title: 2007 m. rugsėjo 5 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2007/45/EB, nustatanti taisykles dėl fasuotų produktų vardinių kiekių, panaikinanti Tarybos direktyvas 75/106/EEB bei 80/232/EEB ir iš dalies keičianti Tarybos direktyvą 76/211/EEB

text:
21.9.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 247/17

      EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS DIREKTYVA 2007/45/EB
   2007 m. rugsėjo 5 d.
   nustatanti taisykles dėl fasuotų produktų vardinių kiekių, panaikinanti Tarybos direktyvas 75/106/EEB bei 80/232/EEB ir iš dalies keičianti Tarybos direktyvą 76/211/EEB
   EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdami į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 95 straipsnį,
   atsižvelgdami į Komisijos pasiūlymą,
   atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę (1),
   laikydamiesi Sutarties 251 straipsnyje nustatytos tvarkos (2),
   kadangi:

               (1)

               Tarybos direktyvose – 1974 m. gruodžio 19 d. Direktyvoje 75/106/EEB dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su tam tikrų skystųjų produktų fasavimu pagal tūrį, suderinimo (3) ir 1980 m. sausio 15 d. Direktyvoje 80/232/EEB dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su leidžiamomis tam tikrų fasuotų produktų vardinių kiekių ir vardinių tūrių skalėmis, suderinimo (4) – yra nustatyti kai kurių skystųjų ir neskystųjų fasuotų produktų vardiniai kiekiai, siekiant užtikrinti tų direktyvų reikalavimus atitinkantį laisvą prekių judėjimą. Daugumai produktų kartu su Bendrijos vardiniais kiekiais leidžiami ir nacionaliniai vardiniai kiekiai. Tačiau kai kurių produktų Bendrijos vardiniai kiekiai yra nustatomi vietoj bet kokių nacionalinių vardinių kiekių.

               (2)

               Dėl kintančių vartotojų prioritetų ir naujovių fasavimo bei mažmeninės prekybos srityse Bendrijos ir nacionaliniu lygiu iškilo būtinybė įvertinti, ar egzistuojantys teisės aktai vis dar tinkami.

               (3)

               2000 m. spalio 12 d. sprendimu byloje Nr. C-3/99 Cidrerie-Ruwet (5) Teisingumo Teismas konstatavo, kad valstybės narės neturi teisės drausti prekiauti fasuota preke, kurios vardinis kiekis nėra įtrauktas į Bendrijos skalę, jeigu šis produktas teisėtai gaminamas ir juo teisėtai prekiaujama kitoje valstybėje narėje, nebent tokiu draudimu siekiama įvykdyti viršesnį reikalavimą, susijusį su vartotojų apsauga, jis taikomas ir nacionaliniams, ir importuotiems produktams, yra būtinas siekiant patenkinti minėtą reikalavimą ir proporcingas siekiant šio tikslo, ir kur to tikslo negalima pasiekti priemonėmis, kurios mažiau varžytų prekybą Bendrijos viduje.

               (4)

               Direktyvos, priimtos po Direktyvų 75/106/EEB ir 80/232/EEB priėmimo, visų pirma 1998 m. vasario 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 98/6/EB dėl vartotojų apsaugos žymint vartotojams siūlomų prekių kainas (6), palengvino vartotojų apsaugą. Valstybės narės, kurios dar to nepadarė, turėtų nuspręsti, ar taikys Direktyvą 98/6/EB taip pat ir smulkioms mažmeninėms įmonėms.

               (5)

               Poveikio įvertinime, kurį atliekant buvo plačiai konsultuotasi su visomis suinteresuotomis šalimis, nurodyta, kad daugelyje sektorių dėl laisvo vardinių kiekių pasirinkimo didėja gamintojų laisvė teikti prekes pagal vartotojų skonį, o vidaus rinkoje didėja konkurencija, susijusi su kokybe ir kaina. Tačiau kituose sektoriuose vartotojų ir verslo interesų labui kol kas tikslingiau palikti privalomus vardinius kiekius.

               (6)

               Įgyvendinant šią direktyvą reikėtų teikti daugiau informacijos vartotojams ir gamintojams, kad pagerėtų vieneto kainos suvokimas.

               (7)

               Tad apskritai vardiniai kiekiai neturėtų būti reglamentuojami Bendrijos ar nacionaliniu lygiu, ir fasuotas prekes turėtų būti galima pateikti į rinką bet kokiais vardiniais kiekiais.

               (8)

               Tačiau tam tikruose sektoriuose dėl tokio reguliavimo panaikinimo gali neproporcingai padidėti išlaidos, ypač mažų ir vidutinio dydžio įmonių. Todėl egzistuojantys Bendrijos teisės aktai, atsižvelgiant į sukauptą patirtį, turėtų būti pritaikyti tiems sektoriams, visų pirma siekiant užtikrinti, kad Bendrijos vardiniai kiekiai būtų nustatyti bent jau tiems produktams, kurių vartotojams parduodama daugiausiai.

               (9)

               Kadangi privalomų vardinių kiekių išsaugojimas turėtų būti vertinamas kaip leidžianti nukrypti nuostata, išskyrus vyno ir spiritinių gėrimų sektorių, kuriam būdingi tam tikri ypatumai, jis, atsižvelgiant į patirtį ir siekiant patenkinti vartotojų ir gamintojų poreikius, turėtų būti periodiškai persvarstomas, kai Komisija nustato, kad sutriko rinkos sąlygų veikimas ir (arba) pakito vartotojų, ypač labiausiai pažeidžiamų, elgesys sektoriuose, kuriuose gali būti išsaugoti privalomi vardiniai kiekiai, turėtų būti svarstoma, valstybėms narėms turėtų būti leidžiama toliau taikyti pereinamuosius laikotarpius ir ar ypač turėtų būti leidžiama išlaikyti labiausiai naudojamus privalomus dydžius.

               (10)

               Valstybėse narėse, kuriose fasuota duona sudaro didelę nuolat vartojamų produktų dalį, pakuotės dydis ir duonos svoris yra glaudžiai susiję. Ši direktyva neturės įtakos įprastai naudojamiems fasuotos duonos, kaip ir kitų fasuotų produktų, pakuočių dydžiams, ir jie toliau galės būti naudojami.

               (11)

               Siekiant skatinti skaidrumą, visiems fasuotų produktų vardiniams kiekiams turėtų būti skirtas vienas teisės aktas, todėl Direktyvos 75/106/EEB ir 80/232/EEB turėtų būti panaikintos.

               (12)

               Siekiant pagerinti vartotojų, visų pirma pažeidžiamų vartotojų, pvz., neįgalių arba vyresnio amžiaus asmenų, apsaugą, deramas dėmesys turėtų būti skiriamas svorio ir tūrio nuorodoms ženklinant etiketėmis vartotojams skirtus produktus, kad etiketės ant fasuočių normaliomis sąlygomis būtų lengviau įskaitomos ir įžiūrimos.

               (13)

               Tam tikriems skystiems produktams Direktyvoje 75/106/EEB nustatyti metrologiniai reikalavimai atitinka metrologinius reikalavimus, nustatytus 1976 m. sausio 20 d. Tarybos direktyvoje 76/211/EEB dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su tam tikrų fasuotų produktų komplektavimu pagal masę ar tūrį, suderinimo (7). Todėl Direktyva 76/211/EEB turėtų būti iš dalies pakeista, įtraukiant į jos taikymo sritį produktus, kuriems taikoma Direktyva 75/106/EEB.

               (14)

               Pagal Tarpinstitucinio susitarimo dėl geresnės teisės aktų leidybos (8) 34 punktą valstybės narės raginamos savo ir Bendrijos interesų labui parengti lenteles, kurios kuo geriau iliustruotų šios direktyvos ir perkėlimo į nacionalinę teisę priemonių tarpusavio atitikimą, ir viešai jas paskelbti.

               (15)

               Kadangi šios direktyvos tikslų valstybės narės negali deramai pasiekti ir kadangi dėl Bendrijos skalių panaikinimo ir, kai reikia, Bendrijos vienodų vardinių kiekių įvedimo tų tikslų būtų geriau siekti Bendrijos lygmeniu, laikydamasi Sutarties 5 straipsnyje nustatyto subsidiarumo principo Bendrija gali patvirtinti priemones. Pagal tame straipsnyje nustatytą proporcingumo principą šia direktyva neviršijama to, kas būtina nurodytiems tikslams pasiekti,

         PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:
   I SKYRIUS
   BENDROSIOS NUOSTATOS
   1 straipsnis
   Dalykas ir taikymo sritis
   1.   Šioje direktyvoje pateikiamos fasuotų produktų vardinių kiekių taisyklės. Ji taikoma fasuotiems produktams ir fasuotoms prekėms, kaip apibrėžta Direktyvos 76/211/EEB 2 straipsnyje.
   2.   Ši direktyva netaikoma priede išvardintiems produktams, kurie parduodami neapmuitinamų prekių parduotuvėse ir skirti vartoti už Europos Sąjungos ribų.
   2 straipsnis
   Laisvas prekių judėjimas
   1.   Jei kitaip nenurodyta 3 ir 4 straipsniuose, valstybės narės negali atsisakyti, uždrausti ar apriboti fasuotų produktų pateikimo į rinką dėl priežasčių, susijusių su pakuotės vardiniu kiekiu.
   2.   Laikantis Sutartyje išvardytų principų, visų pirma laisvo prekių judėjimo principo, valstybės narės, kurios šiuo metu nustato privalomus pieno, sviesto, džiovintų tešlos gaminių ir kavos vardinius kiekius, gali tai daryti toliau iki 2012 m. spalio 11 d.
   Valstybės narės, kurios šiuo metu nustato privalomus baltojo cukraus vardinius kiekius, gali tai daryti toliau iki 2013 m. spalio 11 d.
   II SKYRIUS
   SPECIALIOS NUOSTATOS
   3 straipsnis
   Tam tikrų produktų pateikimas į rinką ir laisvas judėjimas
   Valstybės narės užtikrina, kad priedo 2 punkte nurodyti produktai, sufasuoti priedo 1 punkte nurodytų intervalų ribose, būtų pateikiami į rinką tik tuomet, jeigu jie yra sufasuoti priedo 1 punkte nurodytais vardiniais kiekiais.
   4 straipsnis
   Aerozolių balionėliai
   1.   Ant aerozolių balionėlių turi būti nurodyta balionėlių vardinė talpa. Ši nuoroda turi būti tokia, kad ji nebūtų painiojama su vardiniu turinio tūriu.
   2.   Nukrypstant nuo 1975 m. gegužės 20 d. Tarybos direktyvos 75/324/EEB dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su aerozolių balionėliais, suderinimo (9) 8 straipsnio 1 dalies e punkto, nebūtina nurodyti aerozolių balionėliais parduodamų produktų vardinės turinio masės.
   5 straipsnis
   Sudėtiniai paketai ir fasuotos prekės, sudaryti iš atskirų pakuočių, kurios neskirtos parduoti atskirai
   1.   Jei sudaromas sudėtinis paketas iš dviejų ar daugiau atskirų fasuotų prekių, 3 straipsnio tikslais priedo 1 punkte išvardyti vardiniai kiekiai taikomi kiekvienai atskirai fasuotai prekei.
   2.   Jei fasuotą prekę sudaro dvi ar daugiau atskirų pakuočių, kurios neskirtos parduoti atskirai, priedo 1 punkte išvardyti vardiniai kiekiai taikomi fasuotai prekei.
   III SKYRIUS
   PANAIKINIMAI, PAKEITIMAS IR BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS
   6 straipsnis
   Panaikinimas
   Direktyvos 75/106/EEB ir 80/232/EEB panaikinamos.
   7 straipsnis
   Direktyvos 76/211/EEB dalinis pakeitimas
   Direktyvos 76/211/EEB 1 straipsnio žodžiai „išskyrus išvardytus 1974 m. gruodžio 19 d. Tarybos direktyvoje 75/106/EEB dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su tam tikrų skystųjų produktų fasavimu pagal tūrį, suderinimo, ir“ yra išbraukiami.
   8 straipsnis
   Perkėlimas į nacionalinę teisę
   1.   Valstybės narės iki 2008 m. spalio 11 d. priima ir paskelbia įstatymus bei kitus teisės aktus, kurie įgyvendina šią direktyvą. Jos nedelsdamos apie tai praneša Komisijai.
   Šias priemones jos taiko nuo 2009 m. balandžio 11 d.
   Valstybės narės, patvirtindamos šias priemones, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.
   2.   Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų pagrindinių nacionalinės teisės nuostatų tekstus.
   9 straipsnis
   Ataskaita, pranešimas apie leidžiančias nukrypti nuostatas ir stebėsena
   1.   Komisija iki 2015 m. spalio 11 d. ir kas dešimt metų po to pateikia Europos Parlamentui, Tarybai, Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetui pranešimą apie šios direktyvos taikymą ir poveikį. Prireikus prie šių pranešimų pridedami pasiūlymai dėl šios direktyvos peržiūros.
   2.   2 straipsnio 2 dalyje nurodytos valstybės narės iki 2009 m. balandžio 11 d. praneša Komisijai apie sektorius, kuriems taikoma toje dalyje nurodyta leidžianti nukrypti nuostata, tokio leidimo nukrypti laikotarpį, taikomų privalomų vardinių kiekių skalę ir atitinkamą intervalą.
   3.   Komisija, remdamasi savo išvadomis ir atitinkamų valstybių narių pranešimais, stebi, kaip taikoma 2 straipsnio 2 dalis. Ypač Komisija stebi rinkos raidą po šios direktyvos perkėlimo ir, atsižvelgdama į šios stebėsenos rezultatus, sprendžia dėl tolesnių priemonių taikymo šiai direktyvai, išlaikant 2 straipsnio 2 dalyje nurodytų prekių privalomus vardinius kiekius.
   10 straipsnis
   Įsigaliojimas
   Ši direktyva įsigalioja dvidešimtą dieną nuo jos paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
   2, 6 ir 7 straipsniai taikomi nuo 2009 m. balandžio 11 d.
   11 straipsnis
   Adresatai
   Ši direktyva skirta valstybėms narėms.

      Priimta Strasbūre 2007 m. rugsėjo 5 d.

            Europos Parlamento vardu

            Pirmininkas

         H.-G. PÖTTERING

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         M. LOBO ANTUNES

      (1)  OL C 255, 2005 10 14, p. 36.

      (2)  2006 m. vasario 2 d. Europos Parlamento nuomonė (OL C 288 E, 2006 11 25, p. 52), 2006 m. gruodžio 4 d. Tarybos bendroji pozicija (OL C 311 E, 2006 12 19, p. 21), 2007 m. gegužės 10 d. Europos Parlamento pozicija (dar nepaskelbta Oficialiajame leidinyje) ir 2007 m. liepos 16 d. Tarybos sprendimas.

      (3)  OL L 42, 1975 2 15, p. 1. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais 2003 m. Stojimo aktu.

      (4)  OL L 51, 1980 2 25, p. 1. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 87/356/EEB (OL L 192, 1987 7 11, p. 48).

      (5)  2000 m. Rink., p. I-8749.

      (6)  OL L 80, 1998 3 18, p. 27.

      (7)  OL L 46, 1976 2 21, p. 1. Direktyva su pakeitimais, padarytais Komisijos direktyva 78/891/EEB (OL L 311, 1978 11 4, p. 21).

      (8)  OL C 321, 2003 12 31, p. 1.

      (9)  OL L 147, 1975 6 9, p. 40. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 807/2003 (OL L 122, 2003 5 16, p. 36).

      PRIEDAS
      FASUOTŲ PRODUKTŲ TURINIO VARDINIŲ KIEKIŲ SKALĖ
      1.   Pagal tūrį parduodami produktai (kiekis ml)

                  Neputojantis vynas

                  100 – 1 500 ml intervale tik šie 8 vardiniai kiekiai:
                  ml: 100 – 187 – 250 – 375 – 500 – 750 – 1 000 – 1 500

                  Geltonasis vynas

                  100 – 1 500 ml intervale tik šis vardinis kiekis:
                  ml: 620

                  Putojantis vynas

                  125 – 1 500 ml intervale tik šie 5 vardiniai kiekiai:
                  ml: 125 – 200 – 375 – 750 – 1 500

                  Likerinis vynas

                  100 – 1 500 ml intervale tik šie 7 vardiniai kiekiai:
                  ml: 100 – 200 – 375 – 500 – 750 – 1 000 – 1 500

                  Aromatintas vynas

                  100 – 1 500 ml intervale tik šie 7 vardiniai kiekiai:
                  ml: 100 – 200 – 375 – 500 – 750 – 1 000 – 1 500

                  Spiritiniai gėrimai

                  100 ml – 2 000 ml intervale tik šie 9 vardiniai kiekiai:
                  ml: 100 – 200 – 350 – 500 – 700 – 1 000 – 1 500 – 1 750 – 2 000

            2.   Produktų apibūdinimas

                  Neputojantis vynas

                  Vynas, apibrėžtas 1999 m. gegužės 17 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1493/1999 dėl bendros vyno rinkos organizavimo (1) 1 straipsnio 2 dalies b punkte (KN kodas ex 2204)

                  Geltonasis vynas

                  Vynas, apibrėžtas Reglamento (EB) Nr. 1493/1999 1 straipsnio 2 dalies b punkte (KN kodas ex 2204) su kilmės vietos pavadinimais „Côtes du Jura“, „Arbois“, „L’Etoile“ ir „Château-Chalon“ buteliuose, kaip apibrėžta 2002 m. balandžio 29 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 753/2002, nustatančio tam tikras Tarybos reglamento (EB) Nr. 1493/1999 nuostatų dėl kai kurių vyno sektoriaus produktų aprašymo, pavadinimo, pateikimo ir apsaugos taikymo taisykles (2), I priedo 3 punkte

                  Putojantis vynas

                  Vynas, apibrėžtas Reglamento (EB) Nr. 1493/1999 1 straipsnio 2 dalies b punkte ir I priedo 15, 16, 17 ir 18 punktuose (KN kodas 2204 10)

                  Likerinis vynas

                  Vynas, apibrėžtas Reglamento (EB) Nr. 1493/1999 1 straipsnio 2 dalies b punkte ir I priedo 14 punkte (KN kodai 2204 21 – 2204 29)

                  Aromatintas vynas

                  Aromatintas vynas, apibrėžtas 1991 m. birželio 10 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 1601/91, nustatančio bendrąsias aromatintų vynų, aromatintų vyno gėrimų ir aromatintų vyno kokteilių apibrėžimo, aprašymo ir pateikimo taisykles (3), 2 straipsnio 1 dalies a punkte (KN kodas 2205)

                  Spiritiniai gėrimai

                  Spiritiniai gėrimai, apibrėžti 1989 m. gegužės 29 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 1576/89, nustatančio bendrąsias spiritinių gėrimų apibrėžimo, apibūdinimo ir pateikimo taisykles (4), 1 straipsnio 2 dalyje (KN kodas 2208)

         (1)  OL L 179, 1999 7 14, p. 1. Reglamentas su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 1791/2006 (OL L 363, 2006 12 20, p. 1).

         (2)  OL L 118, 2002 5 4, p. 1. Reglamentas su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 382/2007 (OL L 95, 2007 4 5, p. 12).

         (3)  OL L 149, 1991 6 14, p. 1. Reglamentas su paskutiniais pakeitimais, padarytais 2005 m. Stojimo aktu.

