title: 2005 m. sausio 27 d. Komisijos direktyva 2005/7/EB, iš dalies keičianti Direktyvą 2002/70/EB, nustatančią dioksinų ir dioksinų tipo PCB koncentracijos pašaruose nustatymo reikalavimus - Tekstas svarbus EEE

text:
29.1.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 27/41

         KOMISIJOS DIREKTYVA 2005/7/EB
   2005 m. sausio 27 d.
   iš dalies keičianti Direktyvą 2002/70/EB, nustatančią dioksinų ir dioksinų tipo PCB koncentracijos pašaruose nustatymo reikalavimus
   (Tekstas svarbus EEE)
   EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,
   atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,
   atsižvelgdama į 1970 m. liepos 20 d. Tarybos direktyvą 70/373/EEB dėl Bendrijos mėginių paėmimo ir analizės metodų, taikomų valstybinei pašarų kontrolei, įvedimo (1), ypač į jos 2 straipsnį,
   kadangi:

               (1)

               2002 m. liepos 26 d. Komisijos direktyvoje 2002/70/EB, nustatančioje dioksinų ir dioksinų tipo PCB koncentracijos pašaruose nustatymo reikalavimus (2), išdėstytos specialios Direktyvoje 70/373/EEB numatytos oficialiai kontrolei taikytinų analizės metodų nuostatos.

               (2)

               1976 m. kovo 1 d. Komisijos direktyvoje 76/371/EEB, nustatančioje oficialiai pašarų kontrolei taikytinus Bendrijos mėginių ėmimo metodus (3), nustatyta mėginių ėmimo tvarka turi būti taikoma oficialiai kontroliuojant dioksinų ir dioksinų tipo PCB koncentracijas tam tikruose pašaruose. Būtų tinkama nurodyti, kad turi būti taikomi kiekybiniai reikalavimai vienodai pašaruose pasiskirsčiusioms medžiagoms arba produktams kontroliuoti.

               (3)

               Ypač svarbu, kad analitiniai rezultatai būtų užrašomi ir aiškinami vienodai siekiant užtikrinti darnų įgyvendinimo būdą visose valstybėse narėse.

               (4)

               Todėl reikėtų atitinkamai iš dalies pakeisti Direktyvą 2002/70/EB.

               (5)

               Šioje direktyvoje numatytos priemonės atitinka Maisto grandinės ir gyvūnų sveikatos nuolatinio komiteto nuomonę,

         PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:
   1 straipsnis
   Direktyvos 2002/70/EB priedai iš dalies keičiami pagal šios direktyvos priedą.
   2 straipsnis
   1.   Valstybės narės priima įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie, įsigalioję ne vėliau kaip per dvylika mėnesių nuo šios direktyvos įsigaliojimo, ją įgyvendina. Jos nedelsdamos pateikia Komisijai šių nuostatų tekstus ir atitikties lentelę tarp šių nuostatų ir šios direktyvos.
   Valstybės narės, tvirtindamos šias nuostatas, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.
   2.   Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų nacionalinės teisės aktų nuostatų tekstus.
   3 straipsnis
   Ši direktyva įsigalioja dvidešimtą dieną po jos paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
   4 straipsnis
   Ši direktyva yra skirta valstybėms narėms.

      Priimta Briuselyje, 2005 m. sausio 27 d.

            Komisijos vardu

         Markos KYPRIANOU

            Komisijos narys

      (1)  OL L 170, 1970 8 3, p. 2. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 807/2003 (OL L 122, 2003 5 16, p. 36).

      (2)  OL L 209, 2002 8 6, p. 15.

      (3)  OL L 102, 1976 4 15, p. 1.

      PRIEDAS
      Direktyvos 2002/70/EB priedai iš dalies keičiami taip:

                  1)

                  I priedas pakeičiamas taip:
                  „1.   Tikslas ir taikymo sritis
                  Mėginiai dioksinų (PCDD/PCDF) kiekiui oficialiai kontroliuoti ir dioksinų tipo PCB (1) kiekiui nustatyti pašaruose imami pagal Direktyvos 76/371/EEB nuostatas. Vienodai pašaruose pasiskirsčiusioms medžiagoms arba produktams kontroliuoti turi būti taikomi kiekybiniai reikalavimai, kaip numatyta Direktyvos 76/371/EEB priedo 5.A. punkte. Laikoma, kad taip paimtas jungtinis mėginys atitinka tą partiją arba partijos dalį, iš kurios buvo paimtas. Ar jie atitinka didžiausias leistinas koncentracijas, nustatytas Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2002/32/EB (2), įvertinama pagal laboratoriniuose mėginiuose nustatytus kiekius.
                  2.   Partijos ar jos dalies atitiktis specifikacijoms
                  Partija priimtina, jei vieno tyrimo analitinis rezultatas neviršija atitinkamos didžiausios leistinos koncentracijos, nustatytos Direktyvoje 2002/32/EB, atsižvelgiant į matavimo neapibrėžtį.
                  Partija neatitinka didžiausios leistinos koncentracijos, nustatytos Direktyvoje 2002/32/EB, jeigu analitinis rezultatas, kurį patvirtina pakartotinis tyrimas ir kuris apskaičiuotas kaip mažiausiai dviejų atskirų rezultatų vidurkis, neabejotinai viršija didžiausią leistiną koncentraciją, atsižvelgiant į matavimo neapibrėžtį.
                  Matavimo neapibrėžtį galima nustatyti taikant vieną iš toliau nurodytų būdų:

                              —

                              išplėstosios neapibrėžties apskaičiavimą: taikant aprėpties koeficientą 2, kuris užtikrina maždaug 95 % patikimumą,

                              —

                              sprendimo ribos (CCα) nustatymą, remiantis Komisijos sprendimu 2002/657/EB (3) (priedo 3.1.2.5 punktas – medžiagų, turinčių nustatytą leistiną koncentraciją, atvejis).

                        Šios aiškinimo taisyklės taikomos analitiniam rezultatui, gautam iš oficialiai kontroliuojamo mėginio. Jos nedaro įtakos valstybių narių teisei taikyti Direktyvos 95/53 (4) 18 straipsnyje minimas nacionalines analizės taisykles gynybos arba arbitražo tikslais.“
                  (1)  Dioksinų tipo PCB lentelė

                              Giminingi junginiai

                              TTE vertė

                              Dibenzo-p-dioksinai („PCDD“)

                              2,3,7,8-TCDD

                              1

                              1,2,3,7,8-PeCDD

                              1

                              1,2,3,4,7,8-HxCDD

                              0,1

                              1,2,3,6,7,8-HxCDD

                              0,1

                              1,2,3,7,8,9-HxCDD

                              0,1

                              1,2,3,4,6,7,8-HpCDD

                              0,01

                              OCDD

                              0,0001

                              Dibenzofuranai („PCDF“)

                              2,3,7,8-TCDF

                              0,1

                              1,2,3,7,8-PeCDF

                              0,05

                              2,3,4,7,8-PeCDF

                              0,5

                              1,2,3,4,7,8-HxCDF

                              0,1

                              1,2,3,6,7,8-HxCDF

                              0,1

                              1,2,3,7,8,9-HxCDF

                              0,1

                              2,3,4,6,7,8-HxCDF

                              0,1

                              1,2,3,4,6,7,8-HpCDF

                              0,01

                              1,2,3,4,7,8,9-HpCDF

                              0,01

                              OCDF

                              0,0001

                              Dioksinų tipo PCB: Ne orto PCB + mono-orto PCB

                              Ne orto PCB

                              PCB 77

                              0,0001

                              PCB 81

                              0,0001

                              PCB 126

                              0,1

                              PCB 169

                              0,01

                              Mono orto PCB

                              PCB 105

                              0,0001

                              PCB 114

                              0,0005

                              PCB 118

                              0,0001

                              PCB 123

                              0,0001

                              PCB 156

                              0,0005

                              PCB 157

                              0,0005

                              PCB 167

                              0,00001

                              PCB 189

                              0,0001

                              Vartojami sutrumpinimai: „T“ = tetra; „Pe“ = penta; „Hx“ = hexa; „Hp“ = hepta; „O“ = octa; „CDD“ = chlorodibenzo-p-dioksinas; „CDF“ = chlorodibenzofuranas; „CB“ = chlorobifenilas.

                        "
                     (2)  OL L 140, 2002 5 30, p. 10."

                     (3)  OL L 221, 2002 8 17, p. 8."

                     (4)  OL L 265, 1995 11 8, p. 17."

                  (2)

                  II priede 2 skyriaus pabaigoje pridedama tokia pastraipa, Pagrindimas:
                  „Tik šioje direktyvoje: priimtina specifinė atskirų giminingų junginių kiekybinė nustatymo riba - tai analitės koncentracija mėginio ekstrakte, kuri sukelia dviejų stebimų skirtingų jonų instrumentinius signalus, kai S ir T (signalo ir triukšmo) santykis yra 3:1 mažiausiam signalui, ir atitinka pagrindinius reikalavimus, kaip antai: sulaikymo trukmė, izotopų santykis pagal nustatymo metodiką, aprašytą EPA metodą 1613 B pataisytame leidime.“


title: 1990 m. lapkričio 27 d. Tarybos Direktyva dėl didžiausių pesticidų likučių koncentracijų tam tikruose augalinės kilmės produktuose ir ant jų, įskaitant vaisius ir daržoves, nustatymo

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

31990L0642

Oficialusis leidinys L 350 , 14/12/1990 p. 0071 - 0079 specialusis leidimas suomių kalba: skyrius 3 tomas 35 p. 0258  specialusis leidimas švedų kalba: skyrius 3 tomas 35 p. 0258

