title: 2011 m. vasario 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2011/7/ES dėl kovos su pavėluotu mokėjimu, atliekamu pagal komercinius sandorius  Tekstas svarbus EEE

text:
23.2.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 48/1

         EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS DIREKTYVA 2011/7/ES
   2011 m. vasario 16 d.
   dėl kovos su pavėluotu mokėjimu, atliekamu pagal komercinius sandorius
   (nauja redakcija)
   (Tekstas svarbus EEE)
   EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 114 straipsnį,
   atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą,
   atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę (1),
   laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros (2),
   kadangi:

               (1)

               2000 m. birželio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2000/35/EB dėl kovos su pavėluotu mokėjimu komerciniuose sandoriuose (3) turi būti padaryta esminių pakeitimų. Dėl aiškumo ir racionalumo pageidautina, kad atitinkamos nuostatos būtų išdėstytos nauja redakcija.

               (2)

               Ekonominės veiklos vykdytojai vidaus rinkoje daugiausiai tiekia prekes ir teikia paslaugas kitiems ekonominės veiklos vykdytojams ir viešosios valdžios institucijoms atidėdami mokėjimą – tiekėjas suteikia savo klientui laiko apmokėti sąskaitą faktūrą (pagal šalių susitarimą, kaip nurodyta tiekėjo sąskaitoje faktūroje, arba kaip nustatyta teisės aktuose).

               (3)

               Pagal ekonominės veiklos vykdytojų sudarytus komercinius sandorius ar jų su viešosios valdžios institucijomis sudarytus komercinius sandorius daug mokėjimų vykdomi vėliau, nei nustatyta sutartyje ar bendrosiose komercinėse sąlygose. Nors prekės jau būna pristatytos arba paslaugos suteiktos, daugeliu atvejų atitinkamos sąskaitos faktūros apmokamos daug vėliau nei nustatytas terminas. Toks pavėluotas mokėjimas turi neigiamą poveikį likvidumui ir apsunkina finansinį įmonių valdymą. Be to, daromas neigiamas poveikis įmonių konkurencingumui bei pelningumui, nes dėl pavėluoto mokėjimo kreditoriui gali tekti ieškoti išorinio finansavimo. Tokio neigiamo poveikio pavojus ypač didelis ekonominio nuosmukio laikais, kai finansavimo gavimas yra sudėtingesnis.

               (4)

               Ieškinius teisme dėl pavėluoto mokėjimo jau galima pareikšti pagal 2000 m. gruodžio 22 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 44/2001 dėl jurisdikcijos ir teismo sprendimų civilinėse ir komercinėse bylose pripažinimo ir vykdymo (4), 2004 m. balandžio 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 805/2004, sukuriantį neginčytinų reikalavimų Europos vykdomąjį raštą (5), 2006 m. gruodžio 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1896/2006, nustatantį Europos mokėjimo įsakymo procedūrą (6), ir 2007 m. liepos 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 861/2007, nustatantį Europos ieškinių dėl nedidelių sumų nagrinėjimo procedūrą (7). Vis dėlto siekiant atgrasinti nuo pavėluoto mokėjimo, atliekamo pagal komercinius sandorius, būtina nustatyti papildomas nuostatas.

               (5)

               Įmonės vidaus rinkoje turėtų galėti prekiauti tokiomis sąlygomis, kurios užtikrintų, kad tarpvalstybinės operacijos nebūtų pavojingesnės nei vidaus pardavimai. Iš esmės dėl skirtingų taisyklių taikymo vidaus ir tarpvalstybinėms operacijoms atsirastų konkurencijos iškraipymai.

               (6)

               2008 m. birželio 25 d. komunikate „Visų pirma galvokime apie mažuosius“ – Europos iniciatyva „Small Business Act“ Komisija pabrėžė, kad mažoms ir vidutinėms įmonėms (toliau – MVĮ) reikėtų sudaryti palankesnes sąlygas gauti finansavimą ir kurti teisines bei verslo sąlygas, skatinančias laiku atlikti mokėjimus pagal komercinius sandorius. Reikėtų atkreipti dėmesį į tai, kad viešosios valdžios institucijoms tenka ypatinga su tuo susijusi atsakomybė. MVĮ termino apibrėžties kriterijai nustatyti 2003 m. gegužės 6 d. Komisijos rekomendacijoje 2003/361/EB dėl labai mažų, mažų ir vidutinių įmonių apibrėžimo (8).

               (7)

               Vienas iš prioritetinių veiksmų, numatytų 2008 m. lapkričio 26 d. Komisijos komunikate „Europos ekonomikos atkūrimo planas“ – administracinės naštos mažinimas ir verslininkystės skatinimas, inter alia, užtikrinant, kad iš esmės už prekes ir paslaugas tiekėjams, taip pat MVĮ, būtų atsiskaitoma per vieną mėnesį, nes taip būtų galima sumažinti likvidumo apribojimus.

               (8)

               Ši direktyva turėtų būti taikoma tik mokėjimams, kuriais atlyginama už komercinius sandorius. Šia direktyva neturėtų būti reglamentuojami sandoriai su vartotojais, su kitais mokėjimais susiję delspinigiai, pavyzdžiui, mokėjimai pagal čekių ir vekselių įstatymus arba mokėjimai, atlikti kompensuojant padarytą žalą, įskaitant išmokas, gaunamas iš draudimo bendrovių. Be to, valstybės narės turėtų turėti galimybę netaikyti šios direktyvos nuostatų skoloms, kurioms taikoma bankroto procedūra, įskaitant skolos restruktūrizavimo procedūrą.

               (9)

               Ši direktyva turėtų reglamentuoti visus komercinius sandorius, neatsižvelgiant į tai, ar jie vykdomi tarp privačių ar valstybės įmonių, ar tarp įmonių ir viešosios valdžios institucijų, nes viešosios valdžios institucijos tvarko didelę dalį įmonėms skirtų mokėjimų. Todėl ji taip pat turėtų reglamentuoti visus komercinius sandorius tarp pagrindinių rangovų ir jų tiekėjų bei subrangovų.

               (10)

               Tai, kad ši direktyva taikoma laisvosioms profesijoms, neturėtų valstybių narių įpareigoti jų vertinti kaip įmonių ar komersantų vadovaujantis tikslais, nepatenkančiais į šios direktyvos taikymo sritį.

               (11)

               Prekių tiekimas ir paslaugų teikimas už atlygį, kuriems taikoma ši direktyva, taip pat turėtų apimti viešųjų darbų, statybos ir civilinės inžinerijos darbų planavimą ir vykdymą.

               (12)

               Pavėluotas mokėjimas yra sutarties pažeidimas, kuris daugumoje valstybių narių skolininkams yra finansiškai patrauklus dėl mažų arba iš viso netaikomų delspinigių už pavėluotus mokėjimus normų ir (arba) lėtos žalos atlyginimo procedūros. Norint pakeisti šią tendenciją ir atgrasinti nuo pavėluoto mokėjimo, būtina atlikti lemiamą reikšmę turinčius pakeitimus siekiant įtvirtinti atsiskaitymo laiku kultūrą, pvz., nustatyti, kad teisės taikyti delspinigius atsisakymas visuomet būtų laikomas labai nesąžininga sutarties sąlyga arba praktika. Be to, tokie pokyčiai turėtų apimti konkrečių nuostatų dėl mokėjimo laikotarpių ir kreditorių patirtų išlaidų kompensavimo įvedimą, taip pat, inter alia, prezumpciją, jog teisės į išieškojimo išlaidų kompensavimą atsisakymas yra labai nesąžiningas.

               (13)

               Atitinkamai reikėtų priimti nuostatą, kad paprastai įmonių sutartyse mokėjimo laikotarpiai būtų 60 kalendorinių dienų. Vis dėlto esant tam tikroms aplinkybėms įmonėms gali reikėti ilgesnių mokėjimo laikotarpių, pvz., kai įmonės nori savo klientams suteikti prekybos kreditą. Todėl šalims reikėtų palikti galimybę aiškiai susitarti dėl ilgesnių nei 60 kalendorinių dienų mokėjimo laikotarpių, tačiau numatant sąlygą, kad toks mokėjimo laikotarpio pratęsimas nebūtų labai nesąžiningas kreditoriaus atžvilgiu.

               (14)

               Siekiant Sąjungos teisės aktų nuoseklumo, šioje direktyvoje turėtų būti vartojamas 2004 m. kovo 31 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2004/17/EB dėl subjektų, vykdančių veiklą vandens, energetikos, transporto ir pašto paslaugų sektoriuose, vykdomų pirkimų tvarkos derinimo (9) ir 2004 m. kovo 31 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2004/18/EB dėl darbų pirkimo sutarčių, viešųjų prekių pirkimo sutarčių ir viešųjų paslaugų pirkimo sutarčių sudarymo procedūrų koordinavimo (10) apibrėžtas „perkančiosios organizacijos“ terminas.

               (15)

               Teisės aktuose nustatyti delspinigiai už pavėluotą mokėjimą turėtų būti skaičiuojami kas dieną kaip paprastosios palūkanos pagal 1971 m. birželio 3 d. Tarybos reglamentą (EEB, Euratomas) Nr. 1182/71, nustatantį terminams, datoms ir laikotarpiams taikytinas taisykles (11).

               (16)

               Pagal šią direktyvą kreditorius neturėtų būti įpareigotas reikalauti delspinigių už pavėluotą mokėjimą. Pavėluoto mokėjimo atveju pagal šią direktyvą kreditoriui turėtų būti leidžiama taikyti delspinigius, nepateikus išankstinio įspėjimo apie pareigų neįvykdymą ar kito panašaus pranešimo, kuriame skolininkui būtų priminta apie jo pareigą sumokėti.

               (17)

               Teisės į delspinigius už pavėluotą mokėjimą požiūriu turėtų būti laikoma, kad skolininko mokėjimas yra pavėluotas, jei kreditorius nustatytą datą nedisponuoja jam skolinga suma, su sąlyga, kad kreditorius įvykdė savo teisines ir sutartines pareigas.

               (18)

               Remiantis sąskaitomis faktūromis pateikiami reikalavimai apmokėti, taigi sąskaitos faktūros yra svarbūs sandorių, susijusių su prekių tiekimu ir paslaugų teikimu, grandinės dokumentai, inter alia, nustatant mokėjimo terminus. Pagal šią direktyvą valstybės narės turėtų skatinti taikyti sistemas, pagal kurias užtikrinamas teisinis tikrumas, susijęs su tikslia data, kurią skolininkai gavo sąskaitas faktūras, taip pat ir elektroninių sąskaitų faktūrų išrašymo srityje, kurioje sąskaitų faktūrų gavimą būtų galima laikyti elektroniniu įrodymu, o sąskaitas faktūras iš dalies reglamentuoja 2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvoje 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos (12) esančios nuostatos dėl sąskaitų faktūrų.

               (19)

               Norint atgrasinti nuo pavėluoto mokėjimo būtina, kad kreditoriams būtų tinkamai kompensuojamos pavėluoto mokėjimo išieškojimo išlaidos. Į išieškojimo išlaidas taip pat turėtų būti įtraukta dėl pavėluoto mokėjimo patirtų administracinių ir vidaus išlaidų kompensacija ir tokiems atvejams šioje direktyvoje turėtų būti nustatyta mažiausia suma, kuri gali būti išmokama kartu su delspinigiais už pavėluotą mokėjimą. Numatant nustatyto dydžio kompensaciją turėtų būti siekiama riboti su išieškojimu susijusias administracines ir vidaus išlaidas. Turėtų būti nustatytas išieškojimo išlaidų kompensavimas nedarant poveikio nacionalinėms nuostatoms, pagal kurias nacionalinis teismas gali priteisti kompensaciją kreditoriui už papildomą žalą, susijusią su skolininko pavėluotu mokėjimu.

               (20)

               Be teisės gauti nustatytą sumą su išieškojimu susijusioms vidaus išlaidoms padengti, kreditorius taip pat turėtų turėti teisę į kitų dėl skolininko pavėluoto mokėjimo patirtų išieškojimo išlaidų kompensavimą. Tokios išlaidos visų pirma turėtų apimti išlaidas, kurias kreditoriai patiria naudodamiesi advokato ar skolų išieškojimo įmonės paslaugomis.

               (21)

               Šia direktyva neturėtų būti daromas poveikis valstybių narių teisei nustatyti išieškojimo išlaidų kompensavimo sumas, kurios būtų didesnės ir todėl palankesnės kreditoriui, arba didinti tas sumas, inter alia, siekiant atsižvelgti į infliaciją.

               (22)

               Pagal šią direktyvą neturėtų būti draudžiama atlikti mokėjimų dalimis arba pakopinių mokėjimų. Vis dėlto kiekvienas mokėjimas ar jo dalis turėtų būti atliekami laikantis sąlygų, dėl kurių susitarta, ir jiems turėtų būti taikomos šioje direktyvoje nustatytos pavėluoto mokėjimo taisyklės.

