Svarbus teisinis pranešimas

|

31995L0008

1995 m. balandžio 10 d. Komisijos Direktyva 95/8/EB iš dalies keičianti Direktyvą 77/535/EEB dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su trąšų mėginių ėmimo ir analizės metodais, suderinimo (didesnės nei 10 % koncentracijos mikroelementų analizės metodai)

Oficialusis leidinys L 086 , 20/04/1995 p. 0041 - 0057 CS.ES skyrius 03 tomas 17 p. 240  - 256 ET.ES skyrius 03 tomas 17 p. 240  - 256 HU.ES skyrius 03 tomas 17 p. 240  - 256 LT.ES skyrius 03 tomas 17 p. 240  - 256 LV.ES skyrius 03 tomas 17 p. 240  - 256 MT.ES skyrius 03 tomas 17 p. 240  - 256 PL.ES skyrius 03 tomas 17 p. 240  - 256 SK.ES skyrius 03 tomas 17 p. 240  - 256 SL.ES skyrius 03 tomas 17 p. 240  - 256

		Komisijos Direktyva 95/8/EB1995 m. balandžio 10 d.iš dalies keičianti Direktyvą 77/535/EEB dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su trąšų mėginių ėmimo ir analizės metodais, suderinimo(didesnės nei 10 % koncentracijos mikroelementų analizės metodai)EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,atsižvelgdama į Europos Bendrijos steigimo sutartį,atsižvelgdama į 1975 m. gruodžio 18 d. Tarybos direktyvą 76/116/EEB dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su trąšomis, suderinimo [1] su paskutiniais pakeitimais, padarytais Tarybos direktyva 89/530/EEB [2], ypač į jos 9 straipsnio 2 dalį,kadangi Sutarties 8a straipsnis nustato teritoriją be jokių vidaus sienų, kurioje yra užtikrinamas laisvas prekių, asmenų, paslaugų ir kapitalo judėjimas;kadangi Direktyva 89/530/EEB papildo ir iš dalies pakeičia Direktyvą 76/116/EEB dėl boro, kobalto, vario, geležies, magnio, molibdeno ir cinko — mikroelementų, esančių trąšose;kadangi Komisijos direktyva 77/535/EEB [3] su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 93/1/EEB [4], numato Bendrijos trąšų oficialią kontrolę, kad būtų galima patikrinti, kaip laikomasi Bendrijos trąšų kokybės ir sudėties nuostatų; kadangi Direktyva 77/535/EEB turėtų būti papildyta taip, kad trąšos, kurioms taikoma Tarybos direktyva 89/530/EEB, taip pat galėtų būti tikrinamos;kadangi dėl siūlomų veiksmų masto ir jų poveikio šioje direktyvoje numatytos Bendrijos priemonės yra ne tik būtinos, bet, norint pasiekti numatytų tikslų, be jų negalima apsieiti; kadangi valstybės narės šių tikslų negali pasiekti veikdamos atskirai ir kadangi Direktyvoje 76/116/EEB jau yra faktiškai numatyta, kaip juos pasiekti Bendrijos lygmeniu;kadangi šioje direktyvoje numatytos priemonės atitinka Direktyvų dėl techninių kliūčių panaikinimo trąšų prekybos srityje derinimo su technikos pažanga komiteto nuomonę,PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:1 straipsnisŠios direktyvos priedo tekstu papildomas Direktyvos 77/535/EEB II priedas.Metodai yra taikomi Bendrijos trąšoms siekiant nustatyti kiekvieną mikroelementą, kurio deklaruojamas kiekis trąšose yra didesnis nei 10 procentų.2 straipsnis1. Valstybės narės priima nuostatas, kurios, įsigaliojusios iki 1995 m. gruodžio 31 d., įgyvendina šią direktyvą. Apie tai jos nedelsdamos informuoja Komisiją.Valstybės narės, priimdamos šias nuostatas, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.2. Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų nacionalinių teisės aktų nuostatų tekstus.3 straipsnisŠi direktyva įsigalioja trečią dieną po jos paskelbimo Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje.Priimta Briuselyje, 1995 m. balandžio 10 d.Komisijos varduMartin BangemannKomisijos narys[1] OL L 24, 1976 1 30, p. 21.[2] OL L 281, 1989 9 30, p. 116.[3] OL L 213, 1977 8 22, p. 1.[4] OL L 113, 1993 5 7, p. 17.--------------------------------------------------PRIEDAS"10-ieji metodai: MIKROELEMENTŲ, KURIŲ KONCENTRACIJA DIDESNĖ NEI 10 %, NUSTATYMAS10.1 metodas BENDROJO MIKROELEMENTŲ KIEKIO EKSTRAHAVIMAS1. APIMTISŠis metodas apibūdina šių mikroelementų ekstrahavimo procedūrą: bendrojo boro, bendrojo kobalto, bendrojo vario, bendrosios geležies, bendrojo magnio, bendrojo molibdeno ir bendrojo cinko. Tikslas — atlikti mažiausią ekstrahavimo procedūrų skaičių, naudojant, jei tik įmanoma, tą patį ekstraktą kiekvieno iš anksčiau išvardytų mikroelementų kiekiui nustatyti.2. TAIKYMO SRITISŠi procedūra taikoma Bendrijos trąšoms, kurioms taikoma Direktyva 89/530/EEB ir kurių sudėtyje yra vienas ar daugiau šių mikroelementų: boro, kobalto, vario, geležies, magnio, molibdeno ir cinko. Ji taikoma kiekvienam mikroelementui, kurio deklaruojamas kiekis yra didesnis nei 10 %.3. METODO ESMĖTirpinimas verdančioje skiestojoje druskos rūgštyje.Pastaba:ekstrahavimas yra empirinė procedūra ir negali kiekybiškai priklausyti nuo produkto ar kitų trąšų sudedamųjų dalių. Pavyzdžiui, tam tikrų mangano oksidų atveju išekstrahuotas kiekis gali būti žymiai mažesnis už bendrąjį mangano kiekį produkte. Trąšų gamintojai atsako už tai, kad deklaruojamas kiekis faktiškai atitiktų kiekį, išekstrahuojamą metodo reikalaujamomis sąlygomis.4. REAGENTAI4.1. Skiestosios druskos rūgšties (HCl) tirpalas, apytiksliai 6 MSumaišoma viena dalis druskos rūgšties (ρ = 1,18 g/ml) su viena dalimi vandens.4.2. Koncentruotas amoniako tirpalas (NH4OH, ρ = 0,9 g/ml)5. ĮRENGINIAI5.1. Elektrinė viryklė su temperatūros reguliatoriumi.5.2. pH-metras.Pastaba:matuojant boro kiekį ekstrakte, nenaudojami borosilikatinio stiklo indai. Kadangi taikant šį metodą ekstraktas virinamas, geriau naudoti tefloninius arba silikatinio stiklo indus. Jei indai buvo plauti boratų turinčiais plovikliais, juos būtina gerai išplauti.6. MĖGINIO PARUOŠIMASŽr. 1 metodą (Direktyva 77/535/EEB).7. PROCEDŪRA7.1. MėginysPasveriama 1 g ar 2 g trąšų priklausomai nuo juose deklaruojamo elemento kiekio. Pagal toliau pateiktą lentelę pagaminamas galutinis tirpalas, kuris, atitinkamai jį praskiedus, turi atitikti visų metodų matavimo ribas. Mėginius būtina sverti 1 mg tikslumu.Deklaruotas mikroelemento kiekis trąšose (%) | > 10 < 25 | ≥ 25 |Mėginio masė (g) | 2 | 1 |Elemento masė mėginyje (mg) | > 200 < 500 | ≥ 250 |Ekstrakto tūris V (ml) | 500 | 500 |Elemento koncentracija ekstrakte (mg/l) | > 400 < 1000 | ≥ 500 |Mėginys suberiamas į 250 ml laboratorinę stiklinę.7.2. Tirpalo paruošimasJei reikia, mėginys sudrėkinamas nedideliu kiekiu vandens, atsargiai po truputį pridedama 10 ml skiestosios druskos rūgšties (4.1) vienam gramui trąšų, po to įpilama 50 ml vandens. Stiklinė uždengiama laikrodiniu stiklu ir mišinys sumaišomas. Užvirinama ant elektrinės viryklės ir virinama 30 min. Retkarčiais pamaišant, leidžiama atvėsti. Kiekybiškai perpilama į 500 ml matavimo kolbą. Praskiedžiama vandeniu iki žymės ir gerai sumaišoma. Per sausą filtrą filtruojama į sausą indą. Pradinis filtratas atskiriamas ir išpilamas. Ekstraktas turi būti visiškai skaidrus.Rekomenduojama mikroelementų kiekio nustatymui atskiras vienodas skaidraus filtrato dalis naudoti nedelsiant arba indą su filtratu užkimšti kamščiu.Pastaba:ekstraktai, kuriuose nustatomas boro kiekis.Su koncentruotu amoniako tirpalu (4.2) pH nustatoma 4–6.8. NUSTATYMASKiekvieno mikroelemento kiekis nustatomas tiriant alikvotines dalis, nurodytas kiekvieno mikroelemento analizės metodo aprašyme.10.5, 10.6, 10.7, 10.9 ir 10.10 metodų negalima naudoti elementams, esantiems chelatuose ar kompleksiniuose junginiuose, nustatyti. Tokiais atvejais prieš nustatant mikroelemento kiekį reikia taikyti 10.3 metodą.Nustatant AAS metodu (10.8 ir 10.11 metodais), toks apdorojimas gali būti nereikalingas.10.2 metodas TIRPIŲ VANDENYJE MIKROELEMENTŲ EKSTRAHAVIMAS1. APIMTISŠis metodas apibūdina šių vandenyje tirpių mikroelementų ekstrahavimo procedūrą: boro, kobalto, vario, geležies, magnio, molibdeno ir cinko. Tikslas — atlikti mažiausią ekstrahavimo procedūrų skaičių, naudojant, jei tik įmanoma, tą patį ekstraktą kiekvieno iš anksčiau išvardytų mikroelementų kiekiui nustatyti.2. TAIKYMO SRITISŠi procedūra taikoma Bendrijos trąšoms, kurioms taikoma Direktyva 89/530/EEB ir kurių sudėtyje yra vienas ar daugiau šių mikroelementų: boro, kobalto, vario, geležies, magnio, molibdeno ir cinko. Ji taikoma kiekvienam mikroelementui, kurio deklaruotas kiekis yra didesnis nei 10 %.3. METODO ESMĖMikroelementai ekstrahuojami plakant trąšas 20 ± 2oC temperatūros vandenyje.Pastabaekstrahavimas yra empirinis, jis gali būti ir gali nebūti kiekybinis.4. REAGENTAI4.1 Skiestosios druskos rūgšties (HCl) tirpalas, apytiksliai 6 MSumaišoma viena dalis druskos rūgšties (ρ = 1,18 g/ml) su viena dalimi vandens.5. ĮRENGINIAI5.1. Rotorinis maišytuvas, kurio apsisukimų skaičius 35–40 aps./min.Pastabanustatant boro kiekį ekstrakte, nenaudojami borosilikatinio stiklo indai. Kadangi taikant šį metodą ekstraktas virinamas, geriau naudoti tefloninius arba silikatinio stiklo indus. Jei indai buvo plauti boratų turinčiais plovikliais, indai turi būti gerai išplauti.6. MĖGINIO PARUOŠIMASŽr. 1 metodą (Direktyva 77/535/EEB).7. PROCEDŪRA7.1. MėginysPasveriama 1 g ar 2 g trąšų priklausomai nuo deklaruojamo jose elemento kiekio. Pagal toliau pateiktą lentelę pagaminamas galutinis tirpalas, kuris, atitinkamai atskiedus, turi atitikti visų metodų matavimo ribas. Mėginius būtina sverti 1 mg tikslumu.Deklaruojamas mikroelemento kiekis trąšose (%) | > 10 < 25 | ≥ 25 |Mėginio masė (g) | 2 | 1 |Elemento masė mėginyje (mg) | > 200 < 500 | ≥ 250 |Ekstrakto tūris V (ml) | 500 | 500 |Elemento koncentracija ekstrakte (mg/l) | > 400 < 1000 | ≥ 500 |Mėginys suberiamas į 500 ml kolbą.7.2. Tirpalo paruošimasĮpilama apytiksliai 400 ml vandens.Kolba gerai užkemšama. Smarkiai sukratoma ranka, kad mėginys pasiskirstytų, po to kolba dedama į rotorinį maišytuvą ir maišoma 30 minučių.Praskiedžiama vandeniu iki žymės ir kruopščiai sumaišoma.7.3. Tiriamojo tirpalo paruošimasNedelsiant perfiltruojama į švarią, sausą kolbą. Kolba užkemšama. Mikroelementų kiekis turi būti nustatomas iškart baigus filtruoti.Pastaba:jei filtratas pamažu darosi balzganas, paruošiamas kitas ekstraktas pagal 7.1 ir 7.2 punktuose aprašytą procedūrą Ve tūrio kolboje. Perfiltruojama į W tūrio matavimo kolbą, kuri buvo išdžiovinta ir į kurią buvo įpilta 5 ml skiestosios druskos rūgšties (4.1). Filtruojama iki žymės. Kruopščiai sumaišoma.