		Tarybos direktyva1990 m. lapkričio 27 d.dėl didžiausių pesticidų likučių koncentracijų tam tikruose augalinės kilmės produktuose ir ant jų, įskaitant vaisius ir daržoves, nustatymo(90/642/EEB)EUROPOS BENDRIJŲ TARYBA,atsižvelgdama į Europos ekonominės bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 43 straipsnį,atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą [1],atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę [2],atsižvelgdama į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [3],kadangi augalininkystė Bendrijoje yra labai svarbi;kadangi augalininkystės derlių nuolat veikia kenksmingi organizmai ir piktžolės;kadangi yra labai svarbu apsaugoti augalus ir augalinius produktus nuo šių organizmų, kad ne tik nesumažėtų derlius arba išauginti produktai nebūtų pažeisti, bet ir padidėtų žemės ūkio produktyvumas;kadangi cheminių pesticidų naudojimas yra vienas svarbiausių augalų ir augalinių produktų apsaugos nuo tokių organizmų būdų; kadangi turėtų būti nustatytos tokios mažos privalomosios didžiausios koncentracijos, kurios atitiktų geros žemės ūkio praktikos reikalavimus;kadangi vis dėlto šių pesticidų poveikis augalų produkcijai yra ne vien tik teigiamas, nes apskritai tai yra pavojingos medžiagos arba preparatai, turintys pavojingą šalutinį poveikį;kadangi daugelis pesticidų ir jų metabolitų arba skilimo produktų gali būti kenksmingi augalinių produktų vartotojams; kadangi šie pesticidai neturėtų būti naudojami tomis aplinkybėmis, kuriomis jie galėtų kelti pavojų žmonių arba gyvūnų sveikatai ir aplinkai;kadangi Bendrija turėtų skatinti taikyti alternatyvą — ekologinės žemdirbystės būdus;kadangi 1976 m. lapkričio 23 d. Tarybos direktyva 76/895/EEB dėl didžiausių pesticidų likučių koncentracijų vaisiuose bei daržovėse ir ant jų nustatymo [4] su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 89/186/EEB [5], nustato didžiausias minėtų likučių koncentracijas ir užtikrina produktų, kuriuose pesticidų likučių koncentracijos atitinka šias didžiausias koncentracijas arba yra mažesnės, laisvą judėjimą visoje Bendrijoje; kadangi minėta Direktyva suteikia valstybėms narėms teisę duoti leidimą išleisti jų teritorijose į apyvartą produktus, kuriuose pesticidų likučių koncentracijos yra didesnės nei didžiausios koncentracijos, kai, jų nuomone, tai pateisinama;kadangi pastaroji nuostata kai kuriais atvejais sąlygoja tai, kad didžiausios leistinos pesticidų likučių koncentracijos valstybėse narėse ir toliau išlieka skirtingos ir ši aplinkybė gali prisidėti prie prekybos kliūčių sukūrimo ir tuo sukliudyti laisvą prekių judėjimą Bendrijoje; kadangi, siekiant iki 1992 m. sukurti bendrąją rinką, šios kliūtys turėtų būti pašalintos;kadangi dėl paminėtų priežasčių turėtų būti panaikinta valstybėms narėms suteikta galimybė leisti taikyti didesnes koncentracijas, o visose valstybėse narėse tam tikroms vaisiuose bei daržovėse ir ant jų esančioms veikliosioms medžiagoms turėtų būti nustatyta privalomos didžiausios koncentracijos, kurių būtina laikytis išleidžiant produktus į apyvartą;kadangi dėl jau minėtos priežasties, t.y. laisvo prekių judėjimo Bendrijoje užtikrinimo, privalomosios didžiausios koncentracijos turėtų būti nustatytos ir tam tikriems kituose augalinės kilmės produktuose arba ant jų esantiems pesticidams;be to, kadangi didžiausių koncentracijų laikymasis garantuos laisvą produktų judėjimą ir tinkamą vartotojų bei gyvūnų sveikatos apsaugą;kadangi privalomųjų didžiausių pesticidų likučių koncentracijų nustatymas reikalauja ilgai trunkančio techninio nagrinėjimo, kad šios koncentracijos nebūtų iš karto taikomos Direktyva 76/895/EEB reglamentuojamiems pesticidų likučiams;kadangi dėl to būtina priimti atskiras taisykles, kuriose būtų numatytos šios privalomosios didžiausios koncentracijos ir kad Direktyvoje 76/895/EEB minimi pesticidų likučiai būtų perkelti į šias atskiras taisykles laipsniškai, t.y. kiekvienąkart, kai jiems nustatomos privalomosios koncentracijos;taigi kadangi ši Direktyva nedaro poveikio Direktyvai 76/895/EEB, tebetaikomai tam tikriems pesticidų likučiams, kuriems netaikoma ši direktyva;kadangi pesticidų likučių ir jų didžiausių koncentracijos sąrašo sudarymas yra Tarybos kompetencija; kadangi į šį sąrašą neturėtų būti įtraukiami Direktyva 76/895/EEB reglamentuojami pesticidų likučiai;kadangi šią direktyvą reikėtų taikyti produktams, skirtiems eksportuoti į trečiąsias šalis, išskyrus tam tikrus atvejus, kai galima nustatyti, kad importuojančios šalys reikalauja tam tikro apdorojimo, dėl kurio didžiausios koncentracijos galėtų viršyti pagal šią direktyvą Bendrijai nustatytas koncentracijas; kadangi šios direktyvos nederėtų taikyti produktams, skirtiems kitų produktų, išskyrus maisto produktus ir pašarus, gamybai arba skirtiems sėti bei sodinti;kadangi tam, kad būtų garantuota, jog produktai bus išleidžiami į apyvartą laikantis šios direktyvos nuostatų, valstybės narės privalo imtis tinkamų kontrolės priemonių; kadangi turėtų būti planuojami ir atliekami būtini patikrinimai, o apie jų rezultatus pranešama laikantis 1989 m. birželio 14 d. Tarybos direktyvos 89/397/EEB dėl oficialaus maisto produktų patikrinimo [6] nuostatų;kadangi derėtų nustatyti Bendrijos mėginių ėmimo ir analizės metodus ir pastarieji turėtų būti taikomi bent jau kaip pamatiniai; kadangi šių metodų nustatymas — tai mokslinė ir techninė įgyvendinimo priemonė, kuri turėtų būti nustatyta taikant procedūrą, reikalaujančią glaudaus valstybių narių ir Komisijos bendradarbiavimo Augalų sveikatos nuolatiniame komitete procedūrą; kadangi analizės metodai turėtų atitikti 1985 m. gruodžio 20 d. Tarybos direktyvos 85/591/EEB dėl Bendrijos mėginių ėmimo ir analizės metodų atliekant žmonėms vartoti skirtų maisto produktų monitoringą [7], priede nustatytus kriterijus;kadangi vėliau Taryba turės priimti augalinės kilmės produktų, kuriuose arba ant kurių gali būti pesticidų likučių, sąrašo pakeitimus;kadangi valstybėms narėms turėtų būti leidžiama laikinai sumažinti nustatytas koncentracijas, jei vėliau paaiškėja, kad jos yra pavojingos žmonių arba gyvūnų sveikatai; kadangi tokiais atvejais taip pat reikia nustatyti glaudų valstybių narių ir Komisijos bendradarbiavimą Augalų sveikatos nuolatiniame komitete,PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:1 straipsnis1. Ši direktyva taikoma priedo lentelės 1 stulpelyje nurodytoms produktų grupėms, kurioms priskiriamų produktų pavyzdžiai yra nurodyti 2 stulpelyje, kadangi jie arba 3 stulpelyje nurodytos jų dalys gali turėti tam tikrų pesticidų likučių.Taryba, remdamasi Komisijos pasiūlymu, kvalifikuota balsų dauguma sudaro pesticidų likučių ir jų didžiausių koncentracijų sąrašą. Atskiri pesticidų likučiai neįtraukiami į sąrašą tol, kol Direktyva 76/895/EEB nenustatomos jų didžiausios koncentracijos.2. Ši direktyva taikoma nepažeidžiant:a) 1963 m. lapkričio 5 d. Tarybos direktyvos 64/54/EEB dėl valstybių narių įstatymų dėl konservantų, kuriuos leidžiama naudoti žmonėms vartoti skirtuose maisto produktuose, suderinimo [8], nuostatų su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 85/585/EEB [9] dėl bifenilo (difenilo), ortofenilfenolo, natrio ortofenilfenato ir 2-(4-tiazolil)-benzimidazolo (tiabendazolo), kurios tebereglamentuoja šių medžiagų naudojimą tol, kol tos medžiagos ir jų didžiausios koncentracijos bus įtraukti į 1 dalyje minėtą sąrašą;b) 1973 m. gruodžio 17 d. Tarybos direktyvos 74/63/EEB dėl nepageidaujamų medžiagų ir produktų didžiausių leistinų koncentracijų pašaruose nustatymo [10] nuostatų su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 87/519/EEB [11];c) Direktyvos 76/895/EEB nuostatų;d) 1986 m. liepos 24 d. Tarybos direktyvos 86/362/EEB dėl pesticidų likučių grūduose ir ant jų didžiausių koncentracijų nustatymo [12] nuostatų su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 88/298/EEB [13].3. Be to, ši direktyva taikoma 1 dalyje paminėtiems produktams, skirtiems eksportuoti į trečiąsias šalis. Tačiau ja remiantis nustatytos didžiausios pesticidų likučių koncentracijos netaikomos tais atvejais, jei prieš eksportuojant produktai yra apdorojami ir gali būti pateikti pakankami įrodymai, kad:a) trečioji šalis, kuri yra paskirties šalis, reikalauja šio konkretaus apdorojimo, kad į jos teritoriją nebūtų įvežti kenksmingi organizmai, arbab) apdorojimas būtinas norint apsaugoti produktus nuo kenksmingų organizmų vežant juos į trečiąją, paskyrimo šalį ir ten sandėliuojant.4. Ši direktyva 1 dalyje nurodytiems produktams netaikoma tais atvejais, jei iš tam tikros informacijos galima nustatyti, kad jie yra skirti:a) ne maistui arba pašarams, o kitiems produktams gaminti;b) sėti arba sodinti.2 straipsnisŠioje direktyvoje:a) "pesticidų likučiai" — tai 1 straipsnyje nurodytame sąraše išvardytų pesticidų bei jų metabolitų ir skilimo arba reakcijos produktų likučiai minėtame straipsnyje nurodytuose produktuose arba ant jų;b) "išleidimas į apyvartą" — tai bet koks 1 straipsnyje paminėtų produktų perdavimas už užmokestį arba nemokamai po to, kai buvo nuimtas jų derlius.3 straipsnis1. Į apyvartą išleistų 1 straipsnyje paminėtų produktų arba, priklausomai nuo atvejo, produktų dalių pesticidų koncentracijos negali būti didesnės nei tame straipsnyje nurodytos didžiausios koncentracijos.Džiovintiems produktams, kuriems nenustatytos didžiausios koncentracijos, taikytina 1 straipsnyje minėtame sąraše nurodyta didžiausia koncentracija atsižvelgiant į džiovinant atsirandančią likučių koncentraciją.2. Valstybės narės, bent jau paimdamos kontrolinius mėginius, garantuoja 1 dalyje paminėtų didžiausių koncentracijų laikymąsi. Remiantis Direktyva 89/397/EEB, ypač jos 4 straipsniu, atliekami būtini patikrinimai.4 straipsnis1. Valstybių narių kompetentinga institucija arba institucijos parengia išankstines programas, nustatančias patikrinimų, atliktinų per tam tikrą laiką laikantis 3 straipsnio 2 dalies nuostatų, pobūdį ir dažnumą.2. Valstybės narės kasmet iki rugpjūčio 1 d. išsiunčia Komisijai visą būtiną informaciją apie tai, kaip ankstesniais metais buvo įgyvendinamos 1 dalyje minimos programos, ypač atsižvelgdamos į:- šių programų rengimo kriterijus,- atliktų patikrinimų skaičių ir tipą,- nustatytų pažeidimų skaičių ir pobūdį.3. Nuo 1993 m. Komisija kasmet iki lapkričio 1 d., su valstybėmis narėmis pasitarusi Augalų sveikatos nuolatiniame komitete, perduoda joms rekomendaciją dėl kitų metų suderintos patikrinimų programos. Ši rekomendacija vėliau gali būti derinama atsižvelgiant į tai, kaip įgyvendinama suderinta programa.Suderintoje programoje visų pirma nustatomi svarbiausi jos įgyvendinimo kriterijai.2 dalyje paminėtoje informacijoje atskiras skirsnis skiriamas suderintos programos įgyvendinimui.4. Praėjus penkeriems metams nuo šios direktyvos priėmimo Komisija pateikia Tarybai ataskaitą apie šio