title: 2001 m. gruodžio 4 d., Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2001/96/EB nustatanti sausakrūvių laivų saugaus pakrovimo ir iškrovimo suderintus reikalavimus ir tvarkątekstas svarbus EEE.

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

32001L0096

Oficialusis leidinys L 013 , 16/01/2002 p. 0009 - 0020

		Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2001/96/EB2001 m. gruodžio 4 d.nustatanti sausakrūvių laivų saugaus pakrovimo ir iškrovimo suderintus reikalavimus ir tvarką(tekstas svarbus EEE)EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdami į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 80 straipsnio 2 dalį,atsižvelgdami į Komisijos pasiūlymą [1],atsižvelgdami į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [2],pasikonsultavę su Regionų komitetu,laikydamiesi Sutarties 251 straipsnyje nustatytos tvarkos [3],Kadangi:(1) atsižvelgiant į didelį laivybos avarijų, susijusių su sausakrūviais laivais, skaičių ir susijusias žmonių aukas, vykdant bendrą transporto politiką, reikėtų imtis papildomų priemonių jūrų transporto saugai užtikrinti.(2) Įvertinus nelaimingų atsitikimų sausakrūviuose laivuose priežastis, paaiškėjo, kad netinkamai pakraunant ir iškraunant kietus biriuosius krovinius, gali sąlygoti sausakrūvio laivo praradimą pertempiant laivo konstrukciją arba mechaniniu būdu pažeidžiant laivo konstrukcinius elementus krovinių triumuose. Sausakrūvių laivų apsaugą galima sustiprinti imantis priemonių, mažinančių laivo korpuso apgadinimo ir nuostolių riziką dėl netinkamų pakrovimo ir iškrovimo operacijų.(3) Tarptautinė jūrų organizacija (TJO) tarptautiniu lygiu keliomis Asamblėjos rezoliucijomis yra priėmusi rekomendacijas dėl sausakrūvių laivų saugumo, sprendžiančias bendrąsias laivo/uosto sąveikos, ypač pakrovimo ir iškrovimo problemas.(4) Asamblėjos rezoliucija A.862(20) TMO patvirtino Sausakrūvių laivų saugaus pakrovimo ir iškrovimo praktikos kodeksą ("BLU kodeksą") ir paragino susitariančiąsias Vyriausybes nedelsiant įgyvendinti šį kodeksą ir pranešti TJO apie visus nesilaikymo atvejus. Rezoliucijoje TJO toliau ragino susitariančiąsias Vyriausybes, kurių šalių teritorijose yra įrengti kietų biriųjų krovinių pakrovimo ir iškrovimo terminalai, priimti įstatymus, kad būtų taikomi keli pagrindiniai principai, būtini šiam kodeksui įgyvendinti.(5) Atsižvelgiant į visuotinį prekybos sausais biriaisiais kroviniais pobūdį, pakrovimo ir iškrovimo operacijų poveikis sausakrūvių laivų saugumui peržengia valstybių sienas. Todėl tikslingiausia Bendrijos lygiu parengti veiksmus, kurie neleistų sausakrūviams laivams skęsti dėl netinkamo pakrovimo ir iškrovimo nustatant suderintus reikalavimus ir tvarką, įgyvendinančią TJO rekomendacijas, išdėstytas Asamblėjos rezoliucijoje A.862(20) ir BLU kodekse.(6) Atsižvelgiant į Sutarties 5 straipsnyje nustatytą subsidiarumo principą, direktyva yra tinkama teisinė priemonė, kadangi ja nustatoma valstybių narių vienoda ir privaloma sausakrūvių laivų saugaus pakrovimo ir iškrovimo reikalavimų ir tvarkos taikymo sistema, paliekant kiekvienai valstybei narei teisę spręsti, kurios įgyvendinimo priemonės geriausiai tinka jų vidaus sistemai. Laikantis proporcingumo principo ši direktyva nenumato nieko, kas nėra būtina siekiant tikslų.(7) Sausakrūvių laivų ir jų įgulų saugumą galima sustiprinti sumažinant netinkamo pakrovimo ir iškrovimo sausų biriųjų krovinių terminaluose riziką. Tai galima įgyvendinti nustatant suderintą laivo ir terminalo bendradarbiavimo ir informavimo tvarką bei laivų ir terminalų tinkamumo reikalavimus.(8) Siekiant padidinti sausakrūvių laivų saugumą ir išvengti konkurencijos iškraipymų, suderintą tvarką ir tinkamumo kriterijus reikėtų taikyti visiems sausakrūviams laivams, nepaisant to, su kurios valstybės vėliava jie plaukia, ir visiems Bendrijos terminalams, į kuriuos paprastai užsuka laivai kietiems biriesiems kroviniams pakrauti arba iškrauti.(9) Sausakrūviai laivai, užsukantys į terminalus kietiems biriesiems kroviniams pakrauti arba iškrauti, turėtų būti pritaikyti šiam tikslui. Taip pat ir terminalai turėtų būti tinkami užsukantiems sausakrūviams laivams priimti ir pakrauti arba iškrauti. Šiais tikslais BLU kodekse yra nustatyti tinkamumo kriterijai.(10) Siekiant sustiprinti bendradarbiavimą su laivo kapitonu ir informavimą klausimais, susijusiais su kietų biriųjų krovinių pakrovimu ir iškrovimu, terminale turėtų būti paskirtas už šias operacijas terminale atsakingas terminalo atstovas, ir sudaryta galimybė laivų kapitonams susipažinti su terminalo ir uosto reikalavimų informacinėmis knygomis. Šiuo tikslu į BLU kodeksą yra įtrauktos tam skirtos nuostatos.(11) Kokybės valdymo sistemos sudarymas, įgyvendinimas ir palaikymas terminaluose užtikrintų, kad bendradarbiavimo ir informavimo tvarka bei faktinis pakrovimas ir iškrovimas terminaluose būtų planuojami ir atliekami pagal tarptautiniu lygiu pripažintą ir patikrinamą suderintą sistemą. Atsižvelgiant į tarptautinį pripažinimą, kokybės valdymo sistema turėtų atitikti Tarptautinės standartizacijos organizacijos patvirtintus ISO 9000 standartus. Tam, kad naujiems terminalams būtų skiriama pakankamai atitinkamam sertifikavimui gauti, būtina užtikrinti, kad terminalams būtų išduodamas laikinas leidimas dirbti tam tikrą laikotarpį.(12) Norint, kad pakrovimo ir iškrovimo operacijos būtų kruopščiai parengtos, suderintos ir atliekamos siekiant nekelti grėsmės laivo ar įgulos saugumui, reikėtų apibrėžti laivo kapitono ir terminalo atstovo pareigas. Šiuo tikslu 1974 m. Tarptautinėje konvencijoje dėl žmogaus gyvybės apsaugos jūroje (1974 m. SOLAS konvencija), TJO Asamblėjos rezoliucijoje A.862(20) ir BLU kodekse yra tam skirtos atitinkamos nuostatos. Siekiant to paties tikslo, pakrovimo ar iškrovimo parengimo, suderinimo ir atlikimo tvarka gali būti grindžiama šių tarptautinių dokumentų nuostatomis.(13) Siekdamas bendrų Bendrijos interesų, nukreipdamas standartų neatitinkančią laivybą nuo Bendrijos uostų, terminalo atstovas turėtų pranešti apie akivaizdžius trūkumus, galinčius sumažinti pakrovimo ir iškrovimo operacijų saugą, sausakrūviame laive.(14) Būtina, kad valstybių narių kompetentingos institucijos neleistų pakrovimo ar iškrovimo operacijų arba jas sustabdytų, jeigu aiškiai matoma, kad šios operacijos kelia grėsmę laivo arba įgulos saugumui. Siekdamos užtikrinti saugumą, valdžios institucijos taip pat turėtų įsikišti iškilus nesutarimui tarp laivo kapitono ir terminalo atstovo dėl šios tvarkos taikymo. Terminalų komerciniai interesai neturėtų daryti įtakos saugą užtikrinantiems kompetentingų institucijų veiksmams.(15) Būtina nustatyti tvarką, taikomą atitinkamoms įstaigoms, pavyzdžiui, atitinkamoms klasifikacinėms bendrovėms apie pakrovimo ar iškrovimo operacijų metų apgadintus laivus ir prireikus apie tokių apgadinimų remontą. Jeigu tokie apgadinimai sumažintų laivo saugumą ar jo tinkamumą plaukioti, uosto valstybės kontrolės institucijos, pasikonsultavusios su vėliavos valstybės administracija, turėtų priimti sprendimą dėl remonto būtinumo ir skubos. Atsižvelgiant į tai, kad tokiam sprendimui priimti būtina techninė ekspertizė, institucijoms turėtų būti suteikta teisė kreiptis į pripažintą organizaciją, kad ji patikrintų apgadinimus ir patartų dėl remonto.(16) Šios direktyvos vykdymą turėtų sustiprinti veiksminga valstybių narių monitoringo ir patikros tvarka. Ataskaita apie bandymus atlikti šį monitoringą rezultatus suteiks vertingos informacijos apie šioje direktyvoje išdėstytų suderintų reikalavimų ir tvarkos veiksmingumą.(17) 1995 m. lapkričio 23 d. TJO Asamblėjos rezoliucijoje A.797(19) dėl kietus biriuosius krovinius vežančių laivų saugumo prašoma, kad uosto valstybės institucijos pateiktų patvirtinimą, jog kietų biriųjų krovinių pakrovimo ir iškrovimo terminaluose laikomasi TJO kodeksų ir rekomendacijų dėl laivo/kranto bendradarbiavimo. Pranešimas TJO apie šios direktyvos priėmimą bus tinkamas atsakas į šį prašymą ir aiškus ženklas tarptautinei laivybos bendrijai, kad Bendrija yra pasirengusi remti tarptautines pastangas, kurių tikslas — padidinti sausakrūvių laivų pakrovimo ir iškrovimo saugą.(18) Priemonės, būtinos šiai direktyvai įgyvendinti, turėtų būti tvirtinamos pagal 1999 m. birželio 28 d. Tarybos sprendimą 1999/468/EB, nustatantį Komisijos naudojimosi jai suteiktais įgyvendinimo įgaliojimais tvarką [4].(19) Laikantis tos tvarkos turėtų būti galima iš dalies keisti tam tikras šios direktyvos nuostatas, kad jos būtų suderintos su tarptautiniais ir Bendrijos dokumentais, kurie buvo priimti, iš dalies pakeisti ar įsigaliojantys įsigaliojus šiai direktyvai, ir įgyvendinti šioje direktyvoje nustatyta tvarka, neišplečiant jos taikymo srities.