Šiomis sąlygomis V reikšmė apskaičiuojama pagal formulę:V = V× W /W -5Skiedimo rezultatų išraiška priklauso nuo V reikšmės.8. NUSTATYMASKiekvieno mikroelemento kiekis nustatomas tiriant alikvotines dalis, nurodytas kiekvieno mikroelemento analizės metodo aprašyme.10.5, 10.6, 10.7, 10.9 ir 10.10 metodų negalima naudoti elementams, esantiems chelatuose ar kompleksiniuose junginiuose, nustatyti. Tokiais atvejais prieš nustatant mikroelemento kiekį, reikia taikyti 10.3 metodą.Naudojantis AAS metodu (10.8 ir 10.11 metodais), toks apdorojimas gali būti nereikalingas.10.3 metodas ORGANINIŲ JUNGINIŲ ŠALINIMAS IŠ TRĄŠŲ EKSTRAKTŲ1. APIMTISŠis metodas apibūdina organinių junginių šalinimo iš trąšų ekstraktų procedūrą.2. TAIKYMO SRITISŠi procedūra taikoma trąšoms, kuriose esamą bendrąjį ir (arba) tirpių vandenyje elementų kiekį, nustatytą ekstrahuojant mėginius 10.1 ir 10.2 metodais, būtina deklaruoti pagal Direktyvą 89/530/EEB.Pastaba:taikant atominės absorbcijos spektrometrinį metodą, nedideli organinės medžiagos kiekiai neturi įtakos rezultatams.3. METODO ESMĖOrganiniai junginiai ekstrakto alikvotinėje dalyje oksiduojami vandenilio peroksidu.4. REAGENTAI4.1. Skiestosios druskos rūgšties (HCl) tirpalas, apytiksliai 0,5 M.Sumaišoma viena dalis druskos rūgšties (ρ = 1,18 g/ml) su 20 dalių vandens.4.2. Vandenilio peroksido tirpalas (30 % H2O2, ρ = 1,11 g/ml), be mikroelementų.5. ĮRENGINYSElektrinė viryklė su temperatūros reguliatoriumi.6. PROCEDŪRA25 ml ekstrakto tirpalo, pagaminto 10.1 arba 10.2 metodu, supilama į 100 ml laboratorinę stiklinę. Jei ekstrahuojama pagal 10.2, pridedama 5 ml skiestosios druskos rūgšties (4.1). Po to įpilama 5 ml vandenilio peroksido tirpalo (4.2). Uždengiama laikrodiniu stiklu. Leidžiama oksiduotis kambario temperatūroje apie valandą, po to, palengva užvirinus, virinama pusę valandos. Jei reikia, tirpalui atšalus, pridedama dar 5 ml vandenilio peroksido. Tuomet užvirinama, kad būtų pašalintas vandenilio peroksido perteklius. Leidžiama atvėsti ir, kiekybiškai perpylus į 50 ml matavimo kolbą, praskiedžiama iki žymės. Jei reikia, perfiltruojama.Į šį skiedimą reikia atsižvelgti imant alikvotines dalis ir apskaičiuojant mikroelemento kiekį produkte procentais.10.4 metodas MIKROELEMENTŲ NUSTATYMAS TRĄŠŲ EKSTRAKTUOSE ATOMINĖS ABSORBCIJOS SPEKTROMETRINIU METODU(BENDROJI PROCEDŪRA)1. APIMTISŠiame dokumente nurodyta geležies ir cinko kiekio trąšų ekstraktuose nustatymo atominės absorbcijos spektrometriniu metodu bendroji procedūra.2. TAIKYMO SRITISŠi procedūra taikoma tiriant trąšų, kuriose esantį bendrosios ir (arba) tirpios vandenyje geležies ar cinko kiekį, nustatytą ekstrahuojant mėginius 10.1 ir 10.2 metodais, būtina deklaruoti pagal Direktyvą 89/530/EEB. Šios procedūros pritaikymas įvairiems mikroelementams detaliai aprašytas specialiuose kiekvieno elemento analizės metodo aprašymuose.Pastaba:nustatant elementus atominės absorbcijos spektrometriniu metodu, nedideli organinių medžiagų kiekiai dažniausiai neturi įtakos.3. METODO ESMĖPo to, kai esant reikalui, ekstraktas apdorojamas, siekiant sumažinti ar pašalinti trukdančias chemines medžiagas, jis skiedžiamas taip, kad jo koncentracija atitiktų optimalias spektrometro matavimo ribas tokiame bangų ilgyje, kuris tinka konkrečiam mikroelementui nustatyti.4. REAGENTAI4.1. Skiestosios druskos rūgšties (HCl) tirpalas, apytiksliai 6 MSumaišoma viena druskos rūgšties (HCl) dalis (ρ = 1,18 g/ml) su 1 dalimi vandens.4.2. Skiestosios druskos rūgšties (HCl) tirpalas, apytiksliai 0,5 MSumaišoma viena druskos rūgšties dalis (ρ = 1,18 g/ml) su 20 dalių vandens.4.3. Lantano druskos tirpalai (10 g/l lantano)Šis reagentas naudojamas geležiai ir cinkui nustatyti. Jį galima paruošti:a) ištirpinus lantano oksidą druskos rūgštyje (4.1). Į vieno litro matavimo kolbą įpilama 150 ml vandens, suberiama 11,73 g lantano oksido (La2O3) ir įpilama 120 ml 6 M druskos rūgšties (4.1). Medžiagai ištirpus, praskiedžiama vandeniu iki 1 litro ir gerai sumaišoma. Šis tirpalas yra apytiksliai 0,5 M druskos rūgštyje, arbab) naudojant lantano chloridą, sulfatą arba nitratą.Ištirpinama 26,7 g lantano chlorido heptahidrato (LaCl37H2O) arba 31,2 g lantano nitrato heksahidrato (La(NO3)36H2O), arba 26,2 g lantano sulfato nonahidrato (La2(SO4)39H2O) 150 ml vandens, įpilama 85 ml 6 M druskos rūgšties (4.1). Leidžiama ištirpti ir praskiedžiama iki 1 litro. Gerai sumaišoma. Šis tirpalas yra apytiksliai 0,5 M druskos rūgštyje.4.4. Kalibravimo tirpalaiKaip paruošti šiuos tirpalus, nurodyta kiekvieno konkretaus mikroelemento analizės metodo aprašyme.5. ĮRENGINYSAtominės absorbcijos spektrometras, kuriame yra šaltiniai, skleidžiantys tiriamiems mikroelementams būdingą spinduliuotę.Laborantas privalo laikytis gamintojo instrukcijų ir gerai mokėti naudotis prietaisu. Aparatas turi koreguoti parodymus pagal foną taip, kad jį galima būtų naudoti visais būtinais atvejais (pvz., Zn). Naudojamos dujos yra oras ir acetilenas.6. TIRIAMOJO TIRPALO PARUOŠIMAS6.1. Ekstraktų tirpalų, turinčių tiriamųjų elementų, paruošimasŽr. 10.1 ir (arba) 10.2 metodą, jei tinka — 10.3 metodą.6.2. Tiriamojo tirpalo skiedimasPraskiedžiama alikvotinė 10.1, 10.2 arba 10.3 metodais pagaminto ekstrakto dalis vandeniu ir (arba) druskos rūgštimi (4.1) arba (4.2) taip, kad galutiniame tiriamajame tirpale nustatomo elemento koncentracija būtų kalibravimo tirpalų koncentracijų ribose (7.2), o druskos rūgšties koncentracija būtų ne mažesnė nei 0,5 M ir ne didesnė kaip 2,5 M. Tam gali prireikti skiesti kelis kartus.Galutinis tirpalas gaunamas skiestojo ekstrakto alikvotinę dalį įpylus į 100 ml matavimo kolbą. Tegul šios alikvotinės dalies tūris būna (a) ml. Pridedama 10 ml lantano druskos tirpalo (4.3). Praskiedžiama 0,5 M druskos rūgšties tirpalu (4.2) ir gerai sumaišoma. Skiedimo koeficientas pažymimas raide D.7. PROCEDŪRA7.1. Tuščiojo tirpalo paruošimasTuščiasis tirpalas paruošiamas pakartojant visą procedūrą, pradedant ekstrahavimu, tačiau be trąšų mėginio.7.2. Kalibravimo tirpalų paruošimasIš darbinio kalibravimo tirpalo, paruošto pagal kiekvienam mikroelementui nurodytą metodą, 100 ml matavimo kolbose paruošiami ne mažiau kaip penki didėjančios koncentracijos kalibravimo tirpalai, atitinkantys optimalias spektrometro matavimo ribas. Jei reikia, pakoreguojama druskos rūgšties koncentracija, kad ji būtų kuo artimesnė atskiesto tiriamojo tirpalo koncentracijai (6.2). Nustatant geležies arba cinko kiekį, pripilama 10 ml to paties lantano druskos tirpalo (4.3), kuris naudojamas (6.2). Praskiedžiama druskos rūgšties 0,5 M tirpalu (4.2) ir gerai sumaišoma.7.3. Matavimo procedūraSpektrometras (5) paruošiamas matavimui ir nustatomas bangos ilgis, nurodytas tam tikro mikroelemento analizės metode.Tris kartus iš eilės išpurškiami kalibravimo tirpalai (7.2), tiriamasis tirpalas (6.2) ir tuščiasis tirpalas (7.1) bei registruojamas kiekvienas matavimo rezultatas. Po kiekvieno išpurškimo įsiurbimo kapiliaras praplaunamas distiliuotu vandeniu.Brėžiama kalibravimo kreivė, pažymint spektrometro parodymų vidurkį kiekvienam kalibravimo tirpalui (7.2) ordinatėje, o abscisėje — atitinkamą elemento koncentraciją, išreikštą μg/ml.Pagal šią kreivę nustatoma tam tikro mikroelemento koncentracija tiriamajame tirpale Xs (6.2) ir tuščiajame tirpale Xb (7.1), o šios koncentracijos išreiškiamos μg/ml.8. REZULTATŲ IŠRAIŠKAMikroelemento kiekis procentais (E) trąšose apskaičiuojamas:E=X– X/.Jei naudojamas 10.3 metodas:E=X– X/,kur:E - nustatytas mikroelemento kiekis trąšose procentais;Xs - koncentracija tiriamajame tirpale (6.2) μg/ml;Xb - koncentracija tuščiajame tirpale (7.1) μg/ml;V - 10.1 arba 10.2 metodu pagaminto ekstrakto tūris ml;D - skiedimo koeficientas, atitinkantis skiedimą pagal šio metodo 6.2 punktą;M - tiriamojo mėginio, paimto pagal 10.1 arba 10.2 metodą masė g.Skiedimo koeficientas D,jei (a1), (a2), (a3),.…, (ai) ir (a) yra alikvotinės dalys, o jas praskiedus atitinkami tūriai ml (v1), (v2), (v3),.… (vi) ir (100), apskaičiuojamas:D =××× … ××.10.5 metodas BORO NUSTATYMAS TRĄŠŲ EKSTRAKTUOSE ACIDIMETRINIU TITRAVIMU1. APIMTISŠis dokumentas apibūdina boro kiekio trąšų ekstraktuose nustatymo procedūrą.2. TAIKYMO SRITISŠi procedūra taikoma tiriant trąšų, kuriose esantį bendrąjį ir (arba) vandenyje tirpiojo boro kiekį, nustatytą ekstrahuojant mėginius 10.1 ir 10.2 metodais, būtina deklaruoti pagal Direktyvą 89/530/EEB.3. METODO ESMĖVykstant borato reakcijai su manitoliu susidaro kompleksas:+++++ TIFF +++++Kompleksas titruojamas natrio hidroksido tirpalu iki pH 6,3.4. REAGENTAI4.1. Metilraudonojo indikatorinis tirpalasIštirpinama 0,1 g metilraudonojo (C15H15N3O2) 50 ml etanolio (95 %) 100 ml tūrio matavimo kolboje. Praskiedžiama iki 100 ml. Kruopščiai sumaišoma.4.2. Skiestosios druskos rūgšties tirpalas, apie 0,5 MSumaišoma 1 dalis druskos rūgšties (HCl, ρ: 1,18 g/ml) su 20 dalių vandens.4.3. Natrio hidroksido tirpalas, apytiksliai 0,5 MJame neturi būti anglies dioksido. Ištirpinama 20 g granulių pavidalo natrio hidroksido (NaOH) 1 litro matavimo kolboje, kurioje yra apie 800 ml virinto vandens. Tirpalui atvėsus, praskiedžiama virintu vandeniu iki 1000 ml ir kruopščiai sumaišoma.4.4. Standartinis natrio hidroksido tirpalas, apie 0,025 MTirpale neturi būti anglies dioksido. 0,5 M natrio hidroksido tirpalas (4.3) 20 kartų praskiedžiamas virintu vandeniu ir kruopščiai sumaišoma. Nustatoma standartiniame tirpale esančio boro kiekio (B), atitinkančio natrio hidroksido kiekį, vertė (žr. 9 punktą).4.5. Boro kalibravimo tirpalas (100 μg/ml B)Ištirpinama 0,5719 g boro rūgšties (H3BO3), pasvėrus 0,1 mg tikslumu, vandenyje 1000 ml matavimo kolboje. Praskiedžiama vandeniu ir kruopščiai sumaišoma. Perpilama į plastikinį butelį, kad galima būtų laikyti šaldytuve.4.6. Miltelinis D-manitolis (C6H14O6)4.7. Natrio chloridas (NaCl)5. ĮRENGINIAI5.1. pH-metras su stikliniu elektrodu5.2. Magnetinė maišyklė5.3. 400 ml laboratorinė stiklinė tefloninė lazdelė6. TIRIAMOJO TIRPALO PARUOŠIMAS6.1. Boro tirpalo paruošimasŽr. 10.1 ir 10.2 metodus, jei tinka — 10.3 metodą.7. PROCEDŪRA7.1. AnalizėĮ 400 ml talpos laboratorinę stiklinę (5.3) įpilama alikvotinė dalis (a) ekstrakto (6.1), kuriame yra nuo 2 mg iki 4 mg B. Įpilama 150 ml vandens.Pridedama keletas lašų metilraudonojo indikatorinio tirpalo (4.1).Jei ekstrahavimas atliekamas 10.2 metodu, parūgštinama 0,5 M druskos rūgštimi (4.2) iki indikatorinio tirpalo spalvos pasikeitimo, tuomet pridedama dar 0,5 ml 0,5 M druskos rūgšties (4.2).Pridėjus 3 g natrio chlorido (4.7), užvirinama, kad pasišalintų anglies dioksidas. Leidžiama atvėsti. Laboratorinė stiklinė padedama ant magnetinės maišyklės (5.2) ir įdedami iš anksto kalibruoti pH-metro elektrodai (5.1).pH pakoreguojamas tiksliai iki 6,3 iš pradžių su 0,5 M (4.3), po to — su 0,025 M natrio hidroksido tirpalu (4.4).Pridedama 20 g D-manitolio (4.6), ištirpinama ir kruopščiai išmaišoma. Titruojama su 0,025 M natrio hidroksido tirpalu (4.4) iki pH 6,3 (stabilus bent vieną minutę). Titruojant sunaudoto tirpalo tūris pažymimas x1.8. TUŠČIASIS TIRPALASTuščiasis tirpalas paruošiamas, pakartojant visą procedūrą, pradedant nuo ekstrahavimo, be trąšų mėginio. Titruojant sunaudoto tirpalo tūris pažymimas x0.9. BORO (B) KIEKIS, ATITINKANTIS NATRIO HIDROKSIDO KIEKĮ TIRPALE (4.4)Į 400 ml laboratorinę stiklinę pipete įlašinama 20 ml (2,0 mg B) kalibravimo tirpalo ir pridedama keletą lašų metilraudonojo indikatorinio tirpalo (4.1). Pridedama 3 g natrio chlorido (4.7) ir lašinama druskos rūgšties tirpalo (4.2) iki indikatorinio tirpalo spalvos pasikeitimo taško (4.1).Praskiedžiama iki 150 ml ir palengva užvirinama, kad pasišalintų anglies dioksidas. Leidžiama atvėsti. Laboratorinė stiklinė pastatoma ant magnetinės maišyklės (5.2) ir įdedami iš anksto kalibruoti pH-metro elektrodai (5.1). pH nustatomas tiksliai iki 6,3 iš pradžių su 0,5 M (4.3), paskui su 0,025 M natrio hidroksido tirpalu (4.4).Pridedama 20 g D-manitolio (4.6), ištirpinama ir kruopščiai sumaišoma. Titruojama su 0,025 M natrio hidroksido tirpalu (4.4) iki pH 6,3 (stabilus bent 1 minutę). Titravimui sunaudoto tirpalo tūris pažymimas V1.Tuščiasis tirpalas paruošiamas tuo pačiu būdu, vietoje kalibravimo tirpalo įpilant 20 ml vandens. Titruojant sunaudoto tirpalo tūris pažymimas V0.Boro kiekis (F), išreikštas mg/ml, atitinkantis standartinio tirpalo NaOH kiekį (4.4), yra toks:F= 2/V1 – V01 ml tikslaus 0,025 M natrio hidroksido tirpalo atitinka 0,27025 mg B.10. REZULTATŲ IŠRAIŠKABoro kiekis procentais trąšose apskaičiuojamas taip:B=X– X,kur:B - boro kiekis trąšose procentais;X1 - ,025 M natrio hidroksido tirpalo (4.4) tūris ml;X0 - ,025 M natrio hidroksido tirpalo M (4.4) tūris ml;F - boro (B) kiekis 0,025 M natrio hidroksido tirpale (4.4) mg/ml;V - ekstrakto, gauto 10.1 arba 10.2 metodu, tūris ml;a - alikvotinės dalies (7.1), paimtos iš ekstrahuoto tirpalo (6.1), tūris ml;M - tiriamojo mėginio, paimto 10.1 ar 10.2 metodais, masė g.10.6 metodas KOBALTO NUSTATYMAS TRĄŠOSE GRAVIMETRINIU METODU NUSODINANT 1-NITROZO-2-NAFTOLIU1. APIMTISŠis dokumentas apibūdina kobalto kiekio nustatymo trąšų ekstraktuose procedūrą.2. TAIKYMO SRITISŠi procedūra taikoma nustatant kobalto kiekį, ekstrahuojant trąšų mėginius 10.1 ir 10.2 metodais, kurį būtina deklaruoti pagal Direktyvą 89/530/EEB.3. METODO ESMĖKobaltui III jungiantis su 1-nitrozo-2-naftoliu susidaro raudonos nuosėdos Co(C10H6ONO)3, 2H2O. Po to, kai ekstrakte esantis kobaltas virsta kobaltu III, kobaltas nusodinamas acto rūgšties terpėje 1-nitrozo-2-naftolio tirpalu. Perfiltruotos nuosėdos plaunamos, išdžiovinamos iki pastovaus svorio ir pasveriamos kaip Co(C10H6ONO)3, 2H2O.4. REAGENTAI4.1. Vandenilio peroksido tirpalas (H2O2 ρ = 1,11 g/ml) 30 %4.2. Natrio hidroksido tirpalas, apytiksliai 2 M8 g natrio hidroksido granulių ištirpinamos 100 ml vandens.4.3. Skiestoji druskos rūgštis, apytiksliai 6 MViena druskos rūgšties dalis (ρ = 1,18 g/ml) sumaišoma su 1 dalimi vandens.4.4. Acto rūgštis (99,7 % CH3CO2H) (ρ = 1,05 g/ml)4.5. Acto rūgšties tirpalas (1: 2), apytiksliai 6 MViena dalis acto rūgšties (4.4) sumaišoma su 2 dalimis vandens.4.6. 1-nitrozo-2-naftolio tirpalas 100 ml acto rūgšties (4.4). Įpilama 100 ml drungno vandens. Gerai sumaišoma. Nedelsiant perfiltruojama. Gautą tirpalą būtina naudoti nedelsiant.5. ĮRENGINIAI5.1. Tiglis-filtras P 16/ISO 4793, akytumas 4, talpa 30 ml arba 50 ml5.2. 130 ± 2 °C temperatūros džiovinimo krosnis6. TIRIAMOJO TIRPALO PARUOŠIMAS6.1. Kobalto tirpalo paruošimasŽr. 10.1 ir 10.2 metodus.6.2. Tiriamojo tirpalo paruošimasĮ 400 ml laboratorinę stiklinę įpilama alikvotinė dalis ekstrakto, kuriame yra ne daugiau kaip 20 mg Co. Jei ekstraktas, pagamintas 10.2 metodu, parūgštinama penkiais druskos rūgšties lašais (4.3). Įpilama apie 10 ml vandenilio peroksido tirpalo (4.1). Leidžiama oksiduotis nešildant 15 minučių, tuomet praskiedžiama vandeniu iki 100 ml. Laboratorinė stiklinė uždengiama laikrodiniu stiklu. Užvirinus tirpalą, pavirinama 10 minučių. Atvėsinama. Šarminama natrio hidroksido tirpalu (4.2), lašinant lašas po lašo, kol iškris juodo kobalto hidroksido nuosėdos.7. PROCEDŪRAPridedama 10 ml acto rūgšties (4.4) ir praskiedžiama vandeniu iki apytiksliai 200 ml. Šildoma iki virimo. Biurete lašas po lašo įlašinama 20 ml 1-nitrozo-2-naftolio tirpalo (4.6), nenutrūkstamai maišant. Baigus lašinti, smarkiai sumaišoma, kad nuosėdos koaguliuotų.Perfiltruojama per iš anksto pasvertą tiglį-filtrą (5.1) taip, kad tiglis neužsikimštų. Turint tai galvoje, žiūrima, kad filtruojant virš nuosėdų visada būtų skysčio.Skiestąja acto rūgštimi (4.5) praplaunama laboratorinė stiklinė, kad būtų pašalintos visos nuosėdos, ir skiestąja acto rūgštimi (4.5) praplaunamos ant filtro susirinkusios nuosėdos, po to jos tris kartus praplaunamos karštu vandeniu.Džiovinimo krosnyje (5.2) džiovinama esant 130 ± 2 °C temperatūrai iki pastovaus svorio.8. REZULTATŲ IŠRAIŠKA1 mg Co (C10H6ONO)3, 2H2O nuosėdų atitinka 0,096381 mg Co.Kobalto (Co) kiekis trąšose procentais apskaičiuojamas taip:Co= X × 0,0096381 ×,kur:X - nuosėdų masė mg;V - ekstrakto tirpalo, pagaminto 10.1 arba 10.2 metodu, tūris ml;a - paskutinio skiedimo alikvotinės dalies tūris ml;D - šios alikvotinės mėginio dalies skiedimo koeficientas;M - mėginio masė g.10.7 metodas VARIO NUSTATYMAS TRĄŠŲ EKSTRAKTUOSE TITRIMETRINIU BŪDU1. APIMTISŠiame dokumente apibūdinama vario kiekio nustatymo trąšų ekstraktuose procedūra.2. TAIKYMO SRITISŠi procedūra taikoma nustatant esamą vario kiekį, ekstrahuojant trąšų mėginius 10.1 ir 10.2 metodais, kurį būtina deklaruoti pagal Direktyvą 89/530/EEB.3. METODO ESMĖVario jonai rūgščioje terpėje redukuojami su natrio jodidu:+++++ TIFF +++++Tokiu būdu išsiskyręs jodas titruojamas standartiniu natrio tiosulfato tirpalu su krakmolo indikatoriumi pagal:+++++ TIFF +++++4. REAGENTAI4.1. Azoto rūgštis (HNO3, ρ = 1,40 g/ml)4.2. Karbamidas [(NH2)2 C = 0]4.3. Amonio vandenilio difluorido (NH4HF2) tirpalas 10 % m/vTirpalas laikomas plastikiniame inde.4.4 Amonio hidroksido tirpalas (1 + 1)1 dalis amoniako (NH4OH, ρ = 0,9 g/ml) sumaišoma su 1 dalimi vandens.4.5. Natrio tiosulfato standartinis tirpalas7,812 g natrio tiosulfato pentahidrato (Na2S2O35H2O) ištirpinama vandenyje 1 litro matavimo kolboje. Šį tirpalą reikia ruošti taip, kad 1 ml atitiktų 2 mg Cu. Stabilizavimui pridedama keletas lašų chloroformo. Tirpalą reikia laikyti stikliniame inde ir saugoti nuo tiesioginės šviesos spindulių.4.6. Kalio jodidas (KI)4.7. Kalio tiocianato (KSCN) tirpalas (25 % m/v)Šis tirpalas laikomas plastikinėje kolboje.4.8. Krakmolo tirpalas (apytiksliai 0,5 %)2,5 g krakmolo įdedama į 600 ml laboratorinę stiklinę. Įpilama apie 500 ml vandens. Maišant virinama. Atvėsinama iki aplinkos temperatūros. Tirpalą tinka naudoti tik trumpą laiką, kurį galima prailginti pridėjus 10 mg gyvsidabrio jodido.5. TIRIAMOJO TIRPALO PARUOŠIMASVario tirpalo paruošimasŽr. 10.1 ir 10.2 metodus.6. PROCEDŪRA6.1. Tirpalo paruošimas titravimuiAlikvotinė dalis tirpalo, kuriame yra ne mažiau kaip 20–40 mg Cu, įpilama į 500 ml Erlenmeyerio kolbą.Deguonies perteklius pašalinamas trumpai pavirinus. Praskiedžiama iki 100 ml vandeniu. Pridedama 5 ml azoto rūgšties (4.1), užvirinama ir pavirinama apie pusę minutės.Erlenmeyerio kolba nukeliama nuo viryklės, įdedama apie 3 g karbamido (4.2) ir vėl pavirinama apie pusę minutės.Nukeliama nuo viryklės ir pripilama 200 ml šalto vandens. Jei reikia, Erlenmeyerio kolbos turinys atvėsinamas iki aplinkos temperatūros.Amonio hidroksido tirpalas (4.4) pilamas pamažu, kol tirpalas nepamėlynuos, tuomet įpilamas 1 ml perteklius.Įpilama 50 ml amonio vandenilio difluorido tirpalo (4.3) ir sumaišoma.Įdedama 10 g kalio jodido (4.6) ir ištirpinama.6.2. Tirpalo titravimasErlenmeyerio kolba uždedama ant magnetinės maišyklės. Į Erlenmeyerio kolbą įdedamas maišyklės strypelis ir nustatomas norimas maišyklės greitis.Naudojantis biurete, standartinis natrio tiosulfato tirpalas (4.5) pilamas tol, kol ruda jodido spalva pašviesės.Įpilama 10 ml krakmolo tirpalo (4.8).Titravimas su natrio tiosulfato tirpalu (4.5) tęsiamas tol, kol purpurinė spalva beveik išnyks.Pripylus 20 ml kalio tiocianato tirpalo (4.7) titravimas tęsiamas tol, kol visiškai dings melsvai violetinė spalva.Užsirašomas filtravimui sunaudoto tiosulfato tirpalo tūris.7. REZULTATŲ IŠRAIŠKA1 ml standartinio natrio tiosulfato tirpalo (4.5) atitinka 2 mg Cu.Vario kiekis trąšose procentais apskaičiuojamas taip:Cu= X,kur:X - sunaudoto natrio tiosulfato tūris ml;V - ekstrakto tirpalo, pagaminto 10.1 ir 10.2 metodais, tūris ml;a - alikvotinės dalies tūris ml;M - mėginio, apdoroto 10.1 arba 10.2 metodais, masė g.10.8 metodas GELEŽIES NUSTATYMAS TRĄŠŲ EKSTRAKTUOSE ATOMINĖS ABSORBCIJOS SPEKTROMETRINIU METODU1. APIMTISŠis metodas apibūdina geležies kiekio nustatymo trąšų ekstraktuose procedūrą.2. TAIKYMO SRITISŠi procedūra taikoma nustatant esamą bendrosios ir (arba) tirpios vandenyje geležies kiekį, ekstrahuojant trąšų mėginius 9.1 ir 9.2 metodais, kurį būtina deklaruoti pagal Direktyvą 89/530/EEB.3. METODO ESMĖTinkamai apdorojus ir atskiedus ekstraktą, geležies kiekis nustatomas atominės absorbcijos spektrometriniu metodu.4. REAGENTAI4.1. Druskos rūgšties tirpalas, apytiksliai 6 MŽr. 10.4 metodo 4.1 punktą.4.2. Druskos rūgšties tirpalas, apytiksliai 0,5 MŽr. 10.4 metodo 4.2 punktą.4.3. Vandenilio peroksido tirpalas (30 % H2O2, d = 1,11 g/ml) be mikroelementų.4.4. Lantano druskos tirpalas (10 g/l lantano)Žr. 10.4 metodo 4.3 punktą.4.5. Geležies kalibravimo tirpalas4.5.1. Geležies pradinis tirpalas (1000 μg/ml)Į 500 ml laboratorinę stiklinę įdedamas 1 g grynos geležies vielos, pasvertos 0,1 mg tikslumu, pripilama 200 ml druskos rūgšties 6 M (4.1) ir 15 ml vandenilio peroksido tirpalo (4.3). Pakaitinama ant elektrinės viryklės, kol geležis visiškai ištirps. Atvėsus kiekybiškai perpilama į 1000 ml matavimo kolbą. Praskiedžiama vandeniu iki žymės ir gerai išmaišoma.4.5.2. Geležies darbinis tirpalas (100 μg/ml)Į 200 ml matavimo kolbą įpilama 20 ml pradinio tirpalo (4.5.1). Praskiedžiama iki žymės 0,5 M druskos rūgšties tirpalu (4.2) ir gerai sumaišoma.5. ĮRENGINYSAtominės absorbcijos spektrometras: žr. 10.4 metodo 5 punktą. Prietaisas turi turėti geležies absorbuojamos spinduliuotės šaltinį (248,3 nm).6. ANALIZĖS TIRPALO PARUOŠIMAS6.1. Geležies ekstrakto tirpalasŽr. 10.1 ir (arba) 10.2 metodus, jei tinka — 10.3 metodą.6.2. Analizės tirpalo paruošimasŽr. 10.4 metodo 6.2 punktą. Analizės tirpale turi būti 10 % (v/v) lantano druskos tirpalo.7. PROCEDŪRA7.1. Tuščiojo tirpalo paruošimasŽr. 10.4 metodo 7.1 punktą. Tuščiajame tirpale turi būti 10 % (v/v) lantano druskos tirpalo, naudojamo 6.2 punkte aprašytoje procedūroje.7.2. Kalibravimo tirpalų paruošimasŽr. 10.4 metodo 7.2 punktą.Kad optimalios geležies nustatymo ribos būtų nuo 0 μg/ml iki 10 μg/ml, supilstoma po 0, 2, 4, 6, 8 ir 10 ml atitinkamai darbinio tirpalo (4.5.2) į 100 ml matavimo kolbas. Jei reikia, pagaminamas druskos rūgšties tirpalas, kurio koncentracija yra artima tiriamojo tirpalo koncentracijai. Įpilama 10 ml lantano druskos tirpalo, naudojamo 6.2. Praskiedžiama iki žymės druskos rūgšties 0,5 M tirpalu (4.2) ir gerai sumaišoma. Šie tirpalai turi atitinkamai 0, 2, 4, 6, 8 ir 10 μg/ml geležies.7.3. NustatymasŽr. 10.4 metodo 7.3 punktą. Spektrometras (5) paruošiamas matavimui, esant bangos ilgiui 248,3 nm.8. REZULTATŲ IŠRAIŠKAŽr. 