         (4)  OL L 160, 1989 6 12, p. 1. Reglamentas su paskutiniais pakeitimais, padarytais 2005 m. Stojimo aktu.


title: 1978 m. liepos 25 d. Tarybos Direktyva dėl įstatymų ir kitų teisės aktų, reglamentuojančių dantų gydytojų veiklą, suderinimo 78/687/EEB

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

31978L0687

Oficialusis leidinys L 233 , 24/08/1978 p. 0010 - 0014 specialusis leidimas suomių kalba: skyrius 6 tomas 2 p. 0006  specialusis leidimas graikų k.: skyrius 05 tomas 3 p. 0021  specialusis leidimas švedų kalba: skyrius 6 tomas 2 p. 0006  specialusis leidimas ispanų kalba: skyrius 06 tomas 2 p. 0040  specialusis leidimas portugalų kalba skyrius 06 tomas 2 p. 0040

		Tarybos Direktyva1978 m. liepos 25 d.dėl įstatymų ir kitų teisės aktų, reglamentuojančių dantų gydytojų veiklą, suderinimo78/687/EEBEUROPOS BENDRIJŲ TARYBA,atsižvelgdama į Europos ekonominės bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 49, 57, 66 ir 235 straipsnius,atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą,atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę [1],atsižvelgdama į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [2],kadangi siekiant stomatologijos diplomų, pažymėjimų ir kitų oficialią kvalifikaciją įrodančių dokumentų abipusio pripažinimo, kaip nustatyta 1978 m. liepos 25 d. Tarybos direktyva 78/686/EEB dėl dantų gydytojų diplomų, pažymėjimų ir kitų oficialią kvalifikaciją patvirtinančių dokumentų abipusio pripažinimo, įskaitant priemones, padedančias veiksmingai naudotis įsisteigimo teise ir laisve teikti paslaugas [3], dėl valstybių narių šios srities mokymo kursų palyginamumo jie gali būti derinami apsiribojant reikalavimu laikytis minimalių standartų, ir dėl to valstybės narės gali laisvai organizuoti mokymą;kadangi siekiant, kad specializuotos stomatologijos diplomai, pažymėjimai ir kiti oficialią kvalifikaciją įrodantys dokumentai būtų abipusiai pripažinti ir kad visi valstybių narių piliečiai, tos profesijos atstovai, Bendrijoje turėtų vienodas sąlygas, būtinas specializuotų dantų gydytojų rengimo tam tikras derinimas; kadangi tuo tikslu turi būti nustatyti tam tikri minimalūs kriterijai dėl teisės mokytis specialių disciplinų, minimalios mokymo trukmės, tokio mokymo metodo ir vietos, kur jis turėtų vykti, taip pat tokį mokymą reglamentuojančios priežiūros; kadangi šie kriterijai yra skirti tik kelių valstybių narių specializacijoms;kadangi visuomenės sveikatos labui Bendrijos šalyse turėtų būti suvienodinti profesionalių veiklos sričių pavadinimai; kadangi šia direktyva šiame etape nėra įmanoma iki galo suderinti dantų gydytojų veiklos sričių įvairiose valstybėse narėse;kadangi valstybės narės turi užtikrinti, kad po to, kai įsigalios ši direktyva, baigę studijas dantų gydytojai įgis pakankamai žinių ir sugebės užsiimti įvairia veikla, įskaitant dantų, burnos, žandikaulių profilaktiką ir su jais susijusių audinių anomalijų bei ligų diagnozę ir gydymą;kadangi tokiai veiklai vystyti būtinų sąlygų derinimas, kaip numatyta šioje direktyvoje, neužkerta kelio vėlesniam derinimui;kadangi šioje direktyvoje numatytas derinimas apima dantų gydytojų profesinį mokymą; kadangi šiuo metu dauguma valstybių narių, rengdamos dantų gydytojus, nedaro skirtumo tarp tų, kurie verčiasi šia praktika kaip pagal darbo sutartį dirbantys asmenys, ir tų, kurie dirba savarankiškai; kadangi dėl šios priežasties ir siekiant labiau skatinti profesiją turinčių asmenų laisvą judėjimą Bendrijoje, yra būtina išplėsti šią direktyvą bei taikyti ją dantų gydytojams, kurie dirba pagal darbo sutartį;kadangi pranešimo apie šią direktyvą metu Italijoje dantų gydytojo praktika verčiasi tiktai gydytojai, neatsižvelgdami į tai, ar jie turi ar neturi odontologo specializaciją; kadangi pagal šią direktyvą Italija privalo įvesti naują profesinę kategoriją, kurios atstovai verstųsi stomatologija ir būtų vadinami kitu, ne gydytojo, vardu; kadangi įvedant naują profesiją Italija ne tik turės pasiūlyti specialią mokymo sistemą, kuri atitiktų šioje direktyvoje išdėstytus kriterijus, bet ir sukurti šiai naujai profesijai tinkančias struktūras, pavyzdžiui, tarybą; todėl kadangi atsižvelgiant į reikalingas imtis priemones, Italijai turi būti skirta daugiau laiko, kad ji galėtų laikytis šios direktyvos,PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:I SKYRIUSMOKYMO REIKALAVIMAI1 straipsnis1. Valstybės narės reikalauja, kad asmenys, norintys pradėti ir verstis dantų gydytojo praktika turėdami Direktyvos 78/686/EEB 1 straipsnyje išvardytus profesinius vardus, turėtų diplomą, pažymėjimą arba kitą oficialią kvalifikaciją įrodantį dokumentą, minimus tos pačios direktyvos 3 straipsnyje, kurie patvirtintų, kad viso mokymosi laikotarpiu toks asmuo įgijo:a) pakankamai žinių tų mokslų, kuriais remiasi stomatologija, bei gerai susipažino su mokslo metodais, įskaitant biologinių funkcijų įvertinimo principus, moksliškai pagrįstų faktų įvertinimą bei duomenų analizę;b) pakankamai žinių apie sveiko ir sergančio žmogaus sandarą, fiziologiją ir elgseną, taip pat ir gamtinės bei socialinės aplinkos įtaką žmogaus sveikatai, kiek tai yra susiję su stomatologija;c) pakankamai žinių apie sveikų ir nesveikų dantų, burnos, žandikaulių bei su jais susijusių audinių struktūrą ir funkcijas bei jų ryšį su bendra paciento sveikatos būkle, fizine ir socialine gerove;d) pakankamai žinių apie klinikines disciplinas ir metodus, visapusiškai supažindinančius dantų gydytoją su dantų, burnos, žandikaulių ir su jais susijusių audinių anomalijomis, sužalojimais ir ligomis, taip pat apie profilaktinę, diagnostinę ir gydomąją stomatologiją;e) tinkamai vadovaujamas — reikalingą klinikinę patirtį.Po tokių studijų jis įgyja būtinų įgūdžių, reikalingų įvairiose veiklos srityse, įskaitant profilaktiką, dantų, burnos, žandikaulių ir su jais susijusių audinių anomalijų ir ligų diagnozę bei gydymą.2. Visas tokių stomatologijos studijų laikotarpis apima bent penkerių metų dieninį teorinį ir praktinį kursą, dėstomą universitete, kitoje aukštojo mokslo institucijoje, turinčioje tokį patį statusą, arba vadovaujamoje universiteto, kur dėstomos priede išvardytos disciplinos.3. Tam, kad būtų priimtas į tokias studijas, kandidatas privalo turėti diplomą arba pažymėjimą, suteikiantį jam teisę šiuos dalykus studijuoti valstybės narės universitetuose arba kitose aukštojo mokslo įstaigose, turinčiose lygiavertį statusą.4. Ši direktyva nėra kliūtis valstybėms narėms taikyti savo taisykles savo teritorijoje ir leisti pradėti bei verstis dantų gydytojo veikla tiems gydytojams, kurie turi diplomus, pažymėjimus arba kitus oficialią kvalifikaciją įrodančius dokumentus, išduotus šalyje, kuri nėra valstybė narė.2 straipsnis1. Valstybė narė užtikrina, kad studijos, po kurių išduodamas specializuoto dantų gydytojo diplomas, pažymėjimas arba kitas oficialią kvalifikaciją įrodantis dokumentas, atitiktų bent tokius reikalavimus:a) yra baigtas penkerių metų dieninis teorinių ir praktinių užsiėmimų kursas pagal 1 straipsnyje pateiktą studijų programą arba yra Direktyvos 78/686/EEB 7 straipsnio 1 dalyje nurodyti dokumentai;b) studijų metu išdėstytas teorinis ir praktinis kursas;c) yra dieninės ne trumpesnės negu trejų metų studijos, vadovaujant kompetentingoms institucijoms arba organams;d) mokoma universitete, gydymo, mokymo ir tyrimo centre arba prireikus tam tikrais atvejais šiam tikslui kompetentingų institucijų arba organų patvirtintoje sveikatos įstaigoje;e) būsimieji dantų gydytojai turi asmeniškai dalyvauti tos įstaigos veikloje ir vykdyti visus jos įsipareigojimus.2. Specializuoto dantų gydytojo diplomus, pažymėjimus arba kitus oficialią kvalifikaciją įrodančius dokumentus valstybė narė išduoda tiems asmenims, kurie turi 1 straipsnyje minėtą dantų gydytojo diplomą, pažymėjimą ar kitą oficialią kvalifikaciją įrodantį dokumentą arba Direktyvos 78/686/EEB 7 straipsnio 1 dalyje minėtus dokumentus.3. Per 8 straipsnyje nurodytą laiką valstybės narės paskiria institucijas arba organus, kompetentingus išduoti 1 dalyje minėtus diplomus, pažymėjimus arba kitus oficialią kvalifikaciją įrodančius dokumentus.4. Valstybės narės gali nukrypti nuo 1 dalies a punkto reikalavimų. Asmenims, kuriems taikoma tokia nukrypti leidžianti nuostata, nesuteikiama teisė pasinaudoti Direktyvos 78/686/EEB 4 straipsniu.3 straipsnis1. Nepažeidžiant 2 straipsnio 1 dalies c punkto principinės nuostatos dėl dieninių studijų ir iki bus priimtas Tarybos sprendimas pagal 3 dalį, valstybės narės gali leisti rengti specialistus vakarinėse arba neakivaizdinėse studijose tomis sąlygomis, kurios patvirtintos nacionalinės kompetentingos institucijos, kai mokymasis dieniniame skyriuje nebūtų tinkamas dėl pagrįstų priežasčių.2. Visas specializuotų studijų laikotarpis negali būti sutrumpintas remiantis 1 dalimi. Tokių studijų lygis neturi būti žemesnės kokybės dėl to, kad mokomasi ne dieniniame skyriuje arba verčiamasi privačia apmokoma profesine veikla.3. Ne vėliau kaip po ketverių metų nuo pranešimo apie šią direktyvą dienos Taryba, atsižvelgusi į situacijos persvarstymą ir remdamasi Komisijos pasiūlymu, taip pat atsižvelgdama į tai, kad tam tikromis aplinkybėmis, kurios turėtų būti nagrinėjamos kiekvienai specializacijai atskirai, turi likti galimybė mokytis vakariniame ar neakivaizdiniame skyriuje, sprendžia, ar 1 ir 2 dalių nuostatos turėtų likti tokios, kokios yra, ar būti iš dalies keičiamos.4 straipsnisValstybės narės, kurių įstatymų ir kitų teisės aktų nuostatos pranešimo apie šią direktyvą metu pripažįsta specialistų rengimą vakariniame ar neakivaizdiniame skyriuje, nepaisydamos 2 straipsnio 1 dalies c punkto ir 3 straipsnio bei laikydamos tai pereinamojo laikotarpio priemone, gali ir toliau taikyti tas nuostatas tiems kandidatams, kurie pradėjo mokytis specialybės praėjus ne daugiau kaip ketveriems metams po pranešimo apie šią direktyvą. Šis laikotarpis gali būti pratęstas, jeigu Taryba nėra priėmusi 3 straipsnio 3 dalyje numatyto sprendimo.II SKYRIUSVEIKLOS SRITIS5 straipsnisValstybės narės užtikrina, kad stomatologai chirurgai pradeda ir verčiasi savo veikla, įskaitant dantų, burnos ertmės, žandikaulių ir su jais susijusių audinių anomalijų bei ligų profilaktiką, diagnozę ir gydymą, pagal teisės aktų nuostatas ir profesinio elgesio taisykles, kurių privalo laikytis šios profesijos specialistai šios direktyvos paskelbimo metu.Tos valstybės narės, kurios tokių nuostatų arba taisyklių neturi, gali apibrėžti arba apriboti pirmojoje pastraipoje minimą veiklą tiek, kad ją būtų galima palyginti su esama veikla kitoje valstybėje narėje.III SKYRIUSBAIGIAMOSIOS NUOSTATOS6 straipsnisLaikoma, kad asmenys, kuriems taikomas Direktyvos 78/686/EEB 19 straipsnis, atitinka 2 straipsnio 1 dalies a punkto reikalavimus.Taikant 2 straipsnio 2 dalį, asmenys, kuriems taikomas Direktyvos 78/686/EEB 19 straipsnis, prilyginami tiems, kurie turi 1 straipsnyje minėtus dantų gydytojo diplomus, pažymėjimus arba kitus oficialią kvalifikaciją įrodančius dokumentus.7 straipsnisŠi direktyva taikoma ir tiems valstybių narių piliečiams, kurie pagal 1968 m. spalio 15 d. Tarybos reglamentą (EEB) Nr. 1612/68 dėl laisvo darbuotojų judėjimo Bendrijoje [4] kaip pagal darbo sutartį dirbantys asmenys verčiasi arba ketina verstis bet kokia Direktyvos 78/686/EEB 1 straipsnyje nurodyta veikla.8 straipsnis1. Valstybės narės per 18 mėnesių nuo pranešimo apie šią direktyvą imasi būtinų priemonių, kad įgyvendintų šią direktyvą, ir apie tai nedelsdamos praneša Komisijai. Tačiau Italija šių priemonių imasi ne vėliau kaip per šešerius metus.2. Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų pagrindinių nacionalinės teisės aktų nuostatų tekstus.9 straipsnisJeigu valstybė narė, taikydama šią direktyvą, tam tikrose srityse susiduria su rimtais sunkumais, Komisija drauge su ta šalimi juos išnagrinėja ir prašo Vyresniųjų visuomenės sveikatos pareigūnų komiteto, įsteigto Sprendimu 75/365/EEB [5], su paskutiniais pakeitimais, padarytais Sprendimu 78/689/EEB [6], nuomonės.Prireikus Komisija pateikia Tarybai atitinkamus pasiūlymus.10 straipsnisŠi direktyva skirta valstybėms narėms.Priimta Briuselyje, 1978 m. liepos 25 d.Tarybos varduPirmininkasK. von Dohnanyi[1] OL C 101, 1970 8 4, p.19.[2] OL C 36, 1970 3 28, p. 19.[3] OL L 233, 1978 8 24, p. 1.[4] OL L 257, 1968 10 19, p. 2.[5] OL L 167, 1975 6 30, p. 19.[6] OL L 233, 1978 8 24, p. 17.--------------------------------------------------PRIEDASDantų gydytojų studijų programaĮ stomatologijos studijų, po kurių įteikiamas diplomas, pažymėjimas arba kiti oficialią kvalifikaciją įrodantys dokumentai, programą įtraukiami bent jau toliau išvardyti dalykai. Vienas ar daugiau šių dalykų gali būti įtraukta į kitas disciplinas arba mokoma kartu su jomis.A. Pagrindiniai dalykaichemija,fizika,biologija.B. Medicinos ir biologijos bei bendrosios medicinos dalykaianatomija,embriologija,histologija, įskaitant citologiją,fiziologija,biochemija (arba fiziologinė chemija),patologinė anatomija,bendroji patologija,farmakologija,mikrobiologija,higiena,profilaktinė medicina ir epidemiologija,radiologija,fizioterapija,bendroji chirurgija,bendroji medicina, įskaitant pediatriją,otorinolaringologija,dermatovenerologija,bendroji psichologija, psichopatologija, neuropatologija,anesteziologija.C. Tiesiogiai su stomatologija susiję dalykaidantų protezavimas,stomatologinės medžiagos ir įranga,konservatyvioji stomatologija,profilaktinė stomatologija,skausmą malšinančios ir raminančios priemonės stomatologijoje,specialioji chirurgija,specialioji patologija,klinikinė praktika,vaikų stomatologija,ortodontologija,periodontologija,stomatologinė radiologija,dantų sąkandis ir žandikaulio funkcija,profesijos organizavimas, etika ir teisės aktai,dantų gydytojo veiklos socialiniai aspektai.--------------------------------------------------