               (23)

               Paprastai viešosios valdžios institucijų pajamų srautai saugesni, lengviau prognozuojami ir tolydesni nei įmonių. Be to, daugelis viešosios valdžios institucijų gali gauti finansavimą palankesnėmis sąlygomis nei įmonės. Tuo pačiu metu viešosios valdžios institucijos mažiau nei įmonės priklauso nuo stabilių komercinių ryšių, būtinų jų tikslams pasiekti. Dėl ilgų viešosios valdžios institucijų mokėjimo laikotarpių ir pavėluoto mokėjimo už prekes ir paslaugas įmonės patiria nepagrįstų išlaidų. Todėl tikslinga nustatyti konkrečias taisykles, kurios būtų taikomos komerciniams sandoriams dėl įmonių atliekamo prekių tiekimo ir paslaugų teikimo viešosios valdžios institucijoms, kurios visų pirma turėtų numatyti mokėjimo laikotarpius, kurie paprastai neviršija 30 kalendorinių dienų, išskyrus tuos atvejus, kai dėl to sutartyje aiškiai susitariama kitaip, ir su sąlyga, kad tai objektyviai pagrįsta atsižvelgiant į konkretų sutarties pobūdį ar ypatumus, ir bet kuriuo atveju mokėjimo laikotarpiai neviršija 60 kalendorinių dienų.

               (24)

               Vis dėlto reikėtų atsižvelgti į ypatingą viešosios valdžios institucijų padėtį, kai jos vykdo pramoninio ar komercinio pobūdžio ekonominę veiklą, siūlydamos prekes ar paslaugas rinkoje kaip valstybės įmonės. Tuo tikslu valstybėms narėms turėtų būti leidžiama taikant tam tikras sąlygas pratęsti teisės aktuose numatytą mokėjimo laikotarpį, neviršijant 60 kalendorinių dienų.

               (25)

               Ypač didelį nerimą dėl pavėluoto mokėjimo kelia daugelio valstybių narių sveikatos priežiūros įstaigų padėtis. Sveikatos priežiūros sistemose, kurios yra pagrindinė Europos socialinės infrastruktūros dalis, individualius poreikius dažnai tenka derinti su turimais finansiniais ištekliais, nes senėja Europos visuomenė, didėja lūkesčiai ir vyksta medicinos pažanga. Visose sistemose reikia spręsti uždavinį dėl sveikatos priežiūros prioritetų nustatymo taip, kad būtų pusiausvyra tarp pavienių pacientų poreikių ir turimų finansinių išteklių. Taigi valstybės narės turėtų turėti galimybę suteikti valstybės įstaigoms, teikiančioms sveikatos priežiūros paslaugas, tam tikrą su įsipareigojimų vykdymu susijusią veiksmų laisvę. Tuo tikslu valstybėms narėms turėtų būti leidžiama taikant tam tikras sąlygas pratęsti teisės aktuose numatytą mokėjimo laikotarpį neviršijant 60 kalendorinių dienų. Vis dėlto valstybės narės turėtų visokeriopai stengtis užtikrinti, kad mokėjimai sveikatos priežiūros sektoriuje būtų atliekami laikantis teisės aktuose numatytų mokėjimo laikotarpių.

               (26)

               Siekdamos netrukdyti įgyvendinti šios direktyvos tikslo, valstybės narės turėtų užtikrinti, kad su komerciniais sandoriais susijusi priėmimo ar patikrinimo procedūra paprastai truktų ne ilgiau kaip 30 kalendorinių dienų. Vis dėlto turėtų būti įmanoma numatyti ilgesnę nei 30 kalendorinių dienų patikrinimo procedūrą, pvz., itin sudėtingų sutarčių atveju, jei dėl to aiškiai susitariama sutartyje ir viešųjų pirkimų konkurso dokumentuose, taip pat, jei tai nėra labai nesąžininga kreditoriaus atžvilgiu.

               (27)

               Finansavimo ir komercinių ryšių požiūriu Sąjungos institucijų padėtis panaši į valstybių narių viešosios valdžios institucijų padėtį. 2002 m. birželio 25 d. Tarybos reglamente (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 dėl Europos Bendrijų bendrajam biudžetui taikomo finansinio reglamento (13) nustatyta, kad Sąjungos institucijos turi patvirtinti išlaidas, suteikti su jomis susijusį leidimą ir jas sumokėti per to reglamento įgyvendinimo taisyklėse nustatytus terminus. Tos įgyvendinimo taisyklės šiuo metu nustatytos 2002 m. gruodžio 23 d. Komisijos reglamente (EB, Euratomas) Nr. 2342/2002, nustatančiame išsamias Tarybos reglamento (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 dėl Europos Bendrijų bendrajam biudžetui taikomo finansinio reglamento įgyvendinimo taisykles (14), ir jose nurodomos aplinkybės, kuriomis kreditoriai, kuriems vėluojama mokėti, turi teisę gauti delspinigius. Atsižvelgiant į šiuo metu vykstančią tų reglamentų peržiūrą, reikėtų užtikrinti, kad maksimalūs Sąjungos institucijų mokėjimo terminai būtų suderinti su teisės aktuose numatytais laikotarpiais, taikomais viešosios valdžios institucijoms pagal šią direktyvą.

               (28)

               Šia direktyva turėtų būti uždrausta piktnaudžiauti sutarties laisve kreditoriaus nenaudai. Todėl tuo atveju, kai sutarties sąlyga arba praktika, susijusi su mokėjimo data ar laikotarpiu, delspinigių už pavėluotą mokėjimą norma arba išieškojimo išlaidų kompensavimu, nepagrįsta remiantis skolininkui suteiktomis sąlygomis arba ja iš esmės siekiama suteikti skolininkui papildomo likvidumo kreditoriaus sąskaita, tokia sutarties sąlyga arba praktika gali būti laikoma tokiu piktnaudžiavimu. Tuo tikslu, remiantis mokslininkų parengtu Bendros principų sistemos projektu, bet kokia sutarties sąlyga arba praktika, kuri labai nukrypsta nuo sąžiningos komercinės praktikos ir pažeidžia sąžiningumo ir sąžiningo elgesio principus, turėtų būti laikoma nesąžininga kreditoriaus atžvilgiu. Visų pirma visiškas teisės taikyti delspinigius atsisakymas visada turėtų būti laikomas labai nesąžiningu ir turėtų būti preziumuojama, kad teisės į išieškojimo išlaidų kompensavimą atsisakymas yra labai nesąžiningas. Šia direktyva neturėtų būti daromas poveikis nacionalinėms nuostatoms, susijusioms su sutarčių sudarymo būdais ar reglamentuojančioms sutarties sąlygų, kurios yra nesąžiningos skolininko atžvilgiu, galiojimą.

               (29)

               Atsižvelgiant į didesnes pastangas užkirsti kelią piktnaudžiavimui sutarties laisve kreditorių nenaudai, organizacijos, oficialiai pripažintos atstovaujančiomis įmonėms, ir organizacijos, turinčios teisėtų interesų tą daryti, turėtų turėti galimybę kreiptis į nacionalinius teismus arba administracines įstaigas, siekdamos neleisti toliau taikyti kreditoriaus atžvilgiu labai nesąžiningų sutarties sąlygų arba praktikos.

               (30)

               Siekdamos padėti įgyvendinti šios direktyvos tikslą, valstybės narės turėtų skatinti keistis pažangiąja patirtimi, be kita ko, skatinti skelbti laiku atsiskaitančių subjektų sąrašą.

               (31)

               Pageidautina užtikrinti, kad kreditoriai, remiantis nediskriminavimo principu visoje Sąjungoje, galėtų išlaikyti teisės į nuosavybę sąlygą, jei teisės į nuosavybę išlaikymo sąlyga galioja pagal taikomas nacionalines nuostatas, nustatytas pagal tarptautinę privatinę teisę.

               (32)

               Ši direktyva tik apibrėžia terminą „vykdomasis dokumentas“, tačiau neturėtų reglamentuoti įvairių tokio dokumento priverstinio vykdymo procedūrų ar sąlygų, kurioms esant priverstinis tokio dokumento vykdymas gali būti nutrauktas ar laikinai sustabdytas.

               (33)

               Pavėluoto mokėjimo pasekmės gali būti atgrasančios tik tuo atveju, jei žalos atlyginimo procedūros, kuriomis gali pasinaudoti kreditorius, yra greitos ir efektyvios. Pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 18 straipsnyje nustatytą nediskriminavimo principą visi Sąjungoje įsisteigę kreditoriai turėtų turėti teisę naudotis tomis procedūromis.

               (34)

               Siekdamos palengvinti atitiktį šios direktyvos nuostatoms, valstybės narės turėtų skatinti kreiptis į mediatorių arba naudotis kitomis alternatyviomis ginčų sprendimo priemonėmis. 2008 m. gegužės 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2008/52/EB dėl tam tikrų mediacijos civilinėse ir komercinėse bylose aspektų (15) jau nustatyta Sąjungos lygio mediacijos sistemų tvarka, visų pirma skirta spręsti tarpvalstybinius ginčus, tačiau neužkertamas kelias ją taikyti vidaus mediacijos sistemoms. Valstybės narės taip pat turėtų skatinti suinteresuotąsias šalis rengti neprivalomus elgesio, kuriuo visų pirma būtų siekiama prisidėti įgyvendinant šią direktyvą, kodeksus.

               (35)

               Būtina užtikrinti, kad su pavėluotu mokėjimu, atliekamu pagal komercinius sandorius, susijusių neužginčytų reikalavimų išieškojimo procedūra būtų baigta per trumpą laiką, įskaitant pagreitintos procedūros taikymą ir neatsižvelgiant į skolos sumą.

               (36)

               Kadangi šios direktyvos tikslo, t. y. kovoti su pavėluotu mokėjimu vidaus rinkoje, valstybės narės negali deramai pasiekti ir kadangi dėl jos masto ir poveikio to tikslo būtų geriau siekti Sąjungos lygiu, laikydamasi Europos Sąjungos sutarties 5 straipsnyje nustatyto subsidiarumo principo Sąjunga gali patvirtinti priemones. Pagal tame straipsnyje nustatytą proporcingumo principą šia direktyva neviršijama to, kas būtina nurodytam tikslui pasiekti.

               (37)

               Pareiga perkelti į nacionalinę teisę turėtų apsiriboti tik tomis šios direktyvos nuostatomis, kurios iš esmės skiriasi nuo Direktyvos 2000/35/EB nuostatų. Pareiga perkelti nepakeistas nuostatas kyla iš tos direktyvos.

               (38)

               Šia direktyva neturėtų būti daromas poveikis valstybių narių įsipareigojimams, susijusiems su Direktyvos 2000/35/EB perkėlimo į nacionalinę teisę ir taikymo pradžios terminais.

               (39)

               Pagal Tarpinstitucinio susitarimo dėl geresnės teisėkūros (16) 34 punktą valstybės narės skatinamos dėl savo ir Sąjungos interesų parengti lenteles, kurios kuo geriau parodytų šios direktyvos ir jos perkėlimo į nacionalinę teisę priemonių atitiktį, ir viešai jas paskelbti,

         PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:
   1 straipsnis
   Dalykas ir taikymo sritis
   1.   Šios direktyvos tikslas – kovoti su pavėluotu mokėjimu, atliekamu pagal komercinius sandorius, siekiant užtikrinti tinkamą vidaus rinkos veikimą ir taip didinti įmonių, visų pirma MVĮ, konkurencingumą.
   2.   Ši direktyva taikoma visiems mokėjimams, kuriais atlyginama už komercinius sandorius.
   3.   Valstybės narės gali netaikyti šios direktyvos nuostatų skoloms, kurioms taikoma prieš skolininką pradėta bankroto procedūra, įskaitant skolos restruktūrizavimo procedūrą.
   2 straipsnis
   Terminų apibrėžtys
   Šioje direktyvoje vartojamų terminų apibrėžtys:
   1.   komerciniai sandoriai– įmonių sandoriai arba įmonių ir viešosios valdžios institucijų sandoriai, kurių pagrindu už atlygį turi būti perduotos prekės arba suteiktos paslaugos;
   2.   viešosios valdžios institucija– perkančioji organizacija, kaip apibrėžta Direktyvos 2004/17/EB 2 straipsnio 1 dalies a punkte ir Direktyvos 2004/18/EB 1 straipsnio 9 dalyje, neatsižvelgiant į sutarties dalyką ar vertę;
   3.   įmonė– organizacija, išskyrus viešosios valdžios instituciją, vykdanti savo nepriklausomą ekonominę ar profesinę veiklą, net jeigu tą veiklą vykdo vienas asmuo;
   4.   pavėluotas mokėjimas– mokėjimas, neatliktas per sutartyje arba teisės aktuose numatytą mokėjimo laikotarpį, kai įvykdomi 3 straipsnio 1 dalyje arba 4 straipsnio 1 dalyje nustatyti reikalavimai;
   5.   delspinigiai už pavėluotą mokėjimą– teisės aktuose numatyti delspinigiai už pavėluotą mokėjimą arba delspinigiai, nustatyti įmonių susitarimu, kuriam taikomas 7 straipsnis;
   6.   teisės aktuose nustatyti delspinigiai už pavėluotą mokėjimą– delspinigiai už pavėluotą mokėjimą, skaičiuojami pagal paprastųjų palūkanų normą, kurią sudaro referencinės palūkanų normos ir ne mažiau kaip aštuonių procentinių punktų suma;
   7.   referencinė palūkanų norma– viena iš šių palūkanų normų:

               i)

               palūkanų norma, kurią Europos centrinis bankas taiko savo vėliausioms pagrindinėms refinansavimo operacijoms; arba

               ii)

               ribinė palūkanų norma, nustatyta pagal Europos centrinio banko vėliausių pagrindinių refinansavimo operacijų kintamų palūkanų normų viešųjų pirkimų konkurso procedūrą;

         8.   mokėtina suma– pagrindinė suma, kuri turėjo būti sumokėta per sutartyje arba teisės aktuose nustatytą mokėjimo laikotarpį, įskaitant mokėtinus mokesčius, rinkliavas ar kitus mokesčius, nurodytus sąskaitoje faktūroje arba lygiaverčiame reikalavime apmokėti;
   9.   nuosavybės teisės išlaikymas– tai sutartinis susitarimas, pagal kurį pardavėjas, kol nesumokėta visa kaina, išlaiko nuosavybės teisę į prekes;
   10.   vykdomasis dokumentas– teismo ar kitos kompetentingos institucijos sprendimas, nutarimas ar įsakymas, įskaitant tuos, kurie yra laikinai vykdytini dėl apmokėjimo, kuris turi būti atliktas arba nedelsiant, arba dalimis, suteikiantis kreditoriui teisę išieškoti savo reikalavimą skolininkui priverstinio vykdymo būdu.
   3 straipsnis
   Įmonių sandoriai
   1.   Valstybės narės užtikrina, kad įmonėms sudarant komercinius sandorius kreditorius turėtų teisę į delspinigius už pavėluotą mokėjimą nereikalaujant priminimo, kai įvykdomi šie reikalavimai:

               a)

               kreditorius įvykdė savo sutartines ir teisines pareigas; ir

               b)

               kreditorius laiku negavo jam priklausančios sumos, išskyrus atvejį, kai skolininkas nėra atsakingas už vėlavimą.