10.4 metodo 8 punktą.Geležies kiekis trąšose procentais apskaičiuojamas taip:Fe=X− X/M × 104Jei naudojamas 10.3 metodas:Fe=X− X/,kur:Fe - geležies kiekis trąšose, procentais;Xs - tiriamojo tirpalo (6.2) koncentracija μg/ml;Xb - tuščiojo tirpalo (7.1) koncentracija μg/ml;V - ekstrakto, gauto pagaminto 10.1 arba 10.2 metodu, tūris ml;D - skiedimo, atlikto pagal 6.2 punktą, koeficientas;M - tiriamojo mėginio, paimto 10.1 arba 10.2 metodu, masė g.Skiedimo koeficientas D, jei (a1), (a2), (a3),… (ai) ir (a) yra alikvotinės dalys, o jas praskiedus atitinkami tūriai ml (v1), (v2), (v3),… (vi) ir (100), apskaičiuojamas:D =××× … ××.10.9 metodas MANGANO NUSTATYMAS TRĄŠŲ EKSTRAKTUOSE TITRAVIMO BŪDU1. APIMTISŠis metodas apibūdina mangano kiekio nustatymo trąšų ekstraktuose procedūrą.2. TAIKYMO SRITISŠi procedūra taikoma nustatant esamą mangano kiekį, ekstrahuojant trąšų mėginius 10.1 ir 10.2 metodais, kurį būtina deklaruoti pagal Direktyvą 89/530/EEB.3. METODO ESMĖJei ekstrakte yra chlorido jonų, jie pašalinami virinant ekstraktą su sieros rūgštimi. Manganas oksiduojamas azoto rūgšties terpėje natrio bismutatu. Susidaręs permanganatas redukuojamas geležies sulfato pertekliumi. Šis perteklius titruojamas kalio permanganato tirpalu.4. REAGENTAI4.1. Koncentruota sieros rūgštis (H2SO4, ρ = 1,84 g/ml)4.2. Sieros rūgštis, apytiksliai 9 MViena dalis koncentruotos sieros rūgšties (4.1) atsargiai sumaišoma su 1 dalimi vandens.4.3. Azoto rūgštis, 6 M3 dalys azoto rūgšties (HNO3, ρ = 1,40 g/ml) sumaišomos su 4 dalimis vandens.4.4. Azoto rūgštis, 0,3 MViena 6 M azoto rūgšties dalis sumaišoma su 19 dalių vandens.4.5. Natrio bismutatas (NaBiO3) (85 %)4.6. Kizelguras (diatomitas)4.7. Ortofosfato rūgštis, 15 M (H3PO4, ρ = 1,71 g/ml)4.8 Geležies sulfato tirpalas, 0,15 M41,6 g geležies sulfato heptahidrato (FeSO4, 7H2O) ištirpinama vieno litro matavimo kolboje. Įpilama 25 ml koncentruotos sieros rūgšties (4.1) ir 25 ml fosforo rūgšties (4.7). Praskiedžiama iki 1000 ml ir sumaišoma.4.9. Kalio permanganato tirpalas, 0,020 M3,160 g kalio permanganato (KMnO4) atsveriama 0,1 mg tikslumu. Ištirpinama ir praskiedžiama vandeniu iki 1000 ml.4.10. Sidabro nitrato tirpalas, 0,1 M1,7 g sidabro nitrato (AgNO3) ištirpinama vandenyje ir praskiedžiama iki 100 ml.5. ĮRENGINIAI5.1. Tiglis-filtras P16/ISO 4793, akytumas 4, talpa 50 ml, įtaisytas 500 ml filtravimo kolboje.5.2. Magnetinė maišyklė.6. TIRIAMOJO TIRPALO PARUOŠIMAS6.1. Mangano ekstrakto tirpalasŽr. 10.1 ir 10.2 metodus. Jei nežinoma, ar yra chlorido jonų, patikrinama su vienu sidabro nitrato tirpalo (4.10) lašu.6.2. Jei chlorido jonų nėra, ekstrakto alikvotinė dalis, kurioje yra nuo 10 mg iki 20 mg mangano, įpilama į aukštą 400 ml laboratorinę stiklinę. Praskiedžiama iki 25 ml vandeniu arba nugarinama. Įpilami 2 ml koncentruotos sieros rūgšties (4.1).6.3. Jei chlorido jonų yra, būtina juos pašalinti taip.Ekstrakto mėginio alikvotinė dalis, kurioje yra nuo 10 mg iki 20 mg magnio, įpilama į aukštą 400 ml tūrio laboratorinę stiklinę. Įpilami 5 ml 9 M sieros rūgšties (4.2). Užvirinama traukos spintoje ant elektrinės viryklės ir leidžiama virti tol, kol pradės gausiai skirtis balti garai. Virinama, kol tūris sumažės iki 2 ml (susidarys plona lipnaus skysčio plėvelė ant stiklinės dugno). Leidžiama atvėsti iki aplinkos temperatūros.Atsargiai įpilama 25 ml vandens ir dar kartą ištiriama, ar nėra chloridų, su vienu sidabro nitrato tirpalo lašu (4.10). Jei chloridų vis dar yra, procedūra pakartojama, įpylus 5 ml 9 M sieros rūgšties (4.2).7. PROCEDŪRA25 ml 6 M azoto rūgšties (4.3) ir 2,5 g natrio bismutato (4.5) įpilama į 400 ml tūrio laboratorinę stiklinę, kurioje yra tiriamasis tirpalas. Smarkiai maišoma 3 minutes ant magnetinės maišyklės (5.2).Įpilama 50 ml 0,3 M azoto rūgšties (4.4) ir vėl maišoma. Vakuume perfiltruojama per filtravimo tiglį (5.1), kurio dugnas padengtas kizelguru (4.6). Tiglis keletą kartų plaunamas su 0,3 M azoto rūgštimi (4.4), kol gaunamas bespalvis filtratas.Filtratas ir plovimo tirpalas perpilami į 500 ml tūrio laboratorinę stiklinę. Sumaišoma ir įpilama 25 ml 0,15 M geležies sulfato tirpalo (4.8). Jei filtratas pageltonuoja pridėjus sieros sulfato, įpilkite 3 ml 15 M ortofosfato rūgšties (4.7).Naudojantis biurete, geležies sulfato perteklius titruojamas su kalio permanganato 0,02 M tirpalu (4.9), kol mišinys pasidaro rožinis, o spalva nesikeičia vieną minutę. Tuščiasis bandymas atliekamas tomis pačiomis sąlygomis be mėginio.Pastaba:oksiduotas tirpalas neturi liestis su guma.8. REZULTATŲ IŠRAIŠKA1 ml 0,02 M kalio permanganato tirpalo atitinka 1,099 mg mangano (Mn). Mangano kiekis trąšose procentais apskaičiuojamas taip:Mn=× 0,1099 ×,kur:Xb — tuščiojo tirpalo titravimui sunaudoto permanganato tūris ml;Xs — tiriamojo mėginio titravimui sunaudoto permanganato tūris ml;V — ekstrakto tirpalo, gauto 10.1 arba 10.2 metodu, tūris ml;a — ekstrakto alikvotinės dalies tūris ml;M — mėginio masė g.10.10 metodas MOLIBDENO NUSTATYMAS TRĄŠŲ EKSTRAKTUOSE GRAVIMETRINIU METODU NUSODINANT 8-HIDROKSICHINOLINU1. APIMTISŠiame dokumente apibūdinama molibdeno kiekio nustatymo trąšų ekstraktuose procedūra.2. TAIKYMO SRITISŠi procedūra taikoma nustatant esamą molibdeno kiekį, ekstrahuojant trąšų mėginius 10.1 ir 10.2 metodais, būtiną deklaruoti pagal Direktyvą 89/530/EEB.3. METODO ESMĖMolibdeno kiekis nustatomas nustatytomis sąlygomis nusodinant molibdenilo oksinatą.4. REAGENTAI4.1. Sieros rūgšties tirpalas, apytiksliai 1 M55 ml sieros rūgšties (H2SO4, ρ = 1,84 g/ml) atsargiai įpilama į vieno litro talpos matavimo kolbą, kurioje yra 800 ml vandens. Sumaišoma. Atvėsinus praskiedžiama iki vieno litro. Sumaišoma.4.2. Skiestasis amoniako tirpalas (1: 3)1 dalis koncentruoto amoniako tirpalo (NH4OH, ρ = 0,9 g/ml) sumaišoma su 3 dalimis vandens.4.3. Acto rūgšties tirpalas (1: 3)1 dalis koncentruotos acto rūgšties (99,7 % CH3COOH, ρ = 1,049 g/ml) sumaišoma su 3 dalimis vandens.4.4. Etilendiamino tetraacto rūgšties natrio druskos tirpalas (EDTR)100 ml matavimo kolboje vandenyje ištirpinama 5 g Na2EDTR. Praskiedžiama iki žymės ir sumaišoma.4.5. Buferinis tirpalas100 ml matavimo kolboje vandenyje ištirpinama 15 ml koncentruotos acto rūgšties ir 30 g amonio acetato. Praskiedžiama iki 100 ml.4.6. 7-hidroksichinolino (oksino) tirpalas100 ml matavimo kolboje ištirpinama 3 g 8-hidroksichinolino 5 ml koncentruotos acto rūgšties. Įpilama 80 ml vandens. Lašas po lašo lašinamas amoniako tirpalas (4.2) tol, kol tirpalas susidrums, po to įpilama acto rūgšties (4.3) tol, kol tirpalas vėl praskaidrės.Praskiedžiama iki 100 ml vandeniu.5. ĮRENGINIAI5.1. Tiglis-filtras P16/ISO 4793, akytumas 4, talpa 30 ml.5.2. pH-metras su stikliniu elektrodu.5.3. Džiovinimo krosnis nuo 130 iki 135oC temperatūros.6. TIRIAMOJO TIRPALO PARUOŠIMAS6.1. Molibdeno tirpalo paruošimas. Žr. 10.1 ir 10.2 metodą.7. PROCEDŪRA7.1. Tiriamojo tirpalo paruošimasAlikvotinė mėginio dalis, kurioje yra nuo 25 mg iki 100 mg Mo, suberiama 250 ml laboratorinę stiklinę. Praskiedžiama vandeniu iki 50 ml.Tirpalas parūgštinamas iki pH 5, lašas po lašo lašinant sieros rūgšties tirpalą (4.1). Įpilama 15 ml EDTR tirpalo (4.4), o paskui 5 ml buferinio tirpalo (4.5). Praskiedžiama vandeniu iki 80 ml.7.2 Nusodinimas ir nuosėdų plovimasNusodinimasTirpalas nestipriai pašildomas. Nepertraukiamai maišant įpilama oksino tirpalo (4.6). Nusodinimas tęsiamas, kol nuosėdos nustoja kristi. Papildomai įpilama reagento, kol šiek tiek pageltonuoja tirpalas virš nuosėdų. 20 ml paprastai turėtų užtekti. Toliau nestipriai šildoma dar dvi ar tris minutes.Filtravimas ir plovimasPerfiltruojama per tiglį (5.1). Keletą kartų plaunama su 20 ml karšto vandens. Perplovimo vandenys palaipsniui tampa bespalviai, išsiplovus iš nuosėdų oksinui.7.3. Nuosėdų svėrimasNuosėdos džiovinamos temperatūroje nuo 130 iki 135 oC iki pastovaus svorio (bent vieną valandą).Džiovinimo spintoje leidžiama atvėsti ir tuomet pasveriama.8. REZULTATŲ IŠRAIŠKA1 mg molibdenilo oksinato MoO2(C9H6ON)2 atitinka 0,2305 mg Mo.Molibdeno kiekis trąšose procentais apskaičiuojamas taip:Mo= X × 0,02305 ×,kur:X - molibdenilo oksinato nuosėdų masė mg;V - ekstrakto tirpalo, pagaminto 10.1 ir 10.2 metodais, tūris ml;a - po paskutinio skiedimo paimtos alikvotinės dalies tūris ml;D - alikvotinės dalies skiedimo koeficientas;M - mėginio masė g.10.11 metodas CINKO NUSTATYMAS TRĄŠŲ EKSTRAKTUOSE ATOMINĖS ABSORBCIJOS SPEKTROMETRINIU METODU1. APIMTISŠiame metode apibūdinama cinko kiekio nustatymo trąšų ekstraktuose procedūra.2. TAIKYMO SRITISŠi procedūra taikoma nustatant esamą cinko kiekį, ekstrahuojant trąšų mėginius 10.1 ir 10.2 metodais, būtiną deklaruoti pagal Direktyvą 89/530/EEB.3. METODO ESMĖTinkamai paruošus ir atskiedus ekstraktus, cinko kiekis nustatomas atominės absorbcijos spektrometriniu būdu.4. REAGENTAI4.1. Druskos rūgšties tirpalas, apytiksliai 6 MŽr. 10.4 metodo 4.1 punktą.4.2. Druskos rūgšties tirpalas, apytiksliai 0,5 MŽr. 10.4 metodo 4.2 punktą.4.3. Lantano druskos tirpalai (10 g/l lantano)Žr. 10.4 metodo 4.3 punktą.4.4. Cinko kalibravimo tirpalai4.4.1. Cinko pradinis tirpalas (1000 μg/ml)1000 ml talpos matavimo kolboje esančiuose 25 ml 6 M druskos rūgšties (4.1) ištirpinama 1 g miltelinio cinko arba jo granulių, pasvertų 0,1 mg tikslumu. Cinkui ištirpus, tirpalas praskiedžiamas vandeniu iki žymos ir kruopščiai išmaišomas.4.4.2. Cinko darbinis tirpalas (100 μg/ml)200 ml matavimo kolboje praskiedžiama 20 ml pradinio tirpalo (4.4.1) 0,5 M druskos rūgšties tirpalu (4.2) ir kruopščiai išmaišoma.5. ĮRENGINYSAtominės absorbcijos spektrometrasŽr. 10.4 metodo 5 punktą. Spektrometre turi būti įtaisytas cinko absorbuojamos spinduliuotės (213,8 nm) šaltinis. Matuojant spektrometru turi būti padaromos korekcijos pagal foną.6. TIRIAMOJO TIRPALO PARUOŠIMAS6.1. Cinko ekstrakto tirpalasŽr. 10.1 ir (arba) 10.2 metodą.6.2. Tiriamojo tirpalo paruošimasŽr. 10.4 metodo 6.2 punktą. Analizuojamajame tirpale turi būti 10 % v/v lantano druskos tirpalo (4.3).7. PROCEDŪRA7.1. Tuščiojo tirpalo paruošimasŽr. 10.4 metodo 7.1 punktą. Tuščiajame tirpale turi būti 10 % v/v lantano druskos tirpalo (4.3).7.2. Kalibravimo tirpalo paruošimasŽr. 10.4 metodo 7.2 punktą.Tinkami matuoti tirpalai, kuriuose cinko koncentracija nuo 0 μg/ml iki 5 μg/ml, paruošiami supilsčius atitinkamai 0, 0,5, 1, 2, 3, 4 ir 5 ml darbinio tirpalo (4.4.2) į 100 ml matavimo kolbas. Jei reikia, druskos rūgšties koncentracija padaroma kuo artimesnė jos koncentracijai tiriamajame tirpale. Į kiekvieną matavimo kolbą įpilama 10 ml lantano druskos tirpalo, naudojamo 6.2. Praskiedžiama druskos rūgšties 0,5 M tirpalu (4.2) iki 100 ml ir gerai sumaišoma.Šiuose tirpaluose yra atitinkamai 0, 0,5, 1, 2, 3, 4 ir 5 μg/ml cinko.7.3. Nustatymo metodikaŽr. 10.4 metodo 7.3 punktą. Spektrometras (5) paruošiamas matuoti, esant bangos ilgiui 213,8 nm.8. REZULTATŲ IŠRAIŠKAŽr. 10.4 metodo 8 punktą.Cinko kiekis trąšose procentais apskaičiuojamas:Zn=X– X/.Jei taikomas 10.3 metodas:Zn=X– X/,kur:Zn - cinko kiekis trąšose procentais;Xs - tiriamojo tirpalo koncentracija μg/ml;Xb - tuščiojo tirpalo koncentracija μg/ml;V - ekstrakto tirpalo, gauto 10.1 arba 10.2 metodu, tūris ml;D - skiedimo (6.2) koeficientas;M - mėginio, paimto 10.1 arba 10.2 metodu, masė g.Skiedimo koeficientas D, jei (a1), (a2), (a3),…, (ai) ir (a) yra alikvotinės dalys, o jas praskiedus atitinkami tūriai ml (v1), (v2), (v3),…, (vi) ir (100), apskaičiuojamas:D =××× … ××."--------------------------------------------------


