Svarbus teisinis pranešimas

|

31985L0490

1985 m. spalio 11 d. Ketvirtoji Komisijos direktyva dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su analizės metodais, kurie yra būtini kosmetikos gaminių sudėčiai tikrinti, suderinimo

Oficialusis leidinys L 295 , 07/11/1985 p. 0030 - 0045 specialusis leidimas suomių kalba: skyrius 13 tomas 14 p. 0192  specialusis leidimas ispanų kalba: skyrius 15 tomas 6 p. 0115  specialusis leidimas švedų kalba: skyrius 13 tomas 14 p. 0192  specialusis leidimas portugalų kalba skyrius 15 tomas 6 p. 0115  CS.ES skyrius 13 tomas 008 p. 46  - 61 ET.ES skyrius 13 tomas 008 p. 46  - 61 HU.ES skyrius 13 tomas 008 p. 46  - 61 LT.ES skyrius 13 tomas 008 p. 46  - 61 LV.ES skyrius 13 tomas 008 p. 46  - 61 MT.ES skyrius 13 tomas 008 p. 46  - 61 PL.ES skyrius 13 tomas 008 p. 46  - 61 SK.ES skyrius 13 tomas 008 p. 46  - 61 SL.ES skyrius 13 tomas 008 p. 46  - 61