(20) 1989 m. birželio 12 d. Tarybos direktyva 89/391/EEB dėl priemonių darbuotojų saugai ir sveikatos apsaugai darbe gerinti nustatymo [5] ir atitinkamos atskiros direktyvos taikomos sausakrūvių laivų pakrovimo ir iškrovimo darbams,PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:1 straipsnisTikslasŠios direktyvos tikslas — sustiprinti sausakrūvių laivų, užsukančių į valstybių narių terminalus pakrauti arba iškrauti kietus biriuosius krovinius, saugą sumažinant laivo konstrukcijos pernelyg didelio įtempimo ir fizinio apgadinimo riziką pakraunant arba iškraunant laivą, nustatant:1) suderintus tų laivų ir terminalų tinkamumo reikalavimus ir2) suderintą tų laivų ir terminalų bendradarbiavimo ir informavimo tvarką.2 straipsnisTaikymo sritisŠi direktyva taikoma:1) visiems sausakrūviams laivams, neatsižvelgiant į jų vėliavą, užsukantiems į terminalą pakrauti arba iškrauti kietus biriuosius krovinius, ir2) visiems valstybių narių terminalams, į kuriuos atplaukia sausakrūviai laivai, patenkantiems į šios direktyvos taikymo sritį.Nepažeidžiant 1974 m. SOLAS konvencijos Reglamento VI/7 nuostatų, ši direktyva netaikoma įrenginiams, kurie tik išskirtinėmis aplinkybėmis naudojami kietiems biriesiems kroviniams pakrauti į sausakrūvius laivus arba iškrauti iš jų, ir netaikoma tais atvejais, kai pakraunama arba iškraunama tik tam atitinkama sausakrūvio laivo įranga.3 straipsnisApibrėžimaiŠioje direktyvoje:1) "tarptautinės konvencijos" — tai 2001 m. gruodžio 4 d. galiojančios konvencijos, kaip nustatyta Tarybos direktyvos 95/21/EB 2 straipsnio 1 dalyje [6];2) "1974 m. SOLAS konvencija" — tai Tarptautinė konvencija dėl žmogaus gyvybės apsaugos jūroje kartu su jos protokolais ir daliniais pakeitimais, galiojanti 2001 m. gruodžio 4 d.;3) "BLU kodeksas" — tai Sausakrūvių laivų saugaus pakrovimo ir iškrovimo praktikos kodeksas, įtrauktas į 1997 m. lapkričio 27 d. TJO Asamblėjos rezoliucijos A.862(20) priedą, galiojantis 2001 m. gruodžio 4 d.;4) "sausakrūvis laivas" suprantamas taip, kaip apibrėžta 1974 m. SOLAS konvencijos Reglamente IX/1.6 ir išaiškinta 1997 m. SOLAS konferencijoje, tai:- vienadenis laivas, kuriame sumontuotos viršutinio borto cisternos ir bunkerio cisternos piltuvinės cisternos krovinių vietose, kuris pirmiausia yra skirtas sausiems biriesiems kroviniams vežti, arba- rūdos vežimo laivas, t. y. jūrinis vienadenis laivas, turintis dvi išilgines pertvaras ir dvigubąjį dugną krovinių bare, kuris yra skirtas rūdos kroviniams vežti tik viduriniuose triumuose, arba- mišrusis laivas, kaip apibrėžta 1974 m. SOLAS konvencijos Reglamente II-2/3.27;5) "sausi birieji kroviniai" arba "kieti birieji kroviniai" — tai kieti birieji kroviniai, kaip apibrėžta 1974 m. SOLAS konvencijos Reglamente XII/1.4, išskyrus grūdus;6) "grūdai" suprantami taip, kaip apibrėžta 1974 m. SOLAS konvencijos Reglamente VI/8.2;7) "terminalas" — tai stacionarus, plūdrusis arba mobilusis įrenginys, kuris yra įrengtas ir naudojamas sausiems biriesiems kroviniams pakrauti į sausakrūvius laivus arba iškrauti iš jų;8) "terminalo operatorius" — tai terminalo savininkas arba organizacija ar asmuo, kuriam savininkas yra perdavęs atsakomybę už terminale atliekamas konkretaus sausakrūvio laivo pakrovimo arba iškrovimo operacijas;9) "terminalo atstovas" — tai bet kuris terminalo operatoriaus paskirtas asmuo, kuris visiškai atsako ir yra įgaliotas kontroliuoti terminale atliekamų konkretaus sausakrūvio laivo pakrovimo arba iškrovimo darbų parengimą, atlikimą ir užbaigimą;10) "laivo kapitonas" — tai asmuo, kuris vadovauja sausakrūviui laivui arba kapitono paskirtas padėjėjas pakrovimo arba iškrovimo operacijoms atlikti;11) "pripažinta organizacija" — tai pagal Tarybos direktyvos 94/57/EB [7] 4 straipsnį pripažinta organizacija;12) "vėliavos valstybės administracija" — tai valstybės, su kurios vėliava laivas turi teisę plaukioti, kompetentingos institucijos;13) "uosto valstybės kontrolės institucija" — tai valstybės narės kompetentinga institucija, kuriai suteikta teisė taikyti Direktyvos 95/21/EB nuostatas dėl kontrolės;14) "kompetentinga institucija" — tai valstybės narės nacionalinės, regiono ar vietos valdžios institucija, kuriai nacionalinės teisės aktai suteikia įgaliojimus įgyvendinti ir vykdyti šios direktyvos reikalavimus;15) "informacija apie krovinį" — tai informacija apie krovinį, kurios reikalaujama pagal 1974 m. SOLAS konvencijos Reglamentą VI/2;16) "pakrovimo arba iškrovimo planas" — tai 1974 m. SOLAS konvencijos Reglamente VI/7.3 nurodytas BLU kodekso 2 priedėlyje pateiktos formos planas;17) "laivo/kranto saugumo kontrolinis sąrašas" — tai BLU kodekso 4 skyriuje nurodytas BLU kodekso 3 priedėlyje pateiktos formos kontrolinis sąrašas;18) "kietų biriųjų krovinių tankio deklaracija" — tai informacija apie krovinio tankį, kurią reikia pateikti pagal 1974 m. SOLAS konvencijos Reglamento XII/10.4 straipsnisSausakrūvių laivų eksploatacinio tinkamumo reikalavimaiValstybės narės imasi reikiamų priemonių užtikrinti, kad terminalų operatoriai garantuotų sausakrūvių laivų tinkamumą kietiems biriesiems kroviniams pakrauti arba iškrauti, tikrindamos, kaip laikomasi I priedo nuostatų.5 straipsnisTerminalų tinkamumo reikalavimaiValstybės narės įsitikina, kad terminalų operatoriai, kurie pagal šią direktyvą prisiima įsipareigojimus dėl terminalų, užtikrina, jog:1) terminalai atitinka II priedo reikalavimus;2) yra paskirtas (-i) terminalo atstovas (-ai);3) yra parengtos informacinės knygos, į kurias įtraukti terminalo ir kompetentingų institucijų reikalavimai bei informacija apie uostą ir terminalą, kaip išvardyta BLU kodekso 1 priedėlio 1.2 dalyje, ir kad šiomis knygomis gali naudotis sausakrūvių laivų kapitonai, užsukantys į terminalą sausiems biriesiems kroviniams pakrauti arba iškrauti; ir4) yra sudaryta, įgyvendinama ir palaikoma kokybės valdymo sistema. Tokia kokybės valdymo sistema sertifikuojama laikantis ISO 9001:2000 standartų arba lygiaverčio standarto, visais požiūriais atitinkančio ISO 9001:2000, ir tikrinama laikantis ISO 10011:1991 arba lygiaverčio standarto, visais požiūriais atitinkančio ISO 10011:1991, gaires. Dėl minėtų lygiaverčių standartų taikoma Direktyva 98/34/EB [8].Nuo šios direktyvos įsigaliojimo dienos nustatomas trejų metų pereinamasis laikotarpis kokybės valdymo sistemai sukurti ir dar vieneri metai — sistemai sertifikuoti.6 straipsnisLaikinas leidimasNukrypstant nuo 5 straipsnio 4 dalies reikalavimų, kompetentinga institucija naujai įkurtiems terminalams gali išduoti laikiną ne ilgiau kaip 12 mėnesių galiojantį leidimą dirbti. Tačiau terminalas, laikydamasis ISO 9001:2000 standartų arba lygiaverčio standarto, kaip išdėstyta 5 straipsnio 4 dalyje, turi pateikti savo kokybės valdymo sistemos įdiegimo planą.7 straipsnisLaivo kapitono ir terminalo atstovo pareigosValstybė narė imasi reikiamų priemonių užtikrinti, kad būtų laikomasi šių su laivo kapitono ir terminalo atstovo pareigomis susijusių principų ir jie būtų taikomi:1. Laivo kapitono pareigos:a) laivo kapitonas nuolat atsako už jo vadovaujamo sausakrūvio laivo saugų pakrovimą ir iškrovimą;b) laivo kapitonas iš anksto, iki numatomo laivo atvykimo į terminalą laiko, pateikia terminalui III priede nurodytą informaciją;c) prieš pakraunant kietą birųjį krovinį laivo kapitonas pasirūpina, kad gautų informaciją apie krovinį pagal 1974 m. SOLAS konvencijos Reglamentą VI/2.2 ir prireikus — kieto biriojo krovinio tankio deklaraciją. Ši informacija pateikiama krovinio deklaracijoje, pateiktoje BLU kodekso 5 priedėlyje;d) prieš pradedant pakrovimo ar iškrovimo darbus ir jų metu laivo kapitonas įvykdo IV priede išvardytas pareigas.2. Terminalo atstovo pareigos:a) gavęs iš laivo pirmąjį pranešimą apie numatomą atvykimo laiką, terminalo atstovas pateikia laivo kapitonui V priede nurodytą informaciją;b) terminalo atstovas įsitikina, kad laivo kapitonui krovinio deklaracijoje esanti informacija būtų pateikiama kuo anksčiau;c) terminalo atstovas nedelsdamas praneša laivo kapitonui ir uosto valstybės kontrolės institucijai apie akivaizdžius trūkumus, pastebėtus sausakrūviame laive, kurie galėtų trukdyti saugiai pakrauti ar iškrauti kietus biriuosius krovinius;d) prieš pradedant pakrovimo ar iškrovimo darbus, arba jų metu terminalo atstovas įvykdo VI priede išvardytas pareigas.8 straipsnisSausakrūvių laivų ir terminalų darbo tvarkaValstybės narės užtikrina, kad pakraunant ar iškraunant kietus biriuosius krovinius į sausakrūvius laivus, būtų laikomasi šios tvarkos.1. Prieš pakraunant ar iškraunant kietus biriuosius krovinius, laivo kapitonas susitaria su terminalo atstovu dėl pakrovimo ar iškrovimo plano pagal 1974 m. SOLAS konvencijos Reglamento VI/7.3 nuostatas. Pakrovimo ar iškrovimo planas rengiamas pagal BLU kodekso 2 priedėlyje pateiktą formą ir jame pateikiamas konkretaus sausakrūvio laivo TJO numeris, o laivo kapitonas ir terminalo atstovas savo susitarimą dėl plano patvirtina parašais.Bet kokie plano pakeitimai, kurie tos ar kitos šalies manymu galėtų pakenkti laivo ar įgulos saugumui, parengiami, priimami ir dėl jų susitariama dvišaliame patikslintame plane.Sutartas pakrovimo ar iškrovimo planas ir bet kurie vėliau sutarti patikslinimai saugomi laive ir terminale šešis mėnesius, kad prireikus juos galėtų patikrinti kompetentingos institucijos.2. Prieš pradedant pakrovimo ar iškrovimo darbus, laivo kapitonas kartu su terminalo atstovu pagal BLU kodekso 4 priedėlyje pateiktus nurodymus užpildo ir pasirašo laivo/kranto saugumo kontrolinį sąrašą.3. Tarp laivo ir terminalo sukuriamas ir nuolat palaikomas veiksmingas informacijos perdavimo ryšys, padedantis atsakyti į prašymus pateikti informaciją apie pakrovimo ar iškrovimo eigą ir, laivo kapitono arba terminalo atstovo nurodymu, sustabdyti pakrovimo ar iškrovimo darbus, užtikrinti, jog nurodymas bus skubiai įvykdytas.4. Laivo kapitonas ir terminalo atstovas atlieka pakrovimo ar iškrovimo operacijas pagal sutartą planą. Terminalo atstovas atsako už kietų biriųjų krovinių pakrovimą ar iškrovimą laikantis plane nustatytos tvarkos triume, pakrovimo ar iškrovimo kiekių ir tempo. Jis laikosi sutarto pakrovimo ar iškrovimo plano ir nukrypsta nuo jo tik iš anksto pasikonsultavęs su laivo kapitonu ir gavęs jo raštišką sutikimą.5. Užbaigus pakrovimo ar iškrovimo darbus, laivo kapitonas ir terminalo atstovas susitaria raštu, kad pakrovimo ar iškrovimo darbai buvo atlikti pagal pakrovimo ar iškrovimo planą, įskaitant sutartus pakeitimus. Iškraunant į tokį susitarimą įtraukiamas įrašas, kad krovinių triumai buvo ištuštinti ir išvalyti pagal laivo kapitono reikalavimus bei įrašas apie bet kokį laivo apgadinimą ir atliktą remontą.9 straipsnisKompetentingų institucijų vaidmuo1. Nepažeisdamos laivo kapitono teisių ir pareigų, nustatytų pagal 1974 m. SOLAS konvencijos Reglamentą VI/7.7, valstybės narės užtikrina, kad jų kompetentingos institucijos neleistų pakrauti ar iškrauti kietų biriųjų krovinių arba sustabdytų šiuos darbus, jeigu aiškiai matoma, kad tai galėtų sukelti pavojų laivo arba įgulos saugumui.2. Kai kompetentingai institucijai pranešama apie laivo kapitono ir terminalo atstovo nesutarimus dėl 8 straipsnyje nustatytos