title: 2015 m. rugsėjo 9 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva (ES) 2015/1535, kuria nustatoma informacijos apie techninius reglamentus ir informacinės visuomenės paslaugų taisykles teikimo tvarka (Tekstas svarbus EEE)

text:
17.9.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 241/1

         EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS DIREKTYVA (ES) 2015/1535
   2015 m. rugsėjo 9 d.
   kuria nustatoma informacijos apie techninius reglamentus ir informacinės visuomenės paslaugų taisykles teikimo tvarka (kodifikuota redakcija)
   (Tekstas svarbus EEE)
   EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 114, 337 ir 43 straipsnius,
   atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą,
   teisėkūros procedūra priimamo akto projektą perdavus nacionaliniams parlamentams,
   atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę (1),
   laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros (2),
   kadangi:

               (1)

               Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 98/34/EB (3) buvo keletą kartų iš esmės keičiama (4). Siekiant aiškumo ir racionalumo ta direktyva turėtų būti kodifikuota;

               (2)

               vidaus rinką sudaro vidaus sienų neturinti erdvė, kurioje yra užtikrinamas laisvas prekių, asmenų, paslaugų ir kapitalo judėjimas. Dėl to prekių judėjimo kiekybinių apribojimų bei visų kitų lygiaverčio poveikio priemonių uždraudimas yra vienas iš pagrindinių Sąjungos principų;

               (3)

               siekiant sklandaus vidaus rinkos veikimo, reikėtų užtikrinti kuo didesnį nacionalinių iniciatyvų dėl techninių reglamentų rengimo skaidrumą;

               (4)

               prekybos kliūtys, susidarančios dėl su gaminiais susijusių techninių reglamentų, gali būti leidžiamos taikyti tik ten, kur reglamentai yra būtini esminiams reikalavimams įvykdyti, o jų tikslas – visuomenės interesai, kuriuos jos ir garantuoja;

               (5)

               prieš priimant technines nuostatas Komisijai labai svarbu turėti reikiamą informaciją. Dėl tos priežasties valstybės narės, kurių reikalaujama padėti jai atlikti uždavinį pagal Europos Sąjungos sutarties (ES sutartis) 4 straipsnio 3 dalį, privalo pranešti apie savo techninių reglamentų projektus;

               (6)

               visos valstybės narės taip pat privalo būti informuotos apie techninius reglamentus, kuriuos numato priimti bet kuri valstybė narė;

               (7)

               vidaus rinkos tikslas yra sukurti aplinką, palankią įmonių konkurencingumui. Geresnis informacijos pateikimas yra vienas iš būdų padėti įmonėms geriau pasinaudoti šiai rinkai būdingais pranašumais. Dėl to yra būtina ūkio subjektams suteikti galimybę įvertinti kitų valstybių narių pasiūlytų nacionalinių techninių reglamentų poveikį, numatant, kad bus reguliariai skelbiami projektų, apie kuriuos buvo pranešta, pavadinimai, ir naudojantis nuostatomis, susijusiomis su tokių projektų konfidencialumu;

               (8)

               siekiant teisinio aiškumo, valstybėms narėms vertėtų viešai skelbti, jog nacionalinis techninis reglamentas buvo priimtas laikantis šioje direktyvoje nustatytų formalumų;

               (9)

               kiek tai yra susiję su gaminiams taikomais techniniais reglamentais, priemonės, skirtos tinkamam rinkos veikimui ar jos plėtojimui užtikrinti, apima didesnį nacionalinių ketinimų skaidrumą ir siūlomų reglamentų galimo poveikio rinkai įvertinimo kriterijų bei sąlygų išplėtimą;

               (10)

               dėl to būtina įvertinti visus gaminiui keliamus reikalavimus ir atsižvelgti į nacionalinės gaminių reglamentavimo nusistovėjusios tvarkos raidą;

               (11)

               kiti nei techninės specifikacijos reikalavimai, susiję su pateikto į rinką gaminio būvio ciklu, gali turėti įtakos to gaminio laisvam judėjimui arba sudaryti kliūtis tinkamam vidaus rinkos veikimui;

               (12)

               būtina paaiškinti de facto techninio reglamento sąvoką. Ypač nuostatos, kuriomis valstybės institucija pateikia nuorodas į technines specifikacijas ar kitus reikalavimus arba skatina jų laikytis, ir visuomenės labui skirtos nuostatos, pateikiančios nuorodą į gaminius, su kuriais yra susijusi ta valstybės institucija, tokiems reikalavimams ar specifikacijoms suteikia didesnę privalomąją vertę negu ta, kurią dėl savo pačių kilmės jie turėtų priešingu atveju;

               (13)

               Komisijai ir valstybėms narėms taip pat turėtų būti skirta pakankamai laiko numatomos priemonės daliniams pakeitimams pasiūlyti, kad būtų pašalintos ar sumažintos kliūtys, galinčios trukdyti laisvam prekių judėjimui;

               (14)

               atitinkama valstybė narė, rengdama galutinę numatytos priemonės redakciją, privalo atsižvelgti į tuos dalinius pakeitimus;

               (15)

               vidaus rinkai yra būdinga, ypač tais atvejais, kai valstybės narės negali įgyvendinti abipusio pripažinimo principo, kad Komisija priima ar pasiūlo priimti privalomus aktus. Buvo nustatytas konkretus laikinas priėmimo atidėjimo laikotarpis, kad nebūtų įgyvendintos nacionalinės priemonės, trukdančios Europos Parlamentui ir Tarybai ar Komisijai priimti privalomus tos pačios srities aktus;