		Ketvirtoji Komisijos direktyva1985 m. spalio 11 d.dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su analizės metodais, kurie yra būtini kosmetikos gaminių sudėčiai tikrinti, suderinimo(85/490/EEB)EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,atsižvelgdama į Europos ekonominės bendrijos steigimo sutartį,atsižvelgdama į 1976 m. liepos 27 d. Tarybos direktyvą 76/768/EEB dėl valstybių narių teisės aktų, susijusių su kosmetikos gaminiais, suderinimo [1], su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 85/391/EEB [2], ypač į jos 8 straipsnio 1 dalį,kadangi Direktyvoje 76/768/EEB numatyta oficialiai tirti kosmetikos gaminius, užtikrinant, kad bus laikomasi sąlygų, nustatytų Bendrijos nuostatose dėl kosmetikos gaminių sudėties;kadangi visi reikalingi analizės metodai turėtų būti kuo greičiau parengti, kadangi trys žingsniai šiam tikslui pasiekti jau buvo žengti Komisijos direktyvose 80/1335/EEB [3], 82/434/EEB [4] ir 83/514/EEB [5] apibrėžus tam tikrus metodus, ketvirtasis žingsnis būtų apibrėžti glicerolio 1-(4-aminobenzoato) atpažinimo ir kiekio nustatymo, chlorbutanolio kiekio nustatymo, chinino atpažinimo ir kiekio nustatymo, neorganinių sulfitų ir vandenilio sulfitų atpažinimo ir kiekio nustatymo, šarminių metalų chloratų atpažinimo ir kiekio nustatymo bei natrio jodato atpažinimo ir kiekio nustatymo metodus;kadangi šioje direktyvoje nustatytos priemonės atitinka Direktyvos 76/768/EEB derinimo su technikos pažanga komiteto nuomonę,PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:1 straipsnisValstybės narės imasi būtinų priemonių užtikrinti, kad oficialiai tiriant kosmetikos gaminius:- glicerolio 1-(4-aminobenzoato) atpažinimas ir kiekio nustatymas,- chlorbutanolio kiekio nustatymas,- chinino atpažinimas ir kiekio nustatymas,- neorganinių sulfitų ir vandenilio sulfitų atpažinimas ir kiekio nustatymas,- šarminių metalų chloratų atpažinimas ir kiekio nustatymas, bei- natrio jodato atpažinimas ir kiekio nustatymasvyktų taikant priede apibūdintus metodus.2 straipsnisValstybės narės priima įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie, įsigalioję ne vėliau kaip iki 1986 m. gruodžio 31 d., įgyvendina šią direktyvą.Apie tai jos nedelsdamos praneša Komisijai.3 straipsnisŠi direktyva skirta valstybėms narėms.Priimta Briuselyje, 1985 m. spalio 11 d.Komisijos varduStanley clinton-davisKomisijos narys[1] OL L 262, 1976 9 27, p. 169.[2] OL L 224, 1985 8 22, p. 40.[3] OL L 383, 1980 12 31, p. 27.[4] OL L 185, 1982 |6 30, p. 1.[5] OL L 291, 1983 10 24, p. 9.--------------------------------------------------PRIEDASGLICEROLIO 1-(4-AMINOBENZOATO) ATPAŽINIMAS IR KIEKIO NUSTATYMASA. ATPAŽINIMAS1. APIMTIS IR TAIKYMO SRITISŠiuo metodu atpažįstamas alfa-monogliceril-4-aminobenzoatas (glicerolio 1-(4-aminobenzoatas)). Kartu atpažįstamas ir etil-4-aminobenzoatas (benzokainas INN), kurio gali būti kaip priemaišos.2. METODO ESMĖAtpažinimas atliekamas plonasluoksnės chromatografijos metodu ant silikagelio su fluorescenciniu indikatoriumi, nustatant laisvąją pirminio amino grupę, sudarančią diazodažiklį ant plokštelės.3. REAGENTAITuri būti naudojami analiziškai gryni reagentai.3.1. Tirpiklių mišinys: cikloheksanas/2-propanolis/stabilizuotas dichlormetanas 48/64/9 (t/t/t).3.2. Judančiosios fazės tirpiklis: petroleteris (40–60)/benzenas/acetonas/amonio hidroksido tirpalas (mažiausiai 25 % NH3): 35/35/35/1 (t/t/t/t).Judančiosios fazės tirpalas: | a)natrio nitritas: 1 g 100 ml 1 M vandenilio chlorido (paruošiamas prieš pat vartojimą);b)2-naftolis: 0,2 g 100 ml 1 M kalio hidroksido. |3.4. Etaloniniai tirpalai:alfa-monogliceril-4-aminobenzoatas: 0,05 g 100 ml tirpiklių mišinio (3.1);etil-4-aminobenzoatas: 0,05 g 100 ml tirpiklių mišinio (3.1).3.5. Silikagelio 60 F254 plokštelės, 0,25 mm storio, 200 mm x 200 mm.4. PRIEMONĖS4.1. Įprasti plonasluoksnės chromatografijos prietaisai.4.2. Ultragarso vibratorius.4.3. Miliporų filtras FH 0,5 μm arba jo atitikmuo.5. DARBO EIGA5.1. Mėginio paruošimas10 ml užkemšamoje matavimo kolboje pasveriama 1,5 g analizuotino gaminio. Pripilama iki žymės tirpiklių mišinio (3.1). Užkemšama ir paliekama vienai valandai kambario temperatūroje ultragarso vibratoriuje (4.2). Filtruojama per miliporų filtrą (4.3); šis filtratas naudojamas chromatografijai.5.2. Plonasluoksnė chromatografija10 μl mėginio tirpalo (5.1) ir kiekvieno etaloninio tirpalo (3.4) užlašinama ant plokštelės (3.5).Chromatograma ryškinama iki 150 mm aukščio kameroje, iš anksto prisotintame tirpiklio (3.2). Plokštelė išdžiovinama kambario temperatūroje.5.3. Ryškinimas5.3.1. Plokštelė stebima UV šviesoje, esant 254 nm bangos ilgiui.5.3.2. Išdžiovinta plokštelė apipurškiama 3.3 a tirpalu.Džiovinama kambario temperatūroje 1 minutę ir nedelsiant apipurškiama 3.3 b tirpalu.Plokštelė džiovinama 60 ºC temperatūros džiovinimo spintoje. Atsiranda oranžinės spalvos dėmės. Alfa-monogliceril-4-aminobenzoato RF 0,07, etil-4-aminobenzoato RF 0,55.B. KIEKIO NUSTATYMAS1. APIMTIS IR TAIKYMO SRITISŠiuo metodu nustatomas alfa-monogliceril-4-aminobenzoato kiekis, jeigu šis kiekis neviršija 5 % (m/m), o taip pat etil-4-aminobenzoato kiekis, jeigu jis neviršija 1 % (m/m).2. APIBRĖŽIMASAlfa-monogliceril-4-aminobenzoato ir etil-4-aminobenzoato kiekis gaminyje, nustatytas šiuo metodu, yra išreiškiamas masės procentais (% m/m).3. METODO ESMĖAnalizuotinas gaminys yra suspenduojamas metanolyje ir, tinkamai paruošus bandinį, tiriamas didelio slėgio skysčių chromatografijos (HPLC) būdu.4. REAGENTAITuri būti naudojami analiziškai gryni reagentai, be to, jie turi būti tinkami atliekamai HPLC.4.1. Metanolis.4.2. Kalio dihidroortofosfatas (KH2PO4).4.3. Cinko diacetatas (Zn(CH3COO)2 · 2H2O).4.4. 204= 1,05).4.5. Tetrakalio heksacianoferatas (K4(Fe(CN)6) · 3H2O).4.6. Etil-4-hidroksibenzoatas.4.7. Alfa-monogliceril-4-aminobenzoatas.4.8. Etil-4-aminobenzoatas.4.9. Fosfatinis buferinis tirpalas (0,02 M): 2,72 g kalio dihidroortofosfato (4.2) ištirpinama viename litre vandens.4.10. Eliuentas: fosfatinis buferinis tirpalas (4.9)/metanolis (4.1) 61/39 (t/t).Judančiosios fazės sudėtis gali būti keičiama, kad būtų galima gauti sklaidos koeficientą R ≥ 1,5.R = 2d'R— d'RW+ W,čia:R1 ir R2 = smailių sulaikymo trukmė minutėmis,W1 ir W2 = smailių plotis pusėje aukščio milimetrais,d' = savirašio greitis milimetrais per minutę.4.11. Pradinis alfa-monogliceril-4-aminobenzoato tirpalas: tiksliai pasveriama apie 40 mg alfa-monogliceril-4-aminobenzoato ir suberiama į 100 ml matavimo kolbą. Ištirpinama 40 ml metanolio (4.1). Pripilama iki žymės buferinio tirpalo (4.9) ir išmaišoma.4.12. Pradinis etil-4-aminobenzoato tirpalas: tiksliai pasveriama apie 40 mg etil-4-aminobenzoato ir supilama į 100 ml matavimo kolbą. Ištirpinama 40 ml metanolio (4.1). Pripilama iki žymės buferinio tirpalo (4.9) ir išmaišoma.4.13. Vidinis etaloninis tirpalas: tiksliai pasveriama apie 50 mg etil-4-aminobenzoato (4.6), suberiama į 100 ml matavimo kolbą, ištirpinama 40 ml metanolio (4.1), pripilama iki žymės buferinio tirpalo (4.9) ir išmaišoma.4.14. Etaloniniai tirpalai: paruošiami keturi etaloniniai tirpalai ištirpinant 100 ml eliuento (4.10) pagal šią lentelę:Etaloninis tirpalas | Alfa-monogliceril-4-aminobenzoato | Etil-4-aminobenzoato | Etil-4-hidroksibenzoato |(μg/ml) [1] | ml (4.11) | (μg/ml) [1] | ml (4.12) | (μg/ml) [1] | ml (4.13) |I | 8 | 2 | 8 | 2 | 50 | 10 |II | 16 | 4 | 12 | 3 | 50 | 10 |II | 24 | 6 | 16 | 4 | 50 | 10 |IV | 40 | 10 | 20 | 5 | 50 | 10 |4.15. Carrez I tirpalas: 26,5 g tetrakalio heksacianoferato (4.5) ištirpinama vandenyje ir praskiedžiama iki 250 ml.4.16. Carrez II tirpalas: 54,9 g cinko diacetato (4.3) ir 7,5 ml acto rūgšties (4.4) ištirpinama vandenyje ir praskiedžiama iki 250 ml.4.17. Merck Lichrosorb RP-18 arba jo atitikmuo, vidutinis dalelių dydis – 5 μm.5. PRIEMONĖS5.1. Įprasta laboratorinė įranga.5.2. Didelio slėgio chromatografijos įranga su kintamo bangos ilgio UV detektoriumi ir termostatinė kamera, kurioje nustatyta 45 ºC temperatūra.5.3. Nerūdijančio plieno kolonėlė: ilgis – 250 mm; vidaus skersmuo – 4,6 mm; įkrova – Lichrosorb RP-18 (4.17).5.4. Ultragarso vonia.6. DARBO EIGA6.1. Mėginio paruošimas6.1.1. 100 ml laboratorinėje stiklinėje tiksliai pasveriama apie 1 g bandinio ir įpilama 10 ml metanolio (4.1).6.1.2. Laboratorinė stiklinė 20 minučių dedama į ultragarso vonią (5.4), kad susidarytų suspensija. Tokiu būdu gauta suspensija visa perpilama į 100 ml matavimo kolbą, kurioje yra ne daugiau kaip 75 ml eliuento (4.10).Paeiliui įpilama 1 ml Carrez I tirpalo (4.15) ir 1 ml Carrez II tirpalo (4.16), kiekvieną kartą suplakant. Pripilama iki žymės eliuento (4.10), dar kartą išmaišoma ir filtruojama per lankstytąjį filtravimo popierių.6.1.3. Į 50 ml matavimo kolbą pipete įpilama 3,0 ml filtrato, gauto pagal 6.1.2, ir 5,0 ml vidinio etaloninio tirpalo (4.13). Pripilama iki žymės eliuento (4.10) ir išmaišoma. Tokiu būdu gautas tirpalas naudojamas 6.2 punkte apibūdintai chromatografijai atlikti.6.2. Chromatografija6.2.1. Nustatoma, kad judančiosios fazės (4.10) srauto greitis būtų lygus 1,2 ml/min, o kolonėlės temperatūra 45 ºC.6.2.2. Detektoriaus (5.2) bangos ilgis nustatomas ties 274 nm.6.2.3. Mikrošvirkštu ne mažiau kaip du kartus į chromatografą įšvirkščiama po 20 μl tirpalo (6.1.3) ir matuojami smailių plotai.6.3. Kalibracinė kreivė6.3.1. Įšvirkščiama po 20 μl kiekvieno etaloninio tirpalo (4.14) ir matuojamas smailės plotas.6.3.2. Kiekvienai koncentracijai apskaičiuojamas alfa-monogliceril-4-aminobenzoato smailių plotų ir vidinio etaloninio tirpalo smailių plotų skirtumas. Šis santykis pažymimas ant abscisės, o atitinkamų masių santykis – ant ordinatės ašies.6.3.3. Tokie patys veiksmai atliekami su etil-4-hidroksibenzoatu.7. APSKAIČIAVIMAS7.1. Iš kalibracinės kreivės, gautos pagal 6.3 punktą, užrašomi masių santykiai (RP1 ir RP2), atitinkantys smailių, apskaičiuotų pagal 6.2.3 punktą, plotų santykius, kai:RP1 = alfa-monogliceril-4-aminobenzoato masė/etil-4-hidroksibenzoato masė,RP2 = etil-4-aminobenzoato masė/etil-4-hidroksibenzoato masė.7.2. Iš tokiu būdu gautų masių santykių apskaičiuojamas alfa-monogliceril-4-aminobenzoato ir etil-4-aminobenzoato kiekis masės procentais (% m/m) pagal šią formulę:Rp % (m/m) alfa-monogliceril-4-aminobenzoato = RP1 xRP1 ×Rp % (m/m) etil-4-aminobenzoato = RP2 xRP2 ×q – pasverto etil-4-hidroksibenzoato (vidinės etaloninės medžiagos) kiekis miligramais pagal 4.12,p – pasverto bandinio kiekis gramais pagal 6.1.1.8. PASIKARTOJAMUMAS [2]8.1. Jeigu alfa-monogliceril-4-aminobenzoato kiekis sudaro 5 % (m/m), dviejų lygiagrečių to paties mėginio nustatymų rezultatų skirtumas turi neviršyti 0,25 %.8.2. Jeigu etil-4-aminobenzoato kiekis sudaro 1 % (m/m), dviejų lygiagrečių to paties mėginio nustatymų rezultatų skirtumas turi neviršyti 0,10 %.9. PASTABOS9.1. Prieš atliekant analizę patikrinama, ar bandinyje nėra medžiagų, galinčių uždengti vidinės etaloninės medžiagos (etil-4-aminobenzoato) smailę chromatogramoje.9.2. Norint patikrinti, ar nėra trukdžių, nustatymas pakartojamas pakeičiant metanolio santykį judančiojoje fazėje atitinkamai 10 %.CHLORBUTANOLIO KIEKIO NUSTATYMAS1. APIMTIS IR TAIKYMO SRITISMetodas taikomas chlorbutanolio (INN) kiekiui nustatyti, kai jo koncentracija bet kuriame kosmetikos gaminyje, išskyrus aerozolius, neviršija 0,5 % (m/m).2.. APIBRĖŽIMASChlorbutanolio kiekis, nustatytas šiuo metodu, yra išreiškiamas gaminio masės procentais (% m/m).3. METODO ESMĖTinkamai apdorojus analizuotiną gaminį, nustatymas atliekamas dujų chromatografijos metodu kaip vidinę etaloninę medžiagą naudojant 2,2,2-trichloretanolį.4. REAGENTAITuri būti naudojami analiziškai gryni reagentai.4.1. Chlorbutanolis (1,1,1-trichlor-2-metilpropan-2-olis).4.2. 2,2,2-trichloretanolis.4.3. Absoliutusis etanolis.4.4. Etaloninis chlorbutanolio tirpalas: 0,025 g 100 ml etanolio (4.3) (m/t).4.5. Etaloninis 2,2,2-trichlormetanolio tirpalas: 4 mg 100 ml etanolio (4.3) (m/t).5. PRIEMONĖS5.1. Įprasta laboratorinė įranga.5.2. Dujų chromatografas su elektronų detektoriumi, Ni 63.6. DARBO EIGA6.1. Mėginio paruošimasTiksliai pasveriama 0,1–0,3 g (p gramų) bandinio ir visas kiekis suberiamas į 100 ml matavimo kolbą. Ištirpinama etanolyje (4.3), įpilama 1 ml vidinio etaloninio tirpalo (4.5) ir pripilama iki žymės etanolio (4.3).6.2. Dujų chromatografijos sąlygos6.2.1. Prietaiso eksploatavimo metu turi būti gaunamas sklaidos koeficientas R ≥ 1,5.R = 2d'R— d'RW+ W,čia:R1 ir R2 = smailių sulaikymo trukmės minutėmis,W1 ir W2 = smailių pločiai pusėje aukščio milimetrais,d' = savirašio greitis milimetrais per minutę.6.2.2. Pavyzdžiui, esant tokioms darbo sąlygoms, gaunama reikalinga sklaida:Kolonėlė | I | II |Medžiaga | Stiklas | Nerūdijantis plienas |Ilgis | 1,80 m | 3 m |Skersmuo | 3 mm | 3 mm |Nuostovioji fazė | 10 % Carbowax 20 M TPA ant Gaschrom Q 80–100 mešų | 5 % OV 17 ant ChromosorbWAW DMCS 80–100 mešų |Kondicionavimas | 2–3 dienos 190 ºC temperatūroje | |Temperatūra: | | |– inžektoriaus | 200 ºC | 150 ºC |– kolonėlės | 150 ºC | 100 ºC |– detektoriaus | 200 ºC | 150 ºC |Stumiančiosios dujos | Azotas | Argonas/metanas (95/5 t/t) |Srauto greitis | 35 ml/min | 35 ml/min |6.3. Standartinė kreivėĮ penkias 100 ml matavimo kolbas įpilama po 1 ml etaloninio tirpalo (4.5) ir atitinkamai 0,2, 0,3, 0,4, 0,5 ir 0,6 ml tirpalo 4.4, įpilama iki žymės etanolio (4.3), išmaišoma. Po 1 μl kiekvieno tirpalo įšvirkščiama į chromatografą pagal 6.2.2 punkte apibūdintas darbo sąlygas ir brėžiama kalibracinė kreivė: ant abscisės ašies pažymimas chlorbutanolio masės santykis su 2,2,2-trichloretanolio mase, o ant ordinatės – atitinkamų smailių plotų santykis.6.4. Įšvirkščiamas 1 μl tirpalo, gauto pagal 6.1 punktą, ir laikomasi darbo eigos, apibūdintos 6.2.2.7. APSKAIČIAVIMAS7.1. Iš standartinės kreivės (6.3) apskaičiuojamas kiekis "a", išreikštas chlorbutanolio kiekiu μg tirpale 6.1.7.2. Chlorbutanolio kiekis bandinyje yra apskaičiuojamas pagal tokią formulę:a × 10p × 10=p × 1048. PASIKARTOJAMUMAS [3]Jei chlorbutanolio kiekis sudaro 0,5 % (m/m), dviejų lygiagrečių to paties mėginio nustatymų rezultatų skirtumas turi neviršyti 0,01 %.PastabaJei duomenys yra lygūs maksimaliai leistinai koncentracijai arba ją viršija, būtina patikrinti, ar nėra trukdžių.CHININO ATPAŽINIMAS IR KIEKIO NUSTATYMASA. ATPAŽINIMAS1. APIMTIS IR TAIKYMO SRITISŠiuo metodu atpažįstamas chininas, esantis šampūnuose ir plaukų losjonuose.2. METODO ESMĖAtpažįstama atliekant plonasluoksnę chromatografiją ant silikagelio. Chininas rūgščioje terpėje, esant 360 nm bangos ilgiui, fluorescuoja mėlynai.Norint papildomai patvirtinti chinino buvimą, fluorescencija gali būti panaikinama bromo garais, o amoniako garai sukels gelsvą fluorescenciją.3. REAGENTAITuri būti naudojami analiziškai gryni reagentai.3.1. Silikagelio plokštelės be fluorescencijos indikatoriaus, 0,25 mm storio, 200 mm x 200 mm.3.2. Judančiosios fazės tirpiklis: toluenas/dietileteris/dichlormetanas/dietilaminas/20/20/20/8 (t/t/t/t).3.3. Metanolis.3.4. 204= 1,84).3.5. Dietileteris.3.6. Ryškinimo reagentas: į 95 ml dietileterio (3.5), esančio atvėsintame konteineryje atsargiai įpilama 5 ml sieros rūgšties (3.4).3.7. Bromas.3.8. 204= 0,90).3.9. Chininas, bevandenis.3.10. Etaloninis tirpalas: matavimo kolboje tiksliai pasveriama apie 100,0 mg bevandenio chinino (3.9) ir ištirpinama 100 ml metanolio (3.3).4. PRIEMONĖS4.1. Įprasta plonasluoksnės chromatografijos įranga.4.2. Ultragarso vonia.4.3. Miliporų filtras, FH 0,5 fm arba jam lygiavertis, su tinkama filtravimo įranga.5. DARBO EIGA5.1. Mėginio paruošimas100 ml matavimo kolboje tiksliai pasveriamas toks bandinio kiekis, kuriame galėtų būti apie 100 mg chinino, ištirpinama ir pripilama iki žymės metanolio (3.3).Kolba užkemšama ir paliekama vienai valandai ultragarsiniame vibratoriuje (4.2) kambario temperatūroje. Filtruojama (4.3), šis filtratas naudojamas chromatografijai.5.2. Plonasluoksnė chromatografija1,0 μl etaloninio tirpalo (3.10) ir 1,0 μl mėginio tirpalo (5.1) užlašinama ant silikagelio plokštelės (3.1). Chromatograma ryškinama naudojant tirpiklį 3.2150 mm atstumu kameroje, iš anksto prisotintoje tirpiklio (3.2).5.3. Ryškinimas5.3.1. Plokštelė išdžiovinama kambario temperatūroje.5.3.2. Apipurškiama reagentu 3.6.5.3.3. Plokštelė paliekama džiūti vieną valandą kambario temperatūroje.5.3.4. Stebima UV lempos šviesoje, esant 360 nm bangos ilgiui. Chininas atrodo kaip ryškiai mėlynai fluorescuojanti dėmė.Kaip pavyzdys, toliau pateikiama lentelė su pagrindinių alkaloidų, giminingų chininui, RF vertėmis, kai ryškinama tirpikliu 3.2.Alkaloidas | RF |Chininas | 0,20 |Chinidinas | 0,29 |Cinchoninas | 0,33 |Cinchonidinas | 0,27 |Hidrochinidinas | 0,17 |5.3.5. Kad papildomai būtų patvirtintas chinino buvimas, plokštelė apytikriai vieną valandą yra veikiama bromo (3.7) garais. Fluorescencija išnyksta. Kai ši plokštelė yra veikiama amoniako (3.8) garais, vėl pasirodo dėmės, kurios turi būti rudos spalvos, o kai plokštelė yra vėl tikrinama 360 nm bangos ilgio UV šviesoje, galima stebėti gelsvą fluorescenciją.Aptikimo riba: 0,1 μg chinino.B. KIEKIO NUSTATYMAS1. APIMTIS IR TAIKYMO SRITISŠiuo metodu nustatomas chinino kiekis. Jis gali būti naudojamas nustatant didžiausią leidžiamą koncentraciją: šampūnuose – 0,5 % (m/m), plaukų losjonuose – 0,2 %.2. APIBRĖŽIMASChinino kiekis, nustatomas šiuo metodu, yra išreiškiamas gaminio masės procentais (% m/m).3. METODO ESMĖTinkamai apdorojus analizuotiną gaminį, nustatymas atliekamas didelio slėgio skysčių chromatografijos (HPLC) metodu.4. REAGENTAITuri būti naudojami analiziškai gryni reagentai, be to, jie turi būti tinkami HPLC.4.1. Acetonitrilas.4.2. Kalio dihidroortofosfatas (KH2PO4).4.3. d= 1,7).4.4. Tetrametilamonio bromidas.4.5. Chininas, bevandenis.4.6. Metanolis.4.7. Ortofosfato rūgšties tirpalas (0,1 M): pasveriama 11,53 g ortofosfato rūgšties (4.3) ir ištirpinama 1000 ml vandens matavimo kolboje.4.8. Kalio dihidroortofosfato tirpalas (0,1 M): pasveriama 13,6 g kalio dihidroortofosfato (4.2) ir ištirpinama vandenyje 1000 ml matavimo kolboje.4.9. Tetrametilamonio bromido tirpalas: 15,40 g tetrametilamonio bromido (4.4) ištirpinama vandenyje 1000 ml matavimo kolboje.4.10. Eliuentas: ortofosfato rūgštis (4.7)/kalio dihidroortofosfatas (4.8)/tetrametilamonio bromidas (4.9)/vanduo/acetonitrilas (4.1) 10/50/100/340/90 (t/t/t/t/t).