tvarkos taikymo, kompetentinga institucija įsikiša, kai tai būtina dėl saugos ir (arba) jūros aplinkos apsaugos.10 straipsnisPakrovimo arba iškrovimo metu padarytų apgadinimų remontas1. Jeigu pakraunant arba iškraunant apgadinama laivo konstrukcija arba įranga, apie tai terminalo atstovas praneša laivo kapitonui ir jie prireikus remontuojami.2. Jeigu apgadinimai gali sumažinti konstrukcinį pajėgumą, korpuso sandarumą ar laivo pagrindines inžinerines sistemas, terminalo atstovas ir (arba) laivo kapitonas praneša apie tai vėliavos valstybės administracijai arba jos pripažintai ar jos vardu veikiančiai organizacijai ir uosto valstybės kontrolės institucijai. Sprendimą dėl skubaus remonto ar jo atidėjimo priima uosto valstybės kontrolės institucija, deramai atsižvelgdama į vėliavos valstybės administracijos arba jos pripažintos ar jos vardu veikiančios organizacijos nuomonę, jeigu ji yra pareikšta, ir į laivo kapitono nuomonę. Kai būtinas skubus remontas, jis atliekamas vykdant laivo kapitono ir kompetentingos institucijos pageidavimą prieš laivui išplaukiant iš uosto.3. Kad būtų priimtas 2 dalyje minimas sprendimas, uosto valstybės kontrolės institucija gali patikėti pripažintai organizacijai patikrinti apgadinimus ir patarti, ar būtina atlikti remontą, ar jį galima atidėti.4. Šis straipsnis taikomas nepažeidžiant Direktyvos 95/21/EB.11 straipsnisPatikra ir atsiskaitymas1. Valstybės narės reguliariai tikrina, ar terminaluose laikomasi 5 straipsnio 1 dalies, 7 straipsnio 2 dalies ir 8 straipsnio reikalavimų. Patikros procedūrą sudaro patikrinimai, apie kuriuos neįspėjama ir kurie atliekami pakrovimo ar iškrovimo operacijų metu.Be to, valstybės narės tikrina, ar terminaluose laikomasi 5 straipsnio 4 dalies reikalavimų pasibaigus joje nustatytam laikotarpiui, o naujuose terminaluose — 6 straipsnyje nustatyto laikotarpio pabaigoje.2. Valstybės narės kas treji metai pateikia Komisijai tokios patikros rezultatų ataskaitą. Taip pat ataskaitoje pateikiamas suderintos sausakrūvių laivų ir terminalų bendradarbiavimo ir informavimo tvarkos, kaip nustatyta šioje direktyvoje, veiksmingumo įvertinimas. Ataskaita pateikiama ne vėliau kaip iki kitų metų, einančių po trijų ataskaitinių kalendorinių metų, apie kuriuos ji praneša, balandžio 30 d.12 straipsnisĮvertinimasRemdamasi valstybių narių pateiktomis 11 straipsnio 2 dalyje nustatytomis ataskaitomis, Komisija pateikia Europos Parlamentui ir Tarybai pranešimą, įvertinantį šioje direktyvoje nustatytos sistemos veikimą. Šiame pranešime taip pat įvertinama, ar būtina valstybėms narėms toliau atsiskaityti, kaip nurodyta 11 straipsnio 2 dalyje.13 straipsnisPranešimas, pateikimas TJOTaryboje pirmininkaujanti valstybė narė valstybių narių vardu ir Komisija kartu praneša TJO apie šios direktyvos, kurioje daroma nuoroda į TJO Rezoliucijos A.797(19) priedo 1.7 pastraipą, priėmimą.14 straipsnisPriežiūros komitetas1. Komisijai padeda komitetas (toliau — komitetas), įkurtas pagal Tarybos direktyvos 93/75/EEB [9] 12 straipsnio 1 dalį.2. Darant nuorodą į šią dalį, taikomi Sprendimo 1999/468/EB 5 ir 7 straipsniai, atsižvelgiant į jo 8 straipsnio nuostatas.Sprendimo 1999/468/EB 5 straipsnio 6 dalyje nustatytas laikotarpis yra trys mėnesiai.3. Komitetas patvirtina savo darbo tvarkos taisykles.15 straipsnisDalinio pakeitimo tvarka1. 3 straipsnio 1-6 ir 15-18 punktuose pateikti apibrėžimai, nuorodos į tarptautines konvencijas ir kodeksus bei TJO rezoliucijas bei aplinkraščius, nuorodos į ISO standartus, nuorodos į Bendrijos dokumentus ir priedus gali būti iš dalies keičiami laikantis 14 straipsnio 2 dalyje nustatytos tvarkos, siekiant juos suderinti su tarptautiniais ir Bendrijos dokumentais, kurie buvo priimti, iš dalies keičiami arba įsigaliojo priėmus šią direktyvą, jeigu šios direktyvos taikymo sritis nebuvo išplėsta.2. 14 straipsnio 2 dalyje nurodyta tvarka taikoma iš dalies keičiant 8 straipsnį ir priedus, kad būtų įgyvendinta šioje direktyvoje nustatyta tvarka ir, kad iš dalies keičiant arba panaikinant atskaitomybės prievolę, nurodytą 11 straipsnio 2 dalyje ir 12 straipsnyje, jeigu tokios nuostatos neišplečia šios direktyvos taikymo srities.16 straipsnisNuobaudosValstybės narės nustato taisykles dėl nuobaudų, taikomų pažeidus nacionalines nuostatas, priimtas laikantis šios direktyvos, ir imasi visų būtinų priemonių, kad būtų užtikrintas jų įgyvendinimas. Nustatytos nuobaudos turi būti veiksmingos, proporcingos ir atgrasančios.17 straipsnisĮgyvendinimas ir taikymas1. Valstybės narės priima ir paskelbia nuostatas, būtinas, šios direktyvos įgyvendinimui, iki 2003 m. rugpjūčio 5 d. Apie tai jos nedelsdamos praneša Komisijai.Valstybės narės tas nuostatas taiko nuo 2004 m. kovo 1 d.Valstybės narės, priimdamos tas nuostatas, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.2. Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtas nacionalinės teisės aktų nuostatas.18 straipsnisĮsigaliojimasŠi direktyva įsigalioja 20 dieną po jos paskelbimo Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje.19 straipsnisAdresatasŠi direktyva skirta valstybėms narėms.Priimta Briuselyje, 2001 m. gruodžio 4 d.Europos Parlamento varduPirmininkėN. FontaineTarybos varduPirmininkasD. Reynders[1] OL C 311 E, 2000 10 31, p. 240 ir OL C 180 E, 2001 6 26, p. 273.[2] OL C 14, 2001 1 16, p. 37.[3] 2001 m. vasario 13 d. Europos Parlamento nuomonė (OL C 276, 2001 10 1, p. 38), 2001 m. birželio 21 d. Tarybos bendroji pozicija (dar nepaskelbta Oficialiajame leidinyje) ir 2001 m. spalio 25 d. Europos Parlamento nuomonė (dar nepaskelbta Oficialiajame leidinyje).[4] OL L 184, 1999 7 17, p. 23.[5] OL L 183, 1989 6 29, p. 1.[6] 1995 m. birželio 19 d. Tarybos direktyva 95/21/EB dėl laivo saugumo, taršos prevencijos ir darbo bei gyvenimo sąlygų laivuose tarptautinių standartų taikymo laivams, atplaukiantiems į Bendrijos uostus ir plaukiojantiems valstybių narių jurisdikcijai priklausančiuose vandenyse (uosto valstybės kontrolė) (OL L 157, 1995 7 7, p. 1). Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Komisijos direktyva 1999/97/EB (OL L 331, 1999 12 23, p. 67).[7] 1994 m. lapkričio 22 d. Tarybos direktyva 94/57/EB dėl laivų apžiūros ir tikrinimo organizacijų ir atitinkamos jūrų administracijų veiklos bendrųjų taisyklių ir standartų (OL L 319, 1994 12 12, p. 20). Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Komisijos direktyva 97/58/EB (OL L 274, 1997 10 7, p. 8).[8] 1998 m. birželio 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 98/34/EB, nustatanti informacijos apie standartus ir techninius reglamentus teikimo tvarką (OL L 204, 1998 7 21, p. 37). Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Komisijos direktyva 98/48/EB (OL L 217, 1998 8 5, p. 18).[9] 1993 m. rugsėjo 13 d. Tarybos direktyva 93/75/EEB dėl būtiniausių reikalavimų į Bendrijos uostus įplaukiantiems arba iš jų išplaukiantiems laivams, vežantiems pavojingus arba aplinką teršiančius krovinius (OL L 247, 1993 10 5, p. 19). Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Komisijos direktyva 98/74/EB (OL L 276, 1998 10 13, p. 7).--------------------------------------------------I PRIEDASSAUSAKRŪVIŲ LAIVŲ EKSPLOATACINIO TINKAMUMO KIETIEMS BIRIESIEMS KROVINIAMS PAKRAUTI ARBA IŠKRAUTI REIKALAVIMAI(kaip nurodyta 4 straipsnyje)Sausakrūviai laivai, užsukantys į valstybių narių uostus kietiems biriesiems kroviniams pakrauti arba iškrauti, tikrinami dėl toliau išvardytų reikalavimų laikymosi.1. Juose yra įrengti pakankamo dydžio krovinių triumai ir liukai, kurių konstrukcija leistų krovinius deramai pakrauti, sudėlioti, paskirstyti ir iškrauti.2. Juose yra nurodyti tie patys krovinių triumų liukų identifikavimo numeriai, koke naudojami pakrovimo arba iškrovimo plane. Šių numerių vieta, dydis ir spalva yra aiškiai matomi, kad terminalo pakrovimo arba iškrovimo įrangos operatorius galėtų juos atpažinti.3. Jų krovinių triumų liukai, liukų valdymo sistemos ir saugos priemonės yra geros funkcinės būklės ir naudojami tik pagal paskirtį.4. Prieš pradedant pakrovimo arba iškrovimo darbus, tikrinamos ir veikia pasvirimą rodančios šviesos, jeigu jos yra įrengtos.5. Jeigu reikalaujama, kad laive būtų patvirtintas krovimo prietaisas, šis prietaisas yra sertifikuojamas ir naudojamas apkrovai apskaičiuoti pakrovimo arba iškrovimo darbų metu.6. Pagrindiniai ir papildomi eigos mechanizmai yra geros funkcinės būklės.7. Denio įranga, skirta laivui švartuotis ir pritvirtinti prie krantinės, yra veikianti, gerai sutvarkyta ir geros būklės.--------------------------------------------------II PRIEDASTERMINALŲ TINKAMUMO KIETIEMS BIRIESIEMS KROVINIAMS PAKRAUTI ARBA IŠKRAUTI REIKALAVIMAI(kaip nurodyta 5 straipsnio 1dalyje)1. Terminalai priima tik sausakrūvius laivus, kad pakrautų ar iškrautų kietus biriuosius krovinius jų terminale, kuriame galima saugiai prišvartuoti laivą išilgai pakrovimo arba iškrovimo įrenginių, atsižvelgiant į gylį prie prieplaukos, didžiausią laivo tūrį, švartavimosi įrenginius, fenderinę apsaugą, saugią prieigą ir galimas kliūtis pakrovimo arba iškrovimo operacijoms.2. Terminalo pakrovimo ir iškrovimo įranga tinkamai sertifikuojama ir tvarkingai prižiūrima laikantis atitinkamų taisyklių ir standartų bei naudojama tik tinkamą kvalifikaciją turinčių ir prireikus atestuotų darbuotojų.3. Terminalo darbuotojai mokomi visais su jų pareigomis susijusiais saugaus sausakrūvių laivų pakrovimo ir iškrovimo aspektais. Mokymas parengiamas taip, kad būtų supažindinama su bendro pobūdžio pavojais pakraunant ir iškraunant kietus biriuosius krovinius bei galimu neigiamu poveikiu laivo saugumui netinkamai pakraunant ir iškraunant.4. Terminalo darbuotojai, atliekantys pakrovimo ir iškrovimo darbus, yra aprūpinami ir naudoja asmenines apsaugos priemones, yra gerai pailsėję, kad būtų išvengta dėl darbuotojų nuovargio kylančių nelaimingų atsitikimų.