               (16)

               atitinkama valstybė narė, laikydamasi ES sutarties 4 straipsnio 3 dalyje nustatytų bendrų pareigų, privalo atidėti numatytos priemonės įgyvendinimą tokiam laikotarpiui, kuris leistų bendrai išnagrinėti pasiūlytus dalinius pakeitimus arba parengti pasiūlymą dėl teisėkūros procedūra priimamo akto, arba priimti privalomą Komisijos aktą;

               (17)

               siekdamos padėti Europos Parlamentui ir Tarybai patvirtinti priemones, valstybės narės neturėtų priimti techninių reglamentų, jeigu Taryba priėmė savo poziciją dėl Komisijos pasiūlymo toje srityje pirmuoju svarstymu;

               (18)

               būtina sukurti Nuolatinį komitetą, kurio narius skiria valstybės narės ir kurio uždavinys būtų bendradarbiauti su Komisija siekiant sumažinti neigiamą poveikį laisvam prekių judėjimui;

               (19)

               ši direktyva neturėtų daryti poveikio valstybių narių pareigoms, susijusioms su direktyvų, nurodytų III priedo B dalyje, perkėlimo į nacionalinę teisę terminais,

         PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:
   1 straipsnis
   1.   Šioje direktyvoje taikomos šios terminų apibrėžtys:
   a)   „gaminys“– bet kuris pramonės gaminys, taip pat žemės ūkio ir žuvininkystės produktas;
   b)   „paslauga“– bet kuri informacinės visuomenės paslauga, t. y. paprastai už atlyginimą per atstumą, elektroninėmis priemonėmis ir asmenišku paslaugų gavėjo prašymu teikiama paslauga.
   Šioje apibrėžtyje:

               i)

               „teikimas per atstumą“ reiškia, kad paslauga teikiama šalims nesant kartu vienoje vietoje;

               ii)

               „elektroninėmis priemonėmis“ reiškia, kad iš pradžių paslauga elektronine įranga pasiunčiama ir priimama duomenims apdoroti (įskaitant skaitmeninį tankinimą) ir saugoti, o galutinai perduodama ir priimama laidais, radijo, optinėmis, kitomis elektromagnetinėmis priemonėmis;

               iii)

               „asmenišku paslaugų gavėjo prašymu“ reiškia, kad paslauga teikiama perduodant duomenis asmenišku prašymu.

         Neįtrauktų į šią apibrėžtį paslaugų orientacinis sąrašas pateiktas I priede;
   c)   „techninė specifikacija“– dokumente pateikti reikalavimai tokioms gaminio charakteristikoms kaip kokybės lygiai, darbiniai parametrai, sauga ar matmenys, taip pat reikalavimai parduodamo gaminio pavadinimui, terminijai, simboliams, bandymams ir bandymų metodams, pakavimui, žymėjimui ar ženklinimui etiketėmis ir atitikties įvertinimo procedūroms.
   Sąvoka „techninė specifikacija“ taip pat apima žemės ūkio produktų, nurodytų Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 38 straipsnio 1 dalies antroje pastraipoje, žmonėms ir gyvūnams vartoti skirtų produktų, taip pat medicinos produktų, apibrėžtų Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2001/83/EB (5) 1 straipsnyje, ir kitų produktų gamybos būdus ir procesus, jeigu jie turi įtakos produktų charakteristikoms;
   d)   „kiti reikalavimai“– gaminiui keliami kiti nei techninė specifikacija reikalavimai, kuriais siekiama apsaugoti pirmiausia vartotojus ar aplinką ir kurie turi įtakos į rinką pateikto gaminio būvio ciklui, kaip antai jo naudojimo, perdirbimo, pakartotinio naudojimo ar utilizavimo sąlygos, jeigu jos gali žymiai paveikti gaminio sudėtį, esmines savybes ar jo pardavimą;
   e)   „paslaugų taisyklė“– tai bendro pobūdžio reikalavimas, susijęs su paslaugų verslo steigimu ir vertimusi juo, kaip nurodyta b punkte, ypač nuostatos, susijusios su paslaugos teikėju, paslaugomis ir paslaugų gavėju, išskyrus bet kokias taisykles, kurios nėra konkrečiai skirtos tame punkte nurodytoms paslaugoms.
   Šioje apibrėžtyje:

               i)

               taisyklė yra laikoma konkrečiai skirta informacinės visuomenės paslaugoms, jeigu, atsižvelgiant į jos priežasčių išdėstymą ir dėstomąją dalį, visa taisykle arba jos atskiromis nuostatomis siekiama aiškiai ir tikslingai reglamentuoti tokias paslaugas;

               ii)

               taisyklė nelaikoma konkrečiai skirta informacinės visuomenės paslaugoms, jei ji turi tokioms paslaugoms tik numanomą ar atsitiktinį poveikį;

         f)   „techninis reglamentas“– techninės specifikacijos ir kiti reikalavimai arba paslaugų taisyklės, įskaitant atitinkamas administracines nuostatas, kurių būtina laikytis de jure ar de facto parduodant, teikiant paslaugą, steigiant paslaugų verslą arba naudojant valstybėje narėje ar didžiojoje jos dalyje, taip pat valstybių narių įstatymai ir kiti teisės aktai, išskyrus nurodytus 7 straipsnyje, draudžiantys gaminį gaminti, įvežti, parduoti ar naudoti arba draudžiantys teikti paslaugą arba ja naudotis, arba steigti paslaugų teikėjo verslą;

      De facto techniniais reglamentais laikoma:

               i)

               valstybės narės įstatymai ir kiti teisės aktai, kuriuose yra pateikiama nuoroda į technines specifikacijas arba į kitus reikalavimus, arba į paslaugų taisykles, arba į profesines ar praktikos nuostatas, kuriose savo ruožtu daroma nuoroda į technines specifikacijas, kitus reikalavimus arba į paslaugų taisykles, kurių atitiktis suteikia minėtų įstatymų ir kitų teisės aktų atitikties prielaidą;

               ii)

               savanoriški susitarimai, kuriuose valstybės institucija yra susitariančioji šalis, ir kuriuose visuomenės labui yra numatyta laikytis techninių specifikacijų, kitų reikalavimų ar paslaugų taisyklių, išskyrus viešojo pirkimo konkursų specifikacijas;

               iii)

               techninės specifikacijos, kiti reikalavimai arba paslaugų taisyklės, susijusios su fiskalinėmis ar finansinėmis priemonėmis, kurių reikalavimų atitiktis turi įtakos gaminių suvartojimui ar paslaugų naudojimui; techninės specifikacijos, kiti reikalavimai, arba paslaugų taisyklės, susijusios su nacionalinėmis socialinės apsaugos sistemomis, šiai grupei nepriklauso.

         Tai valstybių narių paskirtų valdžios institucijų priimti techniniai reglamentai, pateikti sąraše, kurį Komisija parengė ir, jei reikia, atnaujino 2 straipsnyje nurodytame Komitete.
   Ta pati tvarka taikoma iš dalies keičiant šį sąrašą;
   g)   „techninio reglamento projektas“– techninės specifikacijos, kito reikalavimo ar paslaugų taisyklės tekstas, įskaitant administracines nuostatas, parengtas siekiant suteikti dokumentui teisinę galią arba galiausiai jį priimti kaip techninį reglamentą, esantis tokioje parengimo stadijoje, kai dar galima daryti esminius dalinius jo pakeitimus.
   2.   Ši direktyva netaikoma:

               a)

               radijo transliavimo paslaugoms;

               b)

               televizijos transliavimo paslaugoms, nurodytoms Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2010/13/ES (6) 1 straipsnio 1 dalies e punkte.

         3.   Ši direktyva netaikoma Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2002/21/EB (7) nurodytoms taisyklėms, susijusioms su klausimais, kuriems taikomi Sąjungos telekomunikacijų paslaugų srities teisės aktai.
   4.   Ši direktyva netaikoma taisyklėms, susijusioms su klausimais, kuriems taikomi Sąjungos finansines paslaugas reglamentuojantys teisės aktai, kurių neišsamus sąrašas yra pateiktas šios direktyvos II priede.
   5.   Išskyrus 5 straipsnio 3 dalį, ši direktyva netaikoma taisyklėms, kurias nustato reguliuojamos rinkos arba kurios tokioms rinkoms yra nustatytos pagal Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2004/39/EB (8), arba kurias nustato kitos rinkos arba įstaigos, atliekančios mokėjimų ar atsiskaitymo funkcijas, arba kurios tokioms rinkoms ar įstaigoms yra nustatytos.
   6.   Ši direktyva netaikoma toms priemonėms, kurias valstybės narės laiko būtinomis pagal Sutartis siekiant apsaugoti žmones, pirmiausia darbuotojus, kai yra naudojami gaminiai, jeigu tokios priemonės neturi poveikio gaminiams.
   2 straipsnis
   Įsteigiamas Nuolatinis komitetas, sudarytas iš valstybių narių paskirtų atstovų, galinčių kreiptis pagalbos į ekspertus ar patarėjus; jo pirmininkas yra Komisijos atstovas.
   Komitetas parengia savo darbo tvarkos taisykles.
   3 straipsnis
   1.   Komitetas susitinka ne rečiau kaip du kartus per metus.
   Specialios sudėties komitetas renkasi spręsti klausimų, susijusių su informacinės visuomenės paslaugomis.
   2.   Komisija pateikia Komitetui ataskaitą apie šioje direktyvoje nustatytų procedūrų įgyvendinimą ir taikymą, taip pat pasiūlymus, kaip pašalinti esamas bei numatomas prekybos kliūtis.
   3.   Komitetas pareiškia savo nuomonę dėl 2 dalyje nurodytų pranešimų ir pasiūlymų ir gali tuo tikslu pasiūlyti, kad Komisija:

               a)

               siekdama išvengti galimų prekybos kliūčių, užtikrintų, kur būtina, kad konkrečios valstybės narės pirmiausia tarpusavyje susitartų dėl atitinkamų priemonių;

               b)

               imtųsi visų atitinkamų priemonių;

               c)

               nustatytų sritis, kuriose yra būtinas suderinimas, o prireikus imtųsi atitinkamo suderinimo konkrečioje srityje.