title: 2002 m. kovo 19 d. Komisijos direktyva 2002/28/EB, iš dalies keičianti tam tikrus Tarybos direktyvos 2000/29/EB dėl apsaugos priemonių nuo augalams ir augaliniams produktams kenksmingų organizmų įvežimo į Bendriją ir išplitimo joje priedus

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

32002L0028

Oficialusis leidinys L 077 , 20/03/2002 p. 0023 - 0025

		Komisijos direktyva 2002/28/EB2002 m. kovo 19 d.iš dalies keičianti tam tikrus Tarybos direktyvos 2000/29/EB dėl apsaugos priemonių nuo augalams ir augaliniams produktams kenksmingų organizmų įvežimo į Bendriją ir išplitimo joje priedusEUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,atsižvelgdama į 2000 m. gegužės 8 d. Tarybos direktyvą 2000/29/EB dėl apsaugos priemonių nuo augalams ir augaliniams produktams kenksmingų organizmų įvežimo į Bendriją ir išplitimo joje [1] su paskutiniais pakeitimais, padarytais Komisijos direktyva 2001/33/EB [2], ypač į jos 14 straipsnio c dalį,atsižvelgdama į atitinkamų valstybių narių susitarimą,kadangi:(1) Remiantis naujausiais tyrimais pagrįsta Jungtinės Karalystės pateikta informacija, manoma, kad zona, pripažinta saugoma nuo Dendroctonus micans Kugelan, Jungtinėje Karalystėje turėtų būti pakeista.(2) Remiantis Jungtinės Karalystės pateikta informacija dėl runkelių gyslų nekrotinio pageltimo viruso, manoma, kad daugiau visos Jungtinės Karalystės teritorijos nereikėtų laikyti saugoma nuo runkelių gyslų nekrotinio pageltimo viruso zona; ši zona turėtų būti apribota tik Šiaurės Airija.(3) Remiantis Italijos pateikta informacija, zonų, saugomų nuo Erwinia amylovora (Burr.) Winsl. et al., aprašymas turėtų būti iš dalies pakeistas atsižvelgiant į esamą šio organizmo paplitimą.(4) Erwinia amylovora (Burr.) Winsl. et al. apniktų augalų saugomų zonų aprašymas dėl specialių reikalavimų atitikimo turėtų būti iš dalies pakeistas atsižvelgiant į esamą šio organizmo paplitimą.(5) Remiantis Prancūzijos pateikta informacija apie Matsucoccus feytaudi Duc., manoma, kad daugiau nereikėtų laikyti saugomos nuo šio organizmo zonos.(6) Remiantis tuo, Direktyva 2000/29/EB turėtų būti atitinkamai iš dalies pakeista.(7) Šioje direktyvoje numatytos priemonės atitinka Augalų sveikatos nuolatinio komiteto nuomonę,PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:1 straipsnisDirektyvos 2000/29/EB I, II, III ir IV priedai iš dalies keičiami remiantis šios direktyvos priedu.2 straipsnis1. Valstybės narės priima ir paskelbia įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie iki 2002 m. kovo 31 d. įgyvendina šią direktyvą. Apie tai jos nedelsdamos praneša Komisijai.Valstybės narės pradeda taikyti šias nuostatas nuo 2002 m. balandžio 1 d.Valstybės narės, tvirtindamos šias priemones, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.2. Valstybės narės nedelsdamos pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų nacionalinių įstatymų pagrindinių nuostatų tekstus. Komisija apie tai praneša kitoms valstybėms narėms.3 straipsnisŠi direktyva įsigalioja trečią dieną po jos paskelbimo Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje.4 straipsnisŠi direktyva skirta valstybėms narėms.Priimta Briuselyje, 2002 m. kovo 19 d.Komisijos varduDavid ByrneKomisijos narys[1] OL L 169, 2000 7 10, p. 1.[2] OL L 127, 2001 5 9, p. 42.--------------------------------------------------PRIEDAS1. I priedo B dalies b skirsnio 1 punkto dešiniajame stulpelyje "Jungtinė Karalystė" keičiama "Jungtinė Karalystė (Šiaurės Airija)".2. II priedo B dalis pakeičiama taip:a) a skirsnio 3 punkto trečiojoje skiltyje esantis įrašas pakeičiamas taip:"Graikija, Airija, Jungtinė Karalystė (šios Škotijos, Šiaurės Airijos, Džersio, Anglijos grafystės, apskritys ir kiti administraciniai vienetai: Barnsley, Bath ir North East Somerset, Bedfordshire, Bournemouth, Brackness Forest, Bradford, Bristol, Brighton ir Hove, Buckinghamshire, Calderdale, Cambridgeshire, Cornwall, Cumbria, Darlington, Devon, Doncaster, Dorset, Durham, East Riding of Yorkshire, East Sussex, Essex, Gateshead, Greater London, Hampshire, Hartlepool, Hertfordshire, Kent, Kingston prie Hull, Kirklees, Leeds, Leicester City, Linkolnshire, Luton, Medway Council, Middlesbrough, Milton Keynes, Newbury, Newcastle prie Tyne, Norfolk, Northamptonshire, Nothumberland, North Lincolnshire, North East Lincolnshire, North Tyneside, North West Somerset, Nottingham City, Nottinghamshire, Oxfordshire, Peterborough, Plymouth, Poole, Portsmouth, Reading, Redcar ir Cleveland, Rotherham, Rutland, Sheffield, Slogh, Somerset, Southend, Southampton, South Tyneside, Stockton-on-Tees, Suffolk, Sunderland, Surrey, Swindon, Thurrock, Torbay, Wakefield, West Sussex, Windsor ir Maidenhead, Wokingham, York, Meno sala, Vaito sala, Silio salos ir šios grafysčių, apskričių ir kitų administracinių vienetų dalys; Derby City: unitarinio administracinio vieneto dalis į šiaurę nuo šiaurinės A52(T) kelio ribos ir unitarinio administracinio vieneto dalis į šiaurę nuo šiaurinės A6(T) kelio ribos; Derbyshire: grafystės dalis į šiaurę nuo šiaurinės A52(T) kelio ribos ir grafystės dalis į šiaurę nuo šiaurinės A6(T) kelio ribos; Gloucestershire: grafystės dalis į rytus nuo rytinės Fosse Way Roman kelio ribos; Leicestershire: grafystės dalis į rytus nuo rytinės Fosse Way Roman kelio ribos, grafystės dalis į rytus nuo rytinės B4114 kelio ribos ir grafystės dalis į rytus nuo rytinės M1 greitkelio ribos; North Yorkshire: visa grafystė, išskyrus tą jos dalį, kurioje yra Craven rajonas; South Gloucestershire: unitarinio administracinio vieneto dalis į pietus nuo pietinės M4 greitkelio ribos; Staffordshire: grafystės dalis į rytus nuo rytinės A52(T) kelio ribos ir grafystės dalis į rytus nuo rytinės A523 kelio ribos; Warwickshire: grafystės dalis į rytus nuo rytinės Fosse Way Roman kelio ribos; Wiltshire: grafystės dalis į pietus nuo pietinės M4 greitkelio ribos, ir grafystės dalis į rytus nuo rytinės Fosse Way Roman kelio ribos)"b) a antraštinės dalies 7 punktas panaikinamas;c) b antraštinės dalies 2 punkte trečiosios skilties įrašas pakeičiamas šiuo:"Ispanija, Prancūzija (Korsika), Airija, Italija (Abruzzi; Apulia; Basilicata; Calabria; Campania; Emilia-Romagna: Forlí-Cesena, Parma, Piacenza ir Rimini provincijos; Friuli-Venezia Giulia; Lazio; Liguria; Lombardia; Marche; Piedmont; Sardinia; Sicilia; Tuskany; Trentino-Alto Adige: Bolzano ir Trento autonominės provincijos; Umbria; Valle d’Aosta; Veneto: išskyrus Rovigo provincijos Rovigo, Polesella, Villamarzana, Fratta Polesine, San Bellino, Badia Polesine, Trecenta, Ceneselli, Pontecchio Polesine, Arquà Polesine, Costa di Rovigo, Occhiobello, Lendinara, Canda, Ficarolo, Guarda Veneta, Frasinelle Polesine, Villanova del Ghebbo, Fieso Umbertiano, Castelguglielmo, Bagnolo di Po, Giacciano con Baruchella, Bosaro, Canaro, Lusia, Pincara, Stienta, Gaiba, Salara komunas, Padova provincijoje Castelbaldo, Barbona, Piacenza d’Adige, Vescovana, S. Urbano, Boara Pisani, Masi komunos, Verona provincijoje Palù, Roverchiara, Legnago (komunos teritorijos dalis į šiaurės rytus nuo Transpolesana valstybinio kelio), Castagnaro, Ronco all’Adige, Villa Bartolomea, Oppeano, Terrazzo, Isola Rizza, Angiari komunos), Austrija (Burgenland, Carinthia, Žemutinė Austrija, Tirolis (Lienz administracinė apygarda), Styria, Viena), Portugalija, Suomija, Jungtinė Karalystė (Šiaurės Airija, Meno sala ir Normandijos salos)."3. III priedo B dalies b skirsnio 1 punkto dešinioji skiltis pakeičiama taip:"Ispanija, Prancūzija (Korsika), Airija, Italija (Abruzzi; Apulia; Basilicata; Calabria; Campania; Emilia-Romagna: Forlí-Cesena, Parma, Piacenza ir Rimini provincijos; Friuli-Venezia Giulia; Lazio; Liguria; Lombardia; Marche; Piedmont; Sardinia; Sicilia; Tuskany; Trentino-Alto Adige: Bolzano ir Trento autonominės provincijos; Umbria; Valle d’Aosta; Veneto: išskyrus Rovigo provincijos Rovigo, Polesella, Villamarzana, Fratta Polesine, San Bellino, Badia Polesine, Trecenta, Ceneselli, Pontecchio Polesine, Arquà Polesine, Costa di Rovigo, Occhiobello, Lendinara, Canda, Ficarolo, Guarda Veneta, Frasinelle Polesine, Villanova del Ghebbo, Fieso Umbertiano, Castelguglielmo, Bagnolo di Po, Giacciano con Baruchella, Bosaro, Canaro, Lusia, Pincara, Stienta, Gaiba, Salara komunas, Padova provincijoje Castelbaldo, Barbona, Piacenza d’Adige, Vescovana, S. Urbano, Boara Pisani, Masi komunos, Verona provincijoje Palù, Roverchiara, Legnago (komunos teritorijos dalis į šiaurės rytus nuo Transpolesana valstybinio kelio), Castagnaro, Ronco all’Adige, Villa Bartolomea, Oppeano, Terrazzo, Isola Rizza, Angiari komunos), Austrija (Burgenland, Carinthia, Žemutinė Austrija, Tirolis (Lienz administracinė apygarda), Styria, Viena), Portugalija, Suomija, Jungtinė Karalystė (Šiaurės Airija, Meno sala ir Normandijos salos)."4. IV priedo B dalis pakeičiama taip:a) 1, 7 ir 14.1 punktų trečiojoje skiltyje esantys įrašai pakeičiami šiais:"Graikija, Airija, Jungtinė Karalystė (šios Škotijos, Šiaurės Airijos, Džersio, Anglijos grafystės, apskritys ir kiti administraciniai vienetai: Barnsley, Bath ir North East Somerset, Bedfordshire, Bournemouth, Brackness Forest, Bradford, Bristol, Brighton ir Hove, Buckinghamshire, Calderdale, Cambridgeshire, Cornwall, Cumbria, Darlington, Devon, Doncaster, Dorset, Durham, East Riding of Yorkshire, East Sussex, Essex, Gateshead, Greater London, Hampshire, Hartlepool, Hertfordshire, Kent, Kingston prie Hull, Kirklees, Leeds, Leicester City, Linkolnshire, Luton, Medway Council, Middlesbrough, Milton Keynes, Newbury, Newcastle prie Tyne, Norfolk, Northamptonshire, Nothumberland, North Lincolnshire, North East Lincolnshire, North Tyneside, North West Somerset, Nottingham City, Nottinghamshire, Oxfordshire, Peterborough, Plymouth, Poole, Portsmouth, Reading, Redcar ir Cleveland, Rotherham, Rutland, Sheffield, Slogh, Somerset, Southend, Southampton, South Tyneside, Stockton-on-Tees, Suffolk, Sunderland, Surrey, Swindon, Thurrock, Torbay, Wakefield, West Sussex, Windsor ir Maidenhead, Wokingham, York, Meno sala, Vaito sala, Silio salos ir šios grafysčių, apskričių ir kitų administracinių vienetų dalys; Derby City: unitarinio administracinio vieneto dalis į šiaurę nuo šiaurinės A52(T) kelio ribos ir unitarinio administracinio vieneto dalis į šiaurę nuo šiaurinės A6(T) kelio ribos; Derbyshire: grafystės dalis į šiaurę nuo šiaurinės A52(T) kelio ribos ir grafystės dalis į šiaurę nuo šiaurinės A6(T) kelio ribos; Gloucestershire: grafystės dalis į rytus nuo rytinės Fosse Way Roman kelio ribos; Leicestershire: grafystės dalis į rytus nuo rytinės Fosse Way Roman kelio ribos, grafystės dalis į rytus nuo rytinės B4114 kelio ribos ir grafystės dalis į rytus nuo rytinės M1 greitkelio ribos; North Yorkshire: visa grafystė, išskyrus tą jos dalį, kurioje yra Craven rajonas; South Gloucestershire: unitarinio administracinio vieneto dalis į pietus nuo pietinės M4 greitkelio ribos; Staffordshire: grafystės dalis į rytus nuo rytinės A52(T) kelio ribos ir grafystės dalis į rytus nuo rytinės A523 kelio ribos; Warwickshire: grafystės dalis į rytus nuo rytinės Fosse Way Roman kelio ribos; Wiltshire: grafystės dalis į pietus nuo pietinės M4 greitkelio ribos, ir grafystės dalis į rytus nuo rytinės Fosse Way Roman kelio ribos)"b) 6.2 ir 14.7 punktai panaikinami;c) 20.1, 20.2, 22, 23, 25.1, 25.2, 26, 27.1, 27.2 ir 30 punktuose trečiojoje skiltyje "Jungtinė Karalystė" keičiama "Jungtinė Karalystė (Šiaurės Airija)";d) 21 punkto a papunkčio antrosios skilties įrašas pakeičiamas šiuo:"augalai, kilę iš saugomų zonų Ispanijoje, Prancūzijoje (Korsika), Airijoje, Italijoje (Abruzzi; Apulia; Basilicata; Calabria; Campania; Emilia-Romagna: Forlí-Cesena, Parma, Piacenza ir Rimini provincijos; Friuli-Venezia Giulia; Lazio; Liguria; Lombardia; Marche; Piedmont; Sardinia; Sicilia; Tuskany; Trentino-Alto Adige: Bolzano ir Trento autonominės provincijos; Umbria; Valle d’Aosta; Veneto: išskyrus Rovigo provincijos Rovigo, Polesella, Villamarzana, Fratta Polesine, San Bellino, Badia Polesine, Trecenta, Ceneselli, Pontecchio Polesine, Arquà Polesine, Costa di Rovigo, Occhiobello, Lendinara, Canda, Ficarolo, Guarda Veneta, Frasinelle Polesine, Villanova del Ghebbo, Fieso Umbertiano, Castelguglielmo, Bagnolo di Po, Giacciano con Baruchella, Bosaro, Canaro, Lusia, Pincara, Stienta, Gaiba, Salara komunas, Padova provincijoje Castelbaldo, Barbona, Piacenza d’Adige, Vescovana, S. Urbano, Boara Pisani, Masi komunos, Verona provincijoje Palù, Roverchiara, Legnago (komunos teritorijos dalis į šiaurės rytus nuo Transpolesana valstybinio kelio), Castagnaro, Ronco all’Adige, Villa Bartolomea, Oppeano, Terrazzo, Isola Rizza, Angiari komunos), Austrijoje (Burgenland, Carinthia, Žemutinė Austrija, Tirolis (Lienz administracinė apygarda), Styria, Viena), Portugalijoje, Suomijoje, Jungtinėje Karalystėje (Šiaurės Airija, Meno sala ir Normandijos salos) arba"e) 21 punkto trečiosios skilties įrašas pakeičiamas šiuo:"Ispanija, Prancūzija (Korsika), Airija, Italija (Abruzzi; Apulia; Basilicata; Calabria; Campania; Emilia-Romagna: Forlí-Cesena, Parma, Piacenza ir Rimini provincijos; Friuli-Venezia Giulia; Lazio; Liguria; Lombardia; Marche; Piedmont; Sardinia; Sicilia; Tuskany; Trentino-Alto Adige: Bolzano ir Trento autonominės provincijos; Umbria; Valle d’Aosta; Veneto: išskyrus Rovigo provincijos Rovigo, Polesella, Villamarzana, Fratta Polesine, San Bellino, Badia Polesine, Trecenta, Ceneselli, Pontecchio Polesine, Arquà Polesine, Costa di Rovigo, Occhiobello, Lendinara, Canda, Ficarolo, Guarda Veneta, Frasinelle Polesine, Villanova del Ghebbo, Fieso Umbertiano, Castelguglielmo, Bagnolo di Po, Giacciano con Baruchella, Bosaro, Canaro, Lusia, Pincara, Stienta, Gaiba, Salara komunas, Padova provincijoje Castelbaldo, Barbona, Piacenza d’Adige, Vescovana, S. Urbano, Boara Pisani, Masi komunos, Verona provincijoje Palù, Roverchiara, Legnago (komunos teritorijos dalis į šiaurės rytus nuo Transpolesana valstybinio kelio), Castagnaro, Ronco all’Adige, Villa Bartolomea, Oppeano, Terrazzo, Isola Rizza, Angiari komunos), Austrija (Burgenland, Carinthia, Žemutinė Austrija, Tirolis (Lienz administracinė apygarda), Styria, Viena), Portugalija, Suomija, Jungtinė Karalystė (Šiaurės Airija, Meno sala ir Normandijos salos)."--------------------------------------------------


title: 1990 m. gruodžio 4 d. Tarybos Direktyva iš dalies keičianti tam tikras direktyvas dėl profesinių kvalifikacijų pripažinimo po Vokietijos susijungimo