--------------------------------------------------III PRIEDASLAIVO KAPITONO TERMINALUI PATEIKTINA INFOMACIJA(kaip nurodyta 7straipsnio 1 dalies b punkte)1. Kuo anksčiau pateikiamas numatomas laivo atvykimo į uostą laikas. Ši informacija atitinkamai atnaujinama.2. Pirmą kartą pranešant apie atvykimo laiką nurodomas:a) pavadinimas, laivo šaukiniai, TJO numeris, vėliava, registracijos uostas;b) pakrovimo arba iškrovimo planas, kuriame nurodomas krovinių kiekis, sudėliojimas per liukus, leidimas pakrauti arba iškrauti ir kiekvienu pakrovimo etapu pakraunamas arba kiekvienu iškrovimo etapu iškraunamas kiekis;c) atplaukimo ir siūloma išplaukimo grimzda;d) laikas, kurio reikia balastui pakrauti arba iškrauti;e) bendras laivo ilgis, plotis ir krovinių rajono ilgis nuo tolimiausio liuko priekinio aptvaro iki užpakalinio liuko, per kuriuos pakraunamas arba iškraunamas krovinys, aptvaro;f) nuotolis nuo vaterlinijos iki pirmojo liuko, per kurį pakraunama arba iškraunama, ir nuotolis nuo laivo borto iki liuko angos;g) laivo užbortinio trapo vieta;h) aukštis virš vandens;i) laivo perkrovimo įtaiso, jeigu jis yra laive, aprašymas ir pajėgumai;j) švartlynių skaičius ir rūšis;k) konkretūs reikalavimai, pavyzdžiui dėl krovinio paskirstymo arba nuolatinio vandens kiekio matavimo;l) būtino remonto, dėl kurio užsitęstų pritvirtinimas prie krantinės, pakrovimo ar iškrovimo darbų pradžia, arba būtų atidėtas laivo išplaukimas jį pakrovus ar iškrovus, aprašymas;m) bet kuri terminalo prašoma informacija apie laivą.--------------------------------------------------IV PRIEDASLAIVO KAPITONO PAREIGOS PRIEŠ ATLIEKANT PAKROVIMO AR IŠKROVIMO OPERACIJAS IR JŲ METU(kaip nurodyta 7 straipsnio1 dalies d punkte)Prieš atliekant pakrovimo ar iškrovimo operacijas arba jų metu laivo kapitonas užtikrina, kad:1) krovinio pakrovimo ar iškrovimo ir balastinio vandens išpylimo ar įleidimo darbams vadovauja už tai atsakingas kapitono padėjėjas;2) viso pakrovimo ar iškrovimo metu krovinio ir balastinio vandens paskirstymas prižiūrimas siekiant užtikrinti, kad laivo konstrukcija nebūtų pertempta;3) laivas laikomas vertikalioje padėtyje, o jeigu atliekant darbus būtinas pasvirimas, jis išlaikomas kuo mažesnis;4) laivas stovi saugiai pritvirtintas prie krantinės, deramai atsižvelgiant į vietos oro sąlygas ir prognozes;5) laive yra pakankamai kapitono padėjėjų ir įgulos narių, kurie padėtų pritvirtinti švartlynius arba dirbtų esant normaliai ar avarinei padėčiai, atsižvelgiant į įgulos poreikį gauti pakankamai laiko poilsiui, kad nepervargtų;6) terminalo atstovui pranešami krovinio paskirstymo reikalavimai, atitinkantys TJO Saugaus darbo su kietais biriaisiais kroviniais praktikos kodeksą;7) terminalo atstovui pranešama apie jo laivo balasto ir krovinių iškrovimo ar pakrovimo proporcijų suderinimo reikalavimus ir apie bet kuriuos balasto pakrovimo ar iškrovimo plano nesilaikymo bei visus kitus atvejus, galinčius pakenkti pakraunant ar iškraunant krovinį;8) balastinis vanduo išpilamas proporcingai, laikantis sutarto krovimo plano, ir neužtvindo krantinės ar šalia esančių laivų. Kai laivui nenaudinga praktiniu požiūriu visiškai išpilti savo balastinį vandenį prieš krovinių paskirstymo etapą atliekant krovos darbus, laivo kapitonas susitaria su terminalo atstovu dėl laiko, kada gali prireikti sustabdyti krovos darbus ir dėl tokių sustabdymų trukmės;9) su terminalo atstovu susitariama dėl veiksmų, kurių bus imamasi jeigu imtų lyti arba kitaip pasikeistų oras, kai dėl krovinio pobūdžio gali kilti pavojus;10) laive arba netoli jo nedirbama su ugnimi, kol laivas stovi prie krantinės, išskyrus tuos atvejus, kai terminalo atstovas, laikydamasis visų kompetentingos institucijos reikalavimų, leidžia tai daryti;11) atidžiai stebimi pakrovimo ar iškrovimo darbai ir pats laivas baigiant jį pakrauti ar iškrauti;12) terminalo atstovui nedelsiant pranešama, jeigu pakrovimo ar iškrovimo darbai padaro žalos, sukelia pavojingą situaciją arba atrodo, kad ją gali sukelti;13) terminalo atstovui pranešama, kada turi būti pradėti baigiamieji laivo krovinio paskirstymo darbai, kad nuo konvejerinės sistemos nubėgtų vanduo;14) kairiojo borto triumo iškrovimas derinamas su dešiniojo borto triumo iškrovimu, kad nepersikreiptų laivo konstrukcija;15) pripildant balastu vieną ar daugiau triumų, atsižvelgiama į tai, kad iš triumų gali išsiskirti degūs garai ir imamasi atsargumo priemonių prieš leidžiant dirbti su ugnimi šalia ar viršuje šių triumų.--------------------------------------------------V PRIEDASTERMINALO PATEIKTINA INFORMACIJA LAIVO KAPITONUI(kaip nurodyta 7 straipsnio 2 dalies a punkte)1. Prieplaukos, kurioje vyks pakrovimo arba iškrovimo darbai, pavadinimas bei numatytas stovėjimo prisišvartavus ir pakrovimo ar iškrovimo darbų užbaigimo laikas [1].2. Pakrovimo ar iškrovimo įrangos techniniai duomenys, įskaitant terminalo nominalų pakrovimo ar iškrovimo greitį ir pakrovimui ar iškrovimui naudojamų mechanizmų skaičių bei numatomą laiką, kurio reikia kiekvienam įpylimui užbaigti arba kiekvienam išpylimo etapui, kai atliekami iškrovimo darbai.3. Prieplaukos ar molo savybės, įskaitant stacionarių ir mobilių užtvarų, išorinių švartavimosi sijų, knechtų ir švartavimo įrenginių išdėstymą, apie kurias turi žinoti laivo kapitonas.4. Mažiausias vandens gylis prie prieplaukos ir įplaukimo bei išplaukimo kanaluose [2].5. Vandens tankis prieplaukoje.6. Didžiausias nuotolis tarp vaterlinijos ir krovinių liukų dangčių ar aptvarų viršaus, kurie yra svarbūs atliekant pakrovimo ar iškrovimo darbus, ir didžiausia grimzda.7. Trapų ir prieigos įrenginiai.8. Pusė, kuria laivas stovės prieplaukoje.9. Didžiausias leistinas laivo priartėjimo prie molo greitis ir turimi vilkikai, jų rūšis ir trauka švartavimosi režimu.10. Skirtingų krovinio partijų krovimo seka ir kiti apribojimai, jeigu nėra galimybės krovinį paimti kokia nors laivui tinkančia tvarka ar į bet kurį triumą.11. Krovinio, kuris bus kraunamas, savybės, galinčios kelti pavojų, jeigu krovinys liesis prie laive esančio krovinio ar likučių.12. Išankstinė informacija apie siūlomus pakrovimo ar iškrovimo darbus arba pasikeitimus dabartiniuose pakrovimo ar iškrovimo planuose.13. Ar terminalo pakrovimo ar iškrovimo įrenginiai yra stacionarūs, ar jų perkėlimas yra apribotas.14. Reikalingi švartlyniai.15. Perspėjimas apie neįprastus švartavimosi įrenginius.16. Balasto pripylimo arba išleidimo apribojimai.17. Kompetentingos institucijos leidžiama didžiausias navigacinė grimzda.18. Kita su terminalu susijusi, laivo kapitonui reikalinga informacija.[1] Informacija apie numatomą laivo stovėjimo prisišvartavus ir išplaukimo laiką bei mažiausią vandens gylį prieplaukoje palaipsniui atnaujinama ir perduodama laivo kapitonui po to, kai gaunamas ETA pranešimas (apie laivo atvykimo į paskyrimo vietą numatomą laiką). Informaciją apie įplaukimo ir išplaukimo kanalų mažiausią vandens gylį pateikia terminalas arba kompetentinga institucija.[2] Information on estimated times for berthing and departure and on minimum water depth at the berth shall be progressively updated and passed to the master on receipt of successive ETA advice. Information on minimum water depth in approach and departure channels shall be provided by the terminal or the competent authority, as appropriate.--------------------------------------------------VI PRIEDASTERMINALO ATSTOVO PAREIGOS PRIEŠ ATLIEKANT PAKROVIMO AR IŠKROVIMO DARBUS ARBA JŲ METU(kaip nurodyta 7 straipsnio 2 dalies d punkte)Prieš pradėdamas pakrovimo ar iškrovimo darbus arba jų metu terminalo atstovas:1) praneša laivo kapitonui terminalo darbuotojų arba siuntėjo agento, kurie bus atsakingi už pakrovimo ar iškrovimo darbus ir su kuriais laivo kapitonas turės palaikyti ryšį, pavardes ir ryšio palaikymo tvarką;2) imasi visų atsargumo priemonių, kad pakrovimo ar iškrovimo įrenginiai neapgadintų laivo ir informuoja laivo kapitoną, jeigu laivas apgadinamas;3) užtikrina laivo vertikalią padėtį arba, jeigu dėl darbų būtinas laivo pasvirimas, išlaiko kuo mažesnį pasvirimą;4) užtikrina, kad kairysis bortas atitiktų to paties triumo dešinįjį bortą, kad nepersikreiptų laivo konstrukcija;5) didelio tankio krovinių atveju arba esat didelėms atskiroms griebtuvo apkrovoms, įspėja laivo kapitoną, kad laivo konstrukciją gali veikti didelė lokalinė apkrova, kol talpyklos viršus nėra visiškai uždengtas kroviniais, ypač kai yra leidžiamas laisvas kritimas iš didelio aukščio ir pradedant krovos darbus laikomasi ypatingo atsargumo kiekviename krovinių triume;6) užtikrina, kad laivo kapitonas ir terminalo atstovas susitartų visuose darbų etapuose dėl visų pakrovimo ar iškrovimo darbų aspektų ir kad laivo kapitonui būtų pranešama apie visus krovimo tempo pasikeitimus bei apie kiekvieno kraunamo svorio įpylimo užbaigimą;7) tvarko krovinio svorio apskaitą ir turimą pakraunamą ar iškraunamą krovinį bei užtikrina, kad krovinio svoris triumuose nenukryptų nuo sutarto pakrovimo ar iškrovimo plano;8) užtikrina, kad pakraunant ar iškraunant kroviniai būtų paskirstomi pagal laivo kapitono reikalavimus;9) užtikrina, kad krovinio kiekis, kurio reikia tam, kad būtų užtikrinta grimzda išplaukiant iš uosto, ir krovinio paskirstymas leistų visam kroviniui nutekėti nuo terminalo konvejerio sistemos ir ištuštinti ją pabaigus krovos darbus. Dėl to terminalo atstovas praneša laivo kapitonui apie nominalų tonažą ant terminalo konvejerio sistemos ir visus konvejerio sistemos sutvarkymo reikalavimus baigus krovimo darbus;10) iškraunant įspėja laivo kapitoną, pateikdamas visą būtiną informaciją, jeigu ketinama padidinti ar sumažinti naudojamų iškrovimo mechanizmų skaičių, ir praneša laivo kapitonui, kai manoma, kad iškrovimo iš kiekvieno triumo darbai yra baigti;11) užtikrina, kad laive arba šalia jo nebūtų dirbama su ugnimi, kol laivas stovi prisišvartavęs prie prieplaukos, išskyrus tuos atvejus, kai laivo kapitonas, laikydamasis visų kompetentingos institucijos reikalavimų, leidžia tai daryti.--------------------------------------------------