Šios judančiosios fazės sudėtis gali būti keičiama taip, kad sklaidos koeficientas R būtų ≥ 1,5.R = 2d'R— d'RW+ W2čia:R1 ir R2 = smailių sulaikymo trukmės minutėmis,W1 ir W2 = smailių pločiai pusėje aukščio milimetrais,d' = savirašio greitis milimetrais per minutę.4.11. Kvarcas, apdorotas oktodecilsilanu, 10 μm.4.12. Etaloniniai tirpalai: tiksliai pasveriama apie 5,0, 10,0, 15,0 ir 20,0 mg bevandenio chinino (4.5) atitinkamame skaičiuje 100 ml matavimo kolbų. Pripilama iki žymės metanolio (4.6) ir kolbų turinys kratomas, kol ištirpsta chininas. Kiekvienas bandinys filtruojamas per 0,5 μm filtrą.5. PRIEMONĖS5.1. Įprasta laboratorinė įranga.5.2. Ultragarso vonia.5.3. Didelio slėgio skysčių chromatografijos įranga su kintamo bangos ilgio detektoriumi.5.4. Kolonėlė: ilgis – 250 mm; vidaus skersmuo – 4,6 mm; įkrova – kvarcas (4.11).5.5. Miliporų filtras FH 0,5 μm arba jo atitikmuo su tinkamu filtravimo aparatu.6. DARBO EIGA6.1. Mėginio paruošimas100 ml matavimo kolboje tiksliai pasveriamas toks gaminio kiekis, kuriame būtų 10,0 mg bevandenio chinino, įpilama 20 ml metanolio (4.6) ir kolba 20 minučių dedama į ultragarso vonią (5.2). Pripilama iki žymės metanolio (4.6). Tirpalas išmaišomas, po to filtruojamas (5.5).6.2. ChromatografijaSrauto greitis: 1,0 ml/min.Detektoriaus (5.3) bangos ilgis: 332 nm.Įšvirkščiamas tūris: 10 μl filtruoto tirpalo (6.1).Matuojama: smailės plotas.6.3. Kalibracinė kreivėĮšvirkščiama ne mažiau kaip tris kartus po 10,0 μl kiekvieno etaloninio tirpalo (4.12), matuojamas smailių plotas ir apskaičiuojamas kiekvienos koncentracijos vidutinis plotas.Brėžiama kalibracinė kreivė ir įsitikinama, kad ji yra tiesės pavidalo.7. APSKAIČIAVIMAS7.1. Pagal kalibracinę kreivę (6.3) nustatomas įšvirkštame tūryje (6.2) esantis bevandenio chinino kiekis μg.7.2. Bevandenio chinino koncentracija bandinyje masės procentais (% m/m) yra apskaičiuojama pagal tokią formulę:BA,čia:B –  bevandenio chinino, nustatyto 10 mikrolitrų filtruoto tirpalo (6.1), kiekis mikrogramais.A –  mėginio masė gramais (6.1).8. PASIKARTOJAMUMAS [4]Jeigu bevandenio chinino kiekis sudaro 0,5 % (m/m), dviejų lygiagrečių to paties mėginio nustatymų rezultatų skirtumas turi neviršyti 0,02 %.Jeigu bevandenio chinino kiekis sudaro 0,2 % (m/m), dviejų lygiagrečių to paties mėginio nustatymų rezultatų skirtumas turi neviršyti 0,01 %.NEORGANINIŲ SULFITŲ IR VANDENILIO SULFITŲ ATPAŽINIMAS IR JŲ KIEKIŲ NUSTATYMASAPIMTIS IR TAIKYMO SRITISŠiuo metodu atpažįstami neorganiniai sulfitai ir vandenilio sulfitai kosmetikos gaminiuose ir nustatomi šių medžiagų kiekiai. Metodas taikomas tik vandeninės arba alkoholinės fazės gaminiams, kuriuose sieros dioksido koncentracija neviršija 0,2 %.A. ATPAŽINIMAS1. METODO ESMĖMėginys kaitinamas vandenilio chloride, o išsiskyręs sieros dioksidas yra atpažįstamas arba pagal kvapą, arba pagal jo poveikį indikatoriniam popieriui.2. REAGENTAITuri būti naudojami analiziškai gryni reagentai.2.1. Vandenilio chloridas (4 M).2.2. Kalio jodato krakmolo popierius arba kitas atitikmuo.3. PRIEMONĖS3.1. Įprasta laboratorinė įranga.3.2. Kolba (25 ml) su į ją įtaisytu trumpu grįžtamuoju kondensatoriumi.4. DARBO EIGA4.1. Į kolbą (3.2), kurioje įpilta 10 ml vandenilio chlorido (2.1), įdedama 2,5 g bandinio.4.2. Išmaišoma ir kaitinama iki virimo.4.3. Sieros dioksido išsiskyrimas tikrinamas pagal kvapą arba indikatoriniu popieriumi (2.2).B. KIEKIO NUSTATYMAS1. APIBRĖŽIMASNeorganinio sulfito arba vandenilio sulfito kiekis bandinyje, nustatomas šiuo metodu, yra išreiškiamas sieros dioksido masės procentais.2. METODO ESMĖParūgštinus mėginį, išsiskyręs sieros dioksidas yra distiliuojamas į vandenilio peroksido tirpalą. Susidariusi sieros rūgštis yra titruojama etaloniniu natrio hidroksido tirpalu.3. REAGENTAITuri būti naudojami analiziškai gryni reagentai.3.1. Vandenilio peroksidas, 0,2 % (m/t). Paruošiamas kiekvieną dieną.3.2. d= 1,75).3.3. Metanolis.3.4. Natrio hidroksido (0,01 M) etaloninis tirpalas.3.5. Azotas.3.6. Indikatorius: metileno raudonojo (0,03 % m/t etanolyje) ir metileno mėlynojo (0,05 % m/t etanolyje) mišinys 1: 1 (t/t). Tirpalas filtruojamas.4. PRIEMONĖS4.1. Įprasta laboratorinė įranga.4.2. Distiliavimo aparatas (žr. paveikslą).5. DARBO EIGA5.1. Distiliavimo kolboje A (žr. paveikslą) tiksliai pasveriama apie 2,5 g mėginio.5.2. Įpilama 60 ml vandens ir 50 ml metanolio (3.3), išmaišoma.5.3. Į distiliatoriaus rinktuvą D (žr. paveikslą) įpilama 10 ml vandenilio peroksido (3.1), 60 ml vandens ir įlašinami keli lašai indikatoriaus (3.6). Lašinami keli lašai natrio hidroksido (3.4), kol indikatorius nusidažys žaliai.5.4. 5.3 punkto darbo eiga kartojama su plovykle E (žr. paveikslą).5.5. Surenkamas aparatas, nustatomas azoto srautas – apie 60 burbulų per minutę.5.6. Per piltuvą į distiliavimo kolbą A įpilama 15 ml ortofosfato rūgšties (3.2).5.7. Greitai kaitinama iki virimo ir po to 30 minučių virinama ant silpnos ugnies.5.8. Atjungiamas distiliatoriaus rinktuvas D. Vamzdis praplaunamas ir po to titruojama natrio hidroksido tirpalu (3.4), kol indikatorius nusidažys žaliai (3.6).6. APSKAIČIAVIMASNeorganinio sulfito arba vandenilio sulfito kiekis bandinio masėje apskaičiuojamas pagal tokią formulę:m,čia:M = natrio hidroksido tirpalo (3.4) molinė koncentracija,V = natrio hidroksido (3.4), sunaudoto titravimui (5.8), tūris mililitrais,m = mėginio (5.1) masė gramais.7. PASIKARTOJAMUMAS [5]Jeigu sieros dioksidas sudaro 0,2 % m/m, dviejų lygiagrečių to paties mėginio nustatymų rezultatų skirtumas turėtų būti ne didesnis kaip 0,006 %.+++++ TIFF +++++Visi matmenys nurodyti milimetraisŠARMINIŲ METALŲ CHLORATŲ ATPAŽINIMAS IR JŲ KIEKIO NUSTATYMASAPIMTIS IR TAIKYMO SRITISŠiuo metodu atpažįstami chloratai, esantys dantų pastose ir kituose kosmetikos gaminiuose, ir nustatomas jų kiekis.A. ATPAŽINIMAS1. METODO ESMĖNuo kitų halogenidų chloratai yra atskiriami plonasluoksnės chromatografijos būdu ir atpažįstami pagal jodido oksidacijos metu susidariusį jodą.2. REAGENTAITuri būti naudojami analiziškai gryni reagentai.2.1. Etaloniniai tirpalai: ką tik paruošti vandeniniai kalio chlorato, bromato ir jodato tirpalai (0,2 % m/t).2.2. Judančiosios fazės tirpiklis: amoniako tirpalas (28 % m/t)/acetonas/butanolis (60/130/30 t/t/t).2.3. Kalio jodidas, vandeninis tirpalas (5 % m/t).2.4. Krakmolo tirpalas (1–5 % m/t).2.5. Vandenilio chloridas (1 M).2.6. Visiškai paruoštos naudojimui celiuliozinės plonasluoksnės chromatografijos plokštelės (0,25 mm).3. PRIEMONĖSĮprasta plonasluoksnės chromatografijos įranga.4. DARBO EIGA4.1. Apie 1 g bandinio ekstrahuojama vandeniu, filtruojama ir skiedžiama apytikriai iki 25 ml.4.2. Ant plokštelės (2.6) užlašinama 2 μl tirpalo (4.1) ir kartu po 2 μl kiekvieno iš trijų etaloninių tirpalų (2.1).4.3. Plokštelė dedama į kamerą ir tirpikliu 2.2 aukštyneigės chromatografijos būdu ryškinami apie trys ketvirtadaliai plokštelės (2.6) ilgio.4.4. Plokštelė išimama iš kameros ir tirpikliui leidžiama išgaruoti. (NB: Tai gali trukti iki dviejų valandų).4.5. Plokštelė apipurškiama kalio jodidu (2.3) ir paliekama džiūti apie penkias minutes.4.6. Plokštelė apipurškiama krakmolo tirpalu (2.4) ir paliekama džiūti apie penkias minutes.4.7. Plokštelė apipurškiama vandenilio chloridu (2.5).5. REZULTATŲ VERTINIMASJeigu chlorato yra, po pusvalandžio pasirodo mėlyna (gali būti ruda) dėmė, kurios RF vertė apytikriai lygi 0,7–0,8.Halogenidai | RF |Jodatas | 0–0,2 |Bromatas | 0,5–0,6 |Chloratas | 0,7–0,8 |Reikėtų pabrėžti, kad bromatai ir jodatai tuoj pat reaguoja. Taip pat reikėtų stengtis nesupainioti bromatų ir chloratų dėmių.B. KIEKIO NUSTATYMAS1. APIBRĖŽIMASChlorato kiekis bandinyje, nustatomas šiuo metodu, yra išreiškiamas chlorato masės procentais.2. METODO ESMĖChloratas yra redukuojamas cinko milteliais rūgščioje terpėje. Susidaręs chloridas yra matuojamas potenciometrinio titravimo metodu, naudojant sidabro nitrato tirpalą. Panašus nustatymas prieš redukciją rodo, jog gali būti halogenidų.3. REAGENTAITuri būti naudojami analiziškai gryni reagentai.3.1. Acto rūgštis, 80 % (m/m).3.2. Cinko milteliai.3.3. Sidabro nitrato etaloninis tirpalas (0,1 M).4. PRIEMONĖS4.1. Įprasta laboratorinė įranga.4.2. Potenciometras su įtaisytu sidabro indikatoriniu elektrodu.5. DARBO EIGA5.1. Mėginio paruošimasCentrifugos mėgintuvėlyje tiksliai pasveriama "m" masė (apie 2 g) mėginio. Įpilama apie 15 ml acto rūgšties (3.1) ir gerai išmaišoma. Palaukiama 30 minučių ir 15 minučių centrifuguojama 2000 aps./min greičiu. Paviršiuje esantis tirpalas nupilamas į 50 ml matavimo kolbą. Centrifugavimas pakartojamas dar du kartus ant likučio užpylus 15 ml acto rūgšties (3.1). Chloro turintis tirpalas surenkamas į tą pačią matavimo kolbą. Pripilama iki žymės acto rūgšties (3.1).5.2. Chlorato redukavimasĮ 20 ml tirpalo 5.1 pridedama 0,6 g cinko miltelių (3.2). Užvirinama kolboje, sujungtoje su kondensatoriumi. Po 30 minučių virinimo atvėsinama ir filtruojama. Kolba praskalaujama vandeniu. Filtruojama ir filtratas sumaišomas su nuoplovų vandeniu.5.3. Chlorido nustatymas20 ml tirpalo 5.2 titruojama sidabro nitratu (3.3) naudojant potenciometrą (4.2). Tokiu pačiu būdu 20 ml tirpalo 5.1 titruojama sidabro nitratu (3.3).NB:Jeigu gaminyje yra bromo arba jodo darinių, iš kurių po redukcijos gali išsiskirti bromidai arba jodidai, titravimo kreivėje bus keli vingio taškai. Tokiu atveju titruojamojo tirpalo (3.3) tūris, atitinkantis chlorido tūrį, yra skirtumas tarp paskutiniojo ir priešpaskutiniojo vingio taškų.6. APSKAIČIAVIMASChlorato kiekis bandinyje (% m/m) yra apskaičiuojamas pagal formulę:Chloratas (ClO3–) % m/m =20,9M,čia:V = sidabro nitrato tirpalo (3.3), sunaudoto tirpalui 5.2 titruoti, tūris mililitrais,V' = sidabro nitrato tirpalo (3.3), sunaudoto 20 mililitrų tirpalo 5.1 titruoti, tūris mililitrais,M = sidabro nitrato etaloninio tirpalo (3.3) molinė koncentracija,m = mėginio masė gramais.7. PASIKARTOJAMUMAS [6]Jeigu chlorato kiekis sudaro 3–5 % (m/m), dviejų lygiagrečių to paties mėginio nustatymų rezultatų skirtumas turėtų neviršyti 0,07 % m/m.NATRIO JODATO ATPAŽINIMAS IR KIEKIO NUSTATYMASAPIMTIS IR TAIKYMO SRITISŠiuo metodu atpažįstamas natrio jodatas kosmetikos gaminiuose ir nustatomas jo kiekis.A. ATPAŽINIMAS1. METODO ESMĖNatrio jodatas nuo kitų halogenidų yra atskiriamas plonasluoksnės chromatografijos būdu ir atpažįstamas pagal jodido oksidacijos metu susidarantį jodą.2. REAGENTAITuri būti naudojami analiziškai gryni reagentai.2.1. Etaloniniai tirpalai. Vandeniniai kalio chlorato, bromato ir jodato tirpalai (0,01 % m/t), ką tik paruošti.2.2. Judančiosios fazės tirpiklis.Amoniako tirpalas (28 % m/t)/acetonas/butanolis (60/130/30 t/t/t).2.3. Vandeninis kalio jodido tirpalas (5 % m/t).2.4. Krakmolo tirpalas (1–5 % m/t).2.5. Vandenilio chloridas (1 M).3. PRIEMONĖS3.1. Naudojimui paruoštos plonasluoksnės chromatografijos (0,25 mm) celiuliozinės plokštelės.3.2. Įprasta plonasluoksnės chromatografijos įranga.4. DARBO EIGA4.1. Apie 1 g mėginio ekstrahuojama vandeniu, filtruojama ir praskiedžiama iki apytikriai 10 ml.4.2. 2 μl šio tirpalo užlašinama ant plokštelės pagrindinės linijos (3.1) kartu su 2 μl alikvotine kiekvieno iš trijų etaloninių tirpalų (2.1) dalimi.4.3. Plokštelė dedama į kamerą ir ryškinama tirpikliu (2.2) aukštyneigės chromatografijos būdu apie tris ketvirčius plokštelės ilgio.4.4. Plokštelė išimama iš kameros ir paliekama kambario temperatūroje, kad tirpiklis išgaruotų (NB: tai gali trukti apie dvi valandas).4.5. Plokštelė apipurškiama kalio jodidu (2.3) ir paliekama džiūti apie penkias minutes.4.6. Apipurškiama krakmolo tirpalu (2.4) ir paliekama džiūti apie penkias minutes.4.7. Galiausiai apipurškiama vandenilio chloridu (2.5).5. VERTINIMASJeigu jodato yra, mėlyna dėmė (ji gali būti ruda arba pasidaryti ruda po kurio laiko) atsiras tuoj pat, RF vertė bus apytikriai lygi 0–0,2.Reikėtų pažymėti, kad bromatai staigiai reaguoja, kai RF vertės yra apytikriai lygios 0,5–0,6, o chloratai – praėjus 30 minučių, kai RF vertės atitinkamai lygios 0,7–0,8.B. KIEKIO NUSTATYMAS1. APIBRĖŽIMASNatrio jodato kiekis, nustatomas šiuo metodu, yra išreiškiamas natrio jodato masės procentais.2. METODO ESMĖNatrio jodatas yra ištirpinamas vandenyje ir jo kiekis nustatomas didelio slėgio skysčių chromatografijos metodu, naudojant nuosekliai atvirkštinių fazių C18 kolonėlę ir anijonitinę kolonėlę.3. REAGENTAITuri būti naudojami analiziškai gryni reagentai ir specialiai pritaikyti didelio slėgio skysčių chromatografijai atlikti (HPLC).3.1. Vandenilio chloridas (4 M).3.2. Natrio sulfitas, vandeninis tirpalas, 5 % m/t.3.3. Natrio jodato pradinis tirpalas.Paruošiamas pradinis tirpalas, turintis 50 mg natrio jodato 100 ml vandens.3.4. Kalio dihidroortofosfatas.3.5. Dinatrio hidroortofosfatas · 2H2O.3.6. HPLC judančioji fazė: 3,88 g kalio dihidroortofosfato (3.4) ir 1,19 g dinatrio hidroortofosfato · 2H2O (3.5) ištirpinama 1 litre vandens.Gautojo tirpalo pH yra 6,2.3.7. Universalus indikatorinis popierius, pH 1–11.4. PRIEMONĖS4.1. Įprasta laboratorinė įranga.4.2. Apvalus filtravimo popierius, skersmuo 110 mm, SchleicherandSchülNr. 575 arba jų atitikmuo.4.3. Didelio slėgio skysčių chromatografas su kintamo bangos ilgio detektoriumi.4.4. Kolonėlės: ilgis – 120 mm; vidinis skersmuo – 4,6 mm; kiekis – dvi, sujungtos nuosekliai, pirmoji kolonėlė – Necleosil R 5 C 18 arba jos atitikmuo, antroji kolonėlė – Vydac ™-301-SB arba jos atitikmuo.5. DARBO EIGA5.1. Mėginio paruošimas5.1.1. Skystieji mėginiai (šampūnai)10 ml stikliname užkemšamame graduotame mėgintuvėlyje arba matavimo kolboje tiksliai pasveriama apie 1,0 g bandinio.Pripilama iki žymės vandens ir išmaišoma.Jeigu reikia, tirpalas filtruojamas.Jodato buvimas tirpale yra nustatomas HPLC būdu, kaip apibūdinta 5.2 punkte.5.1.2. Kietieji mėginiai (muilas)Atskiriama plona dalis bandinio ir apie 1,0 g tiksliai pasveriama 100 ml stikliname užkemšamame matavimo cilindre. Pripilama iki 50 ml vandens ir smarkiai kratoma vieną minutę. Centrifuguojama ir filtruojama per filtravimo popierių (4.1) arba mišinys ne trumpiau kaip vienai nakčiai paliekamas nusistovėti.Drebučių pavidalo tirpalas smarkiai sukratomas ir filtruojamas per filtravimo popierių (4.1).Jodato buvimas filtrate yra nustatomas HPLC būdu, kaip apibūdinta 5.2 punkte.5.2. ChromatografijaSrauto greitis: 1 ml/min.Detektoriaus bangos ilgis (4.2): 210 nm.Įšvirkščiamas tūris: 10 μl.Matuojama: smailės sritis.5.3. KalibravimasĮ 50 ml matavimo kolbas pipete įpilama 1,0, 2,0, 5,0, 10,0 ir 20,0 ml natrio jodato pagrindinio tirpalo (3.3). Praskiedžiama iki žymės ir išmaišoma.Tokiu būdu gautuose tirpaluose atitinkamai yra 0,01, 0,02, 0,05, 0,10 ir 0,20 mg natrio jodato viename mililitre.Į skysčių chromatografą (4.2) įšvirkščiama po 10 μl kiekvieno etaloninio jodato tirpalo. Nustatomas jodato smailės plotas ir brėžiama smailės ploto priklausomybės nuo natrio jodato koncentracijos kreivė.6. APSKAIČIAVIMASNatrio jodato kiekis apskaičiuojamas masės procentais (% m/m) pagal šią formulę:% (m/m) natrio jodato = Vc10 m,čia:m = mėginio (5.1) masė gramais,V = mėginio tirpalo, gauto kaip apibūdinta 5.1 punkte, visas tūris mililitrais,c = natrio jodato koncentracija, nustatyta iš kalibracinės kreivės (5.3), miligramais viename mililitre.7. PASIKARTOJAMUMAS [7]Jeigu natrio jodato kiekis sudaro 0,1 % (m/m), dviejų lygiagrečių to paties mėginio nustatymų rezultatų skirtumas turi neviršyti 0,002 %.8. PATVIRTINIMAS8.1. Metodo esmėParūgštintame kosmetikos gaminio tirpale jodatas (IO3–) yra redukuojamas į jodidą (I–) sulfitu, o gautasis tirpalas tiriamas HPLC būdu. Jeigu smailė, kurios sulaikymo trukmė, atitinkanti jodato sulaikymo trukmę, apdorojus sulfitu išnyksta, labiausiai tikėtina, kad anksčiau nustatyta smailė gali būti priskiriama jodatui.8.2. Darbo eigaĮ kūginę kolbą pipete įpilama 5 ml mėginio, gauto pagal 5.1 punktą.Dedant vandenilio chlorido (3.1), nustatoma, kad tirpalo pH būtų lygus 3 arba mažesnis; universalus indikatorinis popierius (3.7).Įlašinami trys lašai natrio sulfito tirpalo (3.2) ir išmaišoma.Į skysčių chromatografą įšvirkščiama 10 μl mėginio (4.2).Ši chromatograma yra lyginama su chromatograma, gauta kaip apibūdinta 5 punkte tam pačiam mėginiui.[1] Šios vertės yra pateiktos kaip nuoroda ir atitinka tikslias 4.11, 4.12 ir 4.13 mases.NB:Šie tirpalai gali būti paruošiami ir kitokiu būdu.[2] ISO 5725.[3] ISO 5725.[4] ISO 5725.[5] ISO 5725.[6] ISO 5725.[7] ISO 5725.--------------------------------------------------