         2.   Valstybės narės užtikrina, kad būtų taikomos šios referencinės palūkanų normos:

               a)

               už pirmąjį atitinkamų metų pusmetį – tų metų sausio 1 d. galiojanti palūkanų norma;

               b)

               už antrąjį atitinkamų metų pusmetį – tų metų liepos 1 d. galiojanti palūkanų norma.

         3.   Jei įvykdomi 1 dalyje nustatyti reikalavimai, valstybės narės užtikrina, kad:

               a)

               kreditorius turėtų teisę į delspinigius už pavėluotą mokėjimą nuo dienos, einančios po sutartyje nustatytos mokėjimo dienos arba mokėjimo termino pabaigos;

               b)

               kai sutartyje mokėjimo diena ar terminas nenustatyti, kreditorius turėtų teisę į delspinigius už pavėluotą mokėjimą pasibaigus bet kuriam iš toliau nurodytų terminų:

                           i)

                           30 kalendorinių dienų nuo dienos, kai skolininkas gauna sąskaitą faktūrą ar kitą lygiavertį reikalavimą apmokėti;

                           ii)

                           kai sąskaitos faktūros ar kito lygiaverčio reikalavimo apmokėti gavimo diena yra neaiški – 30 kalendorinių dienų po prekių gavimo ar paslaugų suteikimo dienos;

                           iii)

                           kai skolininkas sąskaitą faktūrą ar kitą lygiavertį reikalavimą apmokėti gauna anksčiau nei prekes ar paslaugas – 30 kalendorinių dienų po prekių gavimo ar paslaugų suteikimo dienos;

                           iv)

                           kai priėmimo ar patikrinimo procedūra, taikoma nustatant prekių ar paslaugų atitiktį sutarčiai, yra numatyta teisės aktu ar sutartyje ir jei skolininkas sąskaitą faktūrą ar kitą lygiavertį reikalavimą apmokėti gauna anksčiau arba prekių ar paslaugų priėmimo arba patikrinimo dieną – 30 kalendorinių dienų po tos datos.

         4.   Kai yra numatyta priėmimo ar patikrinimo procedūra, pagal kurią nustatoma prekių ar paslaugų atitiktis sutarčiai, valstybės narės užtikrina, kad tos procedūros trukmė neviršytų 30 kalendorinių dienų nuo prekių gavimo ar paslaugų suteikimo dienos, išskyrus tuos atvejus, kai dėl to sutartyje aiškiai susitariama kitaip, su sąlyga, kad tai nėra labai nesąžininga kreditoriaus atžvilgiu, kaip tai apibrėžta 7 straipsnyje.
   5.   Valstybės narės užtikrina, kad sutartyje nustatytas mokėjimo laikotarpis neviršytų 60 kalendorinių dienų, išskyrus tuos atvejus, kai dėl to sutartyje aiškiai susitariama kitaip, su sąlyga, kad tai nėra labai nesąžininga kreditoriaus atžvilgiu, kaip tai apibrėžta 7 straipsnyje.
   4 straipsnis
   Įmonių ir viešosios valdžios institucijų sandoriai
   1.   Valstybės narės užtikrina, kad vykdant komercinius sandorius, kai skolininkas yra viešosios valdžios institucija, kreditorius, pasibaigus 3, 4 arba 6 dalyse nustatytam laikotarpiui, turėtų teisę, nereikalaujant priminimo, gauti teisės aktuose nustatytus delspinigius už pavėluotą mokėjimą, jei įvykdomi šie reikalavimai:

               a)

               kreditorius įvykdė savo sutartines ir teisines pareigas; ir

               b)

               kreditorius laiku negavo jam priklausančios sumos, išskyrus atvejį, kai skolininkas nėra atsakingas už vėlavimą.

         2.   Valstybės narės užtikrina, kad būtų taikomos šios referencinės palūkanų normos:

               a)

               už pirmąjį atitinkamų metų pusmetį – tų metų sausio 1 d. galiojanti palūkanų norma;

               b)

               už antrąjį atitinkamų metų pusmetį – tų metų liepos 1 d. galiojanti palūkanų norma.

         3.   Valstybės narės užtikrina, kad komerciniuose sandoriuose, kai skolininkas yra viešosios valdžios institucija:

               a)

               mokėjimo laikotarpis neviršytų bet kurio iš šių terminų:

                           i)

                           30 kalendorinių dienų nuo dienos, kai skolininkas gauna sąskaitą faktūrą ar kitą lygiavertį reikalavimą apmokėti;

                           ii)

                           kai sąskaitos faktūros ar kito lygiaverčio reikalavimo apmokėti gavimo diena yra neaiški – 30 kalendorinių dienų po prekių gavimo ar paslaugų suteikimo dienos;

                           iii)

                           kai skolininkas sąskaitą faktūrą ar kitą lygiavertį reikalavimą apmokėti gauna anksčiau nei prekes ar paslaugas – 30 kalendorinių dienų po prekių gavimo ar paslaugų suteikimo dienos;

                           iv)

                           kai priėmimo ar patikrinimo procedūra, pagal kurią nustatoma prekių ar paslaugų atitiktis sutarčiai, yra numatyta teisės aktu ar sutartyje ir jei skolininkas sąskaitą faktūrą ar kitą lygiavertį reikalavimą apmokėti gauna anksčiau arba prekių ar paslaugų priėmimo ar patikrinimo dieną – 30 kalendorinių dienų po tos datos;

               b)

               sąskaitos faktūros gavimo diena nėra skolininko ir kreditoriaus sutarties reglamentavimo dalykas.

         4.   Valstybės narės gali pratęsti 3 dalies a punkte nurodytus terminus neviršijant 60 kalendorinių dienų šiais atvejais:

               a)

               bet kuriai viešosios valdžios institucijai, kuri vykdo pramoninio ar komercinio pobūdžio ekonominę veiklą, siūlydama prekes ar paslaugas rinkoje, ir kuriai, kaip valstybės įmonei, taikomi skaidrumo reikalavimai, nustatyti 2006 m. lapkričio 16 d. Komisijos direktyvoje 2006/111/EB dėl finansinių santykių tarp valstybių narių ir valstybės įmonių skaidrumo ir dėl finansinio skaidrumo tam tikrose įmonėse (17);

               b)

               sveikatos priežiūros paslaugas teikiančioms ir tuo tikslu tinkamai pripažintoms valstybinėms įstaigoms.

         Jei valstybė narė nusprendžia pratęsti terminus pagal šią dalį, ji ne vėliau kaip 2018 m. kovo 16 d. išsiunčia Komisijai ataskaitą dėl tokio pratęsimo.
   Tuo pagrindu Komisija pateikia Europos Parlamentui ir Tarybai ataskaitą, kurioje nurodoma, kurios valstybės narės pratęsė terminus pagal šią dalį, ir kurioje atsižvelgiama į poveikį vidaus rinkos veikimui, visų pirma poveikį MVĮ. Kartu su ta ataskaita teikiami atitinkami pasiūlymai.
   5.   Valstybės narės užtikrina, kad 3 dalies a punkto iv papunktyje nurodytos priėmimo ar patikrinimo procedūros maksimali trukmė neviršytų 30 kalendorinių dienų nuo prekių gavimo ar paslaugų suteikimo dienos, išskyrus tuos atvejus, kai dėl to sutartyje ir viešųjų pirkimų konkurso dokumentuose aiškiai susitariama kitaip, ir su sąlyga, kad tai nėra labai nesąžininga kreditoriaus atžvilgiu, kaip tai apibrėžta 7 straipsnyje.
   6.   Valstybės narės užtikrina, kad sutartyje nustatytas mokėjimo laikotarpis nebūtų ilgesnis nei 3 dalyje numatyti terminai, išskyrus tuos atvejus, kai dėl to sutartyje aiškiai susitariama kitaip, ir su sąlyga, kad tai yra objektyviai pagrįsta atsižvelgiant į konkretų sutarties pobūdį ar ypatumus, ir kad bet kuriuo atveju mokėjimo laikotarpis neviršytų 60 kalendorinių dienų.
   5 straipsnis
   Mokėjimo grafikai
   Šia direktyva nedaromas poveikis šalių galimybėms, atsižvelgiant į atitinkamas taikomų nacionalinės teisės aktų nuostatas, susitarti dėl mokėjimo grafikų, pagal kuriuos mokėjimai būtų atliekami dalimis. Tokiais atvejais, kai įmoka nesumokama sutartą dieną, šioje direktyvoje numatyti delspinigiai ir kompensacija skaičiuojami tik nuo laiku nesumokėtų sumų.
   6 straipsnis
   Išieškojimo išlaidų kompensavimas
   1.   Valstybės narės užtikrina, kad tokiu atveju, jei delspinigiai už pavėluotą mokėjimą, atliekamą pagal komercinį sandorį, tampa mokėtini pagal 3 arba 4 straipsnį, kreditorius turėtų teisę gauti iš skolininko ne mažesnę kaip nustatytą 40 EUR sumą.
   2.   Valstybės narės užtikrina, kad 1 dalyje nurodyta nustatyta suma būtų mokėtina nereikalaujant priminimo, kompensuojant kreditoriaus išieškojimo išlaidas.
   3.   Be 1 dalyje nurodytos nustatytos sumos kreditorius turi teisę reikalauti iš skolininko pagrįstos kompensacijos už visas išieškojimo išlaidas, viršijančias tą nustatytą sumą ir susijusias su skolininko pavėluotu mokėjimu. Šios išlaidos, inter alia, galėtų apimti išlaidas, patirtas naudojantis advokato ar skolų išieškojimo įmonės paslaugomis.
   7 straipsnis
   Nesąžiningos sutarties sąlygos ir praktika
   1.   Valstybės narės numato, kad sutarties sąlyga arba praktika, susijusi su mokėjimo diena arba laikotarpiu, delspinigių už pavėluotą mokėjimą palūkanų norma ar išieškojimo išlaidų kompensavimu yra nevykdytina arba iš jos kyla reikalavimas kompensuoti nuostolius, jei ji yra labai nesąžininga kreditoriaus atžvilgiu.
   Nustatant, ar sutarties sąlyga arba praktika yra labai nesąžininga kreditoriaus atžvilgiu, kaip apibrėžta pirmoje pastraipoje, atsižvelgiama į visas konkretaus atvejo aplinkybes, įskaitant:

               a)

               labai didelį nukrypimą nuo gerosios komercinės praktikos, pažeidžiant sąžiningumo ir sąžiningo elgesio principus;

               b)

               produkto arba paslaugos pobūdį; ir

               c)

               tai, ar skolininkas turi objektyvią priežastį nukrypti nuo teisės aktuose nustatytų delspinigių už pavėluotą mokėjimą palūkanų normos, mokėjimo laikotarpio, kaip nurodyta 3 straipsnio 5 dalyje, 4 straipsnio 3 dalies a punkte, 4 straipsnio 4 dalyje ir 4 straipsnio 6 dalyje, arba nuo nustatytos sumos, kaip nurodyta 6 straipsnio 1 dalyje.