straipsnio taikymą, o prireikus — ir visus būtinus pasiūlymus.5 straipsnisValstybėms narėms neleidžiama drausti arba trukdyti jų teritorijose išleisti į apyvartą 1 straipsnyje paminėtų produktų su pesticidų likučiais, jei tokių likučių koncentracija minimuose produktuose ir jų dalyse arba ant jų neviršija 1 straipsnyje paminėtame sąraše nurodytų didžiausių koncentracijų.6 straipsnis1. Mėginių ėmimo metodai, būtini atliekant 3 straipsnyje numatytus vaisių ir daržovių patikrinimus, yra nurodyti Komisijos direktyvoje 79/700/EEB [14]. Mėginių ėmimo metodai, taikomi tikrinant produktus, išskyrus vaisius ir daržoves, ir analizės metodai, taikomi tikrinant visus produktus, nustatomi 9 straipsnyje numatyta tvarka.Bendrijos analizės metodų buvimas neprieštarauja tam, kad valstybės narės taikytų kitus išbandytus ir moksliškai patvirtintus metodus, jei tai netrukdo laisvai judėti produktams, kurie, kaip buvo pripažinta pagal Bendrijos metodus, atitinka šioje direktyvoje nustatytas taisykles. Kai rezultatų duomenys aiškinami skirtingai, pirmenybė teikiama tiems, kurie buvo gauti taikant Bendrijos metodus.2. Analizės metodai, nustatomi taip, kaip nurodyta 1 dalyje, turi atitikti Direktyvos 85/591/EEB priede nustatytus kriterijus.3. Valstybės narės informuoja valstybes nares ir Komisiją apie kitus metodus, kuriuos jos taikė laikydamosi 1 dalies nuostatų.7 straipsnisTaryba, remdamasi Komisijos pasiūlymu, kvalifikuota balsų dauguma priima priedo pakeitimus atsižvelgdama į mokslo ir technikos žinių pažangą.8 straipsnis1. Jei valstybė narė, gavusi naujos informacijos arba iš naujo įvertinusi turimą, laikosi nuomonės, kad 1 straipsnyje minėtame sąraše nustatyta didžiausia koncentracija kelia pavojų žmonių arba gyvūnų sveikatai ir dėl to reikia imtis skubių veiksmų, ji gali savo teritorijoje laikinai sumažinti šią koncentraciją. Tokiu atveju ji tuoj pat kitoms valstybėms narėms ir Komisijai praneša apie priemones ir trumpai išdėsto jų taikymo motyvus.2. Komisija skubiai išnagrinėja pirmoje dalyje paminėtas valstybių narių nurodytas priežastis ir su valstybėmis narėmis tariasi Augalų sveikatos nuolatiniame komitete (toliau — Nuolatiniame komitete); po to ji pateikia savo nuomonę šiuo klausimu ir imasi atitinkamų priemonių. Komisija nedelsdama praneša Tarybai ir valstybėms narėms apie visas taikytas priemones. Gavusi tokį pranešimą, bet kuri valstybė narė per penkiolika dienų gali pranešti Tarybai apie Komisijos priemones. Taryba, gavusi šią informaciją, per penkiolika dienų kvalifikuota balsų dauguma gali priimti kitokį sprendimą.3. Jei Komisija laikosi nuomonės, kad 1 straipsnyje paminėtame sąraše nustatytos didžiausios koncentracijos turėtų būti pakeistos, kad būtų panaikinta 1 dalyje minėta problema ir užtikrinta žmonių sveikatos apsauga, ji pradeda taikyti 10 straipsnyje nustatytą procedūrą, kad priimtų šiuos pakeitimus. Tokiu atveju valstybės narės, kurios 1 dalyje reglamentuojamų priemonių, jas taiko tol, kol Taryba arba Komisija, remdamosi minėta procedūra, priima sprendimą.9 straipsnis1. Tais atvejais, kai reikia laikytis šiame straipsnyje nustatytos tvarkos, klausimą Nuolatiniam komitetui svarstyti perduoda jo pirmininkas savo iniciatyva arba valstybės narės prašymu.2. Komisijos atstovas Nuolatiniam komitetui pateikia priemonių, kurių turi būti imtasi, projektą. Komitetas savo nuomonę dėl projekto pareiškia per tokį laiką, kurį nustato pirmininkas atsižvelgdamas į klausimo skubumą. Nuomonė patvirtinama Sutarties 148 straipsnio 2 dalyje nustatyta balsų dauguma tuo atveju, kai Taryba turi priimti sprendimus Komisijos siūlymu. Valstybių narių atstovų Nuolatiniame komitete balsai skaičiuojami taip, kaip nustatyta tame straipsnyje. Pirmininkas nebalsuoja.3. Komisija patvirtina numatytas priemones, jeigu jos atitinka Nuolatinio komiteto nuomonę.4. Kai numatytos priemonės neatitinka Nuolatinio komiteto nuomonės arba nuomonė nepareiškiama, Komisija nedelsdama pateikia Tarybai pasiūlymą dėl priemonių, kurių turi būti imtasi. Taryba sprendžia kvalifikuota balsų dauguma.5. Jeigu Taryba per tris mėnesius nuo tos dienos, kai klausimas buvo jai perduotas, nepriima jokio sprendimo, pasiūlytas priemones patvirtina Komisija.10 straipsnis1. Tais atvejais, kai reikia laikytis šiame straipsnyje nustatytos tvarkos, klausimą Nuolatiniam komitetui svarstyti perduoda jo pirmininkas savo iniciatyva arba valstybės narės prašymu.2. Komisijos atstovas Nuolatiniam komitetui pateikia priemonių, kurių turi būti imtasi, projektą. Komitetas savo nuomonę dėl projekto pareiškia per tokį laiką, kurį nustato pirmininkas atsižvelgdamas į klausimo skubumą. Nuomonė patvirtinama Sutarties 148 straipsnio 2 dalyje nustatyta balsų dauguma tuo atveju, kai Taryba turi priimti sprendimus Komisijos siūlymu. Valstybių narių atstovų Nuolatiniame komitete balsai skaičiuojami taip, kaip nustatyta tame straipsnyje. Pirmininkas nebalsuoja.3. Komisija patvirtina numatytas priemones, jeigu jos atitinka komiteto nuomonę.4. Kai numatytos priemonės neatitinka Nuolatinio komiteto nuomonės arba nuomonė nepareiškiama, Komisija nedelsdama pateikia Tarybai pasiūlymą dėl priemonių, kurių turi būti imtasi. Taryba sprendžia kvalifikuota balsų dauguma.5. Jeigu Taryba per penkiolika dienų nuo tos dienos, kai klausimas buvo jai perduotas, nepriima jokio sprendimo, pasiūlytas priemones patvirtina Komisija.11 straipsnis1. Valstybės narės patvirtina priemones, kurios, įsigaliojusios iki 1992 m. gruodžio 31 d., įgyvendina šią direktyvą.2. Valstybės narės, tvirtindamos šias priemones, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.12 straipsnisŠi direktyva skirta valstybėms narėms.Priimta Briuselyje, 1990 m. lapkričio 27 d.Tarybos varduPirmininkasV. Saccomandi[1] OL C 46, 1989 2 25, p. 5.[2] OL C 260, 1990 10 15, p. 56.[3] OL C 329, 1989 12 30, p. 11.[4] OL L 340, 1976 12 9, p. 26.[5] OL L 66, 1989 3 10, p. 36.[6] OL L 186, 1989 6 30, p. 23.[7] OL L 372, 1985 12 31, p. 50.[8] OL 12, 1964 1 27, p. 161/64.[9] OL L 372, 1985 12 31, p. 43.[10] OL L 38, 1974 2 11, p. 31.[11] OL L 304, 1987 10 27, p. 38.[12] OL L 221, 1986 8 7, p. 37.[13] OL L 126, 1988 5 20, p. 53.[14] OL L 207, 1979 8 15, p. 26.--------------------------------------------------PRIEDAS1 straipsnyje paminėtų produktų sąrašas ir produktų dalis, kuriai taikomos didžiausios pesticidų likučių koncentracijosPastaba:Žodis "švieži" taikomas ir šaldytiems arba užšaldytiems produktamsProduktų grupės | Grupėms priskiriami produktai | Produkto dalis, kuriai taikomos didžiausios pesticidų likučių koncentracijos |1.Vaisiai, švieži, džiovinti arba nevirti, užkonservuoti šaldant, be cukraus; riešutaii)CITRUSINIAI VAISIAI | Greipfrutai | Visas produktas |Citrinos |Laimai |Mandarinai (įskaitant klementinas ir panašius hibridus) |Apelsinai |Pampelmusai |ii)MEDŽIŲ RIEŠUTAI (SU KEVALAIS ARBA BE KEVALŲ) | Migdolai | Visas produktas be kevalo |Braziliniai riešutai |Anakardžio riešutai |Kaštainiai |Kokosai |Lazdyno riešutai |Makadamijosriešutai |Pekanai |Kedro riešutai |Pistacijos |Graikiniai riešutai |iii)SĖKLAVAISIAI | Obuoliai | Visas produktas be kotelių |Kriaušės |Svarainiai |iv)KAULAVAISIAI | Abrikosai | Visas produktas be kotelių |Vyšnios |Persikai (įskaitant nektarinus ir panašius hibridus) |Slyvos |v)UOGOS IR SMULKŪS VAISIAI | a)Valgomosios vynuogės ir vynuogės vynui gaminti | Visas produktas be kepurėlių ir kotelių (jei jie yra), serbentų kekės |b)Braškės (išskyrus žemuoges) |c)Uogos, augančios ant stiebų (išskyrus laukines):GervuogėsLoganberijos,Avietės |d)Kitos uogos ir smulkūs vaisiai (išskyrus laukinius):MėlynėsSpanguolėsSerbentai (raudonieji, juodieji, baltieji)Agrastai |e)Miško uogos ir vaisiai |vi)KITI VAISIAI | Avokados | Visas vaisius be kotelių (jei jie yra), ananasai be viršūnės |Bananai |Datulės |Figos |Kiviai |Kinkanai |Ličiai |Mangai |Alyvuogės |Pasifloros vaisiai |Ananasai |Granatai |2.Daržovės, šviežios arba neapvirtos, šaldytos arba džiovintosi)ŠAKNIAVAISIAI IR GUMBIAVAISIAI | Burokėliai | Visas produktas be viršūnėlių ir žemių (jei jų yra) (žemės nuplaunamos tekančiu vandeniu arba nuo sauso produkto atsargiai nuvalomos šepetėliu) |Morkos |Salierai |Krienai |Topinambai |Pastarnokai |Petražolių šaknys |Ridikai |Gelteklės |Dioskorijos |Griežčiai |Ropės |Batatai |ii)SVOGŪNINĖS DARŽOVĖS | Česnakai | Svogūnai (sausi), askaloniniai česnakai (sausi), česnakai (sausi): visas produktas be lengvai atsiskiriančių lukštų ir žemių (jei jų yra). Svogūnai, askaloniniai česnakai ir česnakai, išskyrus sausus, svogūnlaiškiai: visas produktas be šaknų ir žemių (jei jų yra) |Svogūnai |Askaloniniai česnakai |Svogūnlaiškiai |iii)VAISINĖS DARŽOVĖS | a)Bulvinių šeimos:PomidoraiPaprikos | Visas produktas be kotelių |b)Moliūginių šeimos (valgoma luoba):AgurkaiKornišonaiCukinijos |c)Moliūginių šeimos (nevalgoma luoba):MelionaiMoliūgaiArbūzai |d)Cukriniai kukurūzai | Grūdai arba burbuolės be lapų |iv)KOPŪSTINĖS DARŽOVĖS | a)ŽiedinėsBrokoliaiŽiediniai kopūstai | Žiedinių kopūstų tik žiedynas (galvutė) |b)GūžinėsBriuselio kopūstaiGūžiniai kopūstai | Visas produktas, pašalinus nuvytusius lapus (jei jų yra) |c)LapinėsKininiai bastučiaiLapiniai kopūstai |d)Kaliaropės | Visas produktas be viršūnėlių ir žemių (jei jų yra) (žemės nuplaunamos tekančiu vandeniu arba nuo sauso produkto atsargiai nuvalomos šepetėliu) |v)LAPINĖS DARŽOVĖS IR ŠVIEŽIOS PRIESKONINĖS ŽOLĖS | a)Salotos ir panašios daržovėsPipirnėsSultenėsSalotosSalotinės trūkažolės | Visas produktas, pašalinus nuvytusius lapus, šaknis ir žemes (jei jų yra) |b)Špinatai ir panašios daržovėsMangoldai |c)Rėžiukai |d)Salotinės cikorijos |e)ŽolėsBuiliaiLaiškiniai česnakaiPetražolės |vi)ANKŠTINĖS DARŽOVĖS (ŠVIEŽIOS) | Pupelės | Visas produktas be ankščių arba su ankštimis, jei jos valgomosios |Žirniai |vii)STIEBINĖS DARŽOVĖS | Šparagai | Visas produktas, pašalinus nuvytusį audinį ir žemę (jei jų yra); porai ir pankoliai — be šaknų ir žemių (jei jų yra) |Dygieji (Ispanijos) artišokai |Salierai |Pankoliai |Artišokai |Porai |Rabarbarai |viii)GRYBAI | Grybai (išskyrus miško) | Visas produktas be žemių ar substrato |Miško grybai |3.Ankštiniai| Pupos | Visas produktas || Lęšiai || Žirniai |4.Aliejinių augalų sėklos| Sėmenys | Sėklos arba branduoliai be kevalo ar lukšto, jei tai įmanoma || Žemės riešutai || Aguonos || Rapsų sėklos || Sezamo sėklos || Saulėgrąžos || Rapsuko sėklos || Sojos pupelės |5.Bulvės| Šviežios bulvės ir bulvės sandėliavimui | Visas produktas, nuvalius žemes (jei jų yra) (žemės nuplaunamos tekančiu vandeniu arba nuo sauso produkto atsargiai nuvalomos šepetėliu) |6.Arbatžolės (džiovinti lapeliai ir stiebeliai, fermentuoti arba kitaip apdoroti, Camellia sinensis)| | Visas produktas |7.Apyniai (džiovinti), įskaitant apynių granules ir nekoncentruotus miltelius| | Visas produktas |--------------------------------------------------