title: 2009 m. rugpjūčio 14 d. Komisijos direktyva 2009/106/EB, iš dalies keičianti Tarybos direktyvą 2001/112/EB dėl žmonių maistui skirtų vaisių sulčių ir tam tikrų panašių produktų

text:
15.8.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 212/42

      KOMISIJOS DIREKTYVA 2009/106/EB
   2009 m. rugpjūčio 14 d.
   iš dalies keičianti Tarybos direktyvą 2001/112/EB dėl žmonių maistui skirtų vaisių sulčių ir tam tikrų panašių produktų
   EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,
   atsižvelgdama į Europos Bendrijų steigimo sutartį,
   atsižvelgdama į 2001 m. gruodžio 20 d. Tarybos direktyvą 2001/112/EB dėl žmonių maistui skirtų vaisių sulčių ir tam tikrų panašių produktų (1), ypač į jos 7 straipsnį,
   kadangi:

               (1)

               Siekiant paskatinti laisvą vaisių sulčių ir tam tikrų panašių produktų judėjimą Bendrijoje, Direktyva 2001/112/EB nustatytos tam tikros su tų produktų gamyba, sudėtimi ir ženklinimu susijusios nuostatos. Tos taisyklės turėtų būti keičiamos atsižvelgiant į technikos pažangą ir į atitinkamų tarptautinių standartų raidą, ypač į 2005 m. liepos 4–9 d. vykusiame dvidešimt aštuntajame Codex Alimentarius komisijos posėdyje priimtą Kodekso standartą vaisių sultims ir nektarams (Codex Stan 247–2005) ir į Europos vaisių sulčių asociacijos (EVSA, angl. AIJN) praktikos kodeksą.

               (2)

               Šiame Kodekso standarte visų pirma nustatyti vaisių sulčių ir panašių produktų kokybės veiksniai ir ženklinimo reikalavimai. EVSA praktikos kodeksas, kuriame taip pat nustatyti vaisių sulčių iš koncentrato kokybės veiksniai, tarptautiniu mastu naudojamas vaisių sulčių pramonėje kaip pamatinis savaiminio reguliavimo standartas. Direktyva 2001/112/EB turėtų būti kuo labiau suderinta su šiais standartais.

               (3)

               Šiame Kodekso standarte nurodyta, kad produktas, atgamintas iš koncentruotų vaisių sulčių, apibūdinamas kaip „vaisių sultys iš koncentrato“. Būtina, kad atitinkamuose Bendrijos ženklinimo reikalavimuose taip pat būtų nurodyta naudoti šiuos tarptautiniu mastu pripažintus terminus. Siekiant užtikrinti ženklinimo nuoseklumą visose valstybėse narėse, kalbinės versijos, jeigu reikia, turėtų būti pakeistos, kad atitiktų kodekse nustatytą formuluotę.

               (4)

               Be to, šiame Kodekso standarte ir EVSA praktikos kodekse nustatytos mažiausios daugelio vaisių sulčių iš koncentrato Brikso vertės; kadangi remiantis šiomis vertėmis galima lengviau nustatyti, ar laikomasi būtinųjų kokybės reikalavimų, į jas turėtų būti atsižvelgiama tiek, kiek jos atitinka Bendrijoje naudojamas atskaitines vertes.

               (5)

               Reikėtų atitinkamai iš dalies pakeisti Direktyvą 2001/112/EB.

               (6)

               Šioje direktyvoje numatytos priemonės atitinka Maisto grandinės ir gyvūnų sveikatos nuolatinio komiteto nuomonę,

         PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:
   1 straipsnis
   Direktyva 2001/112/EB iš dalies keičiama taip:

               1.

               3 straipsnio 6 dalies žodžiai „pagamintos iš koncentrato (-ų)“ ir „pagamintos iš dalies koncentrato (-ų)“ atitinkamai pakeičiami žodžiais „iš koncentrato (-ų)“ ir „iš dalies koncentrato (-ų)“.

               2.

               I priedo I dalies (Sąvokų apibrėžimai) 1 punkto b papunkčio antra įtrauka pakeičiama taip:
               „Taip gautas produktas pasižymi juslinėmis ir analitinėmis savybėmis, kurios atitinka bent jau vidutines iš a punkte paminėtų tokios pat rūšies vaisių pagamintų sulčių savybes. Mažiausi vaisių sulčių iš koncentrato Brikso laipsniai nurodyti V priede.“

               3.

               Pridedamas V priedas, pateiktas šios direktyvos priede.

         2 straipsnis
   Valstybės narės ne vėliau kaip iki 2011 m. sausio 1 d. priima įstatymus ir kitus teisės aktus, kuriais įgyvendinama ši direktyva. Valstybės narės nedelsdamos pateikia Komisijai tų nuostatų tekstus.
   Valstybės narės, priimdamos tas nuostatas, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant.
   Tokios nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.
   3 straipsnis
   Ši direktyva įsigalioja septintą dieną nuo jos paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
   4 straipsnis
   Ši direktyva skirta valstybėms narėms.

      Priimta Briuselyje, 2009 m. rugpjūčio 14 d.

            Komisijos vardu

         Mariann FISCHER BOEL

            Komisijos narė

      (1)  OL L 10, 2002 1 12, p. 58.

      PRIEDAS

            „V PRIEDAS

                        Bendrinis vaisiaus pavadinimas

                        Botaninis pavadinimas

                        Mažiausia iš koncentrato atgamintų vaisių sulčių ir iš koncentrato atgamintos vaisių tyrės Brikso laipsnių vertė

                        Obuoliai (*)

                           Malus domestica Borkh.

                        11,2

                        Abrikosai (**)

                           Prunus armeniaca L.

                        11,2

                        Bananai (**)

                           Musa sp.

                        21,0

                        Juodieji serbentai (*)

                           Ribes nigrum L.

                        11,6

                        Vynuogės (*)

                           Vitis vinifera L. arba jos hibridai

                           Vitis labrusca L. arba jos hibridai

                        15,9

                        Greipfrutai (*)

                           Citrus x paradise Macfad.

                        10,0

                        Gvajavos (**)

                           Psidium guajava L.

                        9,5

                        Citrinos (*)

                           Citrus limon (L.) Burm.f.

                        8,0

                        Mangai (**)

                           Mangifera indica L.

                        15,0

                        Apelsinai (*)

                           Citrus sinensis (L.) Osbeck

                        11,2

                        Pasifloros (*)

                           Passiflora edulis Sims

                        13,5

                        Persikai (**)

                           Prunus persica (L.) Batsch var. persica

                        10,0

                        Kriaušės (**)

                           Pyrus communis L.

                        11,9

                        Ananasai (*)

                           Ananas comosus (L.) Merr.

                        12,8

                        Avietės (*)

                           Rubus idaeus L.

                        7,0

                        Rūgščiosios vyšnios (*)

                           Prunus cerasus L.

                        13,5

                        Braškės (*)

                           Fragaria x ananassa Duch.

                        7,0

                        Mandarinai (*)

                           Citrus reticulata Blanco

                        11,2

                        Jeigu sultys iš koncentrato yra pagamintos iš pirmiau pateiktame sąraše nepaminėtų vaisių, mažiausias iš koncentrato atgamintų sulčių Brikso laipsnis yra sulčių, išspaustų iš koncentratui gaminti naudojamų vaisių, Brikso laipsnis.
                        Žvaigždute (*) pažymėtų produktų, iš kurių gaminamos sultys, mažiausias santykinis tankis nustatomas pagal santykį su vandeniu 20/20 °C.
                        Dviem žvaigždutėmis (**) pažymėtiems produktams, iš kurių gaminama tyrė, nustatomas tik mažiausias nekoreguotas Brikso vertės rodmuo (rūgštis nėra koreguojama).
                        Juodųjų serbentų, gvajavų, mangų ir pasiflorų mažiausios Brikso laipsnių vertės taikomos tik toms iš koncentrato atgamintoms vaisių sultims ir iš koncentrato atgamintai vaisių tyrei, kurios yra pagamintos Bendrijoje.“


title: 2004 m. balandžio 23 d. Komisijos direktyva 2004/60/EB, iš dalies keičianti Tarybos direktyvą 91/414/EEB, į veikliųjų medžiagų sąrašą įtraukiant chinoksifenątekstas svarbus EEE