         2.   Taikant 1 dalį, sutarties sąlyga arba praktika, dėl kurios negalimas delspinigių už pavėluotą mokėjimą nustatymas, laikoma labai nesąžininga.
   3.   Taikant 1 dalį preziumuojama, kad sutarties sąlyga arba praktika, dėl kurios negalimas 6 straipsnyje nurodytas išieškojimo išlaidų kompensavimas, yra labai nesąžininga.
   4.   Valstybės narės užtikrina, kad, vadovaujantis kreditorių ir konkurentų interesais, būtų tinkamų ir veiksmingų priemonių užkirsti kelią nuolat taikomoms labai nesąžiningoms sutarties sąlygoms ir praktikai, kaip apibrėžta 1 dalyje.
   5.   4 dalyje nurodytose priemonėse numatomos nuostatos, pagal kurias organizacijos, oficialiai pripažintos atstovaujančiomis įmonėms, arba organizacijos, turinčios teisėtų interesų atstovauti įmonėms, gali pagal taikomą nacionalinę teisę kreiptis į teismą ar kompetentingą administracinę įstaigą dėl to, kad sutarties sąlygos arba praktika yra labai nesąžiningos, kaip apibrėžta 1 dalyje, kad jie galėtų taikyti tinkamas ir veiksmingas priemones, kurios neleistų toliau taikyti tokių sąlygų arba praktikos.
   8 straipsnis
   Skaidrumas ir informuotumo didinimas
   1.   Valstybės narės užtikrina visišką šia direktyva grindžiamų teisių ir pareigų skaidrumą, įskaitant viešai skelbdamos taikomas teisės aktuose nustatytas delspinigių už pavėluotą mokėjimą normas.
   2.   Komisija internete viešai skelbia informaciją apie galiojančias teisės aktuose nustatytas palūkanų normas, kurios taikomos visose valstybėse narėse, kai vėluojama atlikti mokėjimą pagal komercinius sandorius.
   3.   Valstybės narės prireikus naudojasi specializuotais leidiniais, reklamos kampanijomis ar kitomis funkcinėmis priemonėmis, siekdamos didinti įmonių informuotumą apie pavėluoto mokėjimo atvejais taikomas žalos atlyginimo priemones.
   4.   Valstybės narės gali skatinti rengti mokėjimo laiku kodeksus, kuriuose būtų nustatomi aiškiai apibrėžti mokėjimo terminai ir tinkama tvarka, pagal kurią būtų sprendžiami ginčytinų mokėjimų klausimai, arba skatinti visas kitas iniciatyvas, kurios padėtų spręsti labai svarbią pavėluoto mokėjimo problemą ir prisidėtų prie atsiskaitymo laiku kultūros plėtros, kuri atitinka šios direktyvos tikslą.
   9 straipsnis
   Teisės į nuosavybę išlaikymas
   1.   Valstybės narės, vadovaudamosi taikomomis nacionalinėmis nuostatomis, kurios nustatomos pagal tarptautinę privatinę teisę, numato, kad pardavėjas išlaiko nuosavybės teisę į prekes, kol už jas sumokama visa kaina, jei pirkėjas ir pardavėjas dar prieš prekių pristatymą aiškiai susitarė dėl teisės į nuosavybę išlaikymo sąlygos.
   2.   Valstybės narės gali priimti naujas ar palikti galioti nuostatas, reglamentuojančias skolininko jau sumokėtą avansą.
   10 straipsnis
   Išieškojimo procedūros neužginčytų reikalavimų atveju
   1.   Valstybės narės užtikrina, kad vykdomasis dokumentas, įskaitant, kai taikoma pagreitinta procedūra, ir neatsižvelgiant į skolos dydį, paprastai galėtų būti gautas per 90 kalendorinių dienų nuo kreditoriaus ieškinio pareiškimo ar skundo pateikimo teisme ar kitoje kompetentingoje institucijoje tais atvejais, kai skola ar procedūros aspektai yra neužginčyti. Šią pareigą valstybės narės vykdo laikydamosi atitinkamų savo nacionalinių įstatymų ir kitų teisės aktų.
   2.   Pagal nacionalinius įstatymus ir kitus teisės aktus visiems Sąjungoje įsisteigusiems kreditoriams taikomos vienodos sąlygos.
   3.   Apskaičiuojant 1 dalyje nurodytą laikotarpį, neatsižvelgiama į:

               a)

               dokumentų pateikimo laikotarpius;

               b)

               vėlavimą dėl kreditoriaus kaltės, pvz., pareiškimams ištaisyti skirtus laikotarpius.

         4.   Šiuo straipsniu nedaromas poveikis Reglamento (EB) Nr. 1896/2006 nuostatoms.
   11 straipsnis
   Ataskaita
   Ne vėliau kaip 2016 m. kovo 16 d. Komisija pateikia Europos Parlamentui ir Tarybai šios direktyvos įgyvendinimo ataskaitą. Kartu su ataskaita teikiami atitinkami pasiūlymai.
   12 straipsnis
   Perkėlimas į nacionalinę teisę
   1.   Valstybės narės užtikrina, kad įsigaliotų įstatymai ir kiti teisės aktai, būtini, kad 1–8 ir 10 straipsnių būtų laikomasi ne vėliau kaip nuo 2013 m. kovo 16 d. Jos nedelsdamos pateikia Komisijai tų teisės aktų nuostatų tekstą.
   Valstybės narės, priimdamos tas priemones, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Jos taip pat turi įtraukti teiginį, kad galiojančiuose įstatymuose ir kituose teisės aktuose pateiktos nuorodos į panaikintą direktyvą laikomos nuorodomis į šią direktyvą. Nuorodos darymo tvarką ir tokio teiginio formuluotę nustato valstybės narės.
   2.   Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų nacionalinės teisės aktų pagrindinių nuostatų tekstus.
   3.   Valstybės narės gali palikti galioti nuostatas arba priimti naujas nuostatas, kurios kreditoriui būtų palankesnės negu nuostatos, būtinos, kad būtų laikomasi šios direktyvos.
   4.   Perkeldamos šią direktyvą į nacionalinę teisę, valstybės narės nusprendžia, ar jos netaikyti anksčiau nei 2013 m. kovo 16 d. sudarytoms sutartims.
   13 straipsnis
   Panaikinimas
   Direktyva 2000/35/EB panaikinama nuo 2013 m. kovo 16 d., nedarant poveikio valstybių narių pareigoms, susijusioms su direktyvos perkėlimo į nacionalinę teisę ir jos taikymo pradžios terminais. Vis dėlto ji ir toliau taikoma iki tos dienos sudarytoms sutartims, kurioms pagal 12 straipsnio 4 dalį ši direktyva netaikoma.
   Nuorodos į panaikintą direktyvą laikomos nuorodomis į šią direktyvą ir aiškinamos pagal priede pateiktą atitikties lentelę.
   14 straipsnis
   Įsigaliojimas
   Ši direktyva įsigalioja dvidešimtą dieną po jos paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
   15 straipsnis
   Adresatai
   Ši direktyva skirta valstybėms narėms.

      Priimta Strasbūre 2011 m. vasario 16 d.

            Europos Parlamento vardu

            Pirmininkas

         J. BUZEK

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         MARTONYI J.

      (1)  OL C 255, 2010 9 22, p. 42.

      (2)  2010 m. spalio 20 d. Europos Parlamento pozicija (dar nepaskelbta Oficialiajame leidinyje) ir 2011 m. sausio 24 d. Tarybos sprendimas.

      (3)  OL L 200, 2000 8 8, p. 35.

      (4)  OL L 12, 2001 1 16, p. 1.

      (5)  OL L 143, 2004 4 30, p. 15.

      (6)  OL L 399, 2006 12 30, p. 1.

      (7)  OL L 199, 2007 7 31, p. 1.

      (8)  OL L 124, 2003 5 20, p. 36.

      (9)  OL L 134, 2004 4 30, p. 1.

      (10)  OL L 134, 2004 4 30, p. 114.

      (11)  OL L 124, 1971 6 8, p. 1.

      (12)  OL L 347, 2006 12 11, p. 1.

      (13)  OL L 248, 2002 9 16, p. 1.

      (14)  OL L 357, 2002 12 31, p. 1.

      (15)  OL L 136, 2008 5 24, p. 3.

      (16)  OL C 321, 2003 12 31, p. 1.

      (17)  OL L 318, 2006 11 17, p. 17.

      PRIEDAS

         Atitikties lentelė

                  Direktyva 2000/35/EB

                  Ši direktyva

                  —

                  1 straipsnio 1 dalis

                  1 straipsnis

                  1 straipsnio 2 dalis

                  2 straipsnio 1 dalies pirma pastraipa

                  2 straipsnio 1 punktas

                  2 straipsnio 1 dalies antra pastraipa

                  2 straipsnio 2 punktas

                  2 straipsnio 1 dalies trečia pastraipa

                  2 straipsnio 3 punktas

                  2 straipsnio 2 dalis

                  2 straipsnio 4 punktas

                  —

                  2 straipsnio 5 punktas

                  —

                  2 straipsnio 6 punktas

                  —

                  2 straipsnio 7 dalies įžanginė dalis

                  —

                  2 straipsnio 8 dalis

                  2 straipsnio 3 dalis

                  2 straipsnio 9 dalis

                  2 straipsnio 4 dalis

                  2 straipsnio 7 dalies a punktas

                  2 straipsnio 5 dalis

                  2 straipsnio 10 dalis

                  3 straipsnio 1 dalies a punktas

                  3 straipsnio 3 dalies a punktas

                  3 straipsnio 1 dalies b punkto įžanginė dalis

                  3 straipsnio 3 dalies b punkto įžanginė dalis

                  3 straipsnio 1 dalies b punkto i papunktis

                  3 straipsnio 3 dalies b punkto i papunktis

                  3 straipsnio 1 dalies b punkto ii papunktis

                  3 straipsnio 3 dalies b punkto ii papunktis

                  3 straipsnio 1 dalies b punkto iii papunktis

                  3 straipsnio 3 dalies b punkto iii papunktis

                  3 straipsnio 1 dalies b punkto iv papunktis

                  3 straipsnio 3 dalies b punkto iv papunktis

                  —

                  3 straipsnio 4 dalis

                  —

                  3 straipsnio 5 dalis

                  3 straipsnio 1 dalies c punktas

                  3 straipsnio 1 dalis

                  3 straipsnio 1 dalies d punkto pirmas ir trečias sakiniai

                  —

                  3 straipsnio 1 dalies d punkto antras sakinys

                  2 straipsnio 7 dalies b punktas

                  —

                  3 straipsnio 2 dalis

                  —

                  4 straipsnis

                  —

                  5 straipsnis

                  —

                  6 straipsnio 1 dalis

                  —

                  6 straipsnio 2 dalis

                  3 straipsnio 1 dalies e punktas

                  6 straipsnio 3 dalis

                  3 straipsnio 2 dalis

                  —

                  3 straipsnio 3 dalis

                  7 straipsnio 1 dalis

                  —

                  7 straipsnio 2 dalis

                  —

                  7 straipsnio 3 dalis

                  3 straipsnio 4 dalis

                  7 straipsnio 4 dalis

                  3 straipsnio 5 dalis

                  7 straipsnio 5 dalis

                  —

                  8 straipsnis

                  4 straipsnis

                  9 straipsnis

                  5 straipsnio 1, 2 ir 3 dalys

                  10 straipsnio 1, 2 ir 3 dalys

                  5 straipsnio 4 dalis

                  —

                  —

                  10 straipsnio 4 dalis

                  —

                  11 straipsnis

                  6 straipsnio 1 dalis

                  —

                  —

                  12 straipsnio 1 dalis

                  6 straipsnio 2 dalis

                  12 straipsnio 3 dalis

                  6 straipsnio 3 dalis

                  1 straipsnio 3 dalis

                  6 straipsnio 4 dalis

                  12 straipsnio 2 dalis

                  6 straipsnio 5 dalis

                  —

                  —

                  12 straipsnio 4 dalis

                  —

                  13 straipsnis

                  7 straipsnis

                  14 straipsnis

                  8 straipsnis

                  15 straipsnis

                  —

                  Priedas


title: 2004 m. sausio 9 d. Komisijos direktyva 2004/0002/EB, iš dalies keičianti Tarybos direktyvas 86/362/EEB, 86/363/EEB ir 90/642/EEB dėl didžiausios leistinos fenamifoso likučių koncentracijostekstas svarbus EEE

