informacija apie priemones, skirtas 43a straipsnyje nurodytoms užduotims atlikti.“.

            3 straipsnis
            Perkėlimas į nacionalinę teisę

               1.   Valstybės narės ne vėliau kaip 2021 m. rugpjūčio 2 d. priima ir paskelbia nacionalinius įstatymus ir kitus teisės aktus, būtinus, kad būtų laikomasi šios direktyvos. Apie tai jos nedelsdamos praneša Komisijai.
               Jos taiko tas nuostatas nuo 2021 m. rugpjūčio 2 d.
               Valstybės narės, priimdamos tas nuostatas, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.

               2.   Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų nacionalinės teisės aktų pagrindinių nuostatų tekstus.

            4 straipsnis
            Vertinimas
            Ne vėliau kaip 2024 m. rugpjūčio 2 d. Komisija, remdamasi viešomis konsultacijomis ir atsižvelgdama į diskusijas su EVPRI ir kompetentingomis institucijomis, atlieka šios direktyvos taikymo vertinimą. Ne vėliau kaip 2025 m. rugpjūčio 2 d. Komisija pateikia šios direktyvos taikymo įvertinimo ataskaitą.

            5 straipsnis
            Peržiūra
            Ne vėliau kaip 2023 m. rugpjūčio 2 d. Komisija pateikia ataskaitą, kurioje, be kita ko, įvertina nuostatų, taikomų KIPVPS valdymo įmonėms, tiriančioms investuotojų polinkį investuoti pagal konkrečią investavimo idėją arba investavimo strategiją, suderinimo privalumus ir įvertina, ar tuo tikslu reikia atlikti kokius nors Direktyvos 2009/65/EB pakeitimus.

            6 straipsnis
            Įsigaliojimas
            Ši direktyva įsigalioja dvidešimtą dieną po jos paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.

            7 straipsnis
            Ši direktyva skirta valstybėms narėms.

            Priimta Briuselyje 2019 m. birželio 20 d.

                  Europos Parlamento vardu

                  Pirmininkas

               A. TAJANI

                  Tarybos vardu

                  Pirmininkas

               G. CIAMBA

            (1)  OL C 367, 2018 10 10, p. 50.

            (2)  2019 m. balandžio 16 d. Europos Parlamento pozicija (dar nepaskelbta Oficialiajame leidinyje) ir 2019 m. birželio 14 d. Tarybos sprendimas.

            (3)  2009 m. liepos 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2009/65/EB dėl įstatymų ir kitų teisės aktų, susijusių su kolektyvinio investavimo į perleidžiamus vertybinius popierius subjektais (KIPVPS), derinimo (OL L 302, 2009 11 17, p. 32).

            (4)  2011 m. birželio 8 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2011/61/ES dėl alternatyvaus investavimo fondų valdytojų, kuria iš dalies keičiamos direktyvos 2003/41/EB ir 2009/65/EB bei reglamentai (EB) Nr. 1060/2009 ir (ES) Nr. 1095/2010 (OL L 174, 2011 7 1, p. 1).

            (5)  2019 m. birželio 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) 2019/1156 dėl palankesnių sąlygų tarpvalstybiniu mastu platinti kolektyvinio investavimo subjektų investicinius vienetus ar akcijas sudarymo, kuriuo iš dalies keičiami reglamentai (ES) Nr. 345/2013, (ES) Nr. 346/2013 ir (ES) Nr. 1286/2014 (Žr. šio Oficialiojo leidinio p. 55).

            (6)  OL C 369, 2011 12 17, p. 14.