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

32004L0060

Oficialusis leidinys L 120 , 24/04/2004 p. 0039 - 0042

		Komisijos direktyva 2004/60/EB2004 m. balandžio 23 d.iš dalies keičianti Tarybos direktyvą 91/414/EEB, į veikliųjų medžiagų sąrašą įtraukiant chinoksifeną(tekstas svarbus EEE)EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,atsižvelgdama į 1991 m. liepos 15 d. Tarybos direktyvą 91/414/EEB dėl augalų apsaugos produktų pateikimo į rinką [1] su paskutiniais pakeitimais, padarytais Komisijos direktyva 2003/82/EB [2], ypač į jos 6 straipsnio 1 dalį,kadangi:(1) Pagal Direktyvos 91/414/EEB 6 straipsnio 2 dalį 1995 m. rugpjūčio 1 d. Jungtinė Karalystė gavo Dow Elanco Europe (dabar — Dow Agro Sciences) paraišką dėl veikliosios medžiagos chinoksifeno įtraukimo į Direktyvos 91/414/EEB I priedą. Komisijos sprendimu 96/457/EEB [3] buvo patvirtinta, kad dokumentų rinkinys buvo "išsamus" t. y., kad jį galima laikyti iš esmės atitinkančiu duomenų ir informacijos reikalavimus, nustatytus Direktyvos 91/414/EEB II ir III prieduose.(2) Šios veikliosios medžiagos poveikis žmonių sveikatai ir aplinkai pareiškėjo numatytais naudojimo atvejais yra įvertintas pagal Direktyvos 91/414/EEB 6 straipsnio 2 ir 4 dalių nuostatas. 1996 m. spalio 11 d. paskirtoji valstybė narė ataskaitos rengėja pateikė Komisijai medžiagos įvertinimo ataskaitos projektą.(3) Įvertinimo ataskaitos projektą peržiūrėjo valstybės narės ir Komisija Maisto grandinės ir gyvūnų sveikatos nuolatiniame komitete. Ekspertizė buvo baigta 2003 m. lapkričio 28 d. pateikiant Komisijos parengtą chinoksifeno ekspertizės ataskaitą.(4) Be to, atskirai konsultacijai gauti dokumentai ir informacija buvo pateikti Augalų moksliniam komitetui. Komitetas buvo paprašytas pareikšti nuomonę apie medžiagos kaupimąsi dirvožemyje ir apie jos galimą poveikį aplinkai. Pateikdamas nuomonę [4], Komitetas pažymėjo, kad padaryti tyrimai ir, visų pirma, lauko tyrimai apie organinės medžiagos skilimą (šiukšlių dėžės tyrimas) įtikinamai nerodo priimtino poveikio aplinkai, iš esmės dėl nepakankamos eksperimento schemos statistinės galios. Be to, komitetas pažymėjo, kad dalis naudojamo chinoksifeno gali išgaruoti, juo paveikus pasėlius. Nors turimi rezultatai rodo greitą medžiagos skilimą ore, komitetas patarė pakartoti pusėjimo trukmės matavimus, kai bus sukurtos tinkamos schemos, kuriomis būtų įvertinta augalų apsaugos produktų pernešimo oru rizika aplinkai. Į šią komiteto rekomendaciją buvo atsižvelgta rengiant veikliosios medžiagos ekspertizės ataskaitą.Nepakankami lauko sąlygomis daryti organinės medžiagos skilimo tyrimai buvo pakartoti naudojant patobulintą bandymo protokolą. Chinoksifeno poveikis organinės medžiagos skilimui nebuvo nustatytas.(5) Pagal Direktyvos 91/414/EEB 6 straipsnio 4 dalį ir atsižvelgdama į tai, kad nuomonė dėl chinoksifeno gali būti nepalanki, 2003 m. vasario 13 d. Komisija surengė trišalį pasitarimą su pagrindinių duomenų rengėju ir valstybe nare ataskaitos rengėja. Pagrindinis pranešimo rengėjas pateikė papildomų duomenų, norėdamas atsakyti į iš pradžių kilusį susirūpinimą.(6) Įvairūs daryti tyrimai parodė, kad augalų apsaugos produktai, turintys chinoksifeno, apskritai galėtų atitikti reikalavimus, nustatytus Direktyvos 91/414/EEB 5 straipsnio 1 dalies a ir b punktuose ir 5 straipsnio 3 dalyje, ypač tais naudojimo atvejais, kurie buvo ištirti ir detaliai aprašyti Komisijos ekspertizės ataskaitoje. Todėl chinoksifeną reikia įtraukti į I priedą, siekiant užtikrinti, kad leidimai naudoti augalų apsaugos produktus, turinčius šios veikliosios medžiagos, visose valstybėse narėse galėtų būti išduodami laikantis tos direktyvos nuostatų.(7) Komisijos ekspertizės ataskaita reikalinga tam, kad valstybės narės tinkamai įgyvendintų kelis Direktyvoje 91/414/EEB nustatytų vienodų principų skyrius. Todėl reikia numatyti, kad pagal Direktyvos 91/414/EEB 14 straipsnį galutinėmis ekspertizės ataskaitomis, išskyrus konfidencialią informaciją, valstybės narės leistų naudotis arba jas pateiktų visoms norinčioms konsultuotis suinteresuotoms šalims.(8) Medžiagą įtraukus, valstybėms narėms turėtų būti suteiktas pagrįstos trukmės laikotarpis, per kurį jos galėtų įgyvendinti Direktyvos 91/414/EEB nuostatas dėl augalų apsaugos produktų, turinčių chinoksifeno, visų pirma patikrinti išduotus leidimus, ir ne vėliau kaip iki šio laikotarpio pabaigos šios leidimus pakeisti pilnateisiais leidimais, juos pakeisti arba panaikinti pagal Direktyvos 91/414/EEB nuostatas.(9) Todėl būtų tikslinga iš dalies pakeisti Direktyvą 91/414/EEB.(10) Šioje direktyvoje numatytos priemonės atitinka Maisto grandinės ir gyvūnų sveikatos nuolatinio komiteto nuomonę,PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:1 straipsnisDirektyvos 91/414/EEB I priedas yra iš dalies keičiamas, kaip nurodyta šios direktyvos priede.2 straipsnisValstybės narės ne vėliau kaip iki 2005 m. vasario 28 d. priima ir paskelbia įstatymus ir kitus teisės aktus, būtinus, kad būtų laikomasi šios direktyvos. Apie tai jos nedelsdamos praneša Komisijai.Jos šias nuostatas taiko nuo 2005 m. kovo 1 d.Valstybės narės, priimdamos šias nuostatas, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.3 straipsnis1. Siekiant užtikrinti, kad veikliosios medžiagos atitiktų sąlygas, nustatytas Direktyvos 91/414/EEB I priede, valstybės narės peržiūri leidimus, išduotus kiekvienam augalų apsaugos produktui, turinčiam chinoksifeno. Jei būtina, jos ne vėliau kaip iki 2005 m. vasario 28 d. leidimą pataiso arba panaikina pagal Direktyvą 91/414/EEB.2. Kiekvieną leidžiamą naudoti augalų apsaugos produktą, turintį chinoksifeno kaip vienintelės veikliosios medžiagos arba kaip vienos iš kelių veikliųjų medžiagų, kurių visos į Direktyvos 91/414/EEB I priedą buvo įtrauktos ne vėliau kaip iki 2004 m. rugpjūčio 31 d., valstybės narės, taikydamos Direktyvos 91/414/EEB VI priede numatytus vienodus principus, įvertina iš naujo pagal dokumentų rinkinį, atitinkantį tos direktyvos III priedo reikalavimus. Atsižvelgdamos į šio įvertinimo rezultatus jos sprendžia, ar produktas atitinka sąlygas, nustatytas Direktyvos 91/414/EEB 4 straipsnio 1 dalies b, c, d ir e punktuose. Jei būtina, jos ne vėliau kaip iki 2006 m. vasario 28 d. pataiso arba panaikina leidimą, išduotą kiekvienam iš šių augalų apsaugos produktų.4 straipsnisŠi direktyva įsigalioja 2004 m. rugsėjo 1 d.5 straipsnisŠi direktyva skirta valstybėms narėms.Priimta Briuselyje, 2004 m. balandžio 23 d.Komisijos varduDavid ByrneKomisijos narys[1] OL L 230, 1991 8 19, p. 1.[2] OL L 77, 2004 3 13, p. 50.[3] OL L 189, 1996 7 30, p. 112.[4] Augalų mokslinio komiteto nuomonė dėl chinoksifeno įtraukimo į Tarybos direktyvos 91/414/EEB dėl augalų apsaugos produktų pateikimo į rinką I priedą (SCP/QUINOX/002 galutinė, priimta 2001 m. kovo 7 d.).--------------------------------------------------PRIEDASI priedo lentelės pabaigoje įrašomos šios eilutės:"Nr. | Įprastas pavadinimas, identifikavimo numeriai | IUPAC pavadinimas | Grynumas | Galiojimo pradžios data | Įtraukimo termino pabaiga | Specialiosios nuostatos |83 | Chinoksifenas CAS Nr. 124495–18–7 CIPAC Nr. 566 | 5,7-dichlor-4(p-fluorfenoksi) chinolinas | 970 g/kg | 2004 m. rugsėjo 1 d. | 2014 m. | Galima išduoti leidimus naudoti tik kaip fungicidą. Siekiant įgyvendinti VI priede nustatytus vienodus principus, atsižvelgiama į chinoksifeno ekspertizės ataskaitos, kurią Maisto grandinės ir gyvūnų sveikatos nuolatinis komitetas galutinai pateikė 2003 m. lapkričio 28 d., išvadas, ypač į jos I ir II priedėlius. Darydamos šį bendrąjį įvertinimą, valstybės narės turėtų kreipti ypatingą dėmesį į vandens organizmų apsaugą. Prireikus turi būti taikomos rizikos mažinimo priemonės, o pažeidžiamose zonose turi būti pradėtos monitoringo programos. |--------------------------------------------------


title: 2001 m. rugpjūčio 7 d. Komisijos direktyva 2001/60/EB derinanti su technikos pažanga Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 1999/45/EB dėl pavojingų preparatų klasifikavimą, pakavimą ir ženklinimą reglamentuojančių valstybių narių įstatymų ir kitų teisės aktų nuostatų derinimoTekstas svarbus EEE.

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

32001L0060

Oficialusis leidinys L 226 , 22/08/2001 p. 0005 - 0006

		Komisijos Direktyva 2001/60/EB2001 m. rugpjūčio 7 d.derinanti su technikos pažanga Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 1999/45/EB dėl pavojingų preparatų klasifikavimą, pakavimą ir ženklinimą reglamentuojančių valstybių narių įstatymų ir kitų teisės aktų nuostatų derinimo(tekstas svarbus EEE)EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,atsižvelgdama į 1999 m. gegužės 31 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 1999/45/EB dėl pavojingų preparatų klasifikavimą, pakavimą ir ženklinimą reglamentuojančių valstybių narių įstatymų ir kitų teisės aktų nuostatų derinimo [1], ypač į jos 20 straipsnį,kadangi:(1) Komisijos direktyva 98/98/EB [2], 25-ąjį kartą derinanti su technikos pažanga Tarybos direktyvą 67/548/EEB [3], su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 2000/33/EB [4], numato naujus kriterijus ir naują R frazę (R67) garams, sukeliantiems mieguistumą ir galvos svaigimą. Dėl to Direktyvos 1999/45/EB V priede išdėstytos nuostatos turėtų būti papildytos.(2) Komisijos direktyva 2001/59/EB [5] nustatoma nauja R frazės R40 formuluotė, kai ji priskiriama 3 kategorijos kancerogenams. Dėl šios priežasties sena R frazės R40 formuluotė dabar nurodoma kaip R68 ir bus naudojama 3 kategorijos mutagenams ir tam tikroms medžiagoms, nesukeliančioms negrįžtamo nemirtino poveikio. Dėl to būtina pakeisti nuorodas į R40 Direktyvos 1999/45/EB II priede.(3) Direktyva 2001/59/EB į Direktyvos 67/548/EEB VI priedą įrašomas aiškesnis patarimas dėl medžiagų ir preparatų klasifikavimo dėl ėsdinimo poveikio. Dėl to būtina atitinkamai papildyti Direktyvos 1999/45/EB II priedą.(4) Yra žinoma, kad cemento preparatai, turintys chromo (VI), tam tikromis aplinkybėmis gali sukelti alergines reakcijas. Dėl to pageidautina reikalauti, kad tokie preparatai būtų pažymėti įspėjamuoju užrašu papildant Direktyvos 1999/45/EB V priedą.(5) Šioje direktyvoje numatytos priemonės atitinka Direktyvų dėl techninių kliūčių panaikinimo pavojingų medžiagų ir preparatų prekybos srityje derinimo su technikos pažanga komiteto, įkurto pagal Direktyvos 1999/45/EB 20 straipsnį, nuomonę,PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:1 straipsnisDirektyva 1999/45/EB iš dalies keičiama taip:1) II priedo A dalyje:- 3.3 punkte terminas "R40" pakeičiamas terminu "R68",- 8.2 punkte terminas "R40" pakeičiamas terminu "R68", kai tik jis pavartojamas;2) II priedo B dalyje:- 2.1 punkte (įskaitant II lentelę), terminas "R40" pakeičiamas terminu "R68", kai tik jis pavartojamas,- 2.2 punkte (įskaitant II A lentelę), terminas "R40" pakeičiamas terminu "R68", kai tik jis pavartojamas,- 6.1 punkte terminas "R40" pakeičiamas terminu "R68", kai tik jis pavartojamas (t. y. dėl 3 mutagenų kategorijos),- VI lentelėje terminas "R40" pakeičiamas terminu "R68" ketvirtos eilutės 1 ir 3 skiltyse (t. y. dėl 3 mutagenų kategorijos),- 6.2 punkte terminas "R40" pakeičiamas terminu "R68", kai tik jis pavartojamas antrą kartą (t. y. dėl 3 mutagenų kategorijos),- VI A lentelėje terminas "R40" pakeičiamas terminu "R68" ketvirtos eilutės 1 ir 3 stulpeliuose (t. y. dėl 3 mutagenų kategorijos);3) II priedo B dalies IV ir IV A lentelės papildomos tokia pastaba:"NB:Paprastas tradicinių metodų taikymas preparatams, turintiems medžiagų, priskirtų ėsdinančioms ar dirginančioms, gali nulemti, kad jie bus suklasifikuoti kaip daugiau ar mažiau pavojingi nei iš tikrųjų yra, jei neįvertinami kiti atitinkami (pvz., preparato pH) veiksniai. Dėl to klasifikuojant medžiagas pagal ėsdinimą, turi būti įvertinami Direktyvos 67/548/EEB VI priedo 3.2.5 punkte bei šios direktyvos 6 straipsnio 3 dalies antrojoje ir trečiojoje įtraukose duoti patarimai."2 straipsnisDirektyvos 1999/45/EB V(B) priedas papildomas tokiais pat, kaip šios direktyvos I priede, naujais 11 ir 12 punktais.3 straipsnis1. Valstybės narės priima įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie, įsigalioję ne vėliau kaip iki 2002 m. liepos 30 d., įgyvendina šią direktyvą. Apie tai jos nedelsdamos praneša Komisijai.2. Valstybės narės taiko įstatymus ir kitus teisės aktus, nurodytus šio straipsnio 1 dalyje:a) nuo 2002 m. liepos 30 d. — preparatams, neįeinantiems į Tarybos direktyvos 91/414/EEB dėl augalų apsaugos produktų pateikimo į rinką [6] arba Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 98/8/EB dėl biocidų pateikimo į rinką [7] taikymo sritį;b) nuo 2004 m. liepos 30 d. — preparatams, įeinantiems į Direktyvos 91/414/EEB ar Direktyvos 98/8/EB taikymo sritį.3. Valstybės narės, priimdamos šias nuostatas, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.4 straipsnisŠi direktyva įsigalioja dvidešimtą dieną po jos paskelbimo Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje.5 straipsnisŠi direktyva skirta valstybėms narėms.Priimta Briuselyje, 2001 m. rugpjūčio 7 d.Komisijos varduErkki LiikanenKomisijos narys[1] OL L 200, 1999 7 30, p. 1.[2] OL L 355, 1998 12 30, p. 1.[3] OL 196, 1967 8 16, p. 1.[4] OL L 136, 2000 6 8, p. 90.[5] OL L 225, 2001 8 21, p. 1.[6] OL L 230, 1991 8 19, p. 1.[7] OL L 123, 1998 4 24, p. 1.--------------------------------------------------PRIEDASDirektyvos 1999/45/EB priedas V(B) papildomas 11 ir 12 punktais:"11. Preparatai, turintys R67 frazei priskirtų medžiagų: garai, galintys sukelti mieguistumą ir galvos svaigimąJeigu į preparato sudėtį įeina viena ar daugiau medžiagų, priskirtų R67 frazei, preparato etiketėje turi būti pateikta šios frazės formuluotė, kaip nurodyta Direktyvos 67/548/EEB III priede; jeigu bendra tų medžiagų koncentracija preparate yra 15 % ar daugiau, išskyrus atvejus, kai:- preparatas jau klasifikuojamas R20, R23, R26, R68/20, R39/23 arba R39/26 frazėmis,- arba preparato pakuotės dydis neviršija 125 ml.12. Cementai ir cementų preparataiCementų ir jų preparatų pakuotės, kuriose tirpus chromas sudaro daugiau kaip 0,0002 % cemento bendros sausos masės, turi turėti užrašą:"Sudėtyje yra chromo (VI). Gali sukelti alerginę reakciją."išskyrus atvejus, kai preparatas jau yra klasifikuojamas ir ženklinamas R43 fraze kaip sensibilizatorius."--------------------------------------------------