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

32004L0002

Oficialusis leidinys L 014 , 21/01/2004 p. 0010 - 0018

		Komisijos direktyva 2004/0002/EB2004 m. sausio 9 d.iš dalies keičianti Tarybos direktyvas 86/362/EEB, 86/363/EEB ir 90/642/EEB dėl didžiausios leistinos fenamifoso likučių koncentracijos(tekstas svarbus EEE)EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,atsižvelgdama į 1986 m. liepos 24 d. Tarybos direktyvą 86/362/EEB dėl pesticidų likučių grūduose ir ant jų didžiausių koncentracijų nustatymo [1] su paskutiniais pakeitimais, padarytais Komisijos direktyva 2003/62/EB [2], ypač į jos 10 straipsnį,atsižvelgdama į 1986 m. liepos 24 d. Tarybos direktyvą 86/363/EEB dėl didžiausių pesticidų likučių koncentracijų gyvūninės kilmės maisto produktuose ir ant jų nustatymo [3] su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 2003/60/EB [4], ypač į jos 10 straipsnį,atsižvelgdama į 1990 m. lapkričio 27 d. Tarybos direktyvą 90/642/EEB dėl didžiausių pesticidų likučių koncentracijų tam tikruose augalinės kilmės produktuose ir ant jų, įskaitant vaisius ir daržoves, nustatymo [5] su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 2003/69/EB [6], ypač į jos 7 straipsnį,kadangi:(1) Likučių koncentracija grūduose ir augalinės kilmės produktuose, įskaitant vaisius ir daržoves, rodo mažiausio pesticidų kiekio, reikalingo efektyviai augalų apsaugai, naudojimą, taikant juos taip, kad likučio kiekis būtų mažiausias įmanomas ir toksikologiškai priimtinas, ypač atsižvelgiant į gamtos apsaugą ir į apskaičiuotą leistinąją normą vartotojams. Gyvūninės kilmės maisto medžiagų atveju likučių koncentracija rodo gyvūnų pesticidais apdorotų grūdų ir augalinės kilmės produktų suvartojimą ir atitinkamais atvejais veterinarijos vaistų vartojimo pasekmes. Bendrijos didžiausia likučių koncentracija (DLK) atitinka likučių, kurių gali būti rasta produktuose, viršutinę tokių likučių koncentracijos ribą, gamintojams laikantis geros žemės ūkio praktikos.(2) Pesticidų DLK vertės yra visą laiką tikslinamos ir gali būti keičiamos, atsižvelgiant į naują informaciją ir duomenis. Kaip DLK nustatoma apatinė analizinio nustatymo riba, jei dėl leidžiamų naudoti augalų apsaugos priemonių pesticidų likučių koncentracija maisto produkte arba ant jo yra mažesnė nei galima rasti, arba jei nėra leidimo naudoti, arba jei valstybių narių leidimai naudoti nebuvo patvirtinti reikiamais duomenimis, arba jei trečiosiose šalyse naudojamų pesticidų likučių kiekis maisto produktuose, galinčiuose patekti į Bendrijos rinką, arba ant jų nebuvo patvirtintas reikiamais duomenimis.(3) Fenamifoso atveju valstybė narė pranešė Komisijai, kad atsižvelgiant į leistinąją normą vartotojams būtų tikslinga peržiūrėti DLK vertes pagal Direktyvos 90/642/EEB 8 straipsnį. Komisija gavo pasiūlymą peržiūrėti Bendrijos DLK vertes.(4) Vartotojų veikimas fenamifosu per maisto produktus visą gyvenimą ir trumpą laiką yra įvertintas ir pateiktas skaičiais pagal Bendrijos metodikas ir praktiką, atsižvelgiant į Pasaulinės sveikatos organizacijos paskelbtas rekomendacijas [7]. Yra apskaičiuota, kad, esant šioje direktyvoje nustatytoms DLK vertėms, nepriimtinos normos vartotojams nebūtų pasiektos.(5) Ūmus vartotojų veikimas minėtais pesticidais per kiekvieną iš maisto produktų, kuriuose gali būti likučių, prireikus buvo įvertintas ir pateiktas skaičiais pagal Bendrijos metodikas ir praktiką, atsižvelgiant į Pasaulinės sveikatos organizacijos paskelbtas rekomendacijas. Buvo padaryta išvada, kad, esant šioje direktyvoje pasiūlytoms arba mažesnėms DLK vertėms, pesticidų likučių buvimas nesukelia ūmių toksinių poveikių.(6) Su Bendrijos prekybos partneriais per Pasaulinę prekybos organizaciją vyko konsultacijos dėl DLK verčių, pasiūlytų šioje direktyvoje, ir yra atsižvelgta į jų pastabas apie šias koncentracijos vertes.(7) Buvo atsižvelgta į Augalų mokslinio komiteto nuomones, ypač į patarimus ir rekomendacijas apie metodus, kaip apsaugoti pesticidais apdorotų maisto produktų vartotojus.(8) Direktyvų 86/362/EEB, 86/363/EEB ir 90/642/EEB priedai turėtų būti iš dalies atitinkamai keičiami.(9) Šioje direktyvoje numatytos priemonės atitinka Maisto grandinės ir gyvūnų sveikatos nuolatinio komiteto nuomonę,PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:1 straipsnisDirektyvos 86/362/EEB II priedo A dalyje įrašomos šios eilutės:"Pesticido likučiai | Didžiausios leistinos koncentracijos mg/kg |Fenamifosas (suminis fenamifoso, jo sulfoksido ir sulfono kiekis, išreikštas fenamifosu) | 0,02 grūdai |2 straipsnisDirektyvos 86/363/EEB II priedo B dalyje įrašomos šios eilutės:"Pesticidų likutis | Didžiausia koncentracija mg/kg (ppm) |Mėsos, įskaitant riebalus, mėsos preparatų, subproduktų ir gyvulinių riebalų, išvardytų I priede, kurių KN kodai 0201, 0202, 0203, 0204, 02050000, 0206, 0207, ex0208, 020900, 0210, 160100 ir 1602 | Pieno ir pieno produktų, išvardytų I priede, kurių KN kodai 0401, 0402, 040500 ir 0406 | Šviežių kiaušinių su lukštu, paukščių kiaušinių ir kiaušinių trynių, išvardytų I priede, kurių KN kodai 040700 ir 0408 |Fenamifosas (suminis fenamifoso, jo sulfoksido ir sulfono kiekis, išreikštas fenamifosu) | 0,01 | 0,005 | 0,01 |3 straipsnisDirektyvos 90/642/EEB II priedas iš dalies keičiamas taip:"Fenamifoso DLK, nurodytos šios direktyvos priede, įrašomos į Direktyvos 90/642/EEB II priedą."4 straipsnisValstybės narės priima ir paskelbia nuostatas, būtinas šios direktyvos įgyvendinimui ne vėliau kaip iki 2004 m. liepos 31 d. Apie tai jos nedelsdamos praneša Komisijai.Jos taiko šias nuostatas nuo 2004 m. rugpjūčio 1 d.Valstybės narės, priimdamos šias nuostatas, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.5 straipsnisŠi direktyva įsigalioja septintą dieną po jos paskelbimo Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje.6 straipsnisŠi direktyva skirta valstybėms narėms.Priimta Briuselyje, 2004 m. sausio 9 d.Komisijos varduDavid ByrneKomisijos narys[1] OL L 221, 1986 8 7, p. 37.[2] OL L 154, 2003 6 21, p. 70.[3] OL L 221, 1986 8 7, p. 43.[4] OL L 155, 2003 6 24, p. 15.[5] OL L 350, 1990 12 14, p. 71.[6] OL L 175, 2003 7 15, p. 37.[7] Rekomendacijos, kaip prognozuoti su maistu suvartojamų pesticidų likučių normą (pataisytos), parengtos pagal GEMS/Maisto programą bendradarbiaujant su Pesticidų likučių kodekso komitetu, paskelbtos Pasaulinės sveikatos organizacijos 1997 m. (WHO/FSF/FOS/97.7).--------------------------------------------------PRIEDAS"Atskirų produktų, kuriems taikoma DLK, | Pesticidų likutis ir didžiausia likučių koncentracija |Fenamifosas (suminis fenamifoso, jo sulfoksido ir sulfono kiekis, išreikštas fenamifosu) |1.Vaisiai: švieži, džiovinti arba nevirti, konservuoti šaldant, be cukraus; riešutaii)CITRUSŲ VAISIAI | 0,02 |Greipfrutai | |Citrinos | |Laimai | |Mandarinai (įskaitant klementinas ir panašius hibridus) | |Apelsinai | |Pampelmusai | |Kita | |ii)MEDŽIŲ RIEŠUTAI (SU KEVALAIS ARBA BE KEVALŲ) | 0,02 |Migdolai | |Braziliniai riešutai | |Anakardžio riešutai | |Kaštainiai | |Kokoso riešutai | |Lazdyno riešutai | |Makadamijos riešutai | |Pekanai | |Kedro riešutai | |Pistacijos | |Graikiniai riešutai | |Kiti | |iii)SĖKLAVAISIAI | 0,02 |Obuoliai | |Kriaušės | |Svarainiai | |Kiti | |iv)KAULAVAISIAI | 0,02 |Abrikosai | |Vyšnios | |Persikai (įskaitant nektarinus ir panašius hibridus) | |Slyvos | |Kiti | |v)UOGOS IR SMULKŪS VAISIAI | 0,02 |a)Valgomosios vynuogės ir vynuogės vynui gaminti | |Valgomosios vynuogės | |Vynuogės vynuogės vynui gaminti | |b)Braškės (išskyrus žemuoges) | |c)Uogos augančios ant stiebų (išskyrus laukines): | |Gervuogės | |Gervuogės (Rubus flagellaris) | |Gervuogės ir avietės hibridas | |Avietės | |Kitos | |d)Kiti maži vaisiai ir uogos (išskyrus laukines) | |Mėlynės | |Spanguolės | |Serbentai (raudonieji, juodieji ir baltieji) | |Agrastai | |Kiti | |e)Laukinės uogos ir laukiniai vaisiai | |vi)ĮVAIRŪS VAISIAI | |Avokados | |Bananai | 0,05 |Datulės | |Figos | |Kiviai | |Kinkanai | |Ličiai | |Mangai | |Alyvos | |Pasifloros vaisiai | |Ananasai | |Granatai | |Kiti | 0,02 |2.Daržovės: šviežios arba nevirtos, šaldytos arba džiovintosi)ŠAKNIAVAISIAI IR GUMBAVAISIAI | |Burokėliai | |Morkos | 0,05 |Salierai | |Krienai | |Topinambai | |Pastarnokai | |Petražolių šaknys | |Ridikai | |Gelteklės | |Dioskorijos | |Griežčiai | |Ropės | |Batatai | |Kiti | 0,02 |ii)SVOGŪNINĖS DARŽOVĖS | 0,02 |Česnakai | |Svogūnai | |Askaloniniai česnakai | |Svogūnlaiškiai | |Kitos | |iii)VAISINĖS DARŽOVĖS | |a)Bulvinių šeimos | |Pomidorai | 0,05 |Paprikos | 0,1 |Baklažanai | 0,05 |Kitos | 0,02 |b)Moliūginių šeimos (valgoma luoba) | |Agurkai | 0,05 |Kornišonai | |Cukinijos | 0,05 |Kitos | 0,02 |c)Moliūginių šeimos (nevalgoma luoba) | |Melionai | 0,05 |Moliūgai | |Arbūzai | 0,05 |Kitos | 0,02 |d)Cukriniai kukurūzai | 0,02 |iv)KOPŪSTINĖS DARŽOVĖS | |a)Žiedinės kopūstinės daržovės | 0,02 |Brokoliai | |Žiediniai kopūstai | |Kitos | |b)Gūžinės kopūstinės daržovės | |Briuselio kopūstai | 0,05 |Gūžiniai kopūstai | 0,05 |Kitos | 0,02 |c)Lapinės kopūstinės daržovės | 0,02 |Kininiai bastučiai | |Lapiniai kopūstai | |Kitos | |d)Kaliaropės | 0,02 |v)LAPINĖS DARŽOVĖS IR ŠVIEŽIOS PRIESKONINĖS ŽOLĖS | 0,02 |a)Salotos ir panašios daržovės | |Pipirnės | |Sultenės | |Salotos | |Salotinės trūkažolės | |Kitos | |b)Špinatai ir panašios daržovės | |Špinatai | |Mangoldai | |Kitos | |c)Rėžiukai | |d)Salotinės cikorijos | |e)Žolės | |Builiai | |Laiškiniai česnakai | |Petražolės | |Salierų lapai | |Kitos | |vi)ANKŠTINĖS DARŽOVĖS (šviežios) | 0,02 |Pupelės (su ankštimis) | |Pupelės (išlukštentos) | |Žirniai (su ankštimis) | |Žirniai (išlukštenti) | |Kitos | |vii)STIEBINĖS DARŽOVĖS (šviežios) | 0,02 |Šparagai | |Dygieji (Ispanijos) artišokai | |Salierai | |Paprastieji pankoliai | |Artišokai | |Porai | |Rabarbarai | |Kitos | |viii)GRYBAI | 0,02 |a)Grybai (išskyrus miško) | |b)Miško grybai | |3.Ankštiniai | 0,02 |Pupos | |Lęšiai | |Žirniai | |Kiti | |4.Aliejinių augalų sėklos | 0,05 |Linų sėmenys | |Žemės riešutai | |Aguonos | |Sezamo sėklos | |Saulėgrąžų sėklos | |Rapsų sėklos | |Sojos pupelės | |Garstyčių sėklos | |Medvilnės sėklos | |Kitos | |5.Bulvės | 0,02 |Šviežios bulvės | |Bulvės sandėliavimui | |6.Arbatžolės (džiovinti lapeliai ir stiebeliai, fermentuoti arba kitaip apdoroti, Camellia sinensis) | 0,05 |7.Apyniai (džiovinti), įskaitant apynių granules ir nekoncentruotus miltelius | 0,05 |--------------------------------------------------


title: 1976 m. lapkričio 23 d. Tarybos direktyva dėl vaisiuose ir daržovėse bei ant jų išlikusių pesticidų likučių didžiausių koncentracijų nustatymo

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

31976L0895

Oficialusis leidinys L 340 , 09/12/1976 p. 0026 - 0031 specialusis leidimas suomių kalba: skyrius 3 tomas 7 p. 0206  specialusis leidimas graikų k.: skyrius 03 tomas 16 p. 0179  specialusis leidimas švedų kalba: skyrius 3 tomas 7 p. 0206  specialusis leidimas ispanų kalba: skyrius 03 tomas 11 p. 0084  specialusis leidimas portugalų kalba skyrius 03 tomas 11 p. 0084