title: 2005 m. vasario 16 d. Komisijos direktyva 2005/11/EB, derindama su technikos pažanga iš dalies keičianti Tarybos direktyvą 92/23/EEB dėl motorinių transporto priemonių ir jų priekabų padangų bei jų montavimoTekstas svarbus EEE

text:
17.2.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 46/42

      KOMISIJOS DIREKTYVA 2005/11/EB
   2005 m. vasario 16 d.
   derindama su technikos pažanga iš dalies keičianti Tarybos direktyvą 92/23/EEB dėl motorinių transporto priemonių ir jų priekabų padangų bei jų montavimo
   (Tekstas svarbus EEE)
   EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,
   atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,
   atsižvelgdama į 1970 m. vasario 6 d. Tarybos direktyvą 70/156/EEB dėl valstybių narių įstatymų, reglamentuojančių motorinių transporto priemonių ir jų priekabų tipo patvirtinimą, suderinimo (1), ypač į jos 13 straipsnio 2 dalį,
   atsižvelgdama į 1992 m. kovo 31 d. Tarybos direktyvą 92/23/EEB dėl motorinių transporto priemonių ir jų priekabų padangų bei jų montavimo (2), ypač į jos 10 straipsnį,
   kadangi:

               (1)

               Direktyva 92/23/EEB yra viena iš Direktyvoje 70/156/EEB nustatytos EB tipo patvirtinimo procedūros atskirų direktyvų.

               (2)

               Direktyva 92/23/EEB su pakeitimais padarytais Direktyva 2001/43/EB numato tipo patvirtinimus suteikiančioms institucijoms galimybę iki 2005 m. gruodžio 31 d. padangų gamintojų laboratorijas pripažinti patvirtintomis bandymų laboratorijomis. Minėtos nuostatos taikymo patirtis buvo labai teigiama, todėl tokia galimybė ir toliau turėtų būti suteikiama, o minėtas terminas turėtų būti panaikintas.

               (3)

               Padangų gamybos sektoriuje techninė pažanga vyksta labai sparčiai. Dėl didelės vartotojų ir automobilių gamybos pramonės paklausos padangų gamybos tempai spartėja, o padangų rūšių įvairovė nuolat didėja. Tokia padėtis ateityje taps dar sudėtingesnė, kadangi šioje srityje bus reikalingi labai brangūs ar unikalūs bandymų įrenginiai bei kompetencija. Tam, kad naujai sukurti produktai būtų nedelsiant pateikiami į rinką, būtinas pakankamas bandymų įrenginių, kuriuos galima būtų lanksčiai naudoti, skaičius.

               (4)

               Atsižvelgiant į tai, kad dėl technikos pažangos kuriamos vis geresnės kokybės padangos, atitinkamos bandymų procedūros taip pat tampa vis sudėtingesnės. Šiuo metu, išskyrus padangų gamintojų turimus pajėgumus, nėra jokių kitų bandymų pajėgumų, kurių pakaktų dideliam reikalingų bandymų skaičiui atlikti.

               (5)

               Todėl Direktyva 92/23/EEB turėtų būti atitinkamai iš dalies pakeista.

               (6)

               Šioje direktyvoje numatytos priemonės atitinka Derinimo su technikos pažanga komiteto, įsteigto remiantis Direktyvos 70/156/EEB 13 straipsnio 1 dalimi, nuomonę,

         PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:
   1 straipsnis
   Direktyvos 92/23/EEB I priedo 1.3 punktas pakeičiamas taip:

                  „1.3.

                  Patvirtinimą suteikianti institucija pagal Direktyvos 70/156/EEB 14 straipsnio 1 dalį padangų gamintojų laboratorijas gali pripažinti patvirtintomis bandymų laboratorijomis.“.

   2 straipsnis
   1.   Valstybės narės vėliausiai iki 2005 m. gruodžio 31 d. priima ir paskelbia įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie įgyvendina šią direktyvą. Priimtų nuostatų tekstus ir minėtų nuostatų bei šios direktyvos atitikimo lentelę jos nedelsdamos pateikia Komisijai.
   Jos taiko minėtas nuostatas nuo 2006 m. sausio 1 d.
   Valstybės narės, tvirtindamos šias priemones, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.
   2.   Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų nacionalinės teisės aktų pagrindinių nuostatų tekstus.
   3 straipsnis
   Ši direktyva įsigalioja dvidešimtą dieną po jos paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
   4 straipsnis
   Ši direktyva skirta valstybėms narėms.

      Priimta Briuselyje, 2005 m. vasario 16 d.

            Komisijos vardu

         Günter VERHEUGEN

            Pirmininko pavaduotojas

      (1)  OL L 42, 1970 2 23, p. 1. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Komisijos direktyva 2004/104/EB (OL L 337, 2004 11 13, p. 13).

      (2)  OL L 129, 1992 5 14, p. 95. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2001/43/EB (OL L 211, 2001 8 4, p. 25).


title: 2016 m. gruodžio 6 d. Tarybos direktyva (ES) 2016/2258, kuria iš dalies keičiamos Direktyvos 2011/16/ES nuostatos, susijusios su mokesčių institucijų prieiga prie kovos su pinigų plovimu informacijos

text:
16.12.2016

                  LT

                  Europos Sąjungos oficialusis leidinys

                  L 342/1

            TARYBOS DIREKTYVA (ES) 2016/2258
      2016 m. gruodžio 6 d.
      kuria iš dalies keičiamos Direktyvos 2011/16/ES nuostatos, susijusios su mokesčių institucijų prieiga prie kovos su pinigų plovimu informacijos
      EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
      atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 113 ir 115 straipsnius,
      atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą,
      teisėkūros procedūra priimamo akto projektą perdavus nacionaliniams parlamentams,
      atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę (1),
      atsižvelgdama į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę (2),
      laikydamasi specialios teisėkūros procedūros,
      kadangi:

                  (1)

                  nuo 2016 m. sausio 1 d. 27 valstybėms narėms, o Austrijai nuo 2017 m. sausio 1 d. taikoma Tarybos direktyva 2014/107/ES (3), kuria iš dalies keičiama Direktyva 2011/16/ES (4). Ta direktyva Sąjungoje įgyvendinamas visuotinis automatinių finansinių sąskaitų informacijos mokesčių klausimais mainų standartas užtikrinant, kad informacija apie finansinių sąskaitų turėtojus būtų pateikta tai valstybei narei, kurioje sąskaitos turėtojas yra rezidentas;

                  (2)

                  Direktyvoje 2011/16/ES nustatyta, kad, jeigu sąskaitos turėtojas yra tarpinė struktūra, finansų įstaigos turi patikrinti tą struktūrą, nustatyti jos tikruosius savininkus ir apie juos pranešti. Tos svarbios tos direktyvos nuostatos taikymas priklauso nuo kovos su pinigų plovimu informacijos, gautos pagal Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą (ES) 2015/849 (5) siekiant nustatyti tikruosius savininkus;

                  (3)

                  siekiant užtikrinti, kad mokesčių institucijos galėtų veiksmingai stebėti, kaip finansų įstaigos taiko Direktyvoje 2011/16/ES nustatytas išsamaus patikrinimo procedūras, joms reikalinga prieiga prie kovos su pinigų plovimu informacijos. Neturėdamos tokios prieigos tos institucijos negalėtų stebėti, audituoti ir patvirtinti, kad finansų įstaigos tinkamai taiko Direktyvą 2011/16/ES, teisingai nustatydamos tarpinių struktūrų tikruosius savininkus ir apie juos pranešdamos;