Svarbus teisinis pranešimas

|

31985L0467

1985 m. spalio 1 d. Tarybos direktyva, šeštą kartą (PCB/PCT) iš dalies keičianti Direktyvą 76/769/EEB dėl valstybių narių įstatymų ir kitų teisės aktų, susijusių su tam tikrų pavojingų medžiagų ir preparatų pardavimo ir naudojimo apribojimais, suderinimo

Oficialusis leidinys L 269 , 11/10/1985 p. 0056 - 0058 specialusis leidimas ispanų kalba: skyrius 13 tomas 19 p. 0017  specialusis leidimas portugalų kalba skyrius 13 tomas 19 p. 0017  specialusis leidimas suomių kalba: skyrius 13 tomas 14 p. 0189  specialusis leidimas švedų kalba: skyrius 13 tomas 14 p. 0189  CS.ES skyrius 13 tomas 008 p. 43  - 45 ET.ES skyrius 13 tomas 008 p. 43  - 45 HU.ES skyrius 13 tomas 008 p. 43  - 45 LT.ES skyrius 13 tomas 008 p. 43  - 45 LV.ES skyrius 13 tomas 008 p. 43  - 45 MT.ES skyrius 13 tomas 008 p. 43  - 45 PL.ES skyrius 13 tomas 008 p. 43  - 45 SK.ES skyrius 13 tomas 008 p. 43  - 45 SL.ES skyrius 13 tomas 008 p. 43  - 45

		Tarybos direktyva1985 m. spalio 1 d.šeštą kartą (PCB/PCT) iš dalies keičianti Direktyvą 76/769/EEB dėl valstybių narių įstatymų ir kitų teisės aktų, susijusių su tam tikrų pavojingų medžiagų ir preparatų pardavimo ir naudojimo apribojimais, suderinimo(85/467/EEB)EUROPOS BENDRIJŲ TARYBA,atsižvelgdama į Europos ekonominės bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 100 straipsnį,atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą,atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę [1],atsižvelgdama į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [2],kadangi polichlorintieji bifenilai (PCB) ir polichlorintieji terfenilai (PCT) gali kelti rimtą grėsmę sveikatai ir aplinkai;kadangi nustatyta, kad nežiūrint PCB ir PCT naudojimo apribojimo, įvesto Direktyva 76/769/EEB [3] su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 83/478/EEB [4], beveik nėra požymių, kad aplinkos teršimas PCB ir PCT būtų smarkiai sumažėjęs; kadangi labai toksiškos medžiagos gali išsiskirti esant gaisrui; kadangi todėl Direktyvoje 76/769/EEB nustatyta ribinė PCB ir PCT vertė 0,1 % masės turi būti iš esmės sumažinta;kadangi nuo Direktyvos 76/769/EEB priėmimo buvo sukurti pakaitalai, kurie laikomi mažiau pavojingais žmonėms ir aplinkai; kadangi todėl tolesnis PCB ir PCT pateikimas į rinką esant dabartinėms aplinkybėms nėra pagrįstas, išskyrus tam tikrus išimtinius ribotos trukmės atvejus;kadangi leidimas naudoti PCB ir PCT tam tikruose dabar eksploatuojamose agregatuose ir įrangoje turėtų būti pratęstas tol, kol jie bus pašalinti arba ateis agregato ir įrangos naudojimo pabaigos laikas; kadangi vis dėlto valstybės narės gali uždrausti jų teritorijoje naudoti PCB ir PCT anksčiau, nei baigiasi agregato ir įrangos eksploatavimo laikas;kadangi valstybėms narėms turėtų būti suteikta teisė leisti daryti išimtis dėl draudimo naudoti PCB ir PCT kaip pradinius ir tarpinius produktus, jei įvykdomos tam tikros sąlygos, ypač jei valstybės narės mano, kad nėra pavojaus žmonių sveikatai ir aplinkai;kadangi šiame etape bendresnis PCB ir PCT naudojimo draudimas neįmanomas; kadangi vis dėlto ši direktyva yra svarbus žingsnis tokio uždraudimo link,PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:1 straipsnis1. Direktyvos 76/769/EEB I priedo 1 punktas pakeičiamas šios direktyvos priedo tekstu.2. Direktyvos 76/769/EEB II priedas iš dalies keičiamas taip:- esamas II priedas tampa II priedo A dalimi,- pridedama ši B dalis:"B. Konkrečios nuostatos dėl gaminių, kurių sudėtyje yra PCB ir PCT, ženklinimoNepažeisdamos kitų direktyvų dėl pavojingų medžiagų ir preparatų ženklinimo nuostatų, valstybės narės gali reikalauti, kad ant PCB arba PCT turinčios įrangos ir agregatų būtų pateiktos PCB bei PCT šalinimo instrukcijos ir PCB bei PCT turinčios įrangos bei agregatų priežiūros ir naudojimo instrukcijos. Šias instrukcijas turi būti įmanoma skaityti horizontaliai, kai PCB arba PCT turintis objektas yra įrengtas įprastu būdu. Įrašas turi aiškiai skirtis nuo fono.Valstybės narės gali reikalauti, kad įrašai būtų daromi jų teritorijoje suprantama kalba."2 straipsnis1. Valstybės narės patvirtina priemones, kurios, įsigaliojusios ne vėliau kaip iki 1986 m. birželio 30 d., įgyvendina šią direktyvą. Apie tai jos nedelsdamos praneša Komisijai.2. Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų nacionalinės teisės aktų nuostatų tekstus.3 straipsnisŠi direktyva skirta valstybėms narėms.Priimta Liuksemburge, 1985 m. spalio 1 d.Tarybos varduPirmininkasJ. F. Poos[1] OL C 141, 1985 6 10, p. 76.[2] OL C 104, 1985 4 25, p. 1.[3] OL L 262, 1976 9 27, p. 201.[4] OL L 263, 1983 9 24, p. 33.--------------------------------------------------PRIEDASMedžiagos, medžiagų grupės arba preparato pavadinimas | Apribojimo sąlygos |1.Polichlorintieji bifenilai (PCB), išskyrus mono- ir dichlorbifenilus,terfenilai (PCT),preparatai, įskaitant panaudotas alyvas, kuriose PCB arba PCT kiekis yra didesnis kaip 0,01 % masės. | Naudoti negalima. Tačiau šiose kategorijose galima naudoti esant tokioms sąlygoms: 1)ne vėliau kaip iki 1986 m. birželio 30 d.: uždarų sistemų elektros įrangos transformatoriuose, rezistoriuose ir induktyvumo ritėse,2)ne vėliau kaip iki 1986 m. birželio 30 d.: dideliuose kondensatoriuose (kurių suminė masė ≥ 1 kg),3)ne vėliau kaip iki 1986 m. birželio 30 d.: mažuose kondensatoriuose (jei didžiausias chloro kiekis PCB yra 43 % ir penkis bei daugiau chloro atomus turinčių bifenilų yra ne daugiau kaip 3,5 %),4)ne vėliau kaip iki 1986 m. birželio 30 d.: uždaros grandinės šilumos pernešimo įrangos,5)ne vėliau kaip iki 1986 m. birželio 30 d.: kalnakasybos įrenginių hidrauliniuose skysčiuose.—Pirmiau 1–5 punktuose nurodytą įrangą, agregatus ir skysčius, kurie 1986 m. birželio 30 d. vis dar naudojami, turi būti leidžiama naudoti tol, kol jie bus pašalinti arba pasibaigs jų naudojimo laikas.—Valstybės narės, saugodamos žmonių sveikatą ir aplinką, gali uždrausti naudoti savo teritorijoje tokią įrangą, agregatus ir skysčius, nelaukdamos, kol jie bus pašalinti arba pasibaigs jų naudojimo laikas.—Nuo 1986 m. birželio 30 d. į naudotų prekių rinką draudžiama pateikti įrangą, agregatus ir skysčius, kuriuos nėra numatyta pašalinti.—Jei valstybės narės mano, kad dėl techninių priežasčių pakaitinių produktų naudoti neįmanoma, jos gali ir toliau leisti naudoti PCB, PCT ir jų preparatus, jei pastarieji, esant normalioms įrangos eksploatavimo sąlygoms, skirti tik papildyti skysčių, kurių sudėtyje yra PCB, lygį tinkamai veikiančiuose agregatuose, nupirktuose anksčiau nei įsigaliojo ši direktyva;6)ne vėliau kaip iki 1986 m. birželio 30 d.: pradiniuose arba tarpiniuose produktuose, skirtuose toliau perdirbti į kitus produktus, kurių nedraudžia Direktyva 76/769/EEB ir ją iš dalies pakeičiančios direktyvos. Po 1986 m. birželio 30 d. valstybės narės, jei prieš tai Komisijai pasiunčia priežastį nurodantį pranešimą, gali leisti nukrypti dėl draudimo pateikti į rinką ir naudoti tokius pradinius ir tarpinius produktus, jei jos mano, kad tokie nukrypimai nedaro žalingo poveikio sveikatai ir aplinkai. |--------------------------------------------------


title: 2009 m. balandžio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2009/32/EB dėl valstybių narių įstatymų, reglamentuojančių maisto produktų ir maisto ingredientų gamyboje naudojamus ekstrahentus, suderinimo (nauja redakcija) (Tekstas svarbus EEE)

text:
6.6.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 141/3

      EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS DIREKTYVA 2009/32/EB
   2009 m. balandžio 23 d.
   dėl valstybių narių įstatymų, reglamentuojančių maisto produktų ir maisto ingredientų gamyboje naudojamus ekstrahentus, suderinimo
   (nauja redakcija)
   (Tekstas svarbus EEE)
   EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdami į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 95 straipsnį,
   atsižvelgdami į Komisijos pasiūlymą,
   atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę (1),
   laikydamiesi Sutarties 251 straipsnyje nustatytos tvarkos (2),
   kadangi:

               (1)

               1988 m. birželio 13 d. Tarybos direktyva 88/344/EEB dėl valstybių narių įstatymų, reglamentuojančių maisto produktų ir maisto ingredientų gamyboje naudojamus ekstrahentus, suderinimo (3) buvo keletą kartų iš esmės keičiama (4). Kadangi bus daromi nauji pakeitimai, siekiant aiškumo ji turėtų būti išdėstyta nauja redakcija.

               (2)

               Nacionalinių įstatymų, susijusių su ekstrahentais, skirtumai trukdo laisvam maisto produktų judėjimui ir gali sudaryti sąlygas nelygiavertei konkurencijai, o tai gali tiesiogiai paveikti vidaus rinkos veikimą.

               (3)

               Todėl tuos įstatymus būtina derinti, jei norima pasiekti laisvą maisto produktų judėjimą.

               (4)

               Įstatymuose dėl ekstrahentų naudojimo maisto produktuose pirmiausia turėtų būti atsižvelgiama į žmonių sveikatai taikomus reikalavimus, tačiau neviršijant sveikatos apsaugos reikalavimų turėtų būti atsižvelgiama ir į ekonominius bei techninius poreikius.

               (5)

               Taip derinant įstatymus turėtų būti sudaromas vienas bendras ekstrahentų, naudojamų maisto produktų arba maisto ingredientų gamyboje, sąrašas. Taip pat turėtų būti nustatyti bendri grynumo kriterijai.

               (6)

               Naudojant ekstrahentą geros gamybos praktikos sąlygomis, turėtų būti pašalintas visas tirpiklio likutis arba didžioji jo dalis iš maisto produkto ar maisto ingrediento.

               (7)

               Esant tokioms sąlygoms, likučių ar darinių buvimas galutiniame maisto produkte ar maisto ingrediente gali būti netyčinis, tačiau technologiškai neišvengiamas.

               (8)

               Nors apskritai specifinis apribojimas yra naudingas, jo nereikia nustatyti I priedo I dalyje išvardytoms medžiagoms, nes buvo nustatyta, kad naudojamos geros gamybos praktikos sąlygomis jos yra priimtinos vartotojų saugumo požiūriu.

               (9)

               Siekiant atsižvelgti į visuomenės sveikatos apsaugą, turėtų būti nustatytos kitų ekstrahentų, išvardytų I priedo II ir III dalyse, naudojimo sąlygos bei didžiausios leistinos likučio vertės maisto produktuose ir maisto ingredientuose.

               (10)

               Turėtų būti nustatyti konkretūs ekstrahentų grynumo kriterijai, jų analizės ir bandinių ėmimo iš maisto produktų ir ant jų metodai.

               (11)

               Jei, gavus naujos informacijos, paaiškėtų, kad šioje direktyvoje numatyto ekstrahento naudojimas kelia grėsmę sveikatai, valstybės narės turėtų turėti galimybę sustabdyti ar apriboti tokį naudojimą arba, laukdamos Bendrijos lygio sprendimo, sumažinti galiojančias normas.

               (12)

               Šios direktyvos įgyvendinimui būtinos priemonės turėtų būti tvirtinamos pagal 1999 m. birželio 28 d. Tarybos sprendimą 1999/468/EB, nustatantį Komisijos naudojimosi jai suteiktais įgyvendinimo įgaliojimais tvarką (5).

               (13)

               Visų pirma Komisijai turėtų būti suteikti įgaliojimai iš dalies pakeisti ekstrahentų, kuriuos galima naudoti apdorojant žaliavas, maisto produktus, maisto komponentus ar maisto ingredientus, sąrašą, jų naudojimo sąlygų nustatymą bei didžiausias leistinas likučio normas ir tvirtinti konkrečius ekstrahentų grynumo kriterijus bei analizės metodus, kurie reikalingi tikrinant, ar laikomasi bendrų ir konkrečių grynumo kriterijų, taip pat analizės ir bandinių ėmimo iš maisto produktų ir ant jų metodus. Kadangi šios priemonės yra bendro pobūdžio ir skirtos iš dalies pakeisti neesmines šios direktyvos nuostatas, inter alia, ją papildant naujomis neesminėmis nuostatomis, jos turi būti tvirtinamos pagal Sprendimo 1999/468/EB 5a straipsnyje numatytą reguliavimo procedūrą su tikrinimu.