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

31990L0658

Oficialusis leidinys L 353 , 17/12/1990 p. 0073 - 0076 specialusis leidimas suomių kalba: skyrius 6 tomas 3 p. 0079  specialusis leidimas švedų kalba: skyrius 6 tomas 3 p. 0079

		Tarybos Direktyva1990 m. gruodžio 4 d.iš dalies keičianti tam tikras direktyvas dėl profesinių kvalifikacijų pripažinimo po Vokietijos susijungimo(90/658/EEB)EUROPOS BENDRIJŲ TARYBA,atsižvelgdama į Europos ekonominės bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 49 straipsnį, 57 straipsnio 1 dalį ir 2 dalies pirmą ir trečią sakinius bei 66 straipsnį,atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą [1],bendradarbiaudama su Europos Parlamentu [2],atsižvelgdama į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [3],kadangi dėl Vokietijos susijungimo turi būti iš dalies pakeistos Direktyvos 75/362/EEB [4], 77/452/EEB [5], 78/686/EEB [6], 78/1026/EEB [7] ir 80/154/EEB [8] su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 89/594/EEB [9], ir Direktyva 89/595/EEB [10] dėl, atitinkamai, gydytojų, bendrosios praktikos slaugytojų, dantų gydytojų, veterinarijos gydytojų ir akušerių diplomų, pažymėjimų ir kitų oficialią kvalifikaciją patvirtinančių dokumentų abipusio pripažinimo, ir Direktyva 85/433/EEB [11] su pakeitimais, padarytais Direktyva 85/584/EEB [12], ir Direktyva 85/384/EEB [13] su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 86/17/EEB [14], dėl, atitinkamai, farmacijos ir architektūros diplomų, pažymėjimų ir kitų oficialią kvalifikaciją patvirtinančių dokumentų abipusio pripažinimo, ir Direktyva 75/363/EEB [15] su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 89/594/EEB dėl įstatymų ir kitų teisės aktų nuostatų, susijusių su gydytojų veikla, derinimo;kadangi nuo Vokietijos susijungimo dienos Bendrijos teisė bus visa apimtimi taikoma buvusios Vokietijos Demokratinės Respublikos teritorijai;kadangi, atsižvelgiant į konkrečią minėtos teritorijos padėtį, būtina padaryti minėtų direktyvų pakeitimus;kadangi pagal įgytų teisių principą šios Vokietijos teritorijos piliečių, užsiimančių profesine veikla pagal išsimokslinimą, pradėtą prieš Vokietijos susijungimą ir neatitinkantį Bendrijos taisyklių dėl mokymo, diplomai, pažymėjimai ir kiti oficialią kvalifikaciją patvirtinantys dokumentai turėtų būti pripažinti pagal panašias sąlygas, taikomas kitiems valstybių narių piliečiams minėtų direktyvų priėmimo arba įstojimo į Bendriją metu;kadangi būtina Bendrijos lygiu apsaugoti teises, kurias įgijo asmenys, turintys anksčiau suteiktas kvalifikacijas, kurios daugiau jiems nebesuteikiamos, pasikeitus šias kvalifikacijas suteikusių valstybių narių taisyklėms; kadangi Direktyva 89/594/EEB tokia nuostata buvo įvesta į daugelį direktyvų dėl diplomų, pažymėjimų ir kitų oficialią kvalifikaciją patvirtinančių dokumentų abipusio pripažinimo; kadangi ji taip pat galėtų būti taikoma nepakeista Vokietijos piliečiams iš buvusios Vokietijos Demokratinės Respublikos teritorijos; kadangi panaši nuostata taip pat turėtų būti įtraukta į Direktyvą 85/433/EEB dėl farmacijos diplomų, pažymėjimų ir kitų oficialią kvalifikaciją patvirtinančių dokumentų abipusio pripažinimo;kadangi dauguma konkrečių nuostatų, susijusių su diplomų, pažymėjimų ir kitų oficialią kvalifikaciją patvirtinančių dokumentų, kuriuos suteikė buvusi Vokietijos Demokratinė Respublika, pripažinimu, dėl Vokietijos susijungimo netenka svarbos; kadangi jas reikėtų panaikinti,PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:1 straipsnisDirektyva 75/362/EEB iš dalies keičiama taip:1. 3 straipsnio a dalies 3 punkte išbraukiama "Vokietijoje".2. Įterpiamas šis straipsnis:"9a straipsnis1. Jei valstybių narių piliečių medicinos diplomai, pažymėjimai ir kiti oficialią kvalifikaciją patvirtinantys dokumentai patvirtina buvusios Vokietijos Demokratinės Respublikos teritorijoje įgytą išsimokslinimą, kuris neatitinka visų Direktyvos 75/363/EEB 1 straipsnyje nustatytų minimalių išsimokslinimo reikalavimų, valstybės narės, išskyrus Vokietiją, pripažįsta šiuos diplomus, pažymėjimus ir kitus oficialią kvalifikaciją patvirtinančius dokumentus, jei:- jie patvirtina mokymąsi, pradėtą prieš Vokietijos susijungimą,- jų turėtojui jie suteikia teisę dirbti gydytoju visoje Vokietijos teritorijoje tokiomis pačiomis sąlygomis, kaip ir turint kompetentingų Vokietijos institucijų suteiktas ir 3 straipsnio a dalies 1 ir 2 punktuose nurodytas kvalifikacijas, ir- prie jų pridedamas kompetentingų Vokietijos institucijų išduotas pažymėjimas, nurodantis, kad šie piliečiai per penkerius metus prieš pažymėjimo išdavimo datą, bent trejus metus iš eilės Vokietijoje veiksmingai ir teisėtai vertėsi minima veikla.2. Jei valstybių narių piliečių specializuotos medicinos diplomai, pažymėjimai ir kiti oficialią kvalifikaciją patvirtinantys dokumentai patvirtina buvusios Vokietijos Demokratinės Respublikos teritorijoje įgytą išsimokslinimą, kuris neatitinka Direktyvos 75/363/EEB 2–5 straipsniuose nustatytų minimalių išsimokslinimo reikalavimų, valstybės narės, išskyrus Vokietiją, pripažįsta šiuos diplomus, pažymėjimus ir kitus oficialią kvalifikaciją patvirtinančius dokumentus, jei:- jie patvirtina mokymąsi, pradėtą prieš pasibaigiant Direktyvos 75/363/EEB 9 straipsnio 1 dalies antrame punkte nustatytam terminui, ir- jie suteikia teisę dirbti minimos srities specialistu visoje Vokietijos teritorijoje tokiomis pačiomis sąlygomis, kaip ir turint kompetentingų Vokietijos institucijų suteiktas ir 5 bei 7 straipsniuose nurodytas kvalifikacijas.Tačiau jos gali reikalauti, kad prie šių diplomų, pažymėjimų ir kitų oficialią kvalifikaciją patvirtinančių dokumentų būtų pridedamas kompetentingų Vokietijos institucijų arba įstaigų išduotas pažymėjimas, nurodantis, kad jų turėtojai dirbo minimos srities specialistais du kartus ilgesnį laikotarpį nei Vokietijos teritorijoje įgyto specializuoto mokymosi laikotarpio ir Direktyvoje 75/363/EEB nustatytos minimalios mokymosi trukmės skirtumas, jei jie neatitinka Direktyvos 75/363/EEB 4 ir 5 straipsniuose nustatytų minimalių mokymosi trukmės reikalavimų."2 straipsnis"Tačiau dėl buvusios Vokietijos Demokratinės Respublikos teritorijos Vokietija per 18 mėnesių po susijungimo imasi priemonių, būtinų, kad būtų laikomasi 2–5 straipsnių."3 straipsnisDirektyva 77/452/EEB iš dalies keičiama taip:1. 3 straipsnio a dalies antroje įtraukoje išbraukiama "Vokietijoje".2. Įterpiamas šis straipsnis:"4a straipsnisJei valstybių narių piliečių bendrosios praktikos slaugytojų diplomai, pažymėjimai ir kiti oficialią kvalifikaciją patvirtinantys dokumentai patvirtina buvusios Vokietijos Demokratinės Respublikos teritorijoje įgytą išsimokslinimą, kuris neatitinka visų Direktyvos 77/453/EEB 1 straipsnyje nustatytų minimalių išsimokslinimo reikalavimų, valstybės narės, išskyrus Vokietiją, pripažįsta šiuos diplomus, pažymėjimus ir kitus oficialią kvalifikaciją patvirtinančius dokumentus, jei:- jie patvirtina mokymąsi, pradėtą prieš Vokietijos susijungimą,- jų turėtojui jie suteikia teisę dirbti bendrosios praktikos slaugytoju visoje Vokietijos teritorijoje tokiomis pačiomis sąlygomis, kaip ir turint kompetentingų Vokietijos institucijų suteiktas ir 3 straipsnio a dalyje nurodytas kvalifikacijas, ir- prie jų pridedamas kompetentingų Vokietijos institucijų išduotas pažymėjimas, nurodantis, kad šie piliečiai per penkerius metus prieš pažymėjimo išdavimo datą, bent trejus metus iš eilės Vokietijoje veiksmingai ir teisėtai dirbo bendrosios praktikos slaugytojais. Šis darbas turėjo apimti visišką atsakomybę už paciento slaugymo planavimą, organizavimą ir vykdymą."4 straipsnisDirektyva 78/686/EEB iš dalies keičiama taip:1. 3 straipsnio a dalyje, "Vokietijoje", išbraukiama:- abiejų punktų numeracija,- 2 punkto tekstas.2. Įterpiamas šis straipsnis:"7a straipsnis1. Jei valstybių narių piliečių dantų gydytojų diplomai, pažymėjimai ir kiti oficialią kvalifikaciją patvirtinantys dokumentai patvirtina buvusios Vokietijos Demokratinės Respublikos teritorijoje įgytą išsimokslinimą, kuris neatitinka visų Direktyvos 78/687/EEB 1 straipsnyje nustatytų minimalių išsimokslinimo reikalavimų, valstybės narės, išskyrus Vokietiją, pripažįsta šiuos diplomus, pažymėjimus ir kitus oficialią kvalifikaciją parvirtinančius dokumentus, jei:- jie patvirtina mokymąsi, pradėtą prieš Vokietijos susijungimą,- jų turėtojui jie suteikia teisę dirbti dantų gydytoju visoje Vokietijos teritorijoje tokiomis pačiomis sąlygomis, kaip ir turint kompetentingų Vokietijos institucijų suteiktas ir 3 straipsnio a dalyje nurodytas kvalifikacijas, ir- prie jų pridedamas kompetentingų Vokietijos institucijų išduotas pažymėjimas, nurodantis, kad šie piliečiai per penkerius metus prieš pažymėjimo išdavimo datą, bent trejus metus iš eilės Vokietijoje veiksmingai ir teisėtai vertėsi minima veikla.2. Jei valstybių narių piliečių dantų gydytojų specialistų diplomai, pažymėjimai ir kiti oficialią kvalifikaciją patvirtinantys dokumentai patvirtina buvusios Vokietijos Demokratinės Respublikos teritorijoje įgytą išsimokslinimą, kuris neatitinka Direktyvos 78/687/EEB 2 ir 3 straipsniuose nustatytų minimalių išsimokslinimo reikalavimų, valstybės narės, išskyrus Vokietiją, pripažįsta šiuos diplomus, pažymėjimus ir kitus oficialią kvalifikaciją patvirtinančius dokumentus, jei:- jie patvirtina mokymąsi, pradėtą prieš Vokietijos susijungimą, ir- jų turėtojui jie suteikia teisę dirbti dantų gydytoju specialistu visoje Vokietijos teritorijoje tokiomis pačiomis sąlygomis, kaip ir turint kompetentingų Vokietijos institucijų suteiktas ir 5 straipsnio 1 bei 2 dalyse nurodytas kvalifikacijas.Tačiau jos gali reikalauti, kad prie šių diplomų, pažymėjimų ir kitų oficialią kvalifikaciją patvirtinančių dokumentų būtų pridedamas kompetentingų Vokietijos institucijų arba įstaigų išduotas pažymėjimas, nurodantis, kad jų turėtojas dirbo dantų gydytoju specialistu du kartus ilgesnį laikotarpį nei Vokietijos teritorijoje įgyto specializuoto mokymosi laikotarpio ir Direktyvoje 78/687/EEB nustatytos minimalios mokymosi trukmės skirtumas, jei jie neatitinka Direktyvos 78/687/EEB 2 straipsnyje nustatytų minimalių mokymosi trukmės reikalavimų."5 straipsnisDirektyva 78/1026/EEB iš dalies keičiama taip:1. 3 straipsnio a dalyje, "Vokietijoje", išbraukiama:- abiejų punktų numeracija,- 2 punkto tekstas.2. Įterpiamas šis straipsnis:"4a straipsnisJei valstybių narių piliečių veterinarijos gydytojų diplomai, pažymėjimai ir kiti oficialią kvalifikaciją patvirtinantys dokumentai patvirtina buvusios Vokietijos Demokratinės Respublikos teritorijoje įgytą išsimokslinimą, kuris neatitinka visų Direktyvos 78/1027/EEB 1 straipsnyje nustatytų minimalių išsimokslinimo reikalavimų, valstybės narės, išskyrus Vokietiją, pripažįsta šiuos diplomus, pažymėjimus ir kitus oficialią kvalifikaciją parvirtinančius dokumentus, jei:- jie patvirtina mokymąsi, pradėtą prieš Vokietijos susijungimą,- jų turėtojui jie suteikia teisę dirbti veterinarijos gydytoju visoje Vokietijos teritorijoje tokiomis pačiomis sąlygomis, kaip ir turint kompetentingų Vokietijos institucijų suteiktas ir 3 straipsnio a dalyje nurodytas kvalifikacijas, ir- prie jų pridedamas kompetentingų Vokietijos institucijų išduotas pažymėjimas, nurodantis, kad šie piliečiai per penkerius metus prieš pažymėjimo išdavimo datą, bent trejus metus iš eilės Vokietijoje veiksmingai ir teisėtai vertėsi minima veikla."6 straipsnisDirektyva 80/154/EEB iš dalies keičiama taip:1. 3 straipsnio a dalyje, "Vokietijoje", išbraukiama:- teksto išskaidymas į dvi įtraukas,- antros įtraukos tekstas.2. Pridedamas šis straipsnis:"5a straipsnis1. Jei valstybių narių piliečių akušerių diplomai, pažymėjimai ir kiti oficialią kvalifikaciją patvirtinantys dokumentai patvirtina buvusios Vokietijos Demokratinės Respublikos teritorijoje įgytą išsimokslinimą, kuris neatitinka visų Direktyvos 80/155/EEB 1 straipsnyje nustatytų minimalių išsimokslinimo reikalavimų, valstybės narės, išskyrus Vokietiją, pripažįsta šiuos diplomus, pažymėjimus ir kitus oficialią kvalifikaciją parvirtinančius dokumentus, jei:- jie patvirtina mokymąsi, pradėtą prieš Vokietijos susijungimą,- jų turėtojui jie suteikia teisę dirbti akušeriu visoje Vokietijos teritorijoje tokiomis pačiomis sąlygomis, kaip ir turint kompetentingų Vokietijos institucijų suteiktas ir 3 straipsnio a dalyje nurodytas kvalifikacijas, ir- prie jų pridedamas kompetentingų Vokietijos institucijų išduotas pažymėjimas, nurodantis, kad šie piliečiai per penkerius metus prieš pažymėjimo išdavimo datą, bent trejus metus Vokietijoje veiksmingai ir teisėtai vertėsi minima veikla.2. Jei valstybių narių piliečių akušerių diplomai, pažymėjimai ir kiti oficialią kvalifikaciją patvirtinantys dokumentai patvirtina buvusios Vokietijos Demokratinės Respublikos teritorijoje įgytą išsimokslinimą, kuris atitinka visus Direktyvos 80/155/EEB 1 straipsnyje nustatytus minimalius išsimokslinimo reikalavimus, tačiau pagal 2 straipsnį turi būti pripažįstamas tik tada, jei kartu atlikta 4 straipsnyje nurodyta profesinė praktika, valstybės narės, išskyrus Vokietiją, pripažįsta šiuos diplomus, pažymėjimus ir kitus oficialią kvalifikaciją patvirtinančius dokumentus, jei:- jie patvirtina mokymąsi, pradėtą prieš Vokietijos susijungimą, ir- prie jų pridedamas pažymėjimas, nurodantis, kad šie piliečiai per penkerius metus prieš pažymėjimo išdavimo datą, bent dvejus metus Vokietijoje veiksmingai ir teisėtai vertėsi minima veikla."7 straipsnisDirektyva 85/433/EEB iš dalies keičiama taip:1. 4 straipsnio a dalyje, "Vokietijoje", išbraukiama:- abiejų punktų numeracija,- 2 punkto tekstas.2. 6 straipsnyje:- esamas tekstas tampa 1 dalimi,- pridedama ši 2 dalis:"2. Valstybių narių piliečiams išduoti valstybių narių farmacijos diplomai, pažymėjimai ir kitos universitetų suteiktos arba lygiavertės kvalifikacijos, kurios atitinka visus Direktyvos 85/432/EEB 2 straipsnyje nustatytus minimalius išsimokslinimo reikalavimus, tačiau neatitinka 4 straipsnyje nustatytų pavadinimų, šioje direktyvoje laikomi tame straipsnyje nurodytais diplomais, jei prie jų pridedamas pažymėjimas, nurodantis, kad jie atitinka Direktyvos 85/432/EEB 2 straipsnyje nurodytas mokymosi nuostatas, ir juos išdavusios valstybės narės laiko juos diplomais pagal šios direktyvos 4 straipsnyje nurodytus pavadinimus."3. Įterpiamas šis straipsnis:"6a straipsnisFarmacijos diplomai, pažymėjimai ir kitos universitetų suteiktos arba lygiavertės kvalifikacijos, kurios patvirtina buvusios Vokietijos Demokratinės Respublikos teritorijoje įgytą išsimokslinimą, kuris neatitinka visų Direktyvos 85/432/EEB 2 straipsnyje nustatytų minimalių išsimokslinimo reikalavimų, laikomi šiuos reikalavimus atitinkančiais diplomais, jei:- jie patvirtina mokymąsi, pradėtą prieš Vokietijos susijungimą,- jų turėtojui jie suteikia teisę dirbti farmacininku visoje Vokietijos teritorijoje tokiomis pačiomis sąlygomis, kaip ir turint kompetentingų Vokietijos institucijų suteiktas ir 4 straipsnio c punkte nurodytas kvalifikacijas, ir- prie jų pridedamas pažymėjimas, nurodantis, kad jų turėtojai per penkerius metus prieš pažymėjimo išdavimo datą, bent trejus metus iš eilės Vokietijoje veiksmingai ir teisėtai vertėsi viena iš Direktyvos 85/432/EEB 1 straipsnio 2 dalyje nurodytų veiklos rūšių, jei tokia veikla reglamentuojama atitinkamoje valstybėje narėje."8 straipsnisDirektyvos 85/384/EEB 6 straipsnis išbraukiamas.9 straipsnisValstybės narės patvirtina priemones, kurios, įsigaliojusios iki 1991 m. liepos 1 d., įgyvendiną šią direktyvą. Apie tai jos nedelsdamos praneša Komisijai.Valstybės narės, tvirtindamos šias priemones, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.10 straipsnisŠi direktyva skirta valstybėms narėms.Priimta Briuselyje, 1990 m. gruodžio 4 d.Tarybos varduPirmininkasG. De Michelis[1] OL L 266, 1990 9 28, p. 12, su pakeitimais, padarytais 1990 m. lapkričio 28 d.[2] 1990 m. spalio 24 d. pareikšta nuomonė (dar nepaskelbta Oficialiajame leidinyje) ir 1990 m. lapkričio 21 d. sprendimas (dar nepaskelbtas Oficialiajame leidinyje).[3] 1990 m. lapkričio 20 d. pareikšta nuomonė (dar nepaskelbta Oficialiajame leidinyje).[4] OL L 167, 1975 6 30, p. 1.[5] OL L 176, 1977 7 15, p. 1.[6] OL L 233, 1978 8 24, p. 1.[7] OL L 362, 1978 12 23, p. 1.[8] OL L 33, 1980 2 11, p. 1.[9] OL L 341, 1989 11 23, p. 19.[10] OL L 341, 1989 11 23, p. 30.[11] OL L 253, 1985 9 24, p. 37.[12] OL L 372, 1985 12 31, p. 42.[13] OL L 223, 1985 8 21, p. 15.[14] OL L 27, 1986 2 1, p. 71.[15] OL L 167, 1975 6 30, p. 14.--------------------------------------------------