		Tarybos direktyva1976 m. lapkričio 23 d.dėl vaisiuose ir daržovėse bei ant jų išlikusių pesticidų likučių didžiausių koncentracijų nustatymo(76/895/EEB)EUROPOS BENDRIJŲ TARYBA,atsižvelgdama į Europos ekonominės bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 43 ir 100 straipsnius,atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą,atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę [1],atsižvelgdama į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [2],kadangi augalininkystė Europos ekonominėje bendrijoje yra labai svarbi;kadangi augalininkystės derlių nuolat veikia gyvūninės arba augalinės kilmės kenksmingi organizmai ir virusai;kadangi yra labai svarbu apsaugoti augalus nuo šių organizmų, kad ne tik nemažėtų derliai, bet ir padidėtų žemės ūkio našumas;kadangi cheminių pesticidų naudojimas yra vienas svarbiausių augalų ir augalinių produktų apsaugojimo nuo kenksmingų organizmų būdų;kadangi šie pesticidai turi ne tik teigiamą poveikį augalų produkcijai, bet ir pavojingą šalutinį poveikį, nes tai iš esmės yra toksinės medžiagos arba preparatai;kadangi daugelis šių pesticidų bei jų metabolitų ir toksinių skilimo arba reakcijos produktų gali būti kenksmingi augalinių produktų vartotojams;kadangi šie pesticidai neturėtų būti naudojami tomis aplinkybėmis, kurios galėtų kelti pavojų žmonių arba gyvūnų gyvybei;kadangi šio pavojaus išvengimo būdai valstybėse narėse yra skirtingi; kadangi kai kurios iš šių valstybių yra nustačiusios skirtingas didžiausias pesticidų likučių ant apdorotų augalų bei augalinių produktų arba juose koncentracijas, kurių privalu laikytis išleidžiant šiuos produktus į apyvartą;kadangi skirtingos valstybių narių nustatytos didžiausios leistinos pesticidų likučių koncentracijos gali prisidėti prie prekybos kliūčių atsiradimo ir taip trukdyti laisvą prekių judėjimą Bendrijoje; kadangi dėl šios priežasties turėtų būti nustatytos didžiausios koncentracijos, kurias valstybės narės galėtų taikyti;kadangi, nustatant didžiausias koncentracijas, turi būti suderinti augalininkystės reikalavimai ir būtinybė apsaugoti žmonių ir gyvūnų sveikatą;kadangi visų pirma didžiausios tam tikrų pesticidų likučių vaisiuose ir daržovėse bei ant jų koncentracijos turėtų būti nustatomos atsižvelgiant į tai, jog vaisiai ir daržovės dažniausiai yra skirti maistui ir kartais – pašarams; kadangi didžiausios koncentracijos turi atitikti mažiausias galimas koncentracijas;kadangi turėtų būti užtikrinta, kad visoje Bendrijoje vyktų laisva apyvarta produktų, kuriuose tam tikrų pesticidų likučių koncentracija yra mažesnė arba lygi II priede nustatytam maksimumui; kadangi tuo pačiu metu valstybėms narėms turėtų būti suteikta teisė nediskriminuojant ir, jų nuomone, pateisinamais atvejais leisti jų teritorijoje apyvartą produktų, kuriuose koncentracija viršija minėtą maksimumą, nustatant jiems didžiausias koncentracijas arba jų nenustatant;kadangi šios direktyvos nuostatų nebūtina taikyti vaisiams ir daržovėms, skirtiems eksportuoti į trečiąsias šalis;kadangi vis dėlto gali netikėtai paaiškėti, kad II priede nustatytos didžiausios koncentracijos yra pavojingos žmonių arba gyvūnų sveikatai; kadangi dėl to valstybėms narėms tokiu atveju turėtų būti leidžiama laikinai sumažinti šias koncentracijas;kadangi tokiu atveju reikėtų nustatyti glaudų valstybių narių ir Komisijos bendradarbiavimą Augalų apsaugos nuolatiniame komitete;kadangi tuo atveju, jei valstybės narės nustato didžiausias koncentracijas jų teritorijose parduodamiems produktams, jos turėtų įsitikinti, jog šių koncentracijų laikomasi, atlikdamos oficialius patikrinimus, į kuriuos įeina bent mėginių paėmimas;kadangi tokiais atvejais oficialūs patikrinimai turėtų būti atliekami naudojant Bendrijos mėginių ėmimo ir tyrimo būdus;kadangi mėginių ėmimo ir tyrimo būdų nustatymas yra techninė ir mokslinė įgyvendinimo priemonė; kadangi tam, kad ji būtų patvirtinta, naudojantis procedūra, nustatančia glaudų valstybių narių ir Komisijos bendradarbiavimą Augalų apsaugos nuolatiniame komitete, turėtų būti nustatytos mėginių ėmimo ir analizės taisyklės;kadangi priedų pakeitimus, atsižvelgiant į jų išimtinai techninį pobūdį, derėtų palengvinti sukuriant greitesnę procedūrą,PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:1 straipsnisŠios direktyvos objektas – produktai, skirti vartoti žmonėms arba išimtiniais atvejais – gyvūnams, išvardyti I priede pagal bendrojo muitų tarifo pozicijas, kuriuose arba ant kurių randama II priede išvardytų pesticidų likučių.2 straipsnis1. Šioje direktyvoje "pesticidų likučiai" – tai pesticidų ir visų kitų II priede išvardytų metabolitų ir toksinių skilimo arba reakcijos produktų likučių pėdsakai, išlikę I priede nurodytuose produktuose arba ant jų.2. Šioje direktyvoje "išleidimas į apyvartą" – tai bet koks 1 straipsnyje paminėtų produktų perdavimas už užmokestį arba nemokamai po to, kai buvo nuimtas jų derlius.3 straipsnis1. Valstybės narės negali uždrausti arba trukdyti išleisti jų teritorijose į rinką 1 straipsnyje nurodytus produktus dėl to, kad šie turi pesticidų likučių, jei tų likučių kiekis neviršija II priede nustatytų didžiausių koncentracijų.2. Valstybės narės, jų nuomone, pateisinamais atvejais gali leisti jų teritorijose 1 straipsnyje nurodytų produktų, kuriuose pesticidų koncentracija yra didesnė negu nustatyta II priede, apyvartą.3. Valstybės narės praneša kitoms valstybėms narėms ir Komisijai apie šio straipsnio 1 ir 2 dalių taikymą.4 straipsnis1. Jei valstybė narė laikosi nuomonės, kad II priede nustatyta didžiausia koncentracija gali kelti pavojų žmonių arba gyvūnų, išskyrus kenksmingų organizmų, sveikatai, ji gali laikinai sumažinti tą koncentraciją savo teritorijoje. Tokiu atveju ji tuoj pat praneša kitoms valstybėms narėms ir Komisijai apie priemones, kurių ėmėsi, ir nurodo priežastis.2. 8 straipsnyje nustatyta tvarka bus nusprendžiama, ar reikia keisti II priede nustatytas didžiausias koncentracijas. Kol Taryba arba Komisija anksčiau minėta tvarka priima sprendimą, valstybė narė gali išlaikyti priemones, kurias ji taikė.5 straipsnisTaryba, nepažeisdama 4 straipsnio nuostatų, Komisijos siūlymu priima būtinus priedų pakeitimus. Darant šiuos pakeitimus, atsižvelgiama į mokslo ir technikos pažangą ir sveikatos bei žemės ūkio reikalavimus.6 straipsnis1. Valstybės narės imasi visų būtinų priemonių, įskaitant atsitiktinius patikrinimus, kad užtikrintų, jog bus laikomasi visų didžiausių leistinų koncentracijų, nustatytų remiantis šia direktyva.2. Valstybės narės imasi visų būtinų priemonių užtikrinti, jog tuo atveju, jei 1 straipsnyje nurodytiems produktams yra taikomi šio straipsnio 1 dalyje minimi patikrinimai, mėginiai, reikalingi pesticidams identifikuoti ir likučių koncentracijoms nustatyti, būtų imami ir kokybiškai bei kiekybiškai ištirti taikant procesus bei būdus, kuriuos būtina nustatyti 7 straipsnyje numatyta tvarka.7 straipsnis1. Tais atvejais, kai reikia laikytis šiame straipsnyje nustatytos tvarkos, klausimus Augalų sveikatos nuolatiniam komitetui (toliau – komitetui), įkurtam Sprendimu 76/894/EEB [3], nedelsiant perduoda jo pirmininkas savo iniciatyva arba valstybės narės prašymu.2. Valstybių narių atstovų komitete balsai skaičiuojami taip, kaip nustatyta Sutarties 148 straipsnio 2 dalyje. Pirmininkas nebalsuoja.3. Komisijos atstovas pateikia komitetui priemonių, kurių turi būti imtasi, projektą. Komitetas savo nuomonę dėl šių priemonių projekto pareiškia per tokį laiką, kurį nustato pirmininkas priklausomai nuo klausimo skubumo. Nuomonė patvirtinama 41 balso dauguma.4. Komisija patvirtina numatytas priemones ir nedelsdama jas įgyvendina, jeigu jos atitinka komiteto nuomonę. Tais atvejais, kai numatytos priemonės neatitinka komiteto nuomonės arba nuomonė nepareiškiama, Komisija nedelsdama pateikia Tarybai pasiūlymą dėl priemonių, kurių turi būti imtasi. Taryba priemones patvirtina kvalifikuota balsų dauguma.Jeigu Taryba per 15 dienų nuo tos dienos, kai klausimas buvo jai perduotas, nepatvirtino priemonių, pasiūlytas priemones patvirtina Komisija ir nedelsdama