         4.   Komisija konsultuoja Komitetą:

               a)

               priimant sprendimą dėl pačios sistemos, kuria remiantis įgyvendinamas šia direktyva nustatytas keitimasis informacija, ir dėl kiekvieno jos keitimo;

               b)

               peržiūrint šia direktyva nustatytos sistemos veikimą.

         5.   Komisija gali konsultuoti Komitetą dėl bet kurio jos gauto preliminaraus techninio reglamento projekto.
   6.   Bet koks klausimas, susijęs su šios direktyvos įgyvendinimu, gali būti pateiktas Komitetui jo pirmininko ar valstybės narės prašymu.
   7.   Komiteto veikla ir jam teiktina informacija yra konfidencialios.
   Tačiau Komitetas ir nacionalinės valdžios institucijos gali konsultuoti fizinius ir juridinius asmenis, įskaitant ir privataus sektoriaus atstovus, pateikdami ekspertų nuomonę, jeigu imamasi būtinų atsargumo priemonių.
   8.   Dėl paslaugų taisyklių Komisija ir Komitetas gali konsultuoti pramonės ir mokslo bendruomenės fizinius ir juridinius asmenis, o kur galima, – atstovaujančias įstaigas, galinčias pateikti eksperto nuomonę dėl kiekvieno paslaugų taisyklių projekto socialinių ir visuomeninių tikslų ir padarinių, atkreipti dėmesį į jų patarimus, jei jų to prašoma.
   4 straipsnis
   Valstybės narės praneša Komisijai apie visus standartizacijos institucijoms pagal 5 straipsnio 1 dalį pateiktus prašymus parengti konkrečių produktų technines specifikacijas ar standartą siekiant priimti tokiems produktams skirtą techninį reglamentą kaip techninių reglamentų projektą ir pateikia jų priėmimo priežastis.
   5 straipsnis
   1.   Laikydamosi 7 straipsnio, valstybės narės nedelsdamos pateikia Komisijai kiekvieno techninio reglamento projektą, išskyrus tuos atvejus, kai jis tik perima visą tarptautinio ar Europos standarto tekstą, kuomet užtenka pateikti informaciją apie atitinkamą standartą; jos taip pat pateikia Komisijai pagrindimą, kodėl būtina priimti tokį techninį reglamentą, jei tos priežastys nėra aiškios iš projekto.
   Jei reikia ir jeigu nebuvo atsiųsta anksčiau, valstybės narės, perduodamos informaciją Komisijai, tuo pačiu metu pateikia tiesiogiai ir iš esmės susijusių pagrindinių įstatymų ar kitų teisės aktų nuostatų tekstą, jei jo prireiktų techninio reglamento poveikiui įvertinti.
   Valstybės narės iš naujo pateikia techninio reglamento projektą Komisijai sąlygomis, nurodytomis šios dalies pirmoje ir antroje pastraipose, jeigu jų atlikti šio projekto pakeitimai, labai keičiantys jo taikymo sritį, sutrumpina iš pradžių numatytą įgyvendinimo terminą, prideda techninių specifikacijų ar reikalavimų arba padaro juos labiau ribojančius.
   Kai dėl visuomenės sveikatos, vartotojų apsaugos arba aplinkos apsaugos techninio reglamento projektu siekiama apriboti cheminių medžiagų, preparatų ar gaminių pardavimą ar jų naudojimą, valstybės narės taip pat perduoda trumpą apžvalgą arba nuorodas į visus atitinkamus duomenis, susijusius su tomis medžiagomis, preparatais ar gaminiais, su žinomais ir esamais pakaitalais, kai tokia informacija gali būti prieinama, ir praneša apie numatomą priemonės poveikį visuomenės sveikatai ir vartotojų bei aplinkos apsaugai, kartu pateikdamos rizikos analizę, atitinkamai atliktą pagal principus, nurodytus Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1907/2006 (9) XV priedo II.3 skyriaus atitinkamoje dalyje.
   Komisija nedelsdama praneša kitoms valstybėms narėms apie techninio reglamento projektą ir visus jai atsiųstus dokumentus; ji taip pat gali šį projektą perduoti šios direktyvos 2 straipsnyje nurodytam Komitetui, kad sužinotų jo nuomonę, ir, jei reikia, atsakingo už šią sritį komiteto nuomonę.
   Komisijos arba valstybių narių pastabos ar išsamiai išdėstyta nuomonė dėl techninių specifikacijų, kitų reikalavimų ar paslaugų taisyklių, nurodytų šios direktyvos 1 straipsnio 1 dalies f punkto antros pastraipos iii papunktyje, gali būti susijusi tik su prekybą trukdančiais aspektais arba kalbant apie paslaugų taisykles – su laisvu paslaugų judėjimu arba paslaugų verslo įsisteigimo laisve, bet ne su fiskaliniais ar finansiniais priemonės aspektais.
   2.   Komisija ir valstybės narės gali pateikti pastabas techninio reglamento projektą atsiuntusiai valstybei narei; ta valstybė narė kiek galima atsižvelgia į tokias pastabas toliau rengdama techninį reglamentą.
   3.   Valstybės narės nedelsdamos pateikia Komisijai galutinę techninio reglamento redakciją.
   4.   Pagal šį straipsnį pateikta informacija neturi būti slapta, išskyrus jeigu to aiškiai prašo pranešanti valstybė narė. Bet kuris toks prašymas privalo būti pagrįstas.
   Tuo atveju, jeigu buvo imtasi būtinų atsargumo priemonių, 2 straipsnyje nurodytas Komitetas ir nacionalinės valdžios institucijos gali naudotis privataus sektoriaus fizinių ar juridinių asmenų ekspertų konsultacijomis.
   5.   Kai techninių reglamentų projektai sudaro dalį priemonių, apie kurias projekto stadijoje reikia pranešti Komisijai pagal kitą Sąjungos aktą, valstybės narės gali pranešti pagal tą kitą aktą, kaip nurodyta 1 dalyje, jeigu jos oficialiai nurodo, jog minėtas pranešimas taip pat yra pranešimas pagal šios direktyvos nuostatas.
   Tai, kad Komisija nepareiškė nuomonės dėl techninio reglamento projekto pagal šią direktyvą, neturi prieštarauti bet kuriam sprendimui, kuris gali būti priimtas pagal kitus Sąjungos aktus.
   6 straipsnis
   1.   Valstybės narės trims mėnesiams atideda techninio reglamento priėmimą nuo tos dienos, kai Komisija gauna 5 straipsnio 1 dalyje nurodytą pranešimą.
   2.   Valstybės narės nuo dienos, kai Komisija gauna 5 straipsnio 1 dalyje nurodytą pranešimą:

               —

               keturiems mėnesiams atideda techninio reglamento priėmimą, jeigu tai yra 1 straipsnio 1 dalies f punkto antros pastraipos ii papunktyje nurodytas savanoriškas susitarimas,

               —

               nedarydamos poveikio šio straipsnio 3, 4 ir 5 dalims, šešiems mėnesiams atideda bet kurio kito techninio reglamento projekto, išskyrus paslaugų taisyklių projektą, priėmimą,

         jeigu Komisija ar kita valstybė narė per tris mėnesius nuo tos datos pateikia išsamiai išdėstytą nuomonę, kad numatyta priemonė gali kliudyti laisvam prekių judėjimui vidaus rinkoje,

               —

               nedarydamos poveikio 4 ir 5 dalims, keturiems mėnesiams atideda kiekvieno paslaugų taisyklių projekto priėmimą, jeigu Komisija ar kita valstybė narė per tris mėnesius nuo dienos, kai Komisija gauna 5 straipsnio 1 dalyje nurodytą pranešimą, pateikia išsamiai išdėstytą nuomonę, kad numatyta priemonė gali kliudyti laisvam paslaugų judėjimui ar paslaugų verslo steigimo laisvei vidaus rinkoje.

         Komisijos arba valstybės narės išsamiai išdėstyta nuomonė dėl paslaugų taisyklių projektų negali turėti įtakos kultūros politikos priemonėms, ypač garso ir vaizdo srityje, kurias valstybės narės gali patvirtinti pagal Sąjungos teisę, atsižvelgdamos į savo kalbų įvairovę, nacionalinius ir regioninius ypatumus bei kultūros paveldą.
   Atitinkama valstybė narė praneša Komisijai apie veiksmus, kurių ji siūlo imtis dėl tokių išsamiai išdėstytų nuomonių. Komisija pateikia pastabas dėl šios nuomonės.
   Atitinkama valstybė narė prireikus nurodo priežastis, kodėl ji negali atsižvelgti į išsamiai išdėstytas nuomones dėl paslaugų taisyklių.
   3.   Išskyrus paslaugų taisyklių projektus, valstybės narės atideda techninio reglamento projekto priėmimą 12 mėnesių nuo dienos, kai Komisija gauna šios direktyvos 5 straipsnio 1 dalyje nurodytą pranešimą, jeigu Komisija per tris mėnesius nuo tos datos paskelbia savo ketinimą pasiūlyti ar priimti direktyvą, reglamentą ar sprendimą šiuo klausimu vadovaujantis SESV 288 straipsniu.
   4.   Valstybės narės atideda techninio reglamento projekto priėmimą 12 mėnesių nuo dienos, kai Komisija gauna šios direktyvos 5 straipsnio 1 dalyje nurodytą pranešimą, jeigu Komisija per tris mėnesius nuo tos datos paskelbia, jog ji nustatė, kad dėl techninio reglamento projekto objekto yra pateiktas pasiūlymas Europos Parlamentui ir Tarybai priimti direktyvą, reglamentą ar sprendimą vadovaujantis SESV 288 straipsniu.
   5.   Jeigu Taryba priima savo poziciją pirmuoju svarstymu 3 ir 4 dalyse nurodyto priėmimo atidėjimo laikotarpiu, tas laikotarpis pagal 6 dalį yra pratęsiamas iki 18 mėnesių.
   6.   3, 4 ir 5 dalyse nurodytos pareigos pasibaigia, kai:

               a)

               Komisija informuoja valstybes nares, jog ji nebeketina siūlyti ar priimti privalomo akto;

               b)

               Komisija informuoja valstybes nares apie savo projekto ar pasiūlymo atšaukimą;

               c)

               Europos Parlamentas ir Taryba arba Komisija priima privalomą aktą.