Svarbus teisinis pranešimas

|

32002L0041

2002 m. gegužės 17 d. Komisijos direktyva 2002/41/EB, derinanti su technikos pažanga Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 95/1/EB dėl dviračių ar triračių motorinių transporto priemonių didžiausio konstrukcinio greičio, didžiausio sukimo momento ir variklio didžiausios naudingosios galios

Oficialusis leidinys L 133 , 18/05/2002 p. 0017 - 0020 CS.ES skyrius 13 tomas 29 p. 473  - 476 ET.ES skyrius 13 tomas 29 p. 473  - 476 HU.ES skyrius 13 tomas 29 p. 473  - 476 LT.ES skyrius 13 tomas 29 p. 473  - 476 LV.ES skyrius 13 tomas 29 p. 473  - 476 MT.ES skyrius 13 tomas 29 p. 473  - 476 PL.ES skyrius 13 tomas 29 p. 473  - 476 SK.ES skyrius 13 tomas 29 p. 473  - 476 SL.ES skyrius 13 tomas 29 p. 473  - 476

		Komisijos direktyva 2002/41/EB2002 m. gegužės 17 d.derinanti su technikos pažanga Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 95/1/EB dėl dviračių ar triračių motorinių transporto priemonių didžiausio konstrukcinio greičio, didžiausio sukimo momento ir variklio didžiausios naudingosios galiosEUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,atsižvelgdama į 1992 m. birželio 30 d. Tarybos direktyvą 92/61/EEB dėl dviračių arba triračių transporto priemonių tipo patvirtinimo [1] su paskutiniais pakeitimais, padarytais Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2000/7/EB [2], ypač į jos 16 straipsnį,atsižvelgdama į 1995 m. vasario 2 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 95/1/EB dėl dviračių ar triračių motorinių transporto priemonių didžiausio konstrukcinio greičio, didžiausio sukimo momento ir variklio didžiausios naudingosios galios [3], ypač į jos 4 straipsnį,kadangi:(1) Direktyva 95/1/EB yra viena iš atskirųjų direktyvų, reglamentuojančių Direktyva 92/61/EEB nustatytą Bendrijos tipo patvirtinimo tvarką. Todėl Direktyvai 95/1/EB taikomos Direktyvos 92/61/EEB nuostatos, susijusios su sistemomis, sudėtinėmis dalimis ir atskiraisiais techniniais mazgais.(2) Siekiant užtikrinti visos tipo patvirtinimo sistemos veiksmingumą, reikia paaiškinti ar papildyti tam tikrus Direktyvos 95/1/EB reikalavimus.(3) Todėl būtina nurodyti reikšmes, kurias reikia įtraukti į bandymo ataskaitą, siekiant užtikrinti Direktyvos 95/1/EB reikalavimų taikymo mopedams, motociklams ir triračiams motociklams su kibirkštinio uždegimo varikliais ar triratėms motorinėms transporto priemonėms su slėginio uždegimo varikliais nuoseklumą.(4) Todėl reikia atitinkamai iš dalies pakeisti Direktyvą 95/1/EB.(5) Šioje direktyvoje nustatytos priemonės atitinka Tarybos direktyvos 70/156/EEB [4] su paskutiniais pakeitimais, padarytais Komisijos direktyva 2001/116/EB [5], 13 straipsniu įsteigto Derinimo su technikos pažanga komiteto nuomonę,PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:1 straipsnisŠiuo dokumentu Direktyvos 95/1/EB priedai iš dalies keičiami, kaip nurodyta šios direktyvos priede.2 straipsnis1. Nuo 2003 m. liepos 1 d. dėl priežasčių, susijusių su didžiausiu konstrukciniu greičiu, didžiausiu sukimo momentu ir didžiausia variklio naudingąja galia, valstybės narės negali:- atsisakyti suteikti dviratės ar triratės motorinės transporto priemonės EB tipo patvirtinimą ar- uždrausti registruoti, parduoti ar pradėti eksploatuoti dvirates ar trirates transporto priemones,jei šių transporto priemonių didžiausias konstrukcinis greitis, didžiausias sukimo momentas ir didžiausia variklio naudingoji galia atitinka Direktyvoje 95/1/EB pateiktus reikalavimus su šia direktyva padarytais pakeitimais.2. Nuo 2004 m. sausio 1 d. valstybės narės atsisako suteikti bet kurio naujo tipo dviračių ar triračių motorinių transporto priemonių EB tipo patvirtinimą dėl priežasčių, susijusių su didžiausiu konstrukciniu greičiu, didžiausiu sukimo momentu ir didžiausia variklio naudingąja galia, jei nesilaikoma Direktyvos 95/1/EB reikalavimų su šia direktyva padarytais pakeitimais.3 straipsnis1. Valstybės narės priima įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie, įsigalioję ne vėliau kaip nuo 2003 m. birželio 30 d., įgyvendina šią direktyvą. Apie tai jos nedelsdamos praneša Komisijai.Valstybės narės, tvirtindamos šias priemones, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.2. Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų nacionalinės teisės aktų pagrindinių nuostatų tekstus.4 straipsnisŠi direktyva įsigalioja dvidešimtą dieną po jos paskelbimo Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje.5 straipsnisŠi direktyva skirta valstybėms narėms.Priimta Briuselyje 2002 m. gegužės 17 d.Komisijos varduErkki LiikanenKomisijos narys[1] OL L 225, 1992 8 10, p. 72.[2] OL L 106, 2000 5 3, p. 1.[3] OL L 52, 1995 3 8, p. 1.[4] OL L 42, 1970 2 23, p. 1.[5] OL L 18, 2002 1 21, p. 1.--------------------------------------------------PRIEDASDirektyvos 95/1/EB priedai iš dalies keičiami taip:1. I priedas iš dalies keičiamas taip:a) 5 punkto antroji eilutė pakeičiama ir išdėstoma taip:"Atmosferos slėgis: 97 ± 10 kPa.";b) 5 punkto penktoji eilutė pakeičiama ir išdėstoma taip:"Vidutinis vėjo greitis, matuojamas 1 m virš žemės paviršiaus: < 3 m/s, leidžiami gūsiai < 5 m/s."2. II priedas iš dalies keičiamas taip:a) 1 priedėlio 3.1.2 punkto 1 lentelės 3 išnašos pirmasis sakinys pakeičiamas ir išdėstomas taip:"Kiek tai įmanoma, radiatoriaus, ventiliatoriaus, ventiliatoriaus oro tiekimo vamzdžio, vandens siurblio ir termostato tarpusavio padėtis bandymų stende turi būti tokia pati, kokia ji būtų transporto priemonėje. Kai radiatoriaus, ventiliatoriaus, ventiliatoriaus oro tiekimo vamzdžio, vandens siurblio ir (arba) termostato tarpusavio padėtis bandymų stende skiriasi nuo padėties transporto priemonėje, padėtis bandymų stende turi būti pažymėta ir aprašyta bandymo ataskaitoje.";b) 1 priedėlio 4.1 punktas pakeičiamas ir išdėstomas taip:"4.1. Koeficientų α1 ir α2 apibrėžimasTai koeficientai, iš kurių reikia dauginti matuojamas sukimo momento ir galios reikšmes, norint nustatyti variklio sukimo momentą ir galią, atsižvelgiant į bandymo metu naudojamos pavaros veiksmingumą (koeficientas α2), bei norint pasiekti tą sukimo momentą ir tą galią, esant 4.2.1 nurodytoms etaloninėms atmosferos sąlygoms (koeficientas α1).Galios pataisai apskaičiuoti taikoma ši formulė:P= α·α· P,kurP0 = pakoreguota galia (t. y. galia alkūninio veleno gale etaloninėmis sąlygomis),α1 = etaloninių atmosferos sąlygų pataisos koeficientas,α2 = pavaros veiksmingumo pataisos koeficientas,P = matuojamoji galia (stebimoji galia).";c) 1 priedėlyje 4.3 punktas pakeičiamas ir išdėstomas taip:"4.3 Pataisos koeficientų nustatymo tvarka4.3.1. α2 koeficiento nustatymo tvarka- Kai matavimo taškas yra alkūninio veleno atiduodančioje pusėje, šis koeficientas yra 1.- Kai matavimo taškas yra ne atiduodančioje alkūninio veleno pusėje, koeficientui apskaičiuoti taikoma ši formulė:+++++ TIFF +++++čia nt – tarp alkūninio veleno ir matavimo taško esančios pavaros veiksmingumas. Šis nt pavaros veiksmingumas – tai visų pavaros sudėtinių dalių veiksmingumo nj sandauga:nt = n·n· … ·nKiekvienos pavaros sudėtinės dalies veiksmingumas nj pateiktas šioje lentelėje:Tipas | Veiksmingumas || |Krumpliaratinė pavara | Cilindrinis tiesiakrumplis krumpliaratis | 0,98 |Įstrižakrumplis krumpliaratis | 0,97 |Kūginis krumpliaratis | 0,96 |Grandinė | Ritininė | 0,95 |Tyliaeigė | 0,98 |Dirželis | Dantytasis | 0,95 |Trapecinis | 0,94 |Hidraulinė mova ar hidrotransformatorius | Hidraulinė mova [1] | 0,92 |Hidrotransformatorius [1] | 0,92 |4.3.2. α1 koeficiento nustatymo tvark [2]4.3.2.1. α1 koeficientui apskaičiuoti naudojamų savybių apibrėžimaiT = įtraukto oro absoliuti temperatūra.Ps = sausos atmosferos slėgis kilopaskaliais (kPa), t. y. bendrasis barometrinis slėgis, atėmus vandens garų slėgį.4.3.2.2. Koeficientas α1Koeficientas α1 apskaičiuojamas taip:+++++ TIFF +++++Ši formulė galioja tik su sąlyga, jei0,93 ≤ α≤ 1,07Kai ribinės vertės yra viršytos, bandymo ataskaitoje reikia tiksliai nurodyti pakoreguotą reikšmę bei bandymo sąlygas (temperatūrą ir spaudimą)."d) 1 priedėlio 4.4 ir 4.5 punktai išbraukiami;e) 1 priedėlio 6.1 punkte vietoje "1,5 %" įrašoma "3 %";f) 2 priedėlio 3.1.2 punkto 1 lentelės 3 išnašos pirmasis sakinys pakeičiamas ir išdėstomas taip:"Kiek tai įmanoma, radiatoriaus, ventiliatoriaus, ventiliatoriaus oro tiekimo vamzdžio, vandens siurblio ir termostato tarpusavio padėtis bandymų stende turi būti tokia pati, kokia ji būtų transporto priemonėje. Kai radiatoriaus, ventiliatoriaus, ventiliatoriaus oro tiekimo vamzdžio, vandens siurblio ir (arba) termostato tarpusavio padėtis bandymų stende skiriasi nuo padėties transporto priemonėje, padėtis bandymų stende turi būti pažymėta ir aprašyta bandymo ataskaitoje.";g) 2 priedėlyje 4.1 punktas pakeičiamas ir išdėstomas taip:"4.1. Koeficientų α1 ir α2 apibrėžimasTai koeficientai, iš kurių reikia dauginti matuojamas sukimo momento ir galios reikšmes, norint nustatyti variklio sukimo momentą ir galią, atsižvelgiant į bandymo metu naudojamos pavaros veiksmingumą (koeficientas α2), bei norint pasiekti tą sukimo momentą ir tą galią, esant 4.2.1 nurodytoms etaloninėms atmosferos sąlygoms (koeficientas α1).Galios pataisai apskaičiuoti taikoma ši formulė:P= α·α· P,čia:P0 = pakoreguota galia (t. y. galia alkūninio veleno gale etaloninėmis sąlygoms),α1 = etaloninių atmosferos sąlygų pataisos koeficientas,α2 = pavaros veiksmingumo pataisos koeficientas,P = tai matuojamoji galia (stebimoji galia).";h) 3 priedėlio 3.1.3 punkto 1 lentelės (5) išnašos pirmasis sakinys pakeičiamas ir išdėstomas taip:"Kiek tai įmanoma, radiatoriaus, ventiliatoriaus, ventiliatoriaus oro tiekimo vamzdžio, vandens siurblio ir termostato tarpusavio padėtis bandymų stende turi būti tokia pati, kokia ji būtų transporto priemonėje. Kai radiatoriaus, ventiliatoriaus, ventiliatoriaus oro tiekimo vamzdžio, vandens siurblio ir (arba) termostato tarpusavio padėtis bandymų stende skiriasi nuo padėties transporto priemonėje, padėtis bandymų stende turi būti pažymėta ir aprašyta bandymo ataskaitoje.";i) 3 priedėlyje 4.1 punktas pakeičiamas ir išdėstomas taip:"4.1. Koeficientų αd ir α2 apibrėžimasTai koeficientai, iš kurių reikia dauginti matuojamas sukimo momento ir galios reikšmes, norint nustatyti variklio sukimo momentą ir galią, atsižvelgiant į bandymo metu naudojamos pavaros veiksmingumą (koeficientas α2), bei norint pasiekti tą sukimo momentą ir tą galią, esant 4.2.1 nurodytoms etaloninėms atmosferos sąlygoms (koeficientas αd).Galios pataisai apskaičiuoti taikoma ši formulė:P= α·α· P,čia:P0 = pakoreguota galia (t. y. galia alkūninio veleno gale etaloninėmis sąlygoms),αd = etaloninių atmosferos sąlygų pataisos koeficientas,α2 = pavaros veiksmingumo pataisos koeficientas (žr. 2 priedėlio 4.3.1 punktą),P = matuojamoji galia (stebimoji galia).";j) 3 priedėlyje 4.4 punkto pavadinimas pakeičiamas ir išdėstomas taip:"4.4. Pataisos koeficiento αd nustatymo tvarka (1)".[1] "Jei neužblokuota.[2] Bandymus galima atlikti valdomos temperatūros bandymų kamerose, kuriose atmosferos sąlygas galima keisti.--------------------------------------------------