jas įgyvendina, nebent Taryba minėtas priemones būtų atmetusi paprasta balsų dauguma.8 straipsnis1. Tais atvejais, kai reikia laikytis šiame straipsnyje nustatytos tvarkos, klausimą komitetui perduoda jo pirmininkas savo iniciatyva arba valstybės narės prašymu.2. Valstybių narių atstovų komitete balsai skaičiuojami taip, kaip nustatyta Sutarties 148 straipsnio 2 dalyje. Pirmininkas nebalsuoja.3. Komisijos atstovas pateikia komitetui priemonių, kurių turi būti imtasi, projektą. Komitetas savo nuomonę dėl šių priemonių projekto pareiškia per tokį laiką, kurį nustato pirmininkas priklausomai nuo klausimo skubumo. Nuomonė patvirtinama 41 balso dauguma.4. Komisija patvirtina numatytas priemones ir nedelsdama jas įgyvendina, jeigu jos atitinka komiteto nuomonę. Tais atvejais, kai numatytos priemonės neatitinka komiteto nuomonės arba nuomonė nepareiškiama, Komisija nedelsdama pateikia Tarybai pasiūlymą dėl priemonių, kurių turi būti imtasi. Taryba priemones patvirtina kvalifikuota balsų dauguma.Jeigu Taryba per 15 dienų nuo tos dienos, kai klausimas buvo jai perduotas, nepatvirtino priemonių, pasiūlytas priemones patvirtina Komisija ir nedelsdama jas įgyvendina, nebent Taryba minėtas priemones būtų atmetusi paprasta balsų dauguma.9 straipsnisŠi direktyva netaikoma 1 straipsnyje nurodytiems produktams, jei yra nors mažiausias įrodymas, kad jie skirti eksportuoti į trečiąsias šalis.10 straipsnisŠi direktyva taikoma nepažeidžiant Bendrijos nuostatų dėl vaisių ir daržovių bendrųjų kokybės standartų.11 straipsnisValstybės narės per dvejus metus nuo šios direktyvos pranešimo priima įstatymus ir kitus teisės aktus, būtinus, kad jos būtų laikomasi, ir apie tai nedelsdamos praneša Komisijai.12 straipsnisŠi direktyva skirta valstybėms narėms.Priimta Briuselyje, 1976 m. lapkričio 23 d.Tarybos varduPirmininkasA.P.L.M.M. van der Stee[1] OL C 97, 1969 7 28, p. 35.[2] OL C 40, 1969 3 25, p. 4.[3] OL L 340, 1976 12 9, p. 25.--------------------------------------------------I PRIEDAS1 straipsnyje paminėtų produktų sąrašasBendrojo muitų tarifo pozicijos Nr. | Aprašas |07.01 B | Gūžiniai kopūstai, žiediniai kopūstai ir briuseliniai kopūstai, švieži arba šaldyti |07.01 C | Špinatai, švieži arba šaldyti |07.01 D | Salotinės daržovės, įskaitant garbanotąją trūkažolę ir cikorijas, šviežios arba šaldytos |07.01 E | Mangoldai (arba paprastieji runkeliai) ir Ispanijos artišokai, švieži arba šaldyti |07.01 F | Ankštinės daržovės, gliaudytos arba negliaudytos, šviežios arba šaldytos |07.01 G | Morkos, ropės, burokėliai, pūteliai, salierai, ridikai ir panašūs valgomieji šakniavaisiai, švieži arba šaldyti |07.01 H | Svogūnai, askaloniniai česnakai ir valgomieji česnakai, švieži arba šaldyti |07.01 IJ | Porai ir kiti svogūniniai augalai, švieži arba šaldyti |07.01 K | Smidrai (šparagai), švieži arba šaldyti |07.01 L | Artišokai, švieži arba šaldyti |07.01 M | Pomidorai, švieži arba šaldyti |07.01 N | Alyvos, šviežios arba šaldytos |07.01 O | Kapariai, švieži arba šaldyti |07.01 P | Agurkai ir dygliuotieji agurkai (kornišonai), švieži arba šaldyti |07.01 Q | Grybai ir trumai, švieži arba šaldyti |07.01 R | Pankoliai, švieži arba šaldyti |07.01 S | Saldieji pipirai, švieži arba šaldyti |07.01 T | Kitos daržovės, šviežios arba šaldytos |ex 07.02 | Daržovės, nevirtos, užšaldytos |ex 08.01 | Datulės, bananai, kokoso riešutai, braziliniai riešutai, anakardžio riešutai, avokados, mangai, gvajavos ir mangostanai, švieži, nulukštenti arba nulupti |ex 08.02 | Citrusiniai vaisiai, švieži |ex 08.03 | Figos, šviežios |ex 08.04 | Vynuogės, šviežios |ex 08.05 | Riešutai, išskyrus klasifikuojamus 08.01 pozicijoje, švieži, išgliaudyti arba neišgliaudyti |08.06 | Obuoliai, kriaušės ir svarainiai, švieži |08.07 | Kaulavaisiai, švieži |08.08 | Uogos, šviežios |08.09 | Kiti vaisiai, švieži |ex 08.10 | Vaisiai, nevirti, konservuoti užšaldant, be cukraus |--------------------------------------------------II PRIEDASPesticidų likučių sąrašas ir didžiausios likučių koncentracijosEEB (Nr.) | Pesticidai | Didžiausios leistinos koncentracijos (mg/kg (ppm)) |Bendras pavadinimas | Cheminė formulė |– | amitrolas | 3-amino-1 H-1,2,4-triazolas | nulis |– | aramitas | 0-/2-(4-tertbutilfenoksi)-1-metil-etil/-0-(2-chloretil)-sulfitas | nulis |– | atrazinas | 2-etilamino-3-chlor-o-izopropilamino-1,3,5-triazinas | 1,0 |15/60 | etilazinfosas | 0,0-diemetil-S-/(4-okso-3H-1,2,3-benzotriazino-3-il)-metil/-ditiofosfatas | Atskirai arba kartu nulis: šakniavaisinės daržovės, išskyrus salierus |15/42 | metilazinfosas | 0,0-dimetil-S-/(4-okso-3H-1,2,3-benzotriazino-3-il)-metil/-ditiofosfatas | 0,4: kiti produktai |6/20 | barbanas | (4-chlor-but-2-in-il)-N-(3-chlofenil)-karbamentas | 0,1 |609/21 | binapakrilas | /6-(1-metil-propil)-2,4-dinitrofenil/-3,3-dimetilakrilatas | nulis: morkos 0,3: kiti produktai |– | kaptanas | N-(trichlormetiltio)-cikloheks-4-enas-1, 2-dikarboksimidas | 15,0 |6/11 | karbarilas | N-metil-1-naftil-karbamatas | 2,5: abrikosai, obuoliai, kriaušės, persikai, vynuogės, slyvos, salotos, kopūstai, žiediniai kopūstai ir briuseliniai kopūstai 1,2: kiti produktai |620/6 | chlorbenzidas | (4-chlorbenzil)-(4-chlorfenil)-sulfidas | 1,5 |620/4 | chlorfensonas | (4-chlorfenil)-4-chlorbenzeno sulfonatas | 1,5 |– | chlorbenzilatas | etil-2-hidroksi-2,2-bis (4-chlorfenil) acetatas | 1,5 |6/22 | chloroksuronas | 1-/4-(chlorfenoksilfenil)/3,3-dimetilures | 0,2 |15/33 | metil-S-demetonas | 0,0-dimetil-S-(2-etiltioetil)-monotiofosfatas | atskirai arba kartu |15/49 | metiloksidementonas | 0,0-dimetil-S (2-etilsufiniletil)-monotiofosfatas | nulis: morkos |– | demetono-S-metilsulfonas | 0,0-dimetil ir S-etilsulfoniltiofosfatas | 0,4: kiti produktai (apskaičiuojama kaip demeton-S-metil sulfonas) |6/19 | dialatas | S-(2,3-dichloralil)-N,N diizopropilmonotiokarbamatas | 0,05 |607/24 | dichlorpropas | 2-(2,4-dichlorfenoksi) propiono rūgštis | 0,05 |15/55 | dimetoatas | 0,0-dimetil-S-(N-metilkarbamoil)-metilditiofosfatas | 1,5 |– | ometoatas | dimetil-S-(N-metilkarbamoilmetil) fosforotiolatas | 0,4 |609/23 | dinosebas | 2,4-dinitro-6-(1-metilpropil) fenolas | 0,05 |– | dodinas | N-dodecilguanidino acetatas | 1,0: vaisiai nulis: kiti produktai |602/33 | endosulfanas | 6,7,8,9,10,10-heksachlor-1,5,5a,6,9,9a-heksahidro-6,9-metano-2,3,4-benzo(e)-dioksatiepin-3-oksidas | 0,2: morkos 0,5: kiti produktai |602/32 | endrinas | 1,2,3,4,10,10-heksachlor-6,7-epoksi-1,4,4a,5,6,7,8,8a-oktahidro-1,4-endo-5,8-endo-dimetanonaftalenas | nulis |15/56 | fenchlorfosas | dimethil-2,4,5-trichlorfenilfosforotionatas | 0,5 |15/58 | fenitrotionas | dimetil-3-metil-4-nitrofenilfosforotionatas | 0,5 |15/61 | formotionas | S-(N-formil-N-metilkarbanoilmetil) dimetilfosforotiolotionatas | 0,1 |– | – | 1,1 dichlor-2,2-bis-(4-etilfenil) etanas | 10,0 |602/23 | lindanas | gama-1,2,3,4,5,6-heksachlorcikloheksanas | 2,0: lapinės daržovės 0,1: morkos 1,5: kiti produktai |15/44 | malationas | S/-1,2-bis (etoksikarbonil)-etil/-0,0-dimetilditiofosfatas | 3,0: daržovės, išskyrus šaknines |įskaitant malaoksoną | S-(-1,2-bis (etoksikarbonil)-etil)-0,0-dimetilitiofosfatas | 0,5: kiti produktai |– | metoksichloras | 1,1,1-trichlor-2,2 bis (4-metoksifenil) etanas | 10,0 |15/37 | parationas | 0,0-dietil-0-(4-nitrofenil)-monotiofosfatas | 0,5 |įskaitant paraoksoną | 0,0-dietil-0-(4-nitrofenil)-fosfatas |15/36 | metilparationas | 0,0-dimetil-0-(4-nitrofenil)-monotiofosfatas | 0,15 |įskaitant metilparaoksoną | 0,0-dimetil-0-(4-nitrofenil)-fosfatas |15/22 | fosfamidonas | 2-chlor-2-dietilkarbamoil-1-metilvinildimetilfosfatas | 0,15 |607/21 | folpetas | N-(trichlormetiltio) ftalimidas | 15,0 |– | propoksuras | 2-izo-propoksifenilmetilkarbamatas | 3,0 |15/27 | tEPP | 0,0,0,0-tetraetilpirofosfatas | nulis |6/5 | tiramas | bis (dimetiltiokarbamoil)-disulfidas | 3,8: braškės, vynuogės 3,0: kiti produktai |602/24 | toksafenas | chlorkamfenas (nuo 67 iki 69 % chloro) | 0,4 |15/21 | trichlorfonas | 0,0-dimetil-(2,2,2-trichlor-1-hidroksietil)-fosfonatas | 0,5 |--------------------------------------------------