               (14)

               Siekiant efektyvumo, priimant ekstrahentų, kuriuos galima naudoti apdorojant žaliavas, maisto produktus, maisto komponentus ar maisto ingredientus, sąrašo, jų naudojimo sąlygų nustatymo bei didžiausių leistinų likučio normų pakeitimus ir tvirtinant konkrečių ekstrahentų grynumo kriterijus įprasti reguliavimo procedūros su tikrinimu terminai turėtų būti sutrumpinti.

               (15)

               Tais atvejais, kai dėl neišvengiamų skubos priežasčių, ypač kai kyla grėsmė žmonių sveikatai, neįmanoma laikytis įprastų reguliavimo procedūros su tikrinimu terminų, Komisija turėtų turėti galimybę taikyti Sprendimo 1999/468/EB 5a straipsnio 6 dalyje numatytą skubos procedūrą ekstrahentų, kuriuos galima naudoti apdorojant žaliavas, maisto produktus, maisto komponentus ar maisto ingredientus, sąrašo, jų naudojimo sąlygų nustatymo bei didžiausių leistinų likučio normų keitimui ir konkrečių ekstrahentų grynumo kriterijų tvirtinimui, taip pat šios direktyvos pakeitimų priėmimui, kai nustatoma, kad bet kokios I priede išvardytos medžiagos naudojimas maisto produktuose arba vieno ar daugiau 3 straipsnyje nurodytų komponentų, esančių tokiose medžiagose, norma, nors ir atitinkanti(s) šioje direktyvoje nustatytas sąlygas, galėtų kelti grėsmę žmonių sveikatai.

               (16)

               Naujos į šią direktyvą įtrauktos nuostatos susijusios tik su komiteto procedūromis. Todėl valstybėms narėms nereikia jų perkelti į nacionalinę teisę.

               (17)

               Ši direktyva neturėtų pažeisti valstybių narių įsipareigojimų, susijusių su direktyvų perkėlimo į nacionalinę teisę terminais, nustatytais II priedo B dalyje,

         PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:
   1 straipsnis
   1.   Ši direktyva yra taikoma maisto produktų ar maisto ingredientų gamyboje naudojamiems ar numatytiems naudoti ekstrahentams.
   Ši direktyva netaikoma maisto priedų, vitaminų ir kitų maistinių priedų gamyboje naudojamiems ekstrahentams, jei tokie maisto priedai, vitaminai ar maistiniai priedai nėra išvardyti I priede.
   Tačiau valstybės narės užtikrina, kad, naudojant maisto priedus, vitaminus ir kitus maistinius priedus, nebus gaminami tokie maisto produktai, kuriuose bus toks ekstrahento likutis, kuris keltų grėsmę žmonių sveikatai.
   Ši direktyva taikoma nepažeidžiant pagal konkretesnes Bendrijos taisykles priimtų nuostatų.
   2.   Šioje direktyvoje:

               a)

               „tirpiklis“ – tai bet kokia maisto produkto ar bet kokio jo komponento, įskaitant ir bet kokius teršalus, esančius tame maisto produkte ar ant jo, tirpinimui naudojama medžiaga;

               b)

               „ekstrahentas“ – tai tirpiklis, kuris naudojamas ekstrahavimo procese apdorojant žaliavas, maisto produktus ar tų produktų komponentus ar ingredientus, o vėliau pašalinamas – bet kartais maisto produkte ar maisto ingrediente netyčia gali likti technologiškai neišvengiamų likučių ar darinių.

         2 straipsnis
   1.   Valstybės narės leidžia naudoti kaip ekstrahentus maisto produktų ar maisto ingredientų gamyboje I priede išvardytas medžiagas, laikantis jų naudojimo sąlygų ir kai kuriais atvejais laikantis tame priede nurodytų didžiausių leistinų likučio normų.
   Valstybės narės negali uždrausti, apriboti ar trukdyti prekiauti maisto produktais arba maisto ingredientais dėl priežasčių, susijusių su naudojamais ekstrahentais ar jų likučiais, jei jie atitinka šios direktyvos nuostatas.
   2.   Valstybės narės neleidžia nei naudoti kaip ekstrahentus kitas medžiagas, nei išplėsti naudojimo sąlygas arba padidinti I priede išvardytų ekstrahentų leistinas likučio normas nei tos, kurios yra jame nurodytos.
   3.   Vandenį, kuriame galėjo būti ištirpinta rūgštingumą ar šarmingumą reguliuojančių medžiagų, ir kitas tirpiklio savybių turinčias maisto medžiagas, leidžiama naudoti kaip ekstrahentus maisto produktų ar maisto ingredientų gamyboje.
   3 straipsnis
   Valstybės narės imasi visų būtinų priemonių užtikrinti, kad medžiagos, išvardytos I priede kaip ekstrahentai, atitiktų šiuos bendrus ir konkrečius grynumo kriterijus:

               a)

               jose neturi būti toksiškai pavojingo bet kurio elemento ar medžiagos kiekio;

               b)

               atsižvelgiant į visas išimtis, susijusias su konkrečiais grynumo kriterijais, patvirtintais pagal 4 straipsnio d punktą, jose neturi būti didesnis kaip 1 mg/kg arseno arba didesnis kaip 1 mg/kg švino kiekis;

               c)

               jos turi atitikti konkrečius grynumo kriterijus, patvirtintus pagal 4 straipsnio d punktą.

         4 straipsnis
   Komisija:

               a)

               priima reikalingus I priedo pakeitimus, atsižvelgiant į mokslo ir technikos pažangą tirpiklių naudojimo, jų naudojimo sąlygų ir didžiausių leistinų likučio normų srityse;

               b)

               tvirtina analizės, kuri būtina siekiant patikrinti, ar laikomasi 3 straipsnyje numatytų bendrų ir konkrečių grynumo kriterijų, metodus;

               c)

               tvirtina bandinių ėmimo tvarką ir I priede išvardytų ekstrahentų, naudojamų maisto produktuose ar maisto ingredientuose, kokybinės ir kiekybinės analizės metodus;

               d)

               jei reikia, tvirtina konkrečius I priede išvardytų ekstrahentų grynumo kriterijus, ypač didžiausias leistinas gyvsidabrio bei kadmio normas ekstrahentuose.

         Pirmos pastraipos b ir c punktuose nurodytos priemonės, skirtos iš dalies pakeisti neesmines šios direktyvos nuostatas, inter alia, ją papildant, tvirtinamos pagal 6 straipsnio 2 dalyje nurodytą reguliavimo procedūrą su tikrinimu.
   Pirmos pastraipos a ir d punktuose nurodytos priemonės, skirtos iš dalies pakeisti neesmines šios direktyvos nuostatas, inter alia, ją papildant, tvirtinamos pagal 6 straipsnio 3 dalyje nurodytą reguliavimo procedūrą su tikrinimu.
   Prireikus pirmos pastraipos a ir d punktuose nurodytos priemonės tvirtinamos pagal 6 straipsnio 4 dalyje nurodytą skubos procedūrą.
   5 straipsnis
   1.   Tais atvejais, kai valstybė narė, gavusi naujos informacijos ar dar kartą įvertinusi turimą informaciją po šios direktyvos priėmimo, turi rimtų priežasčių manyti, kad bet kurių I priede išvardytų medžiagų naudojimas maisto produktuose arba vieno ar daugiau iš 3 straipsnyje nurodytų komponentų, esančių tokiose medžiagose, norma, nors ir atitinkanti(s) šioje direktyvoje nustatytas sąlygas, galėtų kelti grėsmę žmonių sveikatai, ta valstybė narė gali laikinai sustabdyti ar apriboti minėtų nuostatų taikymą savo teritorijoje. Ji nedelsdama apie tai praneša kitoms valstybėms narėms bei Komisijai ir pagrindžia savo sprendimą.
   2.   Komisija kuo greičiau išnagrinėja atitinkamos valstybės narės pateiktus įrodymus ir pasitarusi su 6 straipsnio 1 dalyje nurodytu Komitetu pateikia savo nuomonę bei imasi atitinkamų priemonių, galinčių pakeisti šio straipsnio 1 dalyje nurodytas priemones.
   3.   Jei Komisija mano, kad šią direktyvą būtina iš dalies pakeisti, siekiant išspręsti 1 dalyje minėtus sunkumus ir užtikrinti žmonių sveikatos apsaugą, ji priima tuos pakeitimus.
   Tos priemonės, skirtos iš dalies pakeisti neesmines šios direktyvos nuostatas, tvirtinamos pagal 6 straipsnio 4 dalyje nurodytą skubos procedūrą.
   Tokiu atveju bet kuri valstybė narė, kuri patvirtino apsaugos priemones, gali ir toliau jas taikyti tol, kol pakeitimai įsigalios jos teritorijoje.
   6 straipsnis
   1.   Komisijai padeda pagal 2002 m. sausio 28 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 178/2002, nustatančio maistui skirtų teisės aktų bendruosius principus ir reikalavimus, įsteigiančio Europos maisto saugos tarnybą ir nustatančio su maisto saugos klausimais susijusias procedūras (6), 58 straipsnį įsteigtas Maisto grandinės ir gyvūnų sveikatos nuolatinis komitetas.
   2.   Jei yra nuoroda į šią dalį, taikomi Sprendimo 1999/468/EB 5a straipsnio 1–4 dalys ir 7 straipsnis, atsižvelgiant į jo 8 straipsnį.
   3.   Jei yra nuoroda į šią dalį, taikomi Sprendimo 1999/468/EB 5a straipsnio 1–4 dalys ir 5 dalies b punktas bei 7 straipsnis, atsižvelgiant į jo 8 straipsnį.
   Sprendimo 1999/468/EB 5a straipsnio 3 dalies c punkte, 4 dalies b punkte ir 4 dalies e punkte nustatyti laikotarpiai yra atitinkamai du mėnesiai, vienas mėnuo ir du mėnesiai.
   4.   Jei yra nuoroda į šią dalį, taikomi Sprendimo 1999/468/EB 5a straipsnio 1, 2, 4 ir 6 dalys bei 7 straipsnis, atsižvelgiant į jo 8 straipsnį.
   7 straipsnis
   1.   Valstybės narės imasi visų būtinų priemonių užtikrinti, kad I priede išvardytomis medžiagomis, numatytomis naudoti kaip ekstrahentus maisto produktuose, nebūtų prekiaujama, jei jų pakuotėje, taroje arba etiketėse nėra aiškiai matomos, įskaitomos ir neištrinamos tokios informacijos:

               a)

               komercinio pavadinimo, kaip nurodyta I priede;

               b)

               aiškios nuorodos, kad medžiaga yra tinkamos kokybės maistui ar maisto ingredientams ekstrahuoti;

               c)

               nuorodos, pagal kurią galima identifikuoti siuntą ar partiją;

               d)

               gamintojo ar pakuotojo arba pardavėjo, įsisteigusio Bendrijoje, pavadinimo ir adreso;

               e)

               grynojo kiekio tūrio vienetais;

               f)

               jei reikia, specialių saugojimo ar naudojimo sąlygų.

         2.   Nukrypstant nuo 1 dalies, tos dalies c, d, e ir f punktuose nurodyta informacija gali būti pateikta tik su siunta ar partija susijusiuose prekybos dokumentuose, kuriuos reikia pateikti pristatant prieš pristatymą.
   3.   Šis straipsnis nepažeidžia tikslesnių ar išsamesnių Bendrijos nuostatų dėl svorio ir priemonių arba nuostatų, taikomų pavojingų medžiagų ir mišinių klasifikavimui, pakavimui ir ženklinimui.
   4.   Valstybės narės susilaiko nuo išsamesnių reikalavimų dėl informacijos pateikimo nustatymo nei tie, kurie jau numatyti šiame straipsnyje.
   Tačiau kiekviena valstybė narė užtikrina, kad ekstrahentų pardavimas jos teritorijoje būtų draudžiamas, jei šiame straipsnyje numatyta informacija nėra pateikta pirkėjams lengvai suprantama kalba, nebent buvo imtasi kitų priemonių, užtikrinančių, kad pirkėjas būtų informuotas. Ši nuostata netrukdo pateikti tokią informaciją įvairiomis kalbomis.
   8 straipsnis
   1.   Ši direktyva taip pat taikoma į Bendriją importuojamų maisto produktų ar maisto ingredientų gamyboje naudojamiems ar numatytiems naudoti ekstrahentams.
   2.   Ši direktyva netaikoma ekstrahentams ar maisto produktams, kuriuos ketinama eksportuoti už Bendrijos ribų.
   9 straipsnis
   Direktyva 88/344/EEB su pakeitimais, padarytais aktais, išvardytais II priedo A dalyje, yra panaikinama nepažeidžiant valstybių narių įsipareigojimų, susijusių su direktyvų perkėlimo į nacionalinę teisę terminais, nustatytais II priedo B dalyje.
   Nuorodos į panaikintą direktyvą laikomos nuorodomis į šią direktyvą ir aiškinamos pagal III priede pateiktą atitikmenų lentelę.
   10 straipsnis
   Ši direktyva įsigalioja dvidešimtą dieną nuo jos paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
   11 straipsnis
   Ši direktyva skirta valstybėms narėms.

      Priimta Strasbūre 2009 m. balandžio 23 d.

            Europos Parlamento vardu

            Pirmininkas

         H.-G. PÖTTERING

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         P. NEČAS

      (1)  OL C 224, 2008 8 30, p. 87.

      (2)  2008 m. rugsėjo 23 d. Europos Parlamento nuomonė (dar nepaskelbta Oficialiajame leidinyje) ir 2009 m. kovo 23 d. Tarybos sprendimas.

      (3)  OL L 157, 1988 6 24, p. 28.

      (4)  Žr. II priedo A dalį.

      (5)  OL L 184, 1999 7 17, p. 23.

      (6)  OL L 31, 2002 2 1, p. 1.