title: 2010 m. kovo 3 d. Komisijos direktyva 2010/14/ES, kuria iš dalies keičiama Tarybos direktyva 91/414/EEB, kad būtų įtraukta veiklioji medžiaga heptamaloksigliukanas (Tekstas svarbus EEE)

text:
4.3.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 53/7

         KOMISIJOS DIREKTYVA 2010/14/ES
   2010 m. kovo 3 d.
   kuria iš dalies keičiama Tarybos direktyva 91/414/EEB, kad būtų įtraukta veiklioji medžiaga heptamaloksigliukanas
   (Tekstas svarbus EEE)
   EUROPOS KOMISIJA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
   atsižvelgdama į 1991 m. liepos 15 d. Tarybos direktyvą 91/414/EEB dėl augalų apsaugos produktų pateikimo į rinką (1), ypač į jos 6 straipsnio 1 dalį,
   kadangi:

               (1)

               Pagal Direktyvos 91/414/EEB 6 straipsnio 2 dalį 2006 m. gegužės 9 d. Prancūzija gavo bendrovės Elicityl SA paraišką įtraukti veikliąją medžiagą heptamaloksigliukaną į Direktyvos 91/414/EEB I priedą. Komisijos sprendimu 2007/560/EB (2) patvirtinta, kad dokumentų rinkinys buvo „išsamus“ ir parengtas taip, kad jį galima būtų laikyti iš esmės atitinkančiu Direktyvos 91/414/EEB II ir III prieduose išdėstytus duomenų ir informacijos reikalavimus.

               (2)

               Šios veikliosios medžiagos poveikis žmonių sveikatai ir aplinkai pareiškėjo pasiūlytais naudojimo atvejais buvo įvertintas pagal Direktyvos 91/414/EEB 6 straipsnio 2 ir 4 dalių nuostatas. Paskirta valstybė narė ataskaitos rengėja 2007 m. liepos 26 d. pateikė vertinimo ataskaitos projektą.

               (3)

               Valstybės narės ir Europos maisto saugos tarnyba (toliau – EMST) kartu peržiūrėjo šią vertinimo ataskaitą ir 2009 m. liepos 17 d. pateikė Komisijai kaip EMST mokslinę ataskaitą dėl heptamaloksigliukano (3). Šią ataskaitą valstybės narės ir Komisija peržiūrėjo Maisto grandinės ir gyvūnų sveikatos nuolatiniame komitete ir 2009 m. lapkričio 27 d. pateikė kaip Komisijos heptamaloksigliukano peržiūros ataskaitą.

               (4)

               Atlikus įvairius tyrimus paaiškėjo, kad augalų apsaugos produktai, kurių sudėtyje yra heptamaloksigliukano, gali būti laikomi iš esmės atitinkančiais Direktyvos 91/414/EEB 5 straipsnio 1 dalies a ir b punktuose bei 5 straipsnio 3 dalyje nustatytus reikalavimus, visų pirma tais naudojimo atvejais, kurie buvo ištirti ir išsamiai aprašyti Komisijos peržiūros ataskaitoje. Todėl tikslinga heptamaloksigliukaną įtraukti į tos direktyvos I priedą, siekiant užtikrinti, kad augalų apsaugos produktai, kurių sudėtyje yra minėtos veikliosios medžiagos, visose valstybėse narėse galėtų būti registruojami vadovaujantis tos direktyvos nuostatomis.

               (5)

               Nepažeidžiant Direktyvoje 91/414/EEB apibrėžtų įsipareigojimų, įtraukus veikliąją medžiagą į I priedą, valstybėms narėms turėtų būti suteiktas šešių mėnesių laikotarpis nuo tos medžiagos įtraukimo, per kurį jos persvarstytų galiojančias augalų apsaugos produktų, kurių sudėtyje yra heptamaloksigliukano, registracijas, siekdamos užtikrinti, kad laikomasi Direktyvoje 91/414/EEB, ypač jos 13 straipsnyje nustatytų reikalavimų ir I priede išdėstytų atitinkamų sąlygų. Valstybės narės turėtų pakeisti galiojančias laikinąsias registracijas nuolat galiojančiomis registracijomis, jas iš dalies keisti arba panaikinti pagal Direktyvos 91/414/EEB nuostatas. Nukrypstant nuo pirmiau minėto galutinio termino, reikėtų suteikti ilgesnį laikotarpį, per kurį laikantis Direktyvoje 91/414/EEB nustatytų vienodų principų kiekvienu numatytu naudojimo atveju būtų pateikiamas ir įvertinamas III priede nurodytas visas kiekvieno augalų apsaugos produkto dokumentų rinkinys.

               (6)

               Todėl Direktyvą 91/414/EEB reikėtų atitinkamai iš dalies keisti.

               (7)

               Šioje direktyvoje nustatytos priemonės atitinka Maisto grandinės ir gyvūnų sveikatos nuolatinio komiteto nuomonę,

         PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:
   1 straipsnis
   Direktyvos 91/414/EEB I priedas iš dalies keičiamas pagal šios direktyvos priedą.
   2 straipsnis
   Valstybės narės ne vėliau kaip iki 2010 m. lapkričio 30 d. priima ir skelbia įstatymus ir kitus teisės aktus, būtinus šiai direktyvai įgyvendinti. Jos nedelsdamos pateikia Komisijai tų nuostatų tekstą bei tų nuostatų ir šios direktyvos atitikties lentelę.
   Tas nuostatas jos taiko nuo 2010 m. gruodžio 1 d.
   Valstybės narės, priimdamos tas nuostatas, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Valstybės narės nustato tokios nuorodos darymo tvarką.
   3 straipsnis
   1.   Vadovaudamosi Direktyva 91/414/EEB, valstybės narės, jei būtina, iki 2010 m. lapkričio 30 d. iš dalies keičia arba panaikina galiojančias augalų apsaugos produktų, kurių sudėtyje yra veikliosios medžiagos heptamaloksigliukano, registracijas. Iki tos dienos jos pirmiausia tikrina, ar laikomasi tos direktyvos I priede nurodytų reikalavimų, susijusių su heptamaloksigliukanu, išskyrus su juo susijusius reikalavimus, apibrėžtus šios aktyvios medžiagos įrašo B dalyje, ir ar registracijos turėtojas turi arba gali naudotis visu dokumentų rinkiniu, atitinkančiu tos direktyvos II priedo reikalavimus, pagal tos direktyvos 13 straipsnio 2 dalyje išdėstytas sąlygas.
   2.   Nukrypdamos nuo 1 dalies nuostatų, kiekvieną registruotą augalų apsaugos produktą, kurio sudėtyje heptamaloksigliukanas yra vienintelė veiklioji medžiaga arba viena iš keleto veikliųjų medžiagų, kurios visos įtrauktos į Direktyvos 91/414/EEB I priedą ne vėliau kaip iki 2010 m. gegužės 31 d., valstybės narės iš naujo įvertina pagal vienodus principus, nustatytus Direktyvos 91/414/EEB VI priede, vadovaudamosi tos direktyvos III priedo reikalavimus atitinkančiu dokumentų rinkiniu, ir atsižvelgdamos į jos I priedo įrašo B dalį, susijusią su heptamaloksigliukanu. Remdamosi tuo vertinimu, valstybės narės nustato, ar produktas atitinka Direktyvos 91/414/EEB 4 straipsnio 1 dalies b, c, d ir e punktuose išdėstytas sąlygas.
   Tai nustačiusios valstybės narės:

               a)

               jei būtina, iš dalies pakeičia arba panaikina produkto, kurio sudėtyje heptamaloksigliukanas yra vienintelė veiklioji medžiaga, registraciją ne vėliau kaip iki 2011 m. lapkričio 30 d.; arba

               b)

               jei būtina, iš dalies pakeičia arba panaikina produkto, kurio sudėtyje heptamaloksigliukanas yra viena iš veikliųjų medžiagų, leidimą ne vėliau kaip iki 2011 m. lapkričio 30 d. arba iki tokiam pakeitimui ar panaikinimui atlikti nustatytos dienos, kuri yra nurodyta atitinkamoje direktyvoje arba direktyvose, kuriomis atitinkama medžiaga ar medžiagos buvo įtrauktos į Direktyvos 91/414/EEB I priedą, pasirinkdamos vėliausią datą.

         4 straipsnis
   Ši direktyva įsigalioja 2010 m. birželio 1 d.
   5 straipsnis
   Ši direktyva skirta valstybėms narėms.

      Priimta Briuselyje 2010 m. kovo 3 d.

            Komisijos vardu

            Pirmininkas

         José Manuel BARROSO

      (1)  OL L 230, 1991 8 19, p. 1.

      (2)  OL L 213, 2007 8 15, p. 29.

      (3)  EMST mokslinė ataskaita (2009) 334, 1–52, „Bendros peržiūros išvados dėl veikliosios medžiagos pesticido heptamaloksigliukano keliamos rizikos vertinimo“ (pateikta 2009 m. liepos 17 d.).

      PRIEDAS
      Direktyvos 91/414/EEB I priedo lentelės pabaigoje įterpiamas šis įrašas:

                  Nr.

                  Įprastas pavadinimas, identifikavimo numeriai

                  IUPAC pavadinimas

                  Grynumas (2)

                  Įsigalioja

                  Įrašymo termino pabaiga

                  Konkrečios nuostatos

                  „304

                  Heptamaloksigliukanas
                  CAS Nr.
                  870721–81–6
                  CIPAC Nr.
                  Nėra

                  Išsamus IUPAC pavadinimas pateiktas išnašoje (1)

                              Xyl p: ksilopiranozilis

                              Glc p gliukopiranozilis

                              Fuc p: fukopiranozilis

                              Gal p: galaktopiranozilis

                              Glc-ol: gliucitolis

                  ≥ 780 g/kg
                  Priemaiša patulinas techninėje medžiagoje neturi viršyti 50 μg/kg.

                  2010 m. birželio 1 d.

                  2020 m. gegužės 31 d.

                  A   DALIS
                  Leidžiama naudoti tik kaip augalų augimo reguliatorių.
                  B   DALIS
                  Įgyvendinant VI priede nustatytus vienodus principus, atsižvelgiama į heptamaloksigliukano peržiūros ataskaitos išvadas, ypač į jos I ir II priedėlius, priimtus Maisto grandinės ir gyvūnų sveikatos nuolatiniame komitete 2009 m. lapkričio 27 d.

         (1)  “

         (2)  Kita informacija apie veikliųjų medžiagų tapatumą ar specifikaciją pateikta peržiūros ataskaitoje.