title: 1992 m. vasario 25 d. Europos Tarybos direktyva 92/12/EEB dėl bendros tvarkos, susijusios su akcizais apmokestinamais produktais, ir jų laikymu, judėjimu ir kontrole

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

31992L0012

Oficialusis leidinys L 076 , 23/03/1992 p. 0001 - 0013 specialusis leidimas suomių kalba: skyrius 9 tomas 2 p. 0057  specialusis leidimas švedų kalba: skyrius 9 tomas 2 p. 0057

		Europos Tarybos direktyva 92/12/EEB1992 m. vasario 25 d.dėl bendros tvarkos, susijusios su akcizais apmokestinamais produktais, ir jų laikymu, judėjimu ir kontroleEUROPOS BENDRIJŲ TARYBA,atsižvelgdama į Europos ekonominės bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 99 straipsnį,atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą [1],atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę [2],atsižvelgdama į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [3],kadangi vidaus rinkos sukūrimui ir funkcionavimui būtinas laisvas prekių, įskaitant ir akcizais apmokestinamas prekes, judėjimas;kadangi reikalingos teritoriją, kurioje turi būti taikoma ši direktyva bei direktyva dėl akcizais apmokestinamiems produktas taikomo mokesčio tarifų ir struktūros, apibrėžiančios nuostatos;kadangi reikia apibrėžti akcizais apmokestinamų produktų sąvoką; kadangi Bendrijos nuostatos gali būti taikomos tik tokioms prekėms, kurios visose valstybėse narėse traktuojamoms kaip apmokestinamos akcizais; kadangi tokie produktai dėl tam tikrų specialių tikslų gali būti apmokestinami ir kitais netiesioginiais mokesčiais; kadangi dėl kitų netiesioginių mokesčių taikymo arba įvedimo neturi atsirasti formalumų kertant sienas;kadangi, siekiant užtikrinti vidaus rinkos sukūrimą ir funkcionavimą, visose valstybėse narėse akcizai turi būti taikomi vienodai;kadangi produktų pristatymo, laikymo iki pristatymo arba tiekimo savarankiška ūkine veikla besiverčiančiam prekybininkui arba viešajai įstaigai, jeigu jis įvyksta kitoje valstybėje narėje nei ta, kurioje jie buvo išleisti laisvai cirkuliuoti, atveju atsiranda pagrindas akcizams tiems produktams taikyti toje kitoje valstybėje narėje;kadangi už akcizais apmokestinamus produktus, kuriuos privatūs asmenys įsigyja ir vežasi savo reikmėms, mokestis turi būti pritaikytas toje šalyje, kurioje produktai buvo įsigyti;kadangi norėdamos nustatyti, ar akcizais apmokestinti produktai laikomi ne asmeniniais, bet komerciniais tikslais, valstybės narės privalo atsižvelgti į keletą kriterijų;kadangi asmenų, neturinčių įgalioto sandėlių savininko, registruoto ar neregistruoto prekybininko statuso, perkamiems produktams, kuriuos tiesiogiai ar netiesiogiai siunčia arba veža pats pardavėjas ar jo vardu kiti asmenys, akcizai turi būti pritaikyti paskirties valstybėje narėje;kadangi siekiant užtikrinti mokėtinų mokesčių surinkimą turi būti sudarytos galimybės patikrinti gamybos ir sandėliavimo patalpas; kadangi tokių patikrinimų vykdymą turi užtikrinti sandėlių, kurių steigimą ir veiklą prižiūri įgaliotos institucijos, sistema;kadangi vežant prekes iš vienos valstybės narės teritorijos į kitą negali būti atliekami laisvą prekių judėjimą Bendrijoje galintys surikdyti patikrinimai; kadangi apmokestinimo tikslais vis dėlto būtina žinoti apie akcizais apmokestinamų produktų judėjimą; kadangi dėl šių priežasčių būtina numatyti, kad turi būti akcizais apmokestinamų produktų judėjimą lydintis dokumentas;kadangi turi būti apibrėžti reikalavimai, kurių turi laikytis įgalioti sandėlių savininkai ir šio statuso neturintys prekybininkai;kadangi tam, kad mokestis būtų surinktas pagal valstybių narių nustatytus tarifus, turėtų būti numatyta tokių prekių gabenimo taikant laikino akcizo mokėjimo atidėjimo režimą tvarka;kadangi šiuo tikslu visų pirma būtina numatyti, kad kiekviena siunta turi būti lengvai identifikuojama, kadangi būtina numatyti, kad siuntos mokestinis statusas turi būti iš karto identifikuojamas; kadangi dėl šios priežasties būtina parengti šiuos reikalavimus atitinkantį administracinį arba komercinį lydimąjį dokumentą; kadangi komercinio dokumento naudojimo atveju jame turi būti nurodomi pagrindiniai administracinio dokumento elementai;kadangi reikia nustatyti aiškią tvarką, kurios laikydamiesi prekybininkai informuotų valstybių narių su mokesčiais susijusias institucijas apie naudojantis minėtuoju dokumentu išsiųstas ar gautas prekes;kadangi akcizais apmokestinamų produktų gabenimą lydinčiojo dokumento nebūtina naudoti tuo atveju, kai akcizais apmokestinami produktai yra gabenami taikant Bendrijos muitinės procedūras, išskyrus jų išleidimą laisvai cirkuliuoti arba gabenimą į laisvąją zoną ar laisvąjį sandėlį;kadangi nacionalinių nuostatų kontekste pažeidimų arba reikalavimų nesilaikymo atveju akcizai visų pirma turi būti mokami valstybėje narėje, kurios teritorijoje pažeidimas ar reikalavimų nesilaikymo atvejis įvykdytas arba nustatytas, o nepristačius prekių paskirties valstybei narei, akcizai turi būti mokami valstybėje narėje, iš kurios prekės išgabentos;kadangi valstybės narės gali numatyti, kad vartojimui išleidžiami produktai turėtų fiskalinius arba nacionalinius atpažinimo ženklus, ir kadangi tokių ženklų naudojimas neturėtų trukdyti prekybai Bendrijoje;kadangi akcizas, sumokėtas valstybėje narėje, kurioje produktai buvo išleisti vartojimui, turi būti grąžinamas, jeigu produktai nėra skirti vartojimui toje valstybėje narėje;kadangi panaikinus importo apmokestinimą tarp valstybių narių santykiuose tarp valstybių narių netaikytinos nuostatos dėl atleidimo nuo importo mokesčių ir dėl šių mokesčių lengvatų; kadangi dėl šios priežasties minėtos nuostatos turi būti panaikintos ir reikiamos direktyvos atitinkamai patikslintos;kadangi reikia įkurti Akcizų komitetą, kuris prižiūrėtų, kaip Bendrijoje taikomos nuostatų dėl akcizų įgyvendinimui būtinos priemonės;kadangi Reglamento dėl oro bei vandens transporto priemonėmis Bendrijoje keliaujančių asmenų bagažui taikomos kontrolės bei formalumų panaikinimo 1 straipsnio 2 dalis nustato, kad reglamento taikymas nepažeidžia su valstybių narių nustatytais draudimais ar apribojimais susijusių kontrolės priemonių, jeigu šie draudimai ar apribojimai neprieštarauja trims Europos Bendrijos steigimo sutartims; kadangi tokiame kontekste 26 straipsnyje nustatytų kiekio apribojimų laikymuisi užtikrinti būtini patikrinimai turi būti laikomi tokiomis kontrolės priemonėmis ir atitinkančiais Bendrijos teisės aktus;kadangi reikės tam tikro laiko įgyvendinti priemonėms, reikalingoms socialinėms pasekmėms atitinkamuose sektoriuose bei regionams būdingiems sunkumams, ypač aktualiems pasienio regionuose, galintiems iškilti prekyboje tarp valstybių narių panaikinus importo apmokestinimą ir atleidimą nuo mokesčių eksporto atveju, sušvelninti; kadangi dėl šios priežasties valstybėms narėms turi būti suteikta teisė iki 1999 m. birželio 30 d. netaikyti mokesčių produktams, kuriuos laikydamosi nustatytų apribojimų tiekia neapmokestinamų prekių parduotuvės oro ir jūrų keleivinio transporto tarp valstybių narių atveju;kadangi smulkūs vyno gamintojai gali būti atleisti nuo tam tikrų reikalavimų pagal bendrąsias procedūras dėl akcizų;kadangi 1977 m. gruodžio 19 d. Tarybos direktyvoje 77/799/EEB dėl valstybių narių kompetentingų institucijų tarpusavio pagalbos tiesioginio apmokestinimo ir pridėtinės vertės mokesčio srityje [4], turi būti padaryta pataisa, kad jos nuostatos būtų taikomos ir akcizui;PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:I ANTRAŠTINĖ DALISBendrosios nuostatos1 straipsnis1. Ši direktyva nustato procedūras, taikytinas produktams, apmokestinamiems akcizais ir kitais netiesioginiais mokesčiais, kurie tiesiogiai ar netiesiogiai taikomi tokių produktų vartojimui, išskyrus pridėtinės vertės mokestį bei Bendrijos nustatytus mokesčius.2. Konkrečias nuostatas dėl akcizais apmokestinamiems produktams taikomo mokesčio struktūros bei tarifų nustato specialios direktyvos.2 straipsnis1. Ši direktyva bei 1 straipsnio 2 dalyje nurodytos direktyvos yra taikomos visoje Bendrijos teritorijoje, kiekvienai valstybei narei apibrėžtoje Europos ekonominės bendrijos steigimo sutartyje, ypač jos 227 straipsnyje, išskyrus šias nacionalines teritorijas:- Vokietijos Federacinėje Respublikoje: Heligolando salą bei Biusingeno teritoriją,- Italijos Respublikoje: Livinjo, Italijos Kampanijos provinciją ir Lugano ežero Italijos vandenis,- Ispanijos Karalystėje: Seutą ir Melilą.2. Nepaisant 1 dalies nuostatų, ši direktyva bei 1 straipsnio 2 dalyje nurodytos direktyvos netaikomos Kanarų saloms. Tačiau Ispanijos Karalystė gali pateikdama deklaraciją pranešti, kad šios direktyvos nuo pirmosios antro mėnesio po minėtos deklaracijos pateikimo dienos bus taikomos anksčiau išvardytose teritorijose visiems ar kai kuriems 3 straipsnyje nurodytiems produktams.3. Nukrypstant nuo 1 dalies, nei ši direktyva, nei 1 straipsnio 2 dalyje nurodytos direktyvos netaikomos Prancūzijos Respublikos užjūrio departamentams.Tačiau Prancūzijos Respublika gali pateikdama deklaraciją pranešti, kad šios direktyvos bus taikomos minėtose teritorijose nuo pirmosios antro mėnesio po minėtos deklaracijos pateikimo dienos, taikant leidžiančias atsižvelgti į aukščiau išvardytų teritorijų labai nutolusią geografinę padėtį priemones.4. Valstybės narės imasi būtinų priemonių, siekdamos užtikrinti, kad- Monako Kunigaikštystėje sudaromi arba jai skirti sandoriai būtų traktuojami kaip Prancūzijos Respublikoje sudaryti arba jai skirti sandoriai,- Jungholce ir Mitelberge (Mažasis Valsertalio slėnis) sudaromi arba jiems skirti sandoriai būtų traktuojami kaip Vokietijos Federacinėje Respublikoje sudaryti arba jai skirti sandoriai,- Meno saloje sudaryti arba jai skirti sandoriai būtų traktuojami kaip Jungtinėje Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystėje sudaromi arba jai skirti sandoriai,- San Marine sudaromi arba jam skirti sandoriai būtų traktuojami kaip Italijos Respublikoje sudaromi arba jai skirti sandoriai.5. Šios direktyvos nuostatos neriboja Graikijos teisės išlaikyti specialų Mount Athos suteiktą statusą, kurį garantuoja Graikijos Konstitucijos 105 straipsnis.6. Jeigu Komisija nusprendžia, kad 1, 2, 3 ir 4 dalyse nurodytos išimtys nėra pateisinamos, ypač siekiant sąžiningos konkurencijos, ji pateikia Tarybai atitinkamus pasiūlymus.3 straipsnis1. Ši direktyva Bendrijos lygiu taikoma toliau išvardytiems atitinkamose direktyvose apibrėžtiems produktams:- mineraliniam kurui,- alkoholiui ir alkoholiniams gėrimams,- apdorotam tabakui.2. 1 dalyje išvardyti produktai gali būti siekiant specialių tikslų apmokestinami ir kitais netiesioginiais mokesčiais, jeigu šie atitinka akcizams ir PVM taikomas apmokestinimo bazės nustatymo, mokesčio apskaičiavimo, apmokestinimo momento nustatymo ir kontrolės taisykles.3. Valstybės narės turi teisę įvesti arba toliau taikyti mokesčius kitiems nei nurodytieji 1 dalyje produktams, jeigu tokių mokesčių taikymas nereikalauja prekybos tarp valstybių narių atveju atlikti formalumus kertant sieną.Tomis pačiomis sąlygomis valstybės narės taip pat turi teisę taikyti mokesčius paslaugų, įskaitant susijusias su akcizais apmokestinamais produktais, teikimui, jei jie nelaikytini apyvartos mokesčiais.4 straipsnisŠioje direktyvoje vartojamos šios sąvokos:a) įgaliotasis sandėlio savininkas – fizinis arba juridinis asmuo, valstybės narės atsakingos institucijos įgaliotas savo verslo kontekste gaminti, perdirbti, laikyti, gauti ir išsiųsti akcizais apmokestinamus produktus, taikant laikino akcizo mokėjimo atidėjimo režimą;b) mokestinis sandėlis – vieta, kurioje įgaliotasis sandėlio savininkas savo verslo kontekste ir laikydamasis tam tikrų valstybės narės, kurioje yra mokestinis sandėlis, atsakingos institucijos nustatytų sąlygų, gamina, perdirba, laiko, į kurį gauna arba iš kurio išsiunčia akcizais apmokestinamus produktus taikant laikino akcizų mokėjimo atidėjimo režimą;c) laikino akcizo mokėjimo atidėjimo režimas – produktų gamybai, perdirbimui, laikymui ir gabenimui taikomas apmokestinimo režimas, kai akcizo mokėjimas yra laikinai atidėtas;d) registruotas prekybininkas – įgaliotojo sandėlio savininko statuso neturintis fizinis arba juridinis asmuo, kuriam valstybės narės atsakingos institucijos suteikia teisę jo verslo kontekste gauti iš kitos valstybės narės akcizais apmokestinamus produktus, kuriems taikomas laikino akcizo mokėjimo atidėjimo režimas. Toks prekybininkas negali nei laikyti, nei išsiųsti tokių produktų, taikant laikino akcizo mokėjimo atidėjimo režimą;e) neregistruotas prekybininkas – įgaliotojo sandėlio savininko statuso neturintis fizinis arba juridinis asmuo, savo verslo kontekste turintis teisę kartais gauti iš kitos valstybės narės akcizais apmokestinamus produktus, kuriems taikomas laikino akcizo mokėjimo atidėjimo režimas. Toks prekybininkas negali nei laikyti, nei išsiųsti tokių produktų, taikant laikino akcizų mokėjimo atidėjimo režimą. Neregistruotas prekybininkas prieš išsiunčiant prekes privalo už mokesčius atsakingoms paskirties valstybės narės institucijoms pateikti akcizų sumokėjimo garantiją.5 straipsnis1. 