      I PRIEDAS

         EKSTRAHENTAI, KURIUOS GALIMA NAUDOTI APDOROJANT ŽALIAVAS, MAISTO PRODUKTUS, MAISTO KOMPONENTUS AR MAISTO INGREDIENTUS

      I   DALIS

         Ekstrahentai, naudotini visoms paskirtims pagal geros gamybos praktiką
          (1)

      Pavadinimas:

                  Propanas

                  Butanas

                  Etilacetatas

                  Etanolis

                  Anglies dioksidas

                  Acetonas (2)

                  Azoto oksidas

            II   DALIS

         Ekstrahentai, kuriems nustatytos naudojimo sąlygos

                  Pavadinimas

                  Naudojimo sąlygos
                  (ekstrahavimo aprašymas)

                  Didžiausios leistinos likučio normos ekstrahuojamame maisto produkte ar maisto ingrediente

                  Heksanas (3)

                  Riebalų ir aliejaus gamyba ar frakcionavimas ir kakavos sviesto gamyba

                  1 mg/kg riebaluose, aliejuje ar kakavos svieste

                  Baltyminių produktų, iš kurių pašalinti riebalai, ir miltų, iš kurių pašalinti riebalai, ruošimas

                  10 mg/kg maisto produktuose, turinčiuose baltyminių produktų, iš kurių pašalinti riebalai, ar miltų, iš kurių pašalinti riebalai

                  30 mg/kg galutiniam vartotojui parduodamuose sojos produktuose, iš kurių pašalinti riebalai

                  Grūdų, iš kurių pašalinti riebalai, gemalų ruošimas

                  5 mg/kg grūdų, iš kurių pašalinti riebalai, gemaluose

                  Metilacetatas

                  Kofeino arba dirginamųjų bei karčiųjų medžiagų šalinimas iš kavos pupelių ir arbatžolių

                  20 mg/kg kavos pupelėse ar arbatžolėse

                  Cukraus gamyba iš maistinės melasos

                  1 mg/kg cukruje

                  Etilmetilketonas (4)

                  Riebalų ir aliejaus frakcionavimas

                  5 mg/kg riebaluose ar aliejuje

                  Kofeino arba dirginamųjų bei karčiųjų medžiagų šalinimas iš kavos pupelių ir arbatžolių

                  20 mg/kg kavos pupelėse ar arbatžolėse

                  Dichlormetanas

                  Kofeino arba dirginamųjų bei karčiųjų medžiagų šalinimas iš kavos pupelių ir arbatžolių

                  2 mg/kg skrudintose kavos pupelėse ir 5 mg/kg arbatžolėse

                  Metanolis

                  Vartoti visais atvejais

                  10 mg/kg

                  2-propanolis

                  Vartoti visais atvejais

                  10 mg/kg

            III   DALIS

         Ekstrahentai, kuriems nustatytos naudojimo sąlygos

                  Pavadinimas

                  Didžiausios leistinos likučio normos maisto produkte dėl ekstrahentų naudojimo ruošiant kvapiąsias medžiagas iš natūralių žaliavų

                  Dietilo eteris

                  2 mg/kg

                  Heksanas (5)

                  1 mg/kg

                  Cikloheksanas

                  1 mg/kg

                  Metilacetatas

                  1 mg/kg

                  1-butanolis

                  1 mg/kg

                  2-butanolis

                  1 mg/kg

                  Etilmetilketonas (5)

                  1 mg/kg

                  Dichlormetanas

                  0,02 mg/kg

                  1-propanolis

                  1 mg/kg

                  1, 1, 1,2–tetrafluoretanas

                  0,02 mg/kg

         (1)  Laikoma, kad ekstrahentas naudojamas pagal geros gamybos praktiką, jei jį panaudojus lieka tik technologiškai neišvengiami ir nekeliantys grėsmės žmonių sveikatai likučių arba darinių kiekiai.

         (2)  Draudžiama naudoti acetoną rafinuojant alyvų išspaudų aliejų.

         (3)  Heksanas – komercinis produktas, kuris iš esmės sudarytas iš alifatinių sočiųjų angliavandenilių, turinčių šešis anglies atomus, ir kuris distiliuojamas 64–70 °C temperatūroje. Draudžiama kartu naudoti heksaną ir etilmetilketoną.

         (4)  n-heksano kiekis šiame tirpiklyje neturėtų viršyti 50 mg/kg. Draudžiama kartu naudoti heksaną ir etilmetilketoną.

         (5)  Draudžiama kartu naudoti heksaną ir etilmetilketoną.

      II PRIEDAS
      A   DALIS

         Panaikinama direktyva ir jos vėlesnių pakeitimų sąrašas

         (nurodyta 9 straipsnyje)

                  Tarybos direktyva 88/344/EEB
                  (OL L 157, 1988 6 24, p. 28)

                  Tarybos direktyva 92/115/EEB
                  (OL L 409, 1992 12 31, p. 31)

                  Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 94/52/EB
                  (OL L 331, 1994 12 21, p. 10)

                  Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 97/60/EB
                  (OL L 331, 1997 12 3, p. 7)

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1882/2003
                  (OL L 284, 2003 10 31, p. 1)

                  tik III priedo 9 punktas

            B   DALIS

         Perkėlimo į nacionalinę teisę terminai

         (nurodyta 9 straipsnyje)

                  Direktyva

                  Perkėlimo terminas

                  88/344/EEB

                  1991 m. birželio 13 d.

                  92/115/EEB

                              a)

                           1993 m. liepos 1 d.

                              b)

                           1994 m. sausio 1 d. (1)

                  94/52/EB

                  1995 m. gruodžio 7 d.

                  97/60/EB

                              a)

                           1998 m. spalio 27 d.

                              b)

                           1999 m. balandžio 27 d. (2)

         (1)  Pagal Direktyvos 92/115/EEB 2 straipsnio 1 dalį:
      „Valstybės narės iš dalies pakeičia savo įstatymus ir kitus teisės aktus, kad:

                  —

                  leistų prekiauti šios direktyvos nuostatas atitinkančiais produktais ne vėliau kaip nuo 1993 m. liepos 1 d.,

                  —

                  uždraustų prekiauti šios direktyvos nuostatų neatitinkančiais produktais nuo 1994 m. sausio 1 d.“

         (2)  Pagal Direktyvos 97/60/EB 2 straipsnio 1 dalį:
      „Valstybės narės iš dalies pakeičia savo įstatymus ir kitus teisės aktus, kad:

                  —

                  leistų prekiauti Direktyvos 88/344/EEB su pakeitimais, padarytais šia direktyva, nuostatas atitinkančiais produktais ne vėliau kaip nuo 1998 m. spalio 27 d.,

                  —

                  uždraustų prekiauti Direktyvos 88/344/EEB, iš dalies pakeistos šia direktyva, nuostatų neatitinkančiais produktais nuo 1999 m. balandžio 27 d. Tačiau produktais, pateiktais į rinką arba pažymėtais etiketėmis iki tos datos ir neatitinkančiais Direktyvos 88/344/EEB su pakeitimais, padarytais šia direktyva, gali būti prekiaujama tol, kol pasibaigs atsargos.“

      III PRIEDAS

         Atitikmenų lentelė

                  Direktyva 88/344/EEB

                  Ši direktyva

                  1 straipsnio 1 dalis

                  1 straipsnio 1 dalis

                  1 straipsnio 3 dalis

                  1 straipsnio 2 dalis

                  2 straipsnio 1 dalis

                  2 straipsnio 1 dalis

                  2 straipsnio 2 dalis

                  2 straipsnio 2 dalis

                  2 straipsnio 3 dalis

                  —

                  2 straipsnio 4 dalis

                  2 straipsnio 3 dalis

                  3 straipsnis

                  3 straipsnis

                  4 straipsnis

                  4 straipsnis

                  5 straipsnis

                  5 straipsnis

                  6 straipsnio 1 dalis

                  6 straipsnio 1 dalis

                  6 straipsnio 2 dalis

                  —

                  6 straipsnio 3 dalis

                  —

                  —

                  6 straipsnio 2 dalis

                  —

                  6 straipsnio 3 dalis

                  —

                  6 straipsnio 4 dalis

                  7 straipsnis

                  7 straipsnis

                  8 straipsnis

                  8 straipsnis

                  9 straipsnis

                  —

                  —

                  9 straipsnis

                  —

                  10 straipsnis

                  10 straipsnis

                  11 straipsnis

                  Priedas

                  I priedas

                  —

                  II priedas

                  —

                  III priedas


title: 2010 m. gruodžio 7 d. Tarybos direktyva 2010/88/ES, kuria iš dalies keičiama Direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos nuostata dėl minimalaus standartinio tarifo taikymo trukmės

text:
10.12.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 326/1

         TARYBOS DIREKTYVA 2010/88/ES
   2010 m. gruodžio 7 d.
   kuria iš dalies keičiama Direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos nuostata dėl minimalaus standartinio tarifo taikymo trukmės
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 113 straipsnį,
   atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą,
   perdavus įstatymo galią turinčio teisės akto projektą nacionaliniams parlamentams,
   atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę,
   atsižvelgdama į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę,
   laikydamasi specialios teisėkūros procedūros,
   kadangi:

               (1)

               Direktyvos 2006/112/EB (1) 97 straipsnio 1 dalyje nustatyta, kad nuo 2006 m. sausio 1 d. iki 2010 m. gruodžio 31 d. standartinis tarifas negali būti mažesnis kaip 15 %.

               (2)

               Įvairiose valstybėse narėse galiojančiu standartiniu pridėtinės vertės mokesčio (toliau – PVM) tarifu bei pereinamojo laikotarpio sistema užtikrintas priimtinas šios tvarkos veikimas. Nustačius naujas paslaugų teikimo vietos taisykles, pagal kurias pasirinktas apmokestinimas pagal vartojimo vietą, buvo dar labiau apribotos galimybės pasinaudoti PVM tarifų skirtumais pakeičiant minėtą vietą ir sumažinti galimi konkurencijos iškraipymai.

               (3)

               Siekiant, kad dėl didėjančio valstybėse narėse taikomų standartinių PVM tarifų skirtumo Europos Sąjungoje nesutriktų struktūrinė pusiausvyra ir kai kuriose veiklos srityse neatsirastų konkurencijos iškraipymų, netiesioginių mokesčių srityje priimta nustatyti minimalius tarifus. Minėti tarifai reikalingi ir PVM atveju.

               (4)

               Kol nėra konsultacijų išvadų dėl naujos PVM strategijos, kurioje tikimasi aprašyti būsimas taisykles ir atitinkamą derinimo lygį, ankstoka nustatinėti nuolatinio standartinio tarifo dydį arba svarstyti minimalaus tarifo dydžio keitimą.

               (5)

               Todėl dabartinį minimalų standartinį 15 % tarifą reikėtų palikti pakankamai ilgam laikui, kad būtų užtikrintas teisinis aiškumas ir galimybė vėl atlikti peržiūrą.

               (6)

               Tai nedraudžia iki 2015 m. gruodžio 31 d. vėl peržiūrėti PVM teisės aktus, siekiant atsižvelgti į pokyčius, susijusius su naująja PVM strategija.

               (7)

               Pagal Tarpinstitucinio susitarimo dėl geresnės teisėkūros (2) 34 punktą valstybės narės skatinamos dėl savo ir Sąjungos interesų parengti lenteles, kurios kuo geriau parodytų šios direktyvos ir jos perkėlimo į nacionalinę teisę priemonių atitiktį, ir viešai jas paskelbti.

               (8)

               Todėl Direktyvą 2006/112/EB reikėtų atitinkamai iš dalies pakeisti,

         PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:
   1 straipsnis
   Direktyvos 2006/112/EB 97 straipsnis pakeičiamas taip:

      „97 straipsnis
      Nuo 2011 m. sausio 1 d. iki 2015 m. gruodžio 31 d. standartinis tarifas negali būti mažesnis nei 15 %.“

   2 straipsnis
   1.   Valstybės narės priima įstatymus ir kitus teisės aktus, būtinus, kad būtų laikomasi šios direktyvos, ne vėliau kaip iki 2011 m. sausio 1 d. Jos nedelsdamos pateikia Komisijai tų nuostatų tekstą.
   Priimdamos tas nuostatas, valstybės narės daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.
   2.   Valstybės narės Komisijai pateikia šios direktyvos taikymo srityje priimtų pagrindinių nacionalinės teisės aktų nuostatų tekstus.
   3 straipsnis
   Ši direktyva įsigalioja kitą dieną po jos paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
   4 straipsnis
   Ši direktyva skirta valstybėms narėms.

      Priimta Briuselyje 2010 m. gruodžio 7 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         D. REYNDERS

      (1)  OL L 347, 2006 12 11, p. 1.

      (2)  OL C 321, 2003 12 31, p. 1.


title: 2003 m. vasario 19 d. Komisijos Direktyva 2003/16/EB derinanti su technikos pažanga Tarybos direktyvos 76/768/EEB dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su kosmetikos gaminiais, suderinimo III priedą

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

32003L0016

Oficialusis leidinys L 046 , 20/02/2003 p. 0024 - 0024

		Komisijos Direktyva 2003/16/EB2003 m. vasario 19 d.derinanti su technikos pažanga Tarybos direktyvos 76/768/EEB dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su kosmetikos gaminiais, suderinimo III priedąEUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,atsižvelgdama į 1976 m. liepos 27 d. Tarybos direktyvą 76/768/EEB dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su kosmetikos gaminiais, suderinimo [1] su paskutiniais pakeitimais, padarytais Komisijos direktyva 2003/1/EB [2], ypač į jos 8 straipsnio 2 dalį,po konsultacijų su Kosmetikos gaminių ir vartotojams skirtų ne maisto produktų moksliniu komitetu (SCCNFP),kadangi:(1) Kosmetikos gaminių ir vartotojams skirtų ne maisto produktų mokslinis komitetas (SCCNFP) rekomenduoja, kad muskuso ksileną galima saugiai naudoti kosmetikos gaminiuose, išskyrus burnos priežiūros gaminius, jei jo didžiausia kasdienė teoriškai absorbuota dozė yra maždaug 10 μg/kg/per parą.(2) SCCNFP rekomenduoja, kad muskuso ketoną galima saugiai naudoti kosmetikos gaminiuose, išskyrus burnos priežiūros gaminius, jei jo didžiausia kasdienė teoriškai absorbuota dozė yra maždaug 14 μg/kg/per parą.(3) Laukiant, kol bus baigtas galutinis šių dviejų cheminių medžiagų rizikos įvertinimas pagal 1993 m. kovo 23 d. Tarybos reglamentą (EEB) Nr. 793/93 dėl esančių medžiagų rizikos įvertinimo ir kontrolės [3], šios dvi cheminės medžiagos buvo laikinai įtrauktos į Direktyvos 76/768/EEB III priedo 2 dalį iki 2003 m. vasario 28 d.(4) Rizikos įvertinimas pagal pirmiau minėtą Reglamentą dar nėra užbaigtas. Todėl muskuso ksileno ir muskuso ketono buvimo Direktyvos 76/768/EEB III priedo 2 dalies sąraše laikas turėtų būti pratęstas.(5) Šioje direktyvoje numatytos priemonės atitinka Direktyvų dėl techninių kliūčių panaikinimo prekiaujant kosmetikos gaminiais derinimo su technikos pažanga komiteto nuomonę,PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:1 straipsnisDirektyvos 76/768/EEB III priedo 2 dalies nuorodų numerių 61 ir 62 g stulpelio data "2003 2 28" keičiama į "2004 9 30".2 straipsnisValstybės narės priima įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie įsigalioję ne vėliau kaip iki 2003 m. vasario 28 d., įgyvendina šią direktyvą. Apie tai jos nedelsdamos praneša Komisijai.Valstybės narės, tvirtindamos šias priemones, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.3 straipsnisŠi direktyva įsigalioja trečią dieną po jos paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.4 straipsnisŠi direktyva skirta valstybėms narėms.Priimta Briuselyje, 2003 m. vasario 19 d.Komisijos varduErkki LiikanenKomisijos narys[1] OL L 262, 1976 9 27, p. 169.[2] OL L 5, 2003 1 10, p. 14.[3] OL L 84, 1993 4 5, p. 1.--------------------------------------------------