         7.   1–5 dalys netaikomos tais atvejais, kai:

               a)

               dėl skubių priežasčių, kurias lėmė rimtos ir nenumatytos aplinkybės, susijusios su visuomenės sveikatos apsauga ar sauga, gyvūnų apsauga ar augalų išsaugojimu, dėl paslaugų taisyklių, taip pat dėl viešosios tvarkos, ypač nepilnamečių apsaugos, valstybė narė per labai trumpą laiką privalo parengti techninius reglamentus, kad juos nedelsdama priimtų ir taikytų be jokių galimų konsultacijų, arba

               b)

               dėl skubių priežasčių, kurias lėmė rimtos aplinkybės, susijusios su finansinės sistemos apsauga ir jos vientisumu, ypač indėlininkų, investuotojų ir draudėjų apsauga, valstybė narė privalo nedelsdama priimti ir įgyvendinti finansinių paslaugų taisykles.

         5 straipsnyje nurodytame pranešime valstybė narė pagrindžia priemonių, kurių buvo imtasi, skubumą. Komisija kuo greičiau pateikia savo nuomonę dėl pranešimo. Ji imasi atitinkamų veiksmų, jeigu nurodyta tvarka taikoma neteisingai. Komisija nuolat informuoja Europos Parlamentą.
   7 straipsnis
   1.   5 ir 6 straipsniai netaikomi tiems valstybių narių įstatymams ir kitiems teisės aktams ar savanoriškiems susitarimams, kuriais valstybės narės:

               a)

               laikosi privalomų Sąjungos aktų, dėl kurių yra priimamos techninės specifikacijos ar paslaugų taisyklės;

               b)

               vykdo tarptautiniuose susitarimuose numatytus įsipareigojimus, dėl kurių yra priimamos bendros techninės specifikacijos ar paslaugų taisyklės Sąjungoje;

               c)

               naudojasi apsaugos sąlygomis, numatytomis privalomuose Sąjungos aktuose;

               d)

               taiko Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2001/95/EB (10) 12 straipsnio 1 dalį;

               e)

               apsiriboja Europos Sąjungos Teisingumo Teismo sprendimo vykdymu;

               f)

               apsiriboja Komisijos prašymu daliniu techninio reglamento keitimu, kaip nurodyta 1 straipsnio 1 dalies f punkte, siekdamos pašalinti prekybos kliūtis, arba dėl paslaugų taisyklių – siekdamos pašalinti kliūtis, trukdančias laisvam paslaugų judėjimui ar paslaugų verslo įsisteigimo laisvei.

         2.   6 straipsnis netaikomas valstybių narių įstatymams ir kitiems teisės aktams, draudžiantiems gamybą, jeigu jie netrukdo laisvam gaminių judėjimui.
   3.   6 straipsnio 3–6 dalys netaikomos 1 straipsnio 1 dalies f punkto antros pastraipos ii papunktyje nurodytiems savanoriškiems susitarimams.
   4.   6 straipsnis netaikomas 1 straipsnio 1 dalies f punkto antros pastraipos iii papunktyje nurodytoms techninėms specifikacijoms, kitiems reikalavimams arba paslaugų taisyklėms.
   8 straipsnis
   Komisija kas dveji metai praneša Europos Parlamentui, Tarybai bei Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetui apie šios direktyvos taikymo rezultatus.
   Komisija metinę gautų pranešimų statistiką skelbia Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
   9 straipsnis
   Valstybės narės, priimdamos techninį reglamentą, daro jame nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jį oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.
   10 straipsnis
   Direktyva 98/34/EB su daliniais pakeitimais, padarytais aktais, nurodytais šios direktyvos III priedo A dalyje, panaikinama, nedarant poveikio valstybių narių pareigoms, susijusioms su direktyvų, nurodytų panaikintos direktyvos III priedo B dalyje ir šios direktyvos III priedo B dalyje, perkėlimo į nacionalinę teisę terminais.
   Nuorodos į panaikintą direktyvą laikomos nuorodomis į šią direktyvą ir skaitomos pagal IV priede pateiktą atitikties lentelę.
   11 straipsnis
   Ši direktyva įsigalioja dvidešimtą dieną po jos paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
   12 straipsnis
   Ši direktyva skirta valstybėms narėms.

      Priimta Strasbūre 2015 m. rugsėjo 9 d.

            Europos Parlamento vardu

            Pirmininkas

         M. SCHULZ

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         N. SCHMIT

      (1)  2010 m. liepos 14 d. nuomonė (OL C 44, 2011 2 11, p. 142) ir 2014 m. vasario 26 d. nuomonė (OL C 214, 2014 7 8, p. 55).

      (2)  2014 m. balandžio 15 d. Europos Parlamento pozicija (dar nepaskelbta Oficialiajame leidinyje) ir 2015 m. liepos 13 d. Tarybos sprendimas.

      (3)  1998 m. birželio 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 98/34/EB, nustatanti informacijos apie techninius standartus, reglamentus ir informacinės visuomenės paslaugų taisykles teikimo tvarką (OL L 204, 1998 7 21, p. 37). Pirminė antraštė buvo tokia: „1998 m. birželio 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 98/34/EB, nustatanti informacijos apie techninius standartus ir reglamentus teikimo tvarką“. Ji buvo iš dalies pakeista 1998 m. liepos 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 98/48/EB, iš dalies keičiančia Direktyvą 98/34/EB, nustatančią informacijos apie techninius standartus ir reglamentus teikimo tvarką (OL L 217, 1998 8 5, p. 18).

      (4)  Žr. III priedo A dalį.

      (5)  2001 m. lapkričio 6 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2001/83/EB dėl Bendrijos kodekso, reglamentuojančio žmonėms skirtus vaistus (OL L 311, 2001 11 28, p. 67).

      (6)  2010 m. kovo 10 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2010/13/ES dėl valstybių narių įstatymuose ir kituose teisės aktuose išdėstytų tam tikrų nuostatų, susijusių su audiovizualinės žiniasklaidos paslaugų teikimu, derinimo (Audiovizualinės žiniasklaidos paslaugų direktyva) (OL L 95, 2010 4 15, p. 1).

      (7)  2002 m. kovo 7 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2002/21/EB dėl elektroninių ryšių tinklų ir paslaugų bendrosios reguliavimo sistemos (Pagrindų direktyva) (OL L 108, 2002 4 24, p. 33).

      (8)  2004 m. balandžio 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2004/39/EB dėl finansinių priemonių rinkų, iš dalies keičianti Tarybos direktyvas 85/611/EEB, 93/6/EEB ir Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2000/12/EB bei panaikinanti Tarybos direktyvą 93/22/EEB (OL L 145, 2004 4 30, p. 1).

      (9)  2006 m. gruodžio 18 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1907/2006 dėl cheminių medžiagų registracijos, įvertinimo, autorizacijos ir apribojimų (REACH), įsteigiantis Europos cheminių medžiagų agentūrą, iš dalies keičiantis Direktyvą 1999/45/EB bei panaikinantis Tarybos reglamentą (EEB) Nr. 793/93, Komisijos reglamentą (EB) Nr. 1488/94, Tarybos direktyvą 76/769/EEB ir Komisijos direktyvas 91/155/EEB, 93/67/EEB, 93/105/EB bei 2000/21/EB (OL L 396, 2006 12 30, p. 1).

      (10)  2001 m. gruodžio 3 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2001/95/EB dėl bendros gaminių saugos (OL L 11, 2002 1 15, p. 4).

      I PRIEDAS

         Orientacinis paslaugų, neįtrauktų į 1 straipsnio 1 dalies b punkto antrą pastraipą, sąrašas

      1.   Paslaugos, teikiamos „ne per atstumą“

      Paslaugos, teikiamos naudojant netgi elektroninius prietaisus, kai fiziškai dalyvauja teikėjas ir gavėjas:

                  a)

                  paciento sveikatos tikrinimas arba chirurginis gydymas elektronine įranga jam fiziškai dalyvaujant;

                  b)

                  konsultacijos naudojant elektroninį katalogą parduotuvėje esančiam klientui;

                  c)

                  išankstinis lėktuvo bilietų užsakymas kelionių agentūroje kompiuteriniu tinklu fiziškai dalyvaujančiam klientui;

                  d)

                  elektroniniai žaidimai, žaidžiami salėje klientui fiziškai dalyvaujant.

            2.   Paslaugos, teikiamos „ne elektroninėmis priemonėmis“

                  —

                  Paslaugos, turinčios materialųjį turinį, nors ir teikiamos elektroniniais prietaisais:

                              a)

                              grynųjų pinigų ar bilietų automatai (banknotai, geležinkelio bilietai);

                              b)

                              užmokesčio už naudojimąsi kelių tinklais, automobilių stovėjimo aikštelėmis ir kt. nustatymas, ir tais atvejais, kai elektroniniais prietaisais kontroliuojamas įvažiavimas ar išvažiavimas ir (arba) užtikrinamas teisingas apmokėjimas.

                  —

                  Autonomiškos paslaugos: pastoviosios atminties kompaktinių diskų ar programinės įrangos diskelių platinimas.

                  —

                  Paslaugos, teikiamos nenaudojant duomenų apdorojimo ir saugojimo sistemų:

                              a)

                              balso telefonijos paslaugos;

                              b)

                              telefakso ir telekso paslaugos;

                              c)

                              balso telefonijos paslaugos ir paslaugos, teikiamos faksu;

                              d)

                              gydytojo konsultacijos telefonu ar telefaksu;

                              e)

                              teisininko konsultacijos telefonu ar telefaksu;

                              f)

                              tiesioginis pardavimas ir pirkimas telefonu arba telefaksu.

            3.   Paslaugos, teikiamos „ne asmenišku paslaugų gavėjo prašymu“

      Paslaugos, teikiamos perduodant duomenis be atskiro pageidavimo, siekiant, kad juos vienu metu priimtų neribotas atskirų gavėjų skaičius (perdavimas naudojant žvaigždinį tinklo sujungimą):

                  a)

                  televizijos transliavimo paslaugos (įskaitant užsakomų vaizdo programų televizijos paslaugas), nurodytos Direktyvos 2010/13/ES 1 straipsnio 1 dalies e punkte;

                  b)

                  radijo transliavimo paslaugos;

                  c)

                  televizinis tekstas.

      II PRIEDAS

         Orientacinis finansinių paslaugų, kurioms taikoma 1 straipsnio 4 dalis, sąrašas

                  —

                  Investicinės paslaugos

                  —

                  Draudimo ir perdraudimo operacijos

                  —

                  Banko paslaugos

                  —

                  Operacijos, susijusios su pensijų fondais

                  —

                  Paslaugos, susijusios su ateities sandoriais ar opcionais.