3 straipsnio 1 dalyje nurodyti produktai tampa akcizų objektu juos pagaminus 2 straipsnyje apibrėžtoje Bendrijos teritorijoje arba jų importo į tą teritoriją metu."Akcizais apmokestinamo produkto importas" – tokio produkto įvežimas į Bendrijos teritoriją, įskaitant ir jo įvežimą iš 2 straipsnio 1, 2 ir 3 dalyse nurodytos teritorijos arba Lamanšo sąsiaurio salų.Tačiau jei įvežus produktą į Bendrijos teritoriją jis pateikiamas Bendrijos muitinės procedūrai, produktas laikomas importuotu, baigus Bendrijos muitinės procedūrą.2. Nepažeidžiant nacionalinių ir Bendrijos muitų teisės nuostatų, kai įvežamiems iš trečiųjų šalių ar į jas išvežamiems akcizais apmokestinamiems produktams taikoma kita nei išleidimas laisvai cirkuliuoti Bendrijos muitinės procedūra arba jie padedami į laisvąją zoną ar laisvąjį sandėlį, laikoma, kad akcizų mokėjimas yra laikinai atidėtas.6 straipsnis1. Akcizas tampa mokėtinu, kai produktai išleidžiami vartojimui arba nustačius trūkumus, kuriems esant akcizas turi būti sumokėtas pagal 14 straipsnio 3 dalį.Akcizais apmokestinamų produktų išleidimas vartojimui – tai:a) bet koks šių produktų išgabenimas, įskaitant ir neteisėtą, iš laikino akcizo mokėjimo atidėjimo režimo;b) bet kokia šių produktų gamyba, įskaitant ir neteisėtą, kitaip nei taikant šiems produktams laikino akcizo mokėjimo atidėjimo režimą;c) šių produktų importas, įskaitant ir neteisėtą, jeigu jiems nebuvo pritaikytas laikino akcizo mokėjimo atidėjimo režimas.2. Taikomos apmokestinimo momentu valstybėje narėje, kurioje produktai išleidžiami vartojimui arba nustatomi trūkumai, galiojančios apmokestinimo sąlygos ir akcizų tarifai. Akcizai apskaičiuojami ir mokami kiekvienos valstybės narės nustatyta tvarka, laikantis nuostatos, kad visos valstybės narės savo produktams bei kitų valstybių narių produktams privalo taikyti tas pačias mokesčio apskaičiavimo bei mokėjimo procedūras.7 straipsnis1. Jeigu akcizais apmokestinami produktai, kurie jau buvo išleisti vartojimui vienoje valstybėje narėje, komerciniais tikslais yra laikomi kitoje valstybėje narėje, tuomet akcizas turi būti sumokėtas toje valstybėje narėje, kurioje šie produktai yra laikomi.2. Šiuo tikslu, nepažeidžiant 6 straipsnio, kai vienoje valstybėje narėje jau išleisti vartojimui, kaip apibrėžta 6 straipsnyje, produktai pristatomi, skirti pristatyti ar naudojami kitoje valstybėje narėje savarankiška ūkine veikla besiverčiančio prekybininko verslo reikmėms arba viešųjų įstaigų reikmėms, akcizas turi būti sumokėtas toje kitoje valstybėje narėje.3. Priklausomai nuo aplinkybių, mokestį privalo sumokėti pristatymui skirtus produktus pristatantis ar laikantis asmuo, arba produktus naudojimui kitoje nei ta, kurioje produktai jau buvo išleisti vartojimui, valstybėje narėje gaunantis asmuo, arba atitinkamas prekybininkas ar viešoji įstaiga.4. 1 dalyje nurodyti produktai gabenami iš vienos valstybės narės teritorijos į kitą su lydinčiuoju dokumentu, kuriame turi būti svarbiausi 18 straipsnio 1 dalyje nurodyto dokumento rekvizitai. Šio dokumento forma ir turinys nustatomi šios direktyvos 24 straipsnyje nurodyta tvarka.5. 3 dalyje nurodyti asmuo, prekybininkas ar įstaiga turi įvykdyti šiuos reikalavimus:a) prieš prekių išsiuntimą pateikti deklaraciją už mokesčius atsakingoms paskirties valstybės narės institucijoms bei garantuoti akcizų sumokėjimą;b) sumokėti akcizą paskirties valstybėje narėje jos nustatyta tvarka;c) paskirties valstybės narės įgaliotai institucijai leisti atlikti visus būtinus patikrinimus įsitikinant, kad prekės iš tikrųjų buvo gautos ir nustatytas akcizas už jas sumokėtas.6. 1 dalyje nurodytoje pirmojoje valstybėje narėje sumokėtas akcizas grąžinamas remiantis 22 straipsnio 3 dalimi.8 straipsnisLaikantis vidaus rinkos reguliavimo principų, akcizai privačių asmenų individualiam naudojimui įsigyjamiems bei jų gabenamiems produktams turi būti pritaikyti toje valstybėje narėje, kurioje šie produktai įsigyjami.9 straipsnis1. Nepažeidžiant 6, 7 ir 8 straipsnių, akcizas tampa mokėtinu, kai vartojimui vienoje valstybėje narėje skirti produktai komerciniais tikslais yra laikomi kitoje valstybėje narėje.Tokiu atveju mokestį toje valstybėje narėje, kurios teritorijoje yra produktai, moka juos laikantis asmuo.2. Norėdamos nustatyti, ar 8 straipsnyje nurodytų produktų paskirtis yra komercinė, valstybės narės privalo, inter alia, atsižvelgti į:- produktus laikančio asmens komercinį statusą bei jų laikymo priežastis,- produktų laikymo vietą arba, jeigu reikia, gabenimo būdą,- visus su produktais susijusius dokumentus,- produktų pobūdį,- produktų kiekį.Vykdydamos pirmosios pastraipos penktosios įtraukos reikalavimus, valstybės narės aiškumo sumetimais gali nustatyti orientacines ribas. Šios orientacinės ribos negali būti žemesnės nei:a) tabako produktamscigaretėms | 800 vienetų, |cigarilėms (cigarų, kurių vieneto svoris neviršija 3 g) | 400 vienetų, |cigarams | 200 vienetų, |rūkomajam tabakui | 1,0 kg; |b) alkoholiniams gėrimamsspiritiniams gėrimams | 10 l, |tarpiniams produktams | 20 l, |vynams (įskaitant ne daugiau kaip 60 l putojančių vynų) | 90 l, |alui | 110 l. |Iki 1997 m. birželio 30 d. Airija turi teisę taikyti tokias orientacines ribas: ne mažiau kaip 45 l vynų (įskaitant ne daugiau kaip 30 l putojančių vynų) ir 55 l alaus.3. Valstybės narės taip pat gali numatyti, kad vartojimo valstybėje narėje turi būti mokamas akcizas už kitoje valstybėje narėje jau išleistą vartojimui mineralinį kurą, jeigu privatūs asmenys arba kiti asmenys jų vardu neįprastu būdu transportuoja šiuos produktus. Neįprastas transportavimas – kuro gabenimas ne stacionariose transporto priemonių kuro talpose ar atitinkamuose atsarginio kuro kanistruose, taip pat šildymui skirto skystojo kuro gabenimas kitu būdu, nei specialiose, šio kuro prekyba besiverčiančių asmenų vardu naudojamose transporto priemonėse.10 straipsnis1. Mokestis akcizais apmokestinamiems produktams, kuriuos įsigyja nei įgaliotojo sandėlio savininko, nei registruoto ar neregistruoto prekybininko statuso neturintis asmuo, ir kurie tiesiogiai ar netiesiogiai siunčiami ar gabenami siuntėjo ar jo vardu, taikomas paskirties valstybėje narėje. Taikant šio straipsnio nuostatas, "paskirties valstybe nare" laikoma valstybė narė, į kurią produktų krovinys atgabenamas.2. Tuo tikslu dėl vienoje valstybėje narėje vartojimui jau išleistų akcizais apmokestinamų produktų pristatymo juos siunčiant arba gabenant kitoje valstybėje narėje įsikūrusiam 1 dalyje nurodytam asmeniui, kai produktai tiesiogiai ar netiesiogiai siunčiami ar gabenami siuntėjo arba jo vardu, atsiranda prievolė mokėti akcizą paskirties valstybėje narėje.3. Paskirties valstybėje narėje nustatyto dydžio mokestį pristatymo metu moka siuntėjas. Tačiau valstybės narės gali nustatyti, kad mokesčiui sumokėti turi būti paskirtas atstovas mokesčių reikalams, kuriuo negali būti produktų gavėjas. Toks atstovas mokesčių reikalams privalo būti įsikūręs paskirties valstybėje narėje ir pripažintas už mokesčius atsakingų jos institucijų.Valstybė narė, kurioje įsikūręs siuntėjas, privalo užtikrinti, kad jis įvykdytų šiuos reikalavimus:- prieš išsiųsdamas produktus garantuotų akcizo sumokėjimą pagal paskirties valstybės narės nustatytas sąlygas ir sumokėtų akcizą pristačius produktus,- tvarkytų produktų pristatymo apskaitą.4. 2 dalyje nurodytu atveju pirmojoje valstybėje narėje sumokėtas akcizas yra grąžinamas 22 straipsnio 4 dalyje nustatyta tvarka.5. Laikydamosi Bendrijos teisės valstybės narės gali nustatyti specialias šių nuostatų taikymo taisykles akcizais apmokestintiems produktams, kuriems taikomos specialios Sutartį atitinkančios nacionalinės paskirstymo nuostatos.II ANTRAŠTINĖ DALISGamyba, perdirbimas ir laikymas11 straipsnis1. Kiekviena valstybė narė, laikydamasi šios direktyvos nuostatų, pati nusistato akcizais apmokestinamų produktų gamybos, perdirbimo ir laikymo taisykles.2. Akcizais apmokestinami produktai nesumokėjus už juos akcizų gaminami, perdirbami ir laikomi tik mokestiniame sandėlyje.12 straipsnisMokestinių sandėlių steigimui ir veiklai turi būti suteikti valstybių narių atsakingų institucijų leidimai.13 straipsnisĮgaliotasis sandėlio savininkas privalo:a) laikydamasis valstybės narės, kurios teritorijoje yra įsteigtas mokestinis sandelis, už mokesčius atsakingų institucijų nustatytų sąlygų prireikus pateikti gamybos, perdirbimo ir laikymo metu galinčių atsirasti prievolių įvykdymą užtikrinančias garantijas, bei privalomai pateikti gabenimo metu galinčių atsirasti prievolių įvykdymą užtikrinančias garantijas;b) laikytis toje valstybėje narėje, kurioje yra įsteigtas mokestinis sandėlis, nustatytų reikalavimų;c) tvarkyti kiekvieno sandėlio atsargų ir produktų judėjimo apskaitą;d) prireikus pateikti produktus apžiūrai;e) leisti atlikti kontrolinius patikrinimus bei inventorizacijas.Reikalavimai turi nepažeisti nacionalinių sandorių ir sandorių tarp valstybių narių nediskriminavimo principo.14 straipsnis1. Įgaliotieji sandėlių savininkai atleidžiami nuo mokesčio už produktus, kurie prarasti taikant jiems laikino akcizo mokėjimo atidėjimo režimą, jeigu jie prarasti dėl nelaimingų atsitikimų arba nenugalimos jėgos (force majeure) ir nustatomi atitinkamos valstybės narės įgaliotos institucijos. Jie taip pat atleidžiami nuo mokesčio už produktus, kurie taikant laikino akcizo mokėjimo atidėjimo režimą produktų gaminimo, perdirbimo, sandėliavimo bei gabenimo metu prarandami dėl natūralių produktų savybių. Kiekviena valstybė narė nustato tokio atleidimo nuo mokesčių sąlygas. Atleidimas nuo mokesčių ta pačia tvarka taikomas 16 straipsnyje nurodytiems prekybininkams dėl taikant laikino akcizo mokėjimo atidėjimo režimą gabenamų produktų.2. 1 dalyje minimi nuostoliai, patiriami gabenimo taikant laikino akcizo mokėjimo atidėjimo režimą tarp valstybių narių metu, nustatomi pagal paskirties valstybės narės taisykles.3. Nepažeidžiant 20 straipsnio, mokestis už trūkumus, išskyrus 1 dalyje nurodytus nuostolius bei tuos, dėl kurių pagal 1 dalį neatleidžiama nuo mokesčių, yra apskaičiuojamas taikant tarifus, galiojusius atitinkamoje valstybėje narėje tuo metu, kai buvo patirti atsakingų institucijų nustatyti nuostoliai arba, kai tai būtina, tuo metu, kai buvo nustatytas trūkumas.III ANTRAŠTINĖ DALISPrekių gabenimas15 straipsnis1. Nepažeidžiant 5 straipsnio 2 dalies, 16 straipsnio ir 19 straipsnio 4 dalies nuostatų, akcizais apmokestinamų produktai taikant laikino akcizo mokėjimo atidėjimo režimą gabenami tarp mokestinių sandėlių.2. Valstybių narių atsakingų institucijų pagal 13 straipsnį įgalioti sandėlių savininkai laikomi įgaliotais tiek gabenimui tos pačios valstybės narės ribose, tiek gabenimui tarp valstybių narių.3. Mokestinių prievolių, galinčių atsirasti gabenimo tarp valstybių narių metu, įvykdymas užtikrinamas garantija, kurią, kaip numatyta 13 straipsnyje, pateikia sandėlio – siuntėjo savininkas ar, jeigu tai būtina, garantija, pagal kurią prekių siuntėjas ir vežėjas atsako solidariai. Prireikus, valstybės narės gali pareikalauti, kad garantiją pateiktų prekių gavėjas.Konkrečias garantijų pateikimo taisykles nustato valstybės narės. Garantija turi galioti visoje Bendrijoje.4. Nepažeidžiant 20 straipsnio nuostatų, sandėlio – siuntėjo savininko ir, atitinkamais atvejais, vežėjo prievolės laikomos įvykdytomis, kai pagal 19 straipsnio sąlygas pateikus 18 straipsnyje nurodytą dokumentą įrodoma, kad produktai yra pristatyti gavėjui.16 straipsnis1. Nepažeidžiant 15 straipsnio 1 dalies nuostatų, prekių gavėju gali būti prekybininkas, besiverčiantis su šioms prekėmis susijusiu verslu ir neturintis įgaliotojo sandėlio savininko statuso. Toks prekybininkas turi teisę savo verslo kontekste gauti iš kitos valstybės narės akcizais apmokestinamus produktus, kuriems taikomas laikino akcizo mokėjimo atidėjimo režimas. Tačiau jis neturi teisės nei laikyti, nei išsiųsti tokių produktų taikant laikino akcizo mokėjimo atidėjimo režimą.Laikydamosi Bendrijos teisės, valstybės narės gali nustatyti specialias šių nuostatų taikymo akcizais apmokestintiems produktams, kuriems taikomos specialios Sutartį atitinkančios nacionalinės paskirstymo nuostatos, taisykles.2. Minėtasis prekybininkas prieš gaudamas prekes gali reikalauti, kad jį įregistruotų jo valstybės narės už mokesčius atsakingos institucijos.Registruotas prekybininkas turi vykdyti šiuos reikalavimus:a) garantuoti akcizo sumokėjimą laikantis savo valstybės narės už mokesčius atsakingų institucijų nustatytų sąlygų, nepažeidžiant 15 straipsnio 4 dalies nuostatų, reglamentuojančių sandėlio – siuntėjo savininko ir, atitinkamais atvejais, vežėjo atsakomybę;b) tvarkyti produktų pristatymo apskaitą;c) prireikus pateikti produktus apžiūrai;d) leisti atlikti kontrolinius patikrinimus bei inventorizacijas.