                  (4)

                  Direktyva 2011/16/ES apima taip pat kitus informacijos mainus ir kitas valstybių narių administracinio bendradarbiavimo formas. Suteikus prieigą prie kovos su pinigų plovimu informacijos, kurią subjektai pagal Direktyvą (ES) 2015/849 saugo vykdant administracinį bendradarbiavimą apmokestinimo srityje, būtų užtikrintos geresnės sąlygos mokesčių institucijoms atlikti savo pareigas pagal Direktyvą 2011/16/ES ir veiksmingiau kovoti su mokesčių slėpimu ir sukčiavimu;

                  (5)

                  todėl būtina užtikrinti, kad mokesčių institucijos turėtų prieigą prie kovos su pinigų plovimu informacijos, procedūrų, dokumentų ir priemonių, kad jos galėtų atlikti savo pareigas – stebėti, ar Direktyva 2011/16/ES taikoma tinkamai, ir kad veiktų visos toje direktyvoje numatytos administracinio bendradarbiavimo formos;

                  (6)

                  šioje direktyvoje paisoma pagrindinių teisių ir laikomasi principų, pripažintų Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijoje. Kai pagal šią direktyvą reikalaujama, kad prieiga prie asmens duomenų mokesčių institucijoms būtų suteikiama teisės aktu, nėra būtinas parlamento aktas, nedarant poveikio atitinkamos valstybės narės konstitucinei tvarkai. Tačiau, vadovaujantis Europos Sąjungos Teisingumo Teismo ir Europos Žmogaus Teisių Teismo praktika, toks teisės aktas turėtų būti aiškus ir tikslus, o jo taikymas – aiškus ir numatomas tiems asmenims, kuriems jis taikomas;

                  (7)

                  kadangi šios direktyvos tikslo, t. y. užtikrinti veiksmingą valstybių narių administracinį bendradarbiavimą ir jo veiksmingą stebėseną su tinkamu vidaus rinkos veikimu suderinamomis sąlygomis, valstybės narės negali deramai pasiekti, o dėl reikalingo vienodumo ir veiksmingumo to tikslo būtų geriau siekti Sąjungos lygmeniu, laikydamasi Europos Sąjungos sutarties 5 straipsnyje nustatyto subsidiarumo principo Sąjunga gali patvirtinti priemones. Pagal tame straipsnyje nustatytą proporcingumo principą šia direktyva neviršijama to, kas būtina nurodytam tikslui pasiekti;

                  (8)

                  finansų įstaigos jau pradėjo klientų išsamaus patikrinimo procedūras pagal Direktyvą 2011/16/ES, o pirmieji informacijos mainai turi būti užbaigti ne vėliau kaip 2017 m. rugsėjo mėn. Todėl, siekiant užtikrinti, kad veiksminga tos direktyvos taikymo stebėsena nebūtų atidėta, ši iš dalies keičianti direktyva turėtų įsigalioti ir į nacionalinę teisę būti perkelta kuo greičiau ir ne vėliau kaip 2018 m. sausio 1 d.;

                  (9)

                  todėl Direktyva 2011/16/ES turėtų būti atitinkamai iš dalies pakeista,

            PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:
      1 straipsnis
      Direktyvos 2011/16/ES 22 straipsnyje įterpiama ši dalis:

         „1a.   Valstybių narių teisės aktų, kuriais įgyvendinama ši direktyva, įgyvendinimo ir jų vykdymo užtikrinimo tikslu, taip pat siekiant užtikrinti, kad vyktų joje nustatytas administracinis bendradarbiavimas, valstybės narės teisės aktu suteikia mokesčių institucijoms prieigą prie Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos (ES) 2015/849 (*1) 13, 30, 31 ir 40 straipsniuose nurodytų priemonių, procedūrų, dokumentų ir informacijos.

      2 straipsnis
      1.   Valstybės narės ne vėliau kaip 2017 m. gruodžio 31 d. priima ir paskelbia įstatymus ir kitus teisės aktus, būtinus, kad būtų laikomasi šios direktyvos. Apie tai jos nedelsdamos praneša Komisijai.
      Tas nuostatas jos taiko nuo 2018 m. sausio 1 d.
      Valstybės narės, priimdamos tas nuostatas, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.
      2.   Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų nacionalinės teisės aktų pagrindinių nuostatų tekstus.
      3 straipsnis
      Ši direktyva įsigalioja jos priėmimo dieną.
      4 straipsnis
      Ši direktyva skirta valstybėms narėms.

         Priimta Briuselyje 2016 m. gruodžio 6 d.

               Tarybos vardu

               Pirmininkas

            P. KAŽIMÍR

         (1)  2016 m. lapkričio 22 d. nuomonė (dar nepaskelbta Oficialiajame leidinyje).

         (2)  2016 m. spalio 19 d. nuomonė (dar nepaskelbta Oficialiajame leidinyje).

         (3)  2014 m. gruodžio 9 d. Tarybos direktyva 2014/107/ES, kuria iš dalies keičiamos Direktyvos 2011/16/ES nuostatos, susijusios su privalomais automatiniais apmokestinimo srities informacijos mainais (OL L 359, 2014 12 16, p. 1).

         (4)  2011 m. vasario 15 d. Tarybos direktyva 2011/16/ES dėl administracinio bendradarbiavimo apmokestinimo srityje ir panaikinanti Direktyvą 77/799/EEB (OL L 64, 2011 3 11, p. 1).

         (5)  2015 m. gegužės 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva (ES) 2015/849 dėl finansų sistemos naudojimo pinigų plovimui ar teroristų finansavimui prevencijos, kuria iš dalies keičiamas Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 648/2012 ir panaikinama Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2005/60/EB bei Komisijos direktyva 2006/70/EB (OL L 141, 2015 6 5, p. 73).


title: 2003 m. birželio 11 d. Tarybos direktyva 2003/50/EB dėl prekybos avimis ir ožkomis kontrolės sustiprinimo, iš dalies keičianti Direktyvą 91/68/EEB