title: 2002 m. vasario 26 d. Komisijos direktyva 2002/23/EB, iš dalies keičianti Tarybos direktyvų 86/362/EEB, 86/363/EEB ir 90/642/EEB dėl didžiausių pesticidų likučių koncentracijų atitinkamai grūduose, gyvūninės kilmės maisto produktuose, tam tikruose augalinės kilmės produktuose, įskaitant vaisius ir daržoves, bei ant jų nustatymo priedus

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

32002L0023

Oficialusis leidinys L 064 , 07/03/2002 p. 0013 - 0019

		Komisijos direktyva 2002/23/EB2002 m. vasario 26 d.iš dalies keičianti Tarybos direktyvų 86/362/EEB, 86/363/EEB ir 90/642/EEB dėl didžiausių pesticidų likučių koncentracijų atitinkamai grūduose, gyvūninės kilmės maisto produktuose, tam tikruose augalinės kilmės produktuose, įskaitant vaisius ir daržoves, bei ant jų nustatymo priedusEUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,atsižvelgdama į 1986 m. liepos 24 d. Tarybos direktyvą 86/362/EEB dėl pesticidų likučių grūduose ir ant jų didžiausių koncentracijų nustatymo [1] su paskutiniais pakeitimais, padarytais Komisijos direktyva 2001/57/EB [2], ypač į jos 10 straipsnį,atsižvelgdama į 1986 m. liepos 24 d. Tarybos direktyvą 86/363/EEB dėl didžiausios pesticidų likučių koncentracijos gyvūninės kilmės maisto produktuose ir ant jų nustatymo [3] su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 2001/57/EB, ypač į jos 10 straipsnį,atsižvelgdama į 1990 m. lapkričio 27 d. Tarybos direktyvą 90/642/EEB dėl didžiausių pesticidų likučių koncentracijų tam tikruose augalinės kilmės maisto produktuose, įskaitant vaisius ir daržoves, ir ant jų nustatymo [4], su paskutiniais pakeitimais, padarytais Komisijos direktyva 2002/5/EB [5], ypač į jos 7 straipsnį,atsižvelgdama į 1991 m. liepos 15 d. Tarybos direktyvą 91/414/EEB dėl augalų apsaugos produktų pateikimo į rinką [6], su paskutiniais pakeitimais, padarytais Komisijos direktyva 2001/103/EB [7], ir ypač į jos 4 straipsnio 1 dalies f punktą,kadangi:(1) Naujos veikliosios medžiagos metilflupirsulfuronas, pimetrozinas, azoksistrobinas ir metilkrezoksimas (vadinamos nagrinėjamomis veikliosiosiomis medžiagomis) Komisijos direktyvomis 2001/49/EB [8], 2001/87/EB [9], 98/47/EB [10] ir 1999/1/EB [11] buvo įrašytos į Direktyvos 91/414/EEB I priedą kaip herbicidas ant grūdinių kultūrų, insekticidas ant grūdinių kultūrų, vaisių, daržovių, ankštinių augalų, aliejinių augalų sėklų ir apynių, fungicidas, neturintis apibrėžtos paskirties ir fungicidas ant grūdinių kultūrų, obuolių ir vynuogių.(2) Nagrinėjamų veikliųjų medžiagų įtraukimas į I priedą buvo grindžiamas pateiktos informacijos apie jų numatomą panaudojimą vertinimu. Kai kurios valstybės narės pagal Direktyvos 91/414/EEB 4 straipsnio 1 dalies f punktą pateikė informaciją apie jų numatomą panaudojimą. Turima informacija yra peržiūrėta ir jos pakanka kai kurioms didžiausios likučių koncentracijos (DLK) vertėms nustatyti.(3) Jei nėra Bendrijos DLK ar laikinųjų DLK verčių, valstybės narės pagal Direktyvos 91/414/EEB 4 straipsnio 1 dalies f punktą prieš išduodamos leidimus naudoti augalų apsaugos produktus, kurių sudėtyje būtų šių veikliųjų cheminių medžiagų, nustato nacionalines laikinąsias didžiausios likučių koncentracijos vertes.(4) Prieš įtraukiant nagrinėjamas veikliąsias medžiagas į Direktyvos 91/414/EEB I priedą, atitinkami techniniai ir moksliniai įvertinimai buvo užbaigti pateikiant Komisijos ekspertizės ataskaitas. Galutinai šios ataskaitos buvo parengtos: metilkrezoksimo – 1998 m. spalio 16 d., metilflupirsulfurono – 2001 m. balandžio 27 d., azoksistrobino – 1998 m. balandžio 22 d. ir pimetrozino – 2001 m. liepos 27 d. Jos nustatė leistiną paros dozę (LPD) metilkrezoksimo 0,4 mg/kg b.m./parai, metilflupirsulfurono 0,035 mg/kg b.m./parai, azoksistrobino 0,1 mg/kg b.m./parai ir pimetrozino 0,03 mg/kg b.m./parai. Šis maisto produktų, apdorotų nagrinėjamomis veikliosiomis medžiagomis, poveikis per visą vartotojų gyvenimą buvo įvertintas ir apskaičiuotas pagal Bendrijos metodikas ir nusistovėjusią praktiką, atsižvelgiant į Pasaulio sveikatos organizacijos paskelbtas rekomendacijas [12] ir Augalų mokslinio komiteto nuomonę [13] apie taikomus metodus, ir yra apskaičiuota, kad naudojant pagal tai numatytas DLK vertes LPD nebus viršyta.(5) Vertinant ir aptariant metilflupirsulfurono, azoksistrobino ir metilkrezoksimo įtraukimą į Direktyvos 91/414/EEB I priedą, nebuvo pastebėta jokio ūmaus toksiško poveikio, kad reikėtų nustatyti ūmaus poveikio etaloninę dozę. Pimetrozinui buvo nustatyta, kad jo ūmaus poveikio etaloninė dozė yra 0,1 mg/kg b.m./parai. Atsižvelgiant į veikimo įvertinimą numatytos DLK vertės neturi neleistino vartotojui ūmaus poveikio.(6) Siekiant užtikrinti, kad vartotojas būtų tinkamai apsaugotas nuo likučių produktuose, kuriems leidimas nebuvo išduotas, poveikio, visiems tokiems produktams, kuriems taikomos Direktyvos 86/362/EEB, 86/363/EEB ir 90/642/EEB, būtų protinga nustatyti laikinąsias DLK, atitinkančias apatinę analizinio nustatymo ribą. Tokių laikinųjų DLK verčių nustatymas Bendrijos lygiu valstybėms narėms netrukdo metilflupirsulfuronui, pimetrozinui, azoksistrobinui ir metilkrezoksimui nustatyti laikinąsias didžiausias likučių koncentracijos vertes pagal Direktyvos 91/414/EEB 4 straipsnio 1 dalies f punktą ir jos VI priedą. Manoma, kad ketverių metų turi pakakti, kad nagrinėjamas veikliąsias medžiagas būtų galima leisti naudoti daugeliu kitų atvejų. Tuomet laikinosios didžiausios likučių koncentracijos vertės turi tapti galutinėmis.(7) Bendrija apie Komisijos Direktyvos projektą informavo Pasaulio prekybos organizaciją ir į gautas pastabas buvo atsižvelgta baigiant parengti direktyvą. Komisija, naudodama priimtinus pateiktus duomenis, galėtų ištirti trečiosiose šalyse naudojamų specialių pesticidų ir kultūrų derinių DLK.(8) Buvo atsižvelgta į Augalų mokslinio komiteto nuomones, ypač į jo patarimus ir rekomendacijas dėl pesticidais apdorotų maisto produktų vartotojų apsaugos.(9) Ši direktyva atitinka Augalų sveikatos nuolatinio komiteto nuomonę,PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:1 straipsnisŠių pesticidų didžiausios likučių koncentracijos yra įrašomos į Direktyvos 86/362/EEB II priedo A dalį:Pesticidų likutis | Didžiausia koncentracija (mg/kg) || |Metilflupirsulfuronas | 0,02 | Grūdinės kultūros |Pimetrozinas | 0,02 | Grūdinės kultūros |Nuo 2005 m. gruodžio 1 d. didžiausios metilflupirsulfurono ir pimetrozino likučių koncentracijos pagal Direktyvos 86/362/EEB 4 straipsnio 1 dalį nustoja būti laikinomis ir tampa galutinėmis.2 straipsnisŠių pesticidų didžiausios likučių koncentracijos įrašomos į Direktyvos 86/363/EEB II priedo B dalį:Pesticidų likutis | Didžiausia koncentracija (mg/kg) |Mėsos, įskaitant riebalus, mėsos preparatų, subproduktų ir gyvulinių riebalų, išvardytų I priede, kurių KN kodai 0201, 0202, 0203, 0204, 02050000, 0206, 0207, ex0208, 020900, 0210, 160100 ir 1602 | Pieno ir pieno produktų, išvardytų I priede, kurių KN kodai 0401, 0402, 040500 ir 0406 | Šviežių kiaušinių su lukštu, paukščių kiaušinių ir kiaušinių trynių, išvardytų I priede, kurių KN kodai 040700 ir 0408 |Pimetrozinas | 0,01 | 0,01 | 0,01 |Nuo 2005 m. gruodžio 1 d. didžiausios pimetrozino likučių koncentracijos pagal Direktyvos 86/363/EEB 4 straipsnio 1 dalį nustoja būti laikinomis ir tampa galutinėmis.3 straipsnisŠios direktyvos priede nurodytos didžiausios metilflupirsulfurono ir pimetrozino pesticidų likučių koncentracijos vertės papildo Direktyvos 90/642/EEB II priedą. Šios direktyvos priede nurodytos didžiausios azoksistrobino pesticidų likučių koncentracijos vertės keičia Direktyvos 90/642/EEB II priede nurodytas koncentracijos vertes.4 straipsnisBraškių laikinosios didžiausios metilkrezoksimo pesticidų likučių koncentracijos vertės Direktyvos 90/642/EEB II priede turi būti pakeistos į 0,2 mg/kg (p). Raidė "p" žymi laikinąją didžiausią likučių koncentraciją.Metilkrezoksimo laikinosios didžiausios likučių koncentracijos vertės galutinėmis tampa nuo 2004 m. spalio 19 d.5 straipsnis1. Valstybės narės priima įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie, įsigalioję iki 2002 m. rugpjūčio 31 d., įgyvendina šią direktyvą. Apie tai jos nedelsdamos praneša Komisijai.2. Šias nuostatas jos taiko nuo 2002 m. rugsėjo 1 d.3. Valstybės narės, tvirtindamos šias priemones, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.6 straipsnisŠi direktyva įsigalioja dvidešimtą dieną po jos paskelbimo Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje.Ši direktyva skirta valstybėms narėms.Priimta Briuselyje, 2002 m. vasario 26 d.Komisijos varduDavid ByrneKomisijos narys[1] OL L 221, 1986 8 7, p. 37.[2] OL L 208, 2001 8 1, p. 36.[3] OL L 221, 1986 8 7, p. 43.[4] OL L 350, 1990 12 14, p. 71.[5] OL L 34, 2002 2 5, p. 7.[6] OL L 230, 1991 8 19, p. 1.[7] OL L 304, 2001 11 21, p. 14.[8] OL L 176, 2001 6 29, p. 61.[9] OL L 276, 2001 10 19, p. 17.[10] OL L 191, 1998 7 7, p. 50.[11] OL L 21, 1999 1 28, p. 21.[12] Rekomendacijas (pataisytas), kaip prognozuoti su maistu suvartojamų pesticidų likučių dozę, parengtas pagal GEMS/Maisto programą bendradarbiaujant su Pesticidų likučių kodekso komitetu, paskelbė Pasaulio sveikatos organizacija 1997 m. (WHO/FSF/FOS/97.7).[13] Augalų mokslinio komiteto nuomonė dėl klausimų, susijusių su Tarybos Direktyvų 86/362/EEB, 86/363/EEB ir 90/642/EEB priedų pakeitimu (Augalų mokslinio komiteto pareikšta nuomonė 1998 m. liepos 14 d.) (http://europa.eu.int/comm/dg24/health/sc/scp/out21_en.html).--------------------------------------------------PRIEDASAtskirų produktų, kuriems taikoma didžiausia likučių koncentracija, grupės ir pavyzdžiai | Pesticidų likutis ir didžiausia likučių koncentracija (mg/kg) |Metilflupirsulfuronas | Azoksistrobinas | Pimetrozinas |1.Vaisiai: švieži, džiovinti arba nevirti, konservuoti šaldant, be cukraus; riešutai | 0,02 | | |i)CITRUSŲ VAISIAI | | 1 | 0,3 |Greipfrutai | | | |Citrinos | | | |Citrinos (laimai) | | | |Mandarinai (įskaitant klementinus ir kitus hibridus) | | | |Apelsinai | | | |Greipfrutai (pomelos) | | | |Kita | | | |ii)MEDŽIŲ RIEŠUTAI (neišgliaudyti arba išgliaudyti) | | 0,1 | 0,02 |Migdolai | | | |Braziliniai riešutai | | | |Ankaridžio riešutai | | | |Kaštainiai | | | |Kokoso riešutai | | | |Lazdyno riešutai | | | |Makadamijos (Australijos riešutai) | | | |Pekano riešutai | | | |Kedro riešutai | | | |Pistacijos | | | |Graikiniai riešutai | | | |Kita | | | |iii)OBUOLIŲ ŠEIMA | | 0,05 | 0,02 |Obuoliai | | | |Kriaušės | | | |Svarainiai | | | |Kita | | | |iv)VAISIAI SU KAULIUKAIS | | 0,05 | |Abrikosai | | | 0,05 |Vyšnios | | | |Persikai (įskaitant nektarinus ir kitus hibridus) | | | 0,05 |Slyvos | | | |Kiti vaisiai | | | 0,02 |v)UOGOS IR MAŽI VAISIAI | | | 0,02 |a)Valgomosios ir vyno vynuogės | | 2 | |Valgomosios vynuogės | | | |Vyno vynuogės | | | |b)Braškės (išskyrus miško žemuoges) | | 2 | |c)Rubus šeimos uogos (išskyrus laukines) | | 0,05 | |Gervuogės | | | |Gervuogės (Rubus flagellaris) | | | |Gervuogės ir avietės hibridas | | | |Avietės | | | |Kita | | | |d)Kiti maži vaisiai ir uogos (išskyrus laukines) | | 0,05 | |Mėlynės | | | |Spanguolės | | | |Serbentai (raudonieji, juodieji ir baltieji) | | | |Agrastai | | | |Kita | | | |e)Laukinės uogos ir laukiniai vaisiai | | 0,05 | |vi)ĮVAIRŪS VAISIAI | | | 0,02 |Avokados | | | |Bananai | | 2 | |Datulės | | | |Figos | | | |Kiviai | | | |Kinkanai | | | |Ličiai | | | |Mangai | | | |Alyvos | | | |Pasifloros (Passiflora spp.) | | | |Ananasai | | | |Granatai | | | |Kita | | 0,05 | |2.Daržovės: šviežios arba nevirtos, šaldytos arba džiovintos | 0,02 | | |i)ŠAKNIAVAISIŲ IR GUMBAVAISIŲ DARŽOVĖS | | | 0,02 |Burokėliai | | | |Morkos | | 0,2 | |Salierai | | | |Krienai | | 0,2 | |Topinambai | | | |Pastarnokai | | 0,2 | |Petražolės | | 0,2 | |Ridikai | | | |Valgomieji pūteliai | | 0,2 | |Saldžiosios bulvės | | | |Griežčiai | | | |Ropės | | | |Batatai | | | |Kita | | 0,05 | |ii)SVOGŪNINĖS DARŽOVĖS | | 0,05 | 0,02 |Valgomieji česnakai | | | |Svogūnai | | | |Askaloniniai česnakai | | | |Pavasariniai svogūnai | | | |Kita | | | |iii)VAISINĖS DARŽOVĖSa)Bulvinių šeimosPomidorai | | 2 | 0,5 |Pipirai | | 2 | 1 |Baklažanai | | 2 | 0,5 |Kita | | 0,05 | 0,02 |b)Moliūginės – valgoma odelė | | 1 | 0,5 |Agurkai | | | |Dygliuotieji agurkai | | | |Cukinijos | | | |Kita | | | |c)Moliūginės – nevalgoma odelė | | 0,5 | 0,2 |Melionai | | | |Moliūgai | | | |Arbūzai | | | |Kita | | | |d)Saldieji kukurūzai | | 0,05 | 0,02 |iv)BASTUČIO ŠEIMOS DARŽOVĖS | | 0,05 | |a)Žiediniai kopūstai | | | 0,02 |Brokoliai | | | |Žiediniai kopūstai | | | |Kita | | | |b)Gūžiniai kopūstai | | | |Briuselio kopūstai | | | |Gūžiniai kopūstai | | | 0,05 |Kita | | | 0,02 |c)Lapiniai kopūstai | | | 0,02 |Kininiai kopūstai | | | |Lapiniai kopūstai | | | |Kita | | | |d)Kaliaropės | | | 0,02 |v)LAPINĖS DARŽOVĖS IR ŠVIEŽIOS ŽOLĖSa)Salotos ir panašios | | 3 | 1 |Pipirnės | | | |Salotos (Valerianella locusta) | | | |Salotos (sėjamosios) | | | |Salotos (Cichorium endivia) | | | |Kita | | | |b)Špinatai ir panašios | | 0,05 | 0,02 |Špinatai | | | |Burokų lapai (mangoldas) | | | |Kita | | | |c)Rėžiukas | | 0,05 | 0,02 |d)Cikorijos | | 0,2 | 0,02 |e)Žolės | | 0,05 | 1 |Daržiniai builiai | | | |Laiškiniai česnakai | | | |Petražolės | | | |Salierų lapai | | | |Kita | | | |vi)ANKŠTINĖS DARŽOVĖS (šviežios) | | | 0,02 |Pupos (su ankštimis) | | 1 | |Pupos (išlukštentos) | | | |Žirniai (su ankštimis) | | 0,5 | |Žirniai (išlukštenti) | | 0,2 | |Kita | | 0,05 | |vii)STIEBINĖS DARŽOVĖS (šviežios) | | | 0,02 |Smidrai (šparagai) | | | |Artišokai (Ispanijos) | | | |Salierai | | 5 | |Paprastieji pankoliai | | | |Tikrieji artišokai | | 1 | |Porai | | 0,1 | |Rabarbarai | | | |Kita | | 0,05 | |viii)GRYBAI | | 0,05 | 0,02 |a)Kultūriniai grybai | | | |b)Laukiniai grybai | | | |3.Ankštiniai | 0,02 | 0,1 | 0,02 |Pupos | | | |Lęšiai | | | |Žirniai | | | |Kita | | | |4.Aliejinių augalų sėklos | 0,05 | 0,05 | |Linų sėmenys | | | |Žemės riešutai | | | |Aguonos | | | |Sezamo sėklos | | | |Saulėgrąžų sėklos | | | |Rapso sėklos | | | |Sojos pupelės | | | |Garstyčių sėklos | | | |Medvilnės sėklos | | | 0,05 |Kita | | | 0,02 |5.Bulvės | 0,02 | 0,05 | 0,02 |Ankstyvosios bulvės | | | |Valgomosios bulvės | | | |6.Arbata (Camellia sinensis lapai ir stiebai, džiovinti, fermentuoti arba ne) | 0,05 | 0,1 | 0,1 |7.Apyniai (džiovinti), įskaitant apynių granules ir nekoncentruotus miltelius | 0,05 | 20 | 5 |--------------------------------------------------