Šiems prekybininkams akcizas tampa mokėtinu prekių priėmimo dieną ir turi būti sumokėtas valstybės narės nustatyta tvarka.3. Jeigu 1 dalyje nurodytas prekybininkas nėra registruotas už mokesčius atsakingų savo valstybės narės institucijų, jis privalo laikytis šių reikalavimų:a) prieš prekių išsiuntimą pranešti už mokesčius atsakingoms paskirties valstybės narės institucijoms ir garantuoti akcizo sumokėjimą, nepažeidžiant 15 straipsnio 4 dalies nuostatų, reglamentuojančių sandėlio – siuntėjo savininko ir, atitinkamais atvejais, vežėjo atsakomybę;b) priėmęs prekes sumokėti akcizą paskirties valstybėje narėje jos nustatyta tvarka;c) paskirties valstybės narės įgaliotai institucijai leisti atlikti visus būtinus patikrinimus įsitikinant, kad prekės iš tikrųjų buvo gautos ir nustatytas akcizas už jas sumokėtas.4. Laikantis šio straipsnio 2 ir 3 dalių nuostatų, taikomos šios direktyvos nuostatos dėl produktų gabenimo taikant laikino akcizo mokėjimo atidėjimo režimą.17 straipsnisĮgaliotas sandėlio – siuntėjo savininkas gali paskirti atstovą mokesčių reikalams. Šis atstovas turi būti įsikūręs paskirties valstybėje narėje ir pripažintas už mokesčius atsakingų jos institucijų. Atstovaudamas neturintį įgaliotojo sandėlio savininko statuso prekių gavėją, jis privalo vykdyti šiuos reikalavimus:a) garantuoti akcizo sumokėjimą laikantis paskirties valstybės narės už mokesčius atsakingų institucijų nustatytų sąlygų, nepažeidžiant 15 straipsnio 4 dalies nuostatų, reglamentuojančių sandėlio – siuntėjo savininko ir, atitinkamais atvejais, vežėjo atsakomybę;b) priėmus prekes sumokėti akcizą paskirties valstybėje narėje jos nustatyta tvarka;c) tvarkyti produktų pristatymo apskaitą ir informuoti už mokesčius atsakingas paskirties valstybių narių institucijas apie prekių pristatymo vietą.18 straipsnis1. Nepaisant galimo kompiuterizuotų procedūrų naudojimo, visi akcizais apmokestinami produktai tarp valstybių narių taikant laikino akcizo mokėjimo atidėjimo režimą privalo būti gabenami su siuntėjo išrašytu administraciniu arba komerciniu lydimuoju dokumentu. Šio dokumento forma ir turinys nustatomi šios direktyvos 24 straipsnyje nurodyta tvarka.2. Kad prekes būtų galima identifikuoti ir patikrinti, krovinio pakuotės turi būti numeruojamos, o produktai apibūdinami 1 dalyje nurodytame dokumente. Prireikus siuntėjas privalo užplombuoti kiekvieną konteinerį, jeigu valstybė narė, iš kurios prekės išvežamos, pripažįsta transporto priemonę tinkama plombuoti, arba užplombuoti kiekvieną pakuotę.3. Jeigu prekių gavėjas nėra įgaliotasis sandėlio savininkas arba registruotas prekybininkas, nepaisant 17 straipsnio nuostatų, kartu su 1 dalyje nurodytu dokumentu turi būti pateikiamas ir dokumentas, patvirtinantis, kad akcizas paskirties valstybėje narėje sumokėtas arba visi kiti su mokesčiu susiję formalumai atlikti laikantis paskirties valstybės narės atsakingų institucijų nustatytų sąlygų.Šiame dokumente turi būti nurodyta:- atitinkamo už mokesčius atsakingos paskirties valstybės narės institucijos padalinio adresas,- data bei informacija apie mokesčio sumokėjimą ar šio už mokesčius atsakingos institucijos padalinio priimtą mokesčio sumokėjimą užtikrinančią garantiją.4. 1 dalis netaikoma tuo atveju, kai akcizais apmokestinami produktai gabenami 5 straipsnio 2 dalyje nurodytomis sąlygomis.5. Nepažeisdamos 3 straipsnio 1 dalies, valstybės narės gali toliau taikyti galiojančias taisykles akcizais apmokestinamų produktų gamybai arba paruošimui naudojamų žaliavų gabenimui ar sandėliavimui.19 straipsnis1. Prekybininkai apie prekių išsiuntimą arba gavimą informuoja už mokesčius atsakingas valstybių narių institucijas, pateikdami arba darydami nuorodą į 18 straipsnyje minėtą dokumentą. Šis dokumentas išrašomas keturiais egzemplioriais:- vienas egzempliorius skirtas saugoti prekių siuntėjui,- vienas egzempliorius skirtas prekių gavėjui,- vienas egzempliorius skirtas grąžinti prekių siuntėjui atsiskaitymui su už mokesčius atsakingomis institucijomis,- vienas egzempliorius skirtas pateikti kompetentingoms paskirties valstybės narės institucijoms.Išsiuntimo valstybių narių kompetentingos institucijos gali reikalauti dar vieno papildomo šio dokumento egzemplioriaus, skirto prekių išsiuntimo valstybės narės kompetentingoms institucijoms.Paskirties valstybės narės gali numatyti, kad dokumento egzempliorių, grąžintiną prekių siuntėjui atsiskaitymui su už mokesčius atsakingomis institucijoms, turi patvirtinti arba atžymėti jų nacionalinės valstybės institucijos. Šią nuostatą taikančios valstybės narės privalo apie tai informuoti Komisiją, kuri savo ruožtu apie tai informuoja kitas valstybes nares.Paskirties valstybių narių atsakingoms institucijoms skirto dokumento egzemplioriaus naudojimo tvarka nustatoma šios direktyvos 24 straipsnyje nurodyta tvarka.2. Jeigu akcizais apmokestinami produktai taikant laikino akcizo mokėjimo atidėjimo režimą yra pristatomi įgaliotajam sandėlio savininkui arba registruotam ar neregistruotam prekybininkui, vieną reikiamai patvirtintą administracinio arba komercinio dokumento egzempliorių prekių gavėjas grąžina prekių siuntėjui atsiskaitymui su už mokesčius atsakingomis institucijoms ne vėliau kaip per 15 dienų pasibaigus mėnesiui, kurį jis minėtąjį dokumentą gavo.Grąžinamame dokumento egzemplioriuje turi būti nurodyta ši atsiskaitymui su už mokesčius atsakingomis institucijoms reikalinga informacija:a) atitinkamo už mokesčius atsakingos prekių gavėjo valstybės narės institucijos padalinio adresas;b) prekių priėmimo data ir vieta;c) gautų prekių apibūdinimas, pagal kurį būtų galima patikrinti, ar siunta atitinka dokumente nurodytus duomenis. Jei taip, rašoma pastaba "Siunta patikrinta";d) jei reikia, paskirties valstybės narės kompetentingos institucijos suteiktas nuorodos arba registracijos numeris, jeigu valstybė narė tokią numeraciją taiko, ir (arba) paskirties valstybės narės kompetentingų tarnybų patvirtinimas, jeigu valstybė narė reikalauja, kad jos institucijos patvirtintų arba atžymėtų grąžintiną egzempliorių;e) patvirtintas prekių gavėjo parašas.3. 4 straipsnio c punkte apibrėžto laikino akcizų mokėjimo atidėjimo režimo taikymas užbaigiamas, kai akcizais apmokestinti produktai laikantis nustatytų sąlygų pateikiami vienai iš 5 straipsnio 2 dalyje nurodytų procedūrų, po to, kai prekių siuntėjas gauna reikiamai patvirtintą grąžintiną administracinio ar komercinio dokumento egzempliorių, kuriame turi būti nurodyta, kad produktai pateikti tokiai procedūrai.4. Jeigu akcizais apmokestinami taikant 4 straipsnio c punkte apibrėžtą laikino akcizų mokėjimo atidėjimo režimą gabenami produktai eksportuojami, tuomet šio režimo taikymas užbaigiamas, kai gaunamas išvykimo iš Bendrijos muitinės įstaigos patvirtinimas, kad produktas tiktai buvo išvežtas iš Bendrijos. Ši muitinės įstaiga privalo išsiųsti atgal prekių siuntėjui jam skirtą dokumento patvirtintą egzempliorių.5. Jeigu atsiskaitymui su už mokesčius atsakingomis institucijoms reikalingo dokumento nėra, prekių siuntėjas apie tai informuoja už mokesčius atsakingą savo valstybės narės instituciją per jos nustatytą laiką. Šis laikas negali būti ilgesnis kaip trys mėnesiai nuo prekių išsiuntimo dienos.6. Valstybės narės bendradarbiauja įvesdamos atrankinius patikrinimus, kurie prireikus gali būti atliekami naudojant kompiuterizuotas procedūras.20 straipsnis1. Jeigu prekių gabenimo metu padaromas pažeidimas, dėl kurio atsiranda prievolė mokėti akcizą, tuomet akcizas mokamas toje valstybėje narėje, kurioje buvo padarytas pažeidimas, o jį mokėti privalo fizinis arba juridinis asmuo, pagal 15 straipsnio 3 dalį garantavęs akcizų sumokėjimą, nepriklausomai nuo baudžiamojo persekiojimo.Jeigu akcizas mokamas ne toje valstybėje narėje, iš kurios prekės buvo išgabentos, tuomet mokestį gaunanti valstybė narė apie tai informuoja valstybės narės, iš kurios prekės buvo išgabentos, kompetentingas institucijas.2. Jeigu nustatyta, kad prekių gabenimo metu buvo padarytas pažeidimas, tačiau neįmanoma nustatyti, kur jis buvo padarytas, tuomet toks pažeidimas laikomas padarytu toje valstybėje narėje, kurioje jis buvo nustatytas.3. Nepažeidžiant 6 straipsnio 2 dalies nuostatos, akcizais apmokestinamiems produktams nepasiekus paskirties vietos ir nesant galimybės nustatyti, kur padarytas pažeidimas, laikoma, kad toks pažeidimas buvo padarytas valstybėje narėje, iš kurios prekės buvo išgabentos, ir šioje valstybėje narėje akcizai privalo būti sumokėti taikant produktų išgabenimo dieną galiojusius tarifus, jeigu per keturis mėnesius kompetentingos institucijos negauna pranešimo apie teisingai atliktas operacijas arba apie tikslią pažeidimo vietą.4. Jeigu nesibaigus trejų metų laikotarpiui po lydinčiojo dokumento išrašymo nustatoma, kurioje valstybėje narėje buvo padarytas pažeidimas, tuomet akcizai mokami šioje valstybėje narėje taikant prekių išgabenimo dieną galiojusius tarifus. Šiuo atveju, pateikus akcizų sumokėjimo įrodymą, pirmiau pritaikytas akcizas grąžinamas.21 straipsnis1. Nepažeisdamos 6 straipsnio 1 dalies, valstybės narės gali reikalauti, kad jų teritorijoje vartojimui išleidžiami produktai turėtų apmokestinimo tikslais naudojamus fiskalinius arba nacionalinius atpažinimo ženklus.2. Visos valstybės narės, kurios, kaip nurodyta 1 dalyje, reikalauja naudoti fiskalinius arba nacionalinius atpažinimo ženklus, turi sudaryti sąlygas jų įsigyti kitų valstybių narių įgaliotiesiems sandėlių savininkams. Tačiau kiekviena valstybė narė gali reikalauti, kad fiskaliniai ženklai būtų įsigyjami per tos valstybės narės pripažintą atstovą mokesčių reikalams.Valstybės narės privalo užtikrinti, kad šių ženklų naudojimas nesudarytų kliūčių laisvam akcizais apmokestinamų produktų judėjimui.3. 1 dalyje nurodyti fiskaliniai arba nacionaliniai atpažinimo ženklai galioja juos išdavusioje valstybėje narėje.Tačiau šie ženklai gali būti valstybių narių abipusiai pripažįstami.4. Airijoje naftos produktai gali būti laikomi, gabenami arba naudojami kitaip nei turinčių teisę naudoti lengvatinėmis sąlygomis apmokestinamus degalus transporto priemonių rezervuaruose tik tais atvejais, kai tenkinami valstybės nustatyti kontrolės ir žymėjimo reikalavimai.5. Produktai, turintys 1 dalyje nurodytus valstybės narės fiskalinius arba nacionalinius atpažinimo ženklus ir skirti parduoti toje valstybėje narėje, tačiau esantys kitos valstybės narės teritorijoje, tarp Bendrijos valstybių yra gabenami tik kartu su 18 straipsnio 1 ir 3 dalyse nurodytu lydinčiuoju dokumentu arba, jei reikia, 5 straipsnio 2 dalyje nustatyta tvarka.IV ANTRAŠTINĖ DALISAkcizų grąžinimas22 straipsnis1. Tam tikrais atvejais prekybininko jo verslo kontekste pateiktu prašymu valstybės narės, kurioje produktai buvo išleisti vartojimui, už mokesčius atsakingos institucijos gali grąžinti akcizą už išleistus vartojimui produktus, jeigu tie produktai nėra skirti vartojimui toje valstybėje narėje.Tačiau valstybės narės gali atmesti prašymą dėl akcizo grąžinimo, jeigu jis neatitinka jų nustatytų kriterijų.2. Taikant 1 dalį, vadovaujamasi šiomis nuostatomis:a) prieš išsiųsdamas prekes, siuntėjas privalo kreiptis į savo valstybės narės kompetentingas institucijas dėl akcizų grąžinimo ir pateikti akcizų sumokėjimo įrodymus. Tačiau atsakingos institucijos negali atmesti minėtojo prašymo vien dėl to, kad nepateikiamas jų pačių išduotas pradinį akcizo sumokėjimą patvirtinantis dokumentas;b) a punkte nurodytu atveju prekės gabenamos su 18 straipsnio 1 dalyje nurodytu dokumentu;c) prekių siuntėjas pateikia savo valstybės narės atsakingoms institucijoms b punkte minimo dokumento sugrąžintą ir prekių gavėjo reikiamai patvirtintą egzempliorių kartu su dokumentu, patvirtinančiu, kad akcizas bus sumokėtas vartojimo valstybėje narėje, arba kartu su šia papildoma informacija:- atitinkamo paskirties valstybės narės už mokesčius atsakingos tarnybos padalinio adresu,- data, kada tas padalinys priėmė deklaraciją, kartu su nuorodos arba registracijos numeriu;d) už vartojimui valstybėje narėje išleistus ir todėl fiskaliniais arba nacionaliniais atpažinimo ženklais pažymėtus akcizais apmokestinamus produktus sumokėtas akcizas gali būti fiskalinius arba nacionalinius atpažinimo ženklus išdavusios valstybės narės už mokesčius atsakingos institucijos grąžintas, jeigu ji nustato, kad šie ženklai buvo sunaikinti.3. 