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

32003L0050

Oficialusis leidinys L 169 , 08/07/2003 p. 0051 - 0066

		Tarybos direktyva 2003/50/EB2003 m. birželio 11 d.dėl prekybos avimis ir ožkomis kontrolės sustiprinimo, iš dalies keičianti Direktyvą 91/68/EEBEUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 37 straipsnį,atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą [1],atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę [2],atsižvelgdama į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [3],kadangi:(1) Tarybos direktyva 91/68/EEB [4] nustato gyvūnų sveikatos reikalavimus, reglamentuojančius Bendrijos vidaus prekybą avimis ir ožkomis.(2) 1964 m. birželio 26 d. Tarybos direktyva 64/432/EEB dėl gyvūnų sveikatos problemų, turinčių įtakos Bendrijos vidaus prekybai galvijais ir kiaulėmis [5], buvo iš dalies pakeista ir papildyta Direktyva 97/12/EB [6], siekiant atsižvelgti į Bendrijos gyvulininkystės sektoriaus vystymąsi.(3) Avys ir ožkos auginamos ne tik taikant panašias ūkininkavimo sistemas kaip ir galvijams bei kiaulėms, tačiau gali užsikrėsti ir panašiomis ligomis.(4) Prekyba avimis didele dalimi prisidėjo prie snukio ir nagų ligos išplitimo Bendrijoje 2001 metų epidemijos metu. Todėl 2001 m. balandžio 24 d. Komisijos sprendimu 2001/327/EB dėl prekybos snukio ir nagų ligai jautriomis gyvūnų rūšimis apribojimų, panaikinusiu Sprendimą 2001/263/EB [7], buvo sugriežtinti gyvūnams taikomi gyvūnų sveikatos reikalavimai, reglamentuojantys Bendrijos vidaus prekybą avimis ir ožkomis.(5) Pasibaigus 2001 metų snukio ir nagų ligos epidemijos krizei, siekiant padaryti pirmąsias išvadas iš 2001 metų epidemijos protrūkio, Tarybai pirmininkaujanti Belgija ir Komisija 2001 m. gruodžio mėnesį surengė konferenciją dėl snukio ir nagų ligos prevencijos ir kovos su ja. Konferencija paragino Komisiją pateikti tinkamus pasiūlymus dėl teisės aktų projektų, kad būtų galima užkirsti kelią tokiems protrūkiams ateityje, o jeigu, nepaisant visų priemonių, jie visgi kiltų – kad būtų kiek įmanoma sumažintos neigiamas pasekmės ekonomikai. Taip pat buvo pareikalauta, atsižvelgiant į pasiūlytas gyvūnų sveikatos reikalavimų užtikrinimo garantijas, efektyviau kontroliuoti prekybą galinčių užsikrėsti gyvūnų rūšimis.(6) Todėl šia direktyva turi būti sustiprinta prekybos avimis ir ožkomis kontrolę, kad būtų sustiprintos su Direktyva 64/432/EEB suderintos valstybių narių teikiamos gyvūnų sveikatos reikalavimų užtikrinimo garantijos, skirtos prekybai šiomis gyvūnų rūšimis Bendrijos vidaus rinkoje.(7) Būtina nustatyti pagreitintą veterinarijos sertifikatų atnaujino procedūrą.(8) Dėl to Direktyva 91/68/EEB turi būti iš dalies pakeista,PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:1 straipsnisDirektyva 91/68/EEB iš dalies keičiama taip:1) 2 straipsnis pakeičiamas ir išdėstomas taip:"2 straipsnisa) Kai tinka, taikomos Direktyvos 90/425/EEB 2 straipsnyje ir 1991 m. lapkričio 19 d. Direktyvos 91/628/EEB dėl gyvūnų apsaugos jų transportavimo metu, iš dalies keičiančios Direktyvas 90/425/EEB ir 91/496/EEB [8], 2 straipsnyje pateiktos sąvokos.b) Be to, šioje direktyvoje taikomos šios sąvokos:1) "skerstinos avys arba ožkos" – avys ir ožkos, kurios tiesiai arba per patvirtintą surinkimo centrą planuojama vežti į skerdyklą skersti;2) "veislinės avys arba ožkos" – avys arba ožkos, išskyrus išvardytas 1 ir 3 punktuose, kurios tiesiai arba per patvirtintą surinkimo centrą planuojama vežti į paskirties vietą veisti arba auginti;3) "penimos avys arba ožkos" – avys ir ožkos, išskyrus išvardytas 1 ir 2 punktuose, kurias tiesiai arba per patvirtintą surinkimo centrą planuojama vežti į paskirties vietą, norint jas nupenėti ir vėliau paskersti;4) "oficialiai bruceliozės neapimtas avių arba ožkų ūkis" – ūkis, kuris atitinka reikalavimus, išdėstytus A priedo 1 skyriaus I skirsnyje;5) "bruceliozės neapimtas avių arba ožkų ūkis" – ūkis, kuris atitinka reikalavimus, išdėstytus A priedo 2 skyriuje;6) "liga, apie kurią privaloma pranešti" – liga, įtraukta į B priedo I skirsnyje pateiktą sąrašą;7) "oficialiai paskirtas veterinarijos gydytojas" – veterinarijos gydytojas, kurį skiria kompetentinga valstybės narės centrinė institucija;8) "kilmės ūkis" – ūkis, kuriame, laikantis šios direktyvos reikalavimų, nuolat buvo laikomos avys ir ožkos ir kuriame apie gyvūnų laikymą pildoma dokumentacija, kad ją galėtų tikrinti kompetentingos institucijos;9) "gyvūnų surinkimo centras" – surinkimo centrai ir turgavietės, kuriuose, prižiūrint oficialiai paskirtam veterinarijos gydytojui, avys ir ožkos, kilę iš skirtingų ūkių, grupuojamos į nacionalinei prekybai skirtas gyvūnų partijas;10) "patvirtintas surinkimo centras" – vieta, kurioje avys arba ožkos, kilę iš skirtingų ūkių, grupuojamos į Bendrijos vidaus prekybai skirtas gyvūnų partijas;11) "prekiautojas" – bet koks fizinis arba juridinis asmuo, kuris tiesiogiai arba netiesiogiai perka ir parduoda gyvūnus komerciniais pagrindais, kuris vykdo jų apyvartą ir ne vėliau kaip per 29 dienas nuo gyvūnų pirkimo juos vėl parduoda arba perkelia iš vienų į kitas jam nepriklausančias vietas arba skerdyklą;12) "patvirtintos prekiautojo patalpos" – bet kokios prekiautojo, apibrėžto 11 punkte, naudojamos ir kompetentingų institucijų patvirtintos patalpos, kuriose avys arba ožkos, kilę iš skirtingų ūkių, grupuojamos į Bendrijos vidaus prekybai skirtas gyvūnų grupes.13) "vežėjas" – bet kuris fizinis arba juridinis asmuo, atitinkantis Direktyvos 91/628/EEB 5 straipsnyje nurodytus požymius;14) "regionas"– ne mažesnė kaip2000kv. km ploto valstybės narės teritorijos dalis, kuriai taikoma kompetentingų institucijų kontrolė ir į kurią įeina bent vienas iš šių administracinių regionų:— Belgija: | province/provincie |— Vokietija: | Regierungsbezirk |— Danija: | amt arba island |— Prancūzija: | département |— Italija: | provincia |— Liuksemburgas: | – |— Olandija: | RVV-kring |— Jungtinė Karalystė: | |Anglija, Velsas ir Šiaurės Airija: | county |Škotija: | district arba island area |— Airija: | county |— Graikija: | νομóς |— Ispanija: | provincia |— Portugalija: | |kontinente: | distrito |kitose Portugalijos teritorijose: | região autónoma |— Austrija: | Bezirk |— Švedija: | län |— Suomija: | lääni/län" |2) 3 straipsnis pakeičiamas taip:"3 straipsnis1. Prekybai gali būti pateiktos tik tos skerstinos avys ir ožkos, kurios atitinka 4, 4a, 4b ir 4c straipsniuose išdėstytus reikalavimus.2. Prekybai gali būti pateiktos tik tos penimos avys ir ožkos, kurios atitinka 4, 4a, 4b ir 5 straipsniuose išdėstytus reikalavimus, nepažeidžiant jokių papildomų garantijų, kurių gali būti pareikalauta laikantis 7 ir 8 straipsnių.3. Prekybai gali būti pateiktos tik tos veislinės avys ir ožkos, kurios atitinka 4, 4a, 4b, 5 ir 6 straipsniuose išdėstytus reikalavimus, nepažeidžiant jokių papildomų garantijų, kurių gali būti pareikalauta laikantis 7 ir 8 straipsnių.4. Nukrypdamos nuo šio straipsnio 2 ir 3 dalių nuostatų, kompetentingos valstybių narių institucijos turi teisę daryti bendro arba riboto pobūdžio išimtis dėl veislinių ir penimų avių ir ožkų prekybos, tačiau tik dėl laikinų ganyklų, esančių netoli Bendrijos vidaus sienų. Valstybės narės, kurios naudojasi teise daryti tokias išimtis, apie padarytų išimčių turinį praneša Komisijai.5. Avys ir ožkos, kurioms taikoma ši direktyva, nuo tada, kai yra išvežami iš kilmės ūkio, iki jų pristatymo į paskirties vietą, jokiu būdu negali kontaktuoti su kitais nei tos pačios sveikatos būklės porakanopiais gyvūnais."3) 4 straipsnis pakeičiamas taip:"4 straipsnis1. Valstybės narės turi užtikrinti, kad avys ir ožkos:a) būtų ženklinamos ir registruojamos Bendrijos teisės aktų nustatyta tvarka;b) likus 24 valandoms iki avių ir ožkų pakrovimo yra patikrintos oficialiai paskirto veterinarijos gydytojo ir neturi jokių klinikinių ligos požymių;c) nėra kilusios iš ūkio, kuris ra uždraustas dėl sveikatos priežasčių, ir neturėjo kontakto su tokiame ūkyje laikomais gyvūnais; paskerdus paskutinį sergantį arba įtariamą, kad serga viena iš ligų, pateiktų i, ii arba iii papunkčiuose, gyvulį, draudimo laikotarpis turi būti ne trumpesnis kaip:i) 42 dienos bruceliozės atveju;ii) 30 dienų pasiutligės atveju;iii) 15 dienų juodligės atveju;d) nėra būti kilusios ar turėjusios kontakto su gyvuliais iš ūkio, esančio teritorijoje, kurioje Bendrijos ir (arba) nacionalinių teisės aktų nustatyta tvarka atitinkamoms rūšims dėl sveikatos priežasčių taikomas draudimas ar apribojimai;e) joms netaikomi gyvūnų sveikatos apribojimai dėl Bendrijos snukio ir nagų ligos arba jos neskiepytos nuo snukio ir nagų ligos.2. Valstybės narės taip pat garantuoja, kad nebus prekiaujama avimis ir ožkomis:a) skirtomis paskersti pagal nacionalinę programą, siekiant likviduoti ligas, nenurodytas Direktyvos 90/425/EEB C priede arba šios direktyvos B priedo I skyriuje;b) kuriomis negalima prekiauti jų teritorijoje dėl priežasčių, susijusių su žmonių sveikata arba gyvūnų sveikatos priežasčių, grindžiamų Sutarties 30 straipsniu.3. Valstybės narės taip pat garantuoja, kad avys ir ožkos:a) yra gimusios ir nuo gimimo augintos Bendrijos teritorijoje arbab) importuotos iš trečiosios šalies Bendrijos teisės aktų nustatyta tvarka."4) Direktyva papildoma šiais straipsniais:"4a straipsnis1. Valstybės narės turi užtikrinti, kad skerstinos, veislinės arba penimos avys ir ožkos nesiunčiamos į kitą valstybę narę, nebent jos:a) buvo laikomos tame pačiame kilmės ūkyje mažiausiai 30 dienų prieš jas išvežant arba nuo gimimo, jeigu joms yra mažiau kaip 30 dienų;b) nėra kilusios iš ūkio, į kurį buvo atvežtos prieš 21 dieną iki planuojamo išvežimo datos;c) nėra kilusios iš ūkio, į kurį per paskutines 30 dienų iki planuojamo išvežimo datos buvo atvežti kanopiniai gyvūnai, importuoti iš trečiosios valstybės.2. Nukrypdamos nuo šio straipsnio 1 dalies b ir c punktų nuostatų, valstybės narės gali leisti išvežti avis ir ožkas į kitą valstybę narę, jei 1 dalies b ir c punktuose nurodyti gyvūnai laikomi visiškai atskirai nuo visų kitų ūkio gyvūnų.4b straipsnis1. Valstybės narės turi užtikrinti, kad šio straipsnio 2–6 dalyse nurodytos sąlygos būtų taikomos visai Bendrijos vidaus prekybai avimis ir ožkomis.2. Gyvulius turi būti nepalikę jų kilmės ūkio ribų ilgiau nei šešias dienas nuo tada, kai buvo galutinai patvirtinta juos išvežti į kitą valstybę narę, nurodytą veterinariniame sertifikate.Jei plukdoma jūra, nepažeidžiant 9 straipsnio 1 dalies, nustatytas šešių dienų laikotarpis pratęsiamas kelionės jūra trukme.3. Išvežti iš jų kilmės ūkio gyvūnai gabenami tiesiai į paskirties vietą kitoje valstybėje narėje.4. Nukrypstant nuo šio straipsnio 3 dalies nuostatų, išvežtos iš jų kilmės ūkio avys ir ožkos, prieš pasiekdamos paskirties valstybę narę, gali būti perduodamos tik per vieną patvirtintą surinkimo centrą, esantį kilmės valstybės narės teritorijoje.Vežant skerstinas avis ir ožkas, patvirtintas surinkimo centras gali būti pakeistas patvirtintomis prekiautojo patalpomis, esančiomis kilmės valstybės narės teritorijoje.5. Paskirties valstybėje narėje į skerdyklą atvežti skerstini gyvuliai turi būti paskersti kiek įmanoma greičiau, bet kokiu atveju vėliau kaip per 72 