            Tokios paslaugos visų pirma apima:

                  a)

                  investicines paslaugas, nurodytas Direktyvos 2004/39/EB priede; kolektyvinių investicijų įmonių paslaugas;

                  b)

                  paslaugas tose veiklos srityse, kurioms taikomas Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2013/36/ES (1) I priede nurodytas tarpusavio pripažinimas;

                  c)

                  operacijas, susijusias su draudimo ir perdraudimo veikla, nurodytas Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2009/138/EB (2).

         (1)  2013 m. birželio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2013/36/ES dėl galimybės verstis kredito įstaigų veikla ir dėl riziką ribojančios kredito įstaigų ir investicinių įmonių priežiūros, kuria iš dalies keičiama Direktyva 2002/87/EB ir panaikinamos direktyvos 2006/48/EB bei 2006/49/EB (OL L 176, 2013 6 27, p. 338).

         (2)  2009 m. lapkričio 25 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2009/138/EB dėl draudimo ir perdraudimo veiklos pradėjimo ir jos vykdymo (Mokumas II) (OL L 335, 2009 12 17, p. 1).

      III PRIEDAS
      A DALIS

         Panaikinama direktyva ir jos vėlesnių dalinių pakeitimų sąrašas

      (nurodyta 10 straipsnyje)

                  Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 98/34/EB
                  (OL L 204, 1998 7 21, p. 37)

                  Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 98/48/EB
                  (OL L 217, 1998 8 5, p. 18)

                  2004 m. Stojimo akto II priedo 1 dalies H skyrius
                  (OL L 236, 2003 9 23, p. 68)

                  Tik nuoroda į Direktyvos 98/34/EB 2 punktą

                  Tarybos direktyva 2006/96/EB
                  (OL L 363, 2006 12 20, p. 81)

                  Tik nuoroda į Direktyvos 98/34/EB 1 straipsnį

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1025/2012
                  (OL L 316, 2012 11 14, p. 12)

                  Tik 26 straipsnio 2 dalis

            B DALIS

         Perkėlimo į nacionalinę teisę terminai

      (nurodyta 10 straipsnyje)

                  Direktyva

                  Perkėlimo terminas

                  98/34/EB

                  —

                  98/48/EB

                  1999 m. rugpjūčio 5 d.

                  2006/96/EB

                  2007 m. sausio 1 d.

      IV PRIEDAS

         Atitikties lentelė

                  Direktyva 98/34/EB

                  Ši direktyva

                  1 straipsnio pirmos pastraipos įžanginis sakinys

                  1 straipsnio 1 dalies įžanginis sakinys

                  1 straipsnio pirmos pastraipos 1 punktas

                  1 straipsnio 1 dalies a punktas

                  1 straipsnio pirmos pastraipos 2 punkto pirma pastraipa

                  1 straipsnio 1 dalies b punkto pirma pastraipa

                  1 straipsnio pirmos pastraipos 2 punkto antros pastraipos pirma įtrauka

                  1 straipsnio 1 dalies b punkto antros pastraipos i papunktis

                  1 straipsnio pirmos pastraipos 2 punkto antros pastraipos antra įtrauka

                  1 straipsnio 1 dalies b punkto antros pastraipos ii papunktis

                  1 straipsnio pirmos pastraipos 2 punkto antros pastraipos trečia įtrauka

                  1 straipsnio 1 dalies b punkto antros pastraipos iii papunktis

                  1 straipsnio pirmos pastraipos 2 punkto trečia pastraipa

                  1 straipsnio 1 dalies b punkto trečia pastraipa

                  1 straipsnio pirmos pastraipos 2 punkto ketvirtos pastraipos įžanginis sakinys

                  1 straipsnio 2 dalies įžanginis sakinys

                  1 straipsnio pirmos pastraipos 2 punkto ketvirtos pastraipos pirma įtrauka

                  1 straipsnio 2 dalies a punktas

                  1 straipsnio pirmos pastraipos 2 punkto ketvirtos pastraipos antra įtrauka

                  1 straipsnio 2 dalies b punktas

                  1 straipsnio pirmos pastraipos 3 punktas

                  1 straipsnio 1 dalies c punktas

                  1 straipsnio pirmos pastraipos 4 punktas

                  1 straipsnio 1 dalies d punktas

                  1 straipsnio pirmos pastraipos 5 punkto pirma pastraipa

                  1 straipsnio 1 dalies e punkto pirma pastraipa

                  1 straipsnio pirmos pastraipos 5 punkto antra pastraipa

                  1 straipsnio 3 dalis

                  1 straipsnio pirmos pastraipos 5 punkto trečia pastraipa

                  1 straipsnio 4 dalis

                  1 straipsnio pirmos pastraipos 5 punkto ketvirta pastraipa

                  1 straipsnio 5 dalis

                  1 straipsnio pirmos pastraipos 5 punkto penktos pastraipos įžanginis sakinys

                  1 straipsnio 1 dalies e punkto antros pastraipos įžanginis sakinys

                  1 straipsnio pirmos pastraipos 5 punkto penktos pastraipos pirma įtrauka

                  1 straipsnio 1 dalies e punkto antros pastraipos i papunktis

                  1 straipsnio pirmos pastraipos 5 punkto penktos pastraipos antra įtrauka

                  1 straipsnio 1 dalies e punkto antros pastraipos ii papunktis

                  1 straipsnio pirmos pastraipos 11 punkto pirma pastraipa

                  1 straipsnio 1 dalies f punkto pirma pastraipa

                  1 straipsnio pirmos pastraipos 11 punkto antros pastraipos įžanginis sakinys

                  1 straipsnio 1 dalies f punkto antros pastraipos įžanginis sakinys

                  1 straipsnio pirmos pastraipos 11 punkto antros pastraipos pirma įtrauka

                  1 straipsnio 1 dalies f punkto antros pastraipos i papunktis

                  1 straipsnio pirmos pastraipos 11 punkto antros pastraipos antra įtrauka

                  1 straipsnio 1 dalies f punkto antros pastraipos ii papunktis

                  1 straipsnio pirmos pastraipos 11 punkto antros pastraipos trečia įtrauka

                  1 straipsnio 1 dalies f punkto antros pastraipos iii papunktis

                  1 straipsnio pirmos pastraipos 11 punkto trečia pastraipa

                  1 straipsnio 1 dalies f punkto trečia pastraipa

                  1 straipsnio pirmos pastraipos 11 punkto ketvirta pastraipa

                  1 straipsnio 1 dalies f punkto ketvirta pastraipa

                  1 straipsnio pirmos pastraipos 12 punktas

                  1 straipsnio 1 dalies g punktas

                  1 straipsnio antra pastraipa

                  1 straipsnio 6 dalis

                  5 straipsnis

                  2 straipsnis

                  6 straipsnio 1 ir 2 dalys

                  3 straipsnio 1 ir 2 dalys

                  6 straipsnio 3 dalies įžanginis sakinys

                  3 straipsnio 3 dalies įžanginis sakinys

                  6 straipsnio 3 dalies antra įtrauka

                  3 straipsnio 3 dalies a punktas

                  6 straipsnio 3 dalies trečia įtrauka

                  3 straipsnio 3 dalies b punktas

                  6 straipsnio 3 dalies ketvirta įtrauka

                  3 straipsnio 3 dalies c punktas

                  6 straipsnio 4 dalies įžanginis sakinys

                  3 straipsnio 4 dalies įžanginis sakinys

                  6 straipsnio 4 dalies c punkto

                  3 straipsnio 4 dalies a punktas

                  6 straipsnio 4 dalies d punkto

                  3 straipsnio 4 dalies b punktas

                  6 straipsnio 5–8 dalys

                  3 straipsnio 5–8 dalys

                  7 straipsnis

                  4 straipsnis

                  8 straipsnis

                  5 straipsnis

                  9 straipsnio 1–5 dalys

                  6 straipsnio 1–5 dalys

                  9 straipsnio 6 dalies įžanginis sakinys

                  6 straipsnio 6 dalies įžanginis sakinys

                  9 straipsnio 6 dalies pirma įtrauka

                  6 straipsnio 6 dalies a punktas

                  9 straipsnio 6 dalies antra įtrauka

                  6 straipsnio 6 dalies b punktas

                  9 straipsnio 6 dalies trečia įtrauka

                  6 straipsnio 6 dalies c punktas

                  9 straipsnio 7 dalies pirmos pastraipos įžanginis sakinys

                  6 straipsnio 7 dalies pirmos pastraipos įžanginis sakinys

                  9 straipsnio 7 dalies pirmos pastraipos pirma įtrauka

                  6 straipsnio 7 dalies pirmos pastraipos a punktas

                  9 straipsnio 7 dalies pirmos pastraipos antra įtrauka

                  6 straipsnio 7 dalies pirmos pastraipos b punktas

                  9 straipsnio 7 dalies antra pastraipa

                  6 straipsnio 7 dalies antra pastraipa

                  10 straipsnio 1 dalies įžanginis sakinys

                  7 straipsnio 1 dalies įžanginis sakinys

                  10 straipsnio 1 dalies pirma įtrauka

                  7 straipsnio 1 dalies a punktas

                  10 straipsnio 1 dalies antra įtrauka

                  7 straipsnio 1 dalies b punktas

                  10 straipsnio 1 dalies trečia įtrauka

                  7 straipsnio 1 dalies c punktas

                  10 straipsnio 1 dalies ketvirta įtrauka

                  7 straipsnio 1 dalies d punktas

                  10 straipsnio 1 dalies penkta įtrauka

                  7 straipsnio 1 dalies e punktas

                  10 straipsnio 1 dalies šešta įtrauka

                  7 straipsnio 1 dalies f punktas

                  10 straipsnio 2, 3 ir 4 dalys

                  7 straipsnio 2, 3 ir 4 dalys

                  11 straipsnio pirmas sakinys

                  8 straipsnio pirma pastraipa

                  11 straipsnio antras sakinys

                  8 straipsnio antra pastraipa

                  12 straipsnis

                  9 straipsnis

                  13 straipsnis

                  —

                  —

                  10 straipsnis

                  14 straipsnis

                  11 straipsnis

                  15 straipsnis

                  12 straipsnis

                  III priedas

                  —

                  IV priedas

                  —

                  V priedas

                  I priedas

                  VI priedas

                  II priedas

                  —

                  III priedas

                  —

                  IV priedas