7 straipsnyje nurodytais atvejais prekių išsiuntimo valstybėje narėje prašyti grąžinti akcizą galima tik prieš tai jį 7 straipsnio 5 dalyje nustatyta tvarka sumokėjus paskirties valstybėje narėje.Tačiau valstybės narės gali atmesti prašymą grąžinti akcizą, jeigu jis neatitinka jų nustatytų kriterijų.4. 8b straipsnyje nurodytais atvejais valstybė narė, iš kurios prekės išgabentos, privalo pardavėjo prašymu grąžinti sumokėtą akcizą, jeigu pardavėjas laikėsi 10 straipsnio 3 dalyje nustatytos tvarkos.Tačiau valstybės narės gali atmesti prašymą grąžinti akcizą, jeigu jis neatitinka jų nustatytų kriterijų.Jeigu pardavėjas yra įgaliotasis sandėlio savininkas, valstybės narės gali numatyti supaprastintą akcizų grąžinimo tvarką.5. Kiekvienos valstybės narės už mokesčius atsakingos institucijos nustato jų teritorijoje taikomas akcizų grąžinimo kontrolės procedūras ir metodus. Valstybės narės užtikrina, kad grąžinamas akcizas neviršytų faktiškai sumokėtos sumos.V ANTRAŠTINĖ DALISAtleidimas nuo mokesčio23 straipsnis1. Nuo akcizų mokėjimo už akcizais apmokestinamus produktus atleidžiama tais atvejais, kai produktai yra skirti:- pristatyti diplomatinių ar konsulinių santykių kontekste,- priimančios valstybės narės valstybinės valdžios institucijų pripažintoms tarptautinėms organizacijoms bei tokių organizacijų nariams pagal tarptautinėse konvencijose dėl minėtų organizacijų įkūrimo arba susitarimuose dėl tokių organizacijų būstinės nustatytus apribojimus bei sąlygas,- bet kurios Šiaurės Atlanto sutarties organizacijos šalies narės, išskyrus valstybę narę, kurioje akcizas turi būti pritaikytas, ginkluotosioms pajėgoms, taip pat Sprendime 90/640/EEB [5] nurodytoms ginkluotosioms pajėgoms, kai produktai tiekiami ginkluotosioms pajėgoms, jas lydintiems civiliniams darbuotojams arba ginkluotųjų pajėgų bendro maitinimo įstaigoms ar valgykloms aprūpinti,- vartojimui pagal susitarimą su ne valstybėmis narėmis arba tarptautinėmis organizacijomis, jeigu toks susitarimas yra leistinas atleidimo nuo PVM požiūriu.Tol, kol bus priimtos bendros taisyklės, šie atleidimai nuo mokesčio taikomi laikantis valstybių narių nustatytų sąlygų ir apribojimų. Atleidimas nuo mokesčio mokėjimo įgyvendinamas pagal akcizų grąžinimo procedūrą.2. Taryba, veikdama vieningai pagal Komisijos pasiūlymą, gali leisti bet kuriai valstybei narei sudaryti sutartį su Bendrijos nare nesančia valstybe arba su tarptautine organizacija, kurioje būtų numatytas atleidimas nuo akcizų.Tokią sutartį sudaryti norinti valstybė apie tai praneša Komisijai ir pateikia visą reikiamą informaciją. Komisija per vieną mėnesį informuoja kitas valstybes nares. Tarybos sprendimas laikomas priimtu, jeigu per du mėnesius po to, kai kitos valstybės narės buvo informuotos, šis klausimas nepateikiamas Tarybai.3. Nuo 1992 m. gruodžio 31 d. netaikomos šiose direktyvose įtvirtintos nuostatos dėl akcizų:- Direktyva 74/651/EEB [6],- Direktyva 83/183/EEB [7],- Direktyva 68/297/EEB [8].4. Nuo 1992 m. gruodžio 31 d. valstybių narių tarpusavio santykiuose netaikomos Direktyvos 69/169/EEB [9] nuostatos dėl akcizų.5. Kol Taryba, veikdama vieningai pagal Komisijos pasiūlymą, nepriims Bendrijos nuostatų dėl laivų ir lėktuvų aprūpinimo, valstybės narės gali toliau taikyti atitinkamas nacionalines nuostatas.VI ANTRAŠTINĖ DALISAkcizų komitetas24 straipsnis1. Komisijai talkina Akcizų komitetas, toliau vadinamas "Komitetu". Jį sudaro valstybių narių atstovai, jam pirmininkauja Komisijos atstovas. Komitetas patvirtina savo veiklos taisykles.2. 7, 18 ir 19 straipsniams taikyti būtinos priemonės patvirtinamos 3 ir 4 dalyse nustatyta tvarka.3. Komisijos atstovas pateikia Komisijai priemonių, kurių turi būti imamasi, projektą. Komitetas savo nuomonę dėl projekto pateikia per tokį laiką, kurį gali nustatyti Pirmininkas, atsižvelgdamas į klausimo skubumą. Nuomonė patvirtinama Sutarties 148 straipsnio 2 dalyje nustatyta balsų dauguma. Pirmininkas nebalsuoja.4. a) Komisija patvirtina numatytas priemones, jeigu jos atitinka Komiteto nuomonę.b) Jeigu numatytos priemonės neatitinka Komiteto nuomonės, arba jeigu Komitetas savo nuomonės nepareiškia, Komisija nedelsdama pateikia Tarybai pasiūlymą dėl priemonių, kurių turi būti imtasi. Taryba sprendžia kvalifikuota balsų dauguma.Jeigu Taryba per tris mėnesius nuo tos dienos, kai klausimas buvo jai perduotas, nepriima jokio sprendimo, pasiūlytas priemones patvirtina Komisija, jeigu Taryba nėra paprasta balsų dauguma nusprendusi priemonių netvirtinti.5. Be 2 dalyje nurodytų priemonių, Pirmininko iniciatyva arba valstybės narės atstovo prašymu Komitetas išnagrinėja su Bendrijos nuostatomis dėl akcizų taikymo susijusius klausimus, išskyrus šios direktyvos 30 straipsnyje nurodytas nuostatas.25 straipsnisValstybės narės ir Komisija išnagrinėja ir įvertina Bendrijos nuostatų dėl akcizų taikymą.VII ANTRAŠTINĖ DALISBaigiamosios nuostatos26 straipsnis1. Nepažeidžiant 8 straipsnio ir taikant panašų į Direktyvos 77/388/EEB [10] 281 straipsnyje nustatytą peržiūros mechanizmą, iki 1996 m. gruodžio 31 d. Danijai leidžiama taikyti 2 ir 3 dalyse nurodytas specialias nuostatas dėl spiritinių gėrimų ir tabako gaminių, laikantis bendrų akcizų tarifų suvienodinimo principų.2. Danijai suteikiama teisė taikyti šiuos kiekybinius apribojimus:- į Daniją atvykstantiems privatiems asmenims taikomi 1992 m. gruodžio 31 d. galioję neapmokestinami cigarečių, cigarilių arba rūkomojo tabako bei spiritinių gėrimų kiekiai,- Danijos rezidentams, kurie buvo išvykę iš šios šalies trumpesniam negu 1992 m. gruodžio 31 d. galiojusiam laikotarpiui, taikomi 1992 m. gruodžio 31 d. Danijoje galioję neapmokestinami cigarečių bei spiritinių gėrimų kiekiai.3. Danija gali apmokestinti akcizais spiritinius gėrimus, cigaretes, cigariles arba rūkomąjį tabaką ir atlikti būtinus patikrinimus.4. Taryba, veikdama vieningai pagal Komisijos pasiūlymą, vienodindama akcizų tarifus ir siekdama išvengti konkurencijos iškraipymo, priima sprendimą dėl šio straipsnio nuostatų pakeitimo arba, jeigu reikia, dėl šių nuostatų galiojimo trukmės apribojimo.27 straipsnisTaryba, veikdama vieningai pagal Komisijos pateiktą ataskaitą, pakartotinai išnagrinėja 7, 8, 9 ir 10 straipsnių nuostatas ir, vadovaudamasi Komisijos pasiūlymu bei pasikonsultavusi su Europos Parlamentu, iki 1997 m. sausio 1 d. priima visas būtinas pataisas.28 straipsnisIki 1999 m. birželio 30 d. taikomos šios nuostatos:1) valstybės narės gali atleisti nuo mokesčio neapmokestinamų parduotuvių tiekiamus produktus, kuriuos su asmeniniu bagažu išgabena oro transportu Bendrijoje keliaujantys arba jūrų transportu į kitą valstybę narę vykstantys asmenys.Šioje nuostatoje:a) "neapmokestinama parduotuvė" – oro arba jūrų uosto parduotuvė, atitinkanti kompetentingų valstybinių institucijų nustatytas sąlygas, ypač atsižvelgiant į šio straipsnio 3 dalį;b) "asmuo, keliaujantis į kitą valstybę narę" – keleivis, turintis kelionės oru arba jūra dokumentą, kuriame nurodoma, jog tiesioginio atvykimo vieta yra kitos valstybės narės oro arba jūrų uostas;c) "keliavimas oro transportu Bendrijoje arba vykimas jūrų transportu į kitą valstybę narę" – valstybėje narėje prasidedanti kelionė oru arba jūra, kai tikroji atvykimo vieta yra kitoje valstybėje narėje.Produktams, kuriais iš vienos Bendrijos valstybės į kitą orlaiviais ar laivais vykstantys keleiviai aprūpinami orlaiviuose ar laivuose, yra taikomos tos pačios nuostatos, kaip ir neapmokestinamų parduotuvių tiekiamiems produktams.Šis atleidimas nuo mokesčio taip pat taikomas produktams, kuriuos viename iš dviejų Lamanšo sąsiaurio tunelio terminalų esančios neapmokestinamos parduotuvės tiekia kelionės tarp šių dviejų terminalų dokumentus turintiems keleiviams;2) 1 dalyje numatytas atleidimas nuo mokesčio taikomas tik produktams, kurių kiekiai neviršija galiojančiose Bendrijos nuostatose vienam keleiviui ir kelionei asmenims keliaujant iš trečiųjų šalių į Bendriją numatytų apribojimų;3) valstybės narės imasi priemonių, kad šiame straipsnyje numatytas atleidimas nuo mokesčio būtų taikomas teisingai ir be kliūčių ir kad būtų užkirstas kelias galimam mokesčių vengimui, piktnaudžiavimui ar pažeidimams.29 straipsnis1. Valstybės narės gali atleisti smulkius vyno gamintojus nuo II ir III antraštinėse dalyse nustatytų reikalavimų vykdymo bei nuo kitų produktų gabenimu ir kontrole susijusių reikalavimų. Jeigu smulkūs vyno gamintojai patys vykdo sandorius Bendrijoje, jie informuoja apie tai atitinkamas institucijas ir laikosi 1989 m. balandžio 10 d. Komisijos reglamente Nr. 986/89 [11] išdėstytų reikalavimų, ypač dėl išsiunčiamų produktų registro ir juos lydinčio dokumento."Smulkiais vyno gamintojais" laikomi asmenys, vidutiniškai gaminantys mažiau kaip 1000 hl vyno per metus.2. Prekių gavėjas informuoja už mokesčius atsakingą paskirties valstybės instituciją apie gautas vyno siuntas, pateikdamos 1 dalyje nurodytą dokumentą arba nuorodą į jį.3. Valstybės narės dvišaliu pagrindu imasi reikiamų priemonių atrankiniams patikrinimams įvesti, kurie prireikus gali būti atliekami naudojant kompiuterizuotas procedūras.30 straipsnisDirektyva 77/799/EEB iš dalies keičiama taip:1) direktyvos pavadinimas keičiamas tokiu:"1977 m. gruodžio 19 d. Tarybos direktyva dėl valstybių narių atsakingų institucijų savitarpio pagalbos tiesioginių ir netiesioginių mokesčių srityje";2) 1 straipsnyje:a) 1 dalis keičiama tokia:"1. Pagal šią direktyvą valstybės narės atsakingos institucijos keičiasi visa informacija, kuri gali padėti joms teisingai apskaičiuoti pajamų ir kapitalo mokesčius, bei informacija, susijusia su šių toliau išvardytų netiesioginių mokesčių apskaičiavimu:- pridėtinės vertės mokesčio,- akcizo mineraliniam kurui,- akcizo alkoholiui ir alkoholiniams gėrimams,- akcizo apdorotam tabakui."b) 5 dalyje nuostatos dėl Danijos, Graikijos, Jungtinės Karalystės ir Portugalijos keičiamos tokiomis:Danijoje:- Skatteministeren arba įgaliotasis atstovas;Graikijoje:- Ypoyrgos Oikonomikon arba įgaliotasis atstovas;Jungtinėje Karalystėje:- The Commissioners of Customs and Excise arba įgaliotasis atstovas, teikiantis informaciją apie pridėtinės vertės mokestį ir akcizus,- The Commissioners of Inland Revenue arba įgaliotasis atstovas visai kitai informacijai teikti;Portugalijoje:- O Ministro das Financas arba įgaliotasis atstovas.31 straipsnis1. Valstybės narės priima įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie, įsigalioję iki 1993 m. sausio 1 d., įgyvendina šią direktyvą.Tačiau 9 straipsnio 3 dalies nuostatoms vykdyti Danijos Karalystė įstatymus ir poįstatyminius teisės aktus turi priimti ne vėliau kaip iki 1993 m. sausio 1 d.Priimdamos minėtus aktus, valstybės narės daro juose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma juos oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.2. Valstybės narės informuoja Komisiją apie pagrindines šiai direktyvai įgyvendinti priimtų nacionalinių teisės aktų nuostatas.32 straipsnisŠi direktyva skirta valstybėms narėms.Priimta Briuselyje, 1992 m. vasario 25 d.Tarybos varduPirmininkasVitor Martins[1] OL C 322, 1990 12 21, p. 1 ir OL C 45, 1992 8 22, p. 10.[2] OL C 183, 1991 7 15, p. 131.[3] OL C 169, 1991 3 18, p. 25.[4] OL L 336, 1977 12 27, p. 15. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 79/1070/EEB (OL L 331, 1979 12 27, p. 8).[5] OL L 349, 1990 12 13, p. 19.[6] OL L 354, 1974 12 30, p. 6. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 88/663/EEB (OL 382, 1988 12 31, p. 40).[7] OL L 105, 1983 4 23, p. 64. Direktyva su pakeitimais, padarytais Direktyva 89/604/EEB (OL L 348, 1989 11 29, p. 28).[8] OL L 175, 1968 7 25, p. 15. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 85/347/EEB (OL L 183, 1985 7 16, p. 22).[9] OL L 135, 1969 6 4, p. 6. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 91/191/EEB (OL L 94, 1991 4 16, p. 24).[10] OL L 145, 1977 6 13, p. 1. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 90/640/EEB (OL L 349, 1990 12 13, p. 19).[11] OL L 106, 1989 4 18, p. 1. Reglamentas su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EEB) Nr. 592/91 (OL L 66, 1991 3 13, p. 13).--------------------------------------------------


title: 1984 m. kovo 8 d. Tarybos direktyva dėl pramonės sektorių, išskyrus chloro šarminės elektrolizės pramonę, gyvsidabrio teršalų išleidimo ribinių verčių ir kokybės siektinų normų

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

31984L0156

Oficialusis leidinys L 074 , 17/03/1984 p. 0049 - 0054 specialusis leidimas suomių kalba: skyrius 15 tomas 4 p. 0183  specialusis leidimas ispanų kalba: skyrius 15 tomas 5 p. 0020  specialusis leidimas švedų kalba: skyrius 15 tomas 4 p. 0183  specialusis leidimas portugalų kalba skyrius 15 tomas 5 p. 0020

		Tarybos direktyva1984 m. kovo 8 d.dėl pramonės sektorių, išskyrus chloro šarminės elektrolizės pramonę, gyvsidabrio teršalų išleidimo ribinių verčių ir kokybės siektinų normų(84/156/EEB)Europos Bendrijų Taryba,atsižvelgdama į Europos ekonominės bendrijos steigimo sutartį ir ypač į jos 100 ir 235 straipsnius,atsižvelgdama į 1976 m. gegužės 4 d. Tarybos direktyvą 76/464/EEB dėl tam tikrų į Bendrijos vandenis išleidžiamų pavojingų medžiagų keliamos taršos [1] ir ypač į jos 6 ir 12 straipsnius,atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą [2],atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę [3],atsižvelgdama į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [4],kadangi siekiant apsaugoti Bendrijos vandenis nuo tam tikrų pavojingų medžiagų keliamos taršos, Direktyvos 76/464/EEB 3 straipsniu įvedama išankstinių leidimų sistema, nustatanti tos direktyvos priedo I sąraše išvardytų teršalų išleidimo normas; kadangi minėtos direktyvos 6 straipsnis numato, kad tokioms išleidžiamų teršalų normoms turi būti nustatytos ribinės vertės, o tokių teršalų veikiamiems vandenims – kokybės siektinos normos;kadangi į I sąrašą yra įtrauktas gyvsidabris ir jo junginiai;kadangi valstybės narės privalo laikytis ribinių verčių, išskyrus atvejus, kai jos gali taikyti kokybės siektinas normas;kadangi dėl to, kad daug įmonių išleisdamos į vandenį gyvsidabrį kelia taršą, būtina nustatyti specifines ribines vertes kiekvienai pramonės rūšiai ir kokybės siektinas normas vandenims, į kuriuos tokios įmonės išleidžia gyvsidabrį;kadangi kokybės siektinomis normomis turi būti siekiama panaikinti gyvsidabrio keliamą taršą įvairiuose vandenyse, kuriems gali kenkti išleidžiamas gyvsidabris;kadangi tokie kokybės reikalavimai turi būti numatyti būtent tuo tikslu, o ne siekiant nustatyti vartotojų apsaugos ar vandenų kilmės produktų prekybos taisykles;kadangi turi būti nustatytas specialus monitoringas, kad valstybės narės galėtų parodyti, jog laikosi kokybės siektinų normų;kadangi turi būti numatytos nuostatos, pagal kurias valstybės narės stebėtų išleidžiamo gyvsidabrio veikiamus vandenis ir siektų, kad ši direktyva būtų vykdoma; kadangi Direktyvos 76/464/EEB 6 straipsnis tokio monitoringo įvedimo nenumato; kadangi Sutartyje nenumatyti konkretūs įgaliojimai, todėl reikia remtis jos 235 straipsniu;kadangi tais atvejais, kai iš tam tikrų įmonių išleidžiamiems teršalams negalima nustatyti normų arba jos negali būti reguliariai stebimos dėl pasklindžių šaltinių, turi būti sudarytos konkrečios programos gyvsidabrio keliamai taršai iš tokių įmonių vengti ar visai panaikinti; kadangi dėl to, kad nei Direktyvos 76/464/EEB 6 straipsnis, nei Sutarties specifinės nuostatos nenumato tokių įgaliojimų, reikia remtis Sutarties 235 straipsniu;kadangi Direktyva 82/176/EEB [5] nustato iš chloro šarminės elektrolizės pramonės išleidžiamam į vandenis gyvsidabriui ribines vertes, taip pat nustato vandenims, į kuriuos gyvsidabris yra išleidžiamas, kokybės siektinas normas;kadangi svarbu, kad Komisija kas ketverius metus praneštų, kaip valstybės narės įgyvendina šią direktyvą;kadangi dėl to, kad požeminiams vandenims taikoma Direktyva 80/68/EEB [6], jiems netaikoma ši direktyva;kadangi industrializacijos lygis Grenlandijoje yra labai žemas dėl bendros šios salos padėties ir ypač dėl to, kad ji retai apgyvendinta, jos plotas gana didelis ir ji užima ypatingą geografinę padėtį; kadangi dėl to ši direktyva neturėtų būti taikoma Grenlandijai,priėmė šią direktyvą:1 straipsnis1. Ši direktyva- pagal Direktyvos 76/464/EEB 6 straipsnio 1 dalį nustato iš pramonės įmonių, apibrėžtų šios direktyvos 2 straipsnio e punkte, gyvsidabrio išleidimo normų ribines vertes,- pagal Direktyvos 76/464/EEB 6 straipsnio 2 dalį nustato vandenims, į kuriuos išleidžiamas gyvsidabris, kokybės siektinas normas,- pagal Direktyvos 76/464/EEB 6 straipsnio 4 dalį nustato terminus, kada reikia pradėti vykdyti sąlygas, nurodytas valstybių narių kompetentingųjų institucijų išduotuose leidimuose dėl išleidžiamų teršalų,- pagal Direktyvos 76/464/EEB 12 straipsnio 1 dalį nustato pamatinius matavimo metodus, leidžiančius nustatyti gyvsidabrio kiekį nuotėkose ir vandenyse,- pagal Direktyvos 76/464/EEB 6 straipsnio 3 dalį nustato monitoringą,- reikalauja, kad valstybės narės bendradarbiautų, kai išleidžiami teršalai teršia ne vienos, o kelių valstybių narių vandenis,- reikalauja, kad valstybės narės sudarytų programas, pagal kurias būtų siekiama mažinti ar visai neišleisti teršalų, kaip nurodyta 4 straipsnyje.2. Ši direktyva taikoma vandenims, išvardytiems Direktyvos 76/464/EEB 1 straipsnyje, išskyrus požeminius vandenis.2 straipsnisŠioje direktyvoje:a) "gyvsidabris" reiškia:- gyvsidabrio cheminį elementą,- gyvsidabrį, įeinantį į bet kurį jo junginį;b) "ribinės vertės" reiškia:I priede nurodytas vertes;c) "kokybės siektinos normos" reiškia:II priede nurodytus reikalavimus;d) "gyvsidabrio apdorojimas" reiškia:bet kurį pramoninį procesą, kur gyvsidabris yra gaminamas ar naudojamas, ar bet kurį pramoninį procesą, kur gyvsidabris yra būtina proceso sąlyga;e) "pramonės įmonė" reiškia:įmonę, kurioje yra apdorojamas gyvsidabris ar bet kuri gyvsidabrio turinti medžiaga, išskyrus pramonės įmonę, nurodytą Direktyvos 82/176/EEB 2 straipsnio d punkte;f) "esama įmonė" reiškia:įmonę, kuri veikė pranešimo apie šią direktyvą dieną;g) "nauja įmonė" reiškia:- pramonės įmonę, kuri pradėjo veikti po pranešimo apie šią direktyvą;- esamą pramonės įmonę, kurios gyvsidabrio apdorojimo pajėgumas buvo gerokai padidintas po pranešimo apie šią direktyvą.3 straipsnis1. Ribinės vertės, terminai, kada reikia pradėti tų ribinių verčių laikytis, ir išleidžiamų teršalų monitoringas nustatyti I priede.2. Ribinės vertės paprastai turi būti taikomos ten, kur gyvsidabrio turinčios nuotėkos išleidžiamos iš pramonės įmonės.Kai gyvsidabrio turinčios nuotėkos yra valomos ne pramonės įmonėje, o gyvsidabriui šalinti skirtoje valymo įmonėje, valstybės narės gali leisti ribines vertes taikyti ten, kur nuotėkos išleidžiamos iš valymo įmonės.3. Direktyvos 76/464/EEB 3 straipsnyje minimų leidimų nuostatos turi būti tokios pat griežtos kaip ir šios direktyvos I priedo nuostatos, išskyrus atvejus, kai valstybė narė laikosi Direktyvos 76/464/EEB 6 straipsnio 3 dalies pagal šios direktyvos II priedą ir Direktyvos 82/176/EEB IV priedą.Leidimus būtina peržiūrėti bent kas ketverius metus.4. Nepažeisdamos įsipareigojimų, kylančių iš šio straipsnio 1, 2 ir 3 dalių bei Direktyvos 76/464/EEB nuostatų, valstybės narės gali išduoti leidimus naujoms įmonėms tik tada jei tų įmonių taikomos normos atitinka geriausias prieinamas technikos priemones taršai pagal minėtos direktyvos 2 straipsnį pašalinti arba konkurencijos iškraipymams išvengti.Kurį būdą valstybė narė pasirinktų, kai numatomos priemonės dėl techninių priežasčių neatitinka geriausių prieinamų technikos priemonių, valstybė narė prieš išduodama leidimą pateikia Komisijai įrodymus, pagrindžiančius tokias priežastis.Komisija nedelsdama tokius įrodymus persiunčia kitoms valstybėms narėms ir kuo skubiau visoms narėms pasiunčia pranešimą, išdėstydama savo nuomonę apie antrojoje pastraipoje minimą išimtį. Jei būtina, ji kartu pateikia Tarybai atitinkamus pasiūlymus.5. Pamatinis tyrimo metodas, naudotinas nustatant gyvsidabrį, yra aprašytas Direktyvos 82/176/EEB III priedo 1 dalyje. Kitus metodus galima naudoti su sąlyga, jei tokių metodų aptikimo riba, tikslumas ir patikimumas yra bent tokio lygio, kaip nurodyta Direktyvos 82/176/EEB III priedo 1 dalyje. Nuotėkų srauto matavimo tikslumas pateiktas tos direktyvos III priedo 2 dalyje.4 straipsnis1. Valstybės narės sudaro specialias programas išleidžiamam gyvsidabriui iš grupinių šaltinių, kurie nėra pramonės įmonės ir kuriems negali būti taikomos 3 straipsnyje numatytos išleidžiamų teršalų normos.2. Šiomis programomis siekiama vengti taršos ir ją šalinti. Jose numatomos tinkamiausios priemonės ir būdai, kuo gyvsidabrį pakeisti, kaip jį sulaikyti ir perdirbti. Gyvsidabrio turintys teršalai turi būti naikinami pagal 1978 m. kovo 20 d. Tarybos direktyvą 78/319/EEB dėl nuodingų ir pavojingų atliekų [7] su pakeitimais, padarytais 1979 m. Stojimo aktu.3. Specialios programos pradedamos taikyti nuo 1989 m. liepos 1 d. ir apie jas pranešama Komisijai.5 straipsnisAtitinkamos valstybės narės yra atsakingos už vandenų, kuriems daro poveikį pramonės išleidžiami teršalai, monitoringą.Kai nuotėkos teršia ne vienos, o kelių valstybių narių vandenis, atitinkamos valstybės narės bendradarbiauja, derindamos monitoringą.6 straipsnis1. Kas ketverius metus Komisija pagal informaciją, kurią jai paprašius teikia valstybės narės pagal Direktyvos 76/464/EEB 13 straipsnį, praneša, kaip valstybės narės diegia šią direktyvą. Informacijoje pirmiausia nurodoma:- duomenys apie leidimuose nustatytas išleidžiamo gyvsidabrio normas,- gyvsidabrio, išleidžiamo į 1 straipsnio 2 dalyje minimus vandenis, aprašas,- nacionalinio tinklo, sudaryto gyvsidabrio koncentracijai nustatyti, matavimų duomenys.2. Jei pasikeičia mokslo žinios apie gyvsidabrio nuodingumą, patvarumą ir kaupimąsi gyvuose organizmuose ir nuosėdose, arba jei patobulėja geriausios prieinamos technikos priemonės, Komisija pateikia Tarybai atitinkamus pasiūlymus prireikus sugriežtinti ribines vertes ir kokybės siektinas normas arba nustatyti papildomas ribines vertes ir papildomas kokybės siektinas normas.7 straipsnis1. Valstybės narės priima įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie, įsigalioję per dvejus metus nuo pranešimo apie šią direktyvą, ją įgyvendina. Apie tai jos nedelsdamos praneša Komisijai.2. Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų nacionalinės teisės aktų nuostatų tekstus.8 straipsnisŠi direktyva netaikoma Grenlandijai.9 straipsnisŠi direktyva skirta valstybėms narėms.Priimta Briuselyje, 1984 m. kovo 8 d.Tarybos varduPirmininkasC. Lalumiere[1] OL L 129, 1976 5 18, p. 23.[2] OL C 20, 1983 1 25, p. 5.[3] OL C 10, 1984 1 16, p. 300.[4] OL C 286, 1983 10 24, p. 1.[5] OL L 81, 1982 3 27, p. 29.[6] OL L 20, 1980 1 26, p. 43.[7] OL L 84, 1978 3 31, p. 43.--------------------------------------------------I PRIEDASRibinės vertės, terminai, nuo kada reikia jų laikytis ir išleidžiamų teršalų monitoringas1. Toliau pateiktoje lentelėje nurodomos kartu ribinės vertės ir terminai, nuo kada pramonės sektoriai turi jų laikytis:Pramonės sektorius | Ribinės vertės, kurių reikia pradėti laikytis nuo | Matavimo vienetas |1986 m. liepos 1 d. | 1989 m. liepos 1 d. |1.Chemijos pramonė, naudojanti gyvsidabrio katalizatorius:a)gaminant vinilo chloridą | 0,1 | 0,05 | mg/l nuotėkų |0,2 | 0,1 | g/t vinilo chlorido gamybos pajėgumų |b)kituose procesuose | 0,1 | 0,05 | mg/l nuotėkų |10 | 5 | g/kg apdoroto gyvsidabrio |2.Gyvsidabrio katalizatorių, naudojamų gaminant vinilo chloridą, gamyba | 0,1 | 0,05 | mg/l nuotėkų |1,4 | 0,7 | g/kg apdoroto gyvsidabrio |3.Organinių ir neorganinių gyvsidabrio junginių gamyba (išskyrus produktams, minimiems 2 punkte) | 0,1 | 0,05 | mg/l nuotėkų |0,1 | 0,05 | g/kg apdoroto gyvsidabrio |4.Pagrindinių baterijų, turinčių gyvsidabrio, gamyba | 0,1 | 0,05 | mg/l nuotėkų |0,05 | 0,03 | g/kg apdoroto gyvsidabrio |5.Spalvotųjų metalų pramonė5.1.Gyvsidabrio perdirbimo įmonės | 0,1 | 0,05 | mg/l nuotėkų |5.2.Spalvotųjų metalų gavyba ir gryninimas | 0,1 | 0,05 | mg/l nuotėkų |6.Gyvsidabrio turinčių nuodingų atliekų valymo įmonės | 0,1 | 0,05 | mg/l nuotėkų |--------------------------------------------------II PRIEDASKOKYBĖS SIEKTINOS NORMOSToms valstybėms narėms, kurios taiko Direktyvos 76/464/EEB 6 straipsnio 3 dalyje minėtą išimtį, išleidžiamų teršalų normos, kurias jos turi nustatyti ir taikyti pagal tos direktyvos 5 straipsnį, yra nustatomos taip, kad gyvsidabrio teršiamoje teritorijoje būtų laikomasi atitinkamos kokybės siektinos normos ar normų, išvardintų Direktyvos 82/176/EEB II priedo 1, 2 ir 3 dalyse.Kompetentingoji institucija kiekvienu atveju nustato teritoriją, kuriai kenkia išleidžiami teršalai, ir iš kokybės siektinų normų, išvardytų Direktyvos 82/176/EEB II priedo 1 dalyje, parenka tokią ar tokias siektinas normas, kurios, jos nuomone, yra tinkamos atsižvelgiant į teritorijos, kuri bus paveikta, panaudojimą ir tai, kad šios direktyvos tikslas yra vengti bet kokios taršos arba ją išvis panaikinti.Kokybės siektinų normų, nurodytų Direktyvos 82/176/EEB II priedo 1.2, 1.3 ir 1.4 punktuose, skaitmeninės reikšmės iki 1989 m. liepos 1 d. gali būti išimties tvarka arba dėl techninių priežasčių dauginamos iš 1,5 su sąlyga, kad Komisija apie tai bus įspėta iš anksto.--------------------------------------------------