valandas po atvežimo.6. Nepažeidžiant 3 straipsnio 5 dalies nuostatų, valstybės narės turi užtikrinti, kad gyvuliai, kuriems taikoma ši direktyva, nuo jų išvežimo iš kilmės ūkio ir iki pristatymo į paskirties vietą jokiu būdu nekeltų pavojaus avių ir ožkų, skirtų ne Bendrijos vidaus rinkai, sveikatai.4c straipsnis1. Nukrypstant nuo 4a straipsnio 1 dalies a punkto nuostatų, gali būti pateiktos prekybai skerstinos avys ir ožkos, be pertraukos išbuvusios kilmės ūkyje bent jau 21 dienas.2. Nukrypstant nuo 4a straipsnio 1 dalies b punkto nuostatų ir nepažeidžiant šio straipsnio 1 dalies ir 4b straipsnio 2 dalies nuostatų, skerstinos avys ir ožkos iš kilmės ūkio, į kurį buvo atvežtos prieš 21 dieną iki planuojamo išvežimo datos, gali būti išvežtos norint jas tuoj pat skersti tiesiai į skerdyklą kitoje valstybėje narėje, nesustojant patvirtintame surinkimo centre arba sustojimo punkte, įrengtame Direktyvos 91/628/EEB nustatyta tvarka.3. Nukrypstant nuo 4b straipsnio 3 ir 4 dalių nuostatų ir nepažeidžiant 4b straipsnio 2 dalies nuostatų, išvežtos iš jų kilmės ūkio skerstinos avys ir ožkos, prieš pasiekdamos kitą valstybę narę, gali būti perduodamos per dar vieną patvirtintą surinkimo centrą, jei įvykdyta viena iš šių sąlygų:a) gyvūnai, prieš patekdami į 4b straipsnio 4 dalyje nurodytą patvirtintą surinkimo centrą, esantį kilmės valstybės narės teritorijoje, atitinka šias sąlygas:i) išvežti iš jų kilmės ūkio gyvuliai, prižiūrint oficialiai paskirtam veterinarijos gydytojui, gali patekti tik į vieną patvirtintą surinkimo centrą, kuriame tuo pat metu gali būti bent jau tos pačios sveikatos būklės gyvuliai;ii) nepažeidžiant Bendrijos teisės aktų dėl avių ir ožkų ženklinimo, vėliausiai šiame surinkimo centre kiekvienas gyvulys atskirai paženklinamas taip, kad vėliau galima būtų nustatyti jo kilmės ūkį, be to;iii) iš surinkimo centro gyvuliai išsiunčiami kartu su patvirtintu veterinarijos dokumentu ir transportuojami į 4b straipsnio 4 dalyje apibrėžtą surinkimo centrą, kuriame sertifikuojami ir išsiunčiami tiesiai į skerdyklą, esančią paskirties valstybėje narėje;arbab) išvežti iš jų kilmės valstybės narės gyvuliai, prieš pasiekdami paskirties valstybėje narėje esančią skerdyklą, gali būti perduodamos per vieną patvirtintą surinkimo centrą, jei įvykdyta viena iš šių sąlygų:i) iš paskirties valstybėje narėje esančio patvirtinto surinkimo centro gyvuliai, prižiūrimi oficialiai paskirto veterinarijos gydytojo, siunčiami tiesiai į skerdyklą, kur turi būti paskerdžiami praėjus ne daugiau kaip penkioms dienoms po jų atvežimo į patvirtintą surinkimo centrą, arbaii) patvirtintas surinkimo centras yra tranzitinėje valstybėje narėje, ir gyvuliai iš jo siunčiami tiesiai į skerdyklą paskirties valstybėje narėje, nurodytoje gyvulių veterinariniame sertifikate, išduotame 9 straipsnio 6 dalyje nustatyta tvarka."5) 8a straipsnis pakeičiamas taip:"8a straipsnis1. Valstybės narės užtikrina, kad kompetentingos institucijos patvirtina tik gyvulių surinkimo centrus, kurie atitinka bent šias sąlygas:a) juos turi kontroliuoti oficialiai paskirtas veterinarijos gydytojas, kuris užtikrina, kad visų pirma būtų vykdomos 3 straipsnio 5 dalies nuostatos;b) jie turi būti teritorijoje, kurioje nėra taikomi draudimai arba apribojimai pagal atitinkamus Bendrijos teisės aktus ir (arba) nacionalinius teisės aktus;c) prieš pradedant juos naudoti, jie turi būti valomi ir dezinfekuojami pagal oficialiai paskirto veterinarijos gydytojo reikalavimus;d) atsižvelgiant į talpumą, jie turi turėti:- patalpas, naudojamas tik kaip gyvūnų surinkimo centras,- gyvūnams pakrauti ir iškrauti tinkamus įrenginius ir gyvūnams laikyti, girdyti, šerti ir prižiūrėti tinkančias standartines patalpas; šiuos įrenginius ir patalpas turi būti lengva valyti ir dezinfekuoti,- tinkamas patalpas, kuriose galėtų būti atliekami patikrinimai,- tinkamas patalpas gyvuliams izoliuoti,- tinkamą įrangą patalpoms ir sunkvežimiams valyti ir dezinfekuoti,- tinkamas patalpas pašarams, pakratams ir mėšlui laikyti,- tinkamą nuotekų surinkimo sistemą,- patalpas, kuriuose galėtų dirbti oficialiai paskirtas veterinarijos gydytojas;e) jie turi priimti tik gyvulius, paženklintus Bendrijos teisės aktų nustatyta tvarka ir atitinkančius tos gyvulių kategorijos sveikatos sąlygas, apibrėžtas šioje direktyvoje. Todėl, priimdamas gyvulius, centro savininkas arba už centrą atsakingas asmuo užtikrina, kad gyvuliai būtų tinkamai paženklinti ir turėtų veterinarinius dokumentus arba atitinkamus sertifikatus, reikalingus tai gyvulių rūšiai ir kategorijai;f) jie turi būti reguliariai tikrinami, siekiant įsitikinti, kad toliau laikomasi patvirtinimui gauti nustatytų sąlygų.2. Gyvulių surinkimo centro savininkas arba už centrą atsakingas asmuo, remdamasis lydimaisiais dokumentais apie gyvulius arba jų ženklinimo numeriais ar žymėjimais, privalo į registracijos knygą arba duomenų bazę įrašyti ir saugoti mažiausiai trejus metus šią informaciją:- savininko vardą ir pavardę (pavadinimą), gyvulių kilmę, atvežimo ir išvežimo datas, gyvulių skaičių ir ženklinimo numerį arba į centrą atvežtų gyvulių kilmės ūkio registracijos numerį, surinkimo centro, per kurį gyvuliai buvo atvežti į centrą, jeigu buvo vežami per kitą centrą, patvirtinimo ar registracijos numerį ir numatomą paskirties vietą,- vežėjo registracijos numerį ir sunkvežimio, kuris atveža ir išveža gyvulius, registracijos numerį.3. Kompetentinga institucija kiekvienam patvirtintam gyvulių surinkimo centrui išduoda patvirtinimo numerį. Patvirtinimas gali būti išduotas tam tikrai gyvulių rūšiai arba gyvuliams, skirtiems veisti arba produkuoti, arba skersti skirtiems gyvuliams. Kompetentinga institucija pateikia Komisijai patvirtintų gyvulių surinkimo centrų sąrašą ir praneša apie bet kokius šio sąrašo pakeitimus ir patikslinimus. Komisija pateikia šią informaciją valstybėms narėms per Komitetą, nurodytą 15 straipsnio 1 dalyje.4. Kompetentinga institucija gali sustabdyti arba atšaukti patvirtinimą, jeigu nesilaikoma šio straipsnio reikalavimų arba kitų šios direktyvos arba kitų direktyvų atitinkamų nuostatų, susijusių su gyvūnų sveikatos apribojimais. Patvirtinimas gali būti atnaujintas, jeigu kompetentinga institucija įsitikina, kad gyvulių surinkimo centras visiškai atitinka visas šios direktyvos atitinkamas nuostatas.5. Kompetentinga institucija užtikrina, kad gyvulių surinkimo centrai dirbdami turėtų pakankamai oficialiai paskirtų veterinarijos gydytojų, vykdančių visas nustatytas pareigas.6. Bet kokios išsamios taisyklės, kurių reikia, kad ši direktyva būtų vienodai taikoma, priimamos 15 straipsnio 2 dalyje nustatyta tvarka."6) Direktyva papildoma šiais straipsniais:"8b straipsnis1. Valstybės narės užtikrina, kad visi prekiautojai būtų užregistruoti ir, norėdami prekiauti Bendrijos vidaus rinkoje, iš kompetentingos institucijos gautų patvirtinimo numerį, ir kad patvirtinti prekiautojai atitiktų bent šias sąlygas:a) jie gali prekiauti tik paženklintais gyvuliais, kilusiais iš ūkių, atitinkančių sąlygas, apibrėžtas 3 straipsnyje. Todėl, priimdamas gyvulius, prekiautojas užtikrina, kad gyvuliai būtų tinkamai paženklinti ir turėtų veterinarinius dokumentus, išduotus šios direktyvos nustatyta tvarka;b) prekiautojas, remdamasis lydimaisiais dokumentais apie gyvulius arba jų ženklinimo numeriais arba žymėjimais, privalo į registracijos knygą arba duomenų bazę įrašyti ir mažiausiai trejus metus saugoti šią informaciją:- savininko vardą ir pavardę (pavadinimą), gyvulių kilmę, atvežimo ir išvežimo datas, gyvulių skaičių ir ženklinimo numerius arba į centrą atvežtų gyvulių kilmės ūkio registracijos numerį, surinkimo centro, per kurį gyvuliai buvo atvežti į centrą, jeigu buvo vežami per kitą centrą, patvirtinimo ar registracijos numerį ir jų paskyrimo vietą,- vežėjo registracijos numerį ir (arba) sunkvežimio, kuris atveža ir išveža gyvulius, registracijos numerį,- pirkėjo pavadinimą ir adresą bei gyvulių paskirties vietą,- maršruto plano kopiją ir (arba) veterinarinio sertifikato serijos numerį, kai toks yra;c) jei prekiautojas laiko gyvulius savo patalpose, jis užtikrina, kad:- gyvulius prižiūrintis personalas būtų tinkamai apmokytas pagal šios direktyvos ir tinkamos gyvūnų priežiūros reikalavimus,- oficialiai paskirtas veterinarijos gydytojas reguliariai atliktų visus būtinus patikrinimus ir testus, be to, kad būtų imtasi visų būtinų priemonių siekiant užkirsti kelią ligoms plisti.2. Valstybės narės užtikrina, kad visos prekiautojo naudojamos, su jo verslu susijusios patalpos būtų užregistruotos, turėtų iš kompetentingos institucijos gautą patvirtinimo numerį ir atitiktų bent šias sąlygas:a) jos turi būti kontroliuojamos oficialiai paskirto veterinarijos gydytojo;b) jos turi būti teritorijoje, kurioje nėra taikomi draudimai arba apribojimai pagal atitinkamus Bendrijos teisės aktus arba nacionalinius teisės aktus;c) jos turi turėti:- tinkamas pakankamo dydžio patalpas, ypač tinkamas patalpas gyvuliams tikrinti ir izoliuoti, kad visus gyvūnus ligos protrūkio atveju galima būtų izoliuoti,- gyvuliams pakrauti ir iškrauti tinkamus įrenginius ir gyvuliams laikyti, girdyti, šerti ir prižiūrėti tinkančias standartines patalpas; šiuos įrenginius ir patalpas turi būti lengva valyti ir dezinfekuoti,- tinkamas patalpas pakratams ir mėšlui laikyti,- tinkamą nuotekų surinkimo sistemą;d) prieš pradedant jas naudoti, jos turi būti valomos ir dezinfekuojamos pagal oficialiai paskirto veterinarijos gydytojo reikalavimus.3. Kompetentinga institucija gali sustabdyti arba atšaukti patvirtinimą, jeigu nesilaikoma šio straipsnio reikalavimų arba kitų šios direktyvos arba kitų direktyvų atitinkamų nuostatų, susijusių su gyvūnų sveikatos apribojimais. Patvirtinimas gali būti atnaujintas, jeigu kompetentinga institucija įsitikina, kad prekiautojas visiškai atitinka visas šios direktyvos atitinkamas nuostatas.4. Siekdama įsitikinti, kad vykdomi šiame straipsnyje nustatyti reikalavimai, kompetentinga institucija turi reguliariai atlikti patikrinimus.8c straipsnis1. Valstybės narės užtikrina, kad vežėjai, nurodyti Direktyvos 91/628/EEB 5 straipsnyje, atitiktų šiuos papildomus reikalavimus:a) gyvuliams pervežti naudojamos transporto priemonės turi būti:- tokios konstrukcijos, kad gyvulių ekskrementai, pakratai arba pašarai negalėtų ištekėti arba iškristi iš transporto priemonės,- nedelsiant išvalytos ir dezinfekuotos po kiekvieno gyvulių pervežimo arba nuo bet kokių produktų, kurie galėtų pakenkti gyvulių sveikatai, o taip pat, jei reikia, kiekvieną kartą prieš pakraunant gyvulius, naudojant kompetentingos institucijos oficialiai patvirtintas dezinfekavimo priemones;b) turėti tinkamas kompetentingos institucijos patvirtintas valymo ir dezinfekavimo įrenginius, įskaitant patalpas pakratams ir mėšlui laikyti, arba pateikti dokumentus, įrodančius, kad šias operacijas atlieka kompetentingos institucijos patvirtinta trečioji šalis.2. Vežėjas privalo užtikrinti, kad kiekvienai transporto priemonei, naudojamai gyvuliams pervežti, būtų vedamas registracijos žurnalas, kuriame įrašoma bent ši informacija ir kuris saugomas mažiausiai trejus metus:i) pakrovimo vietos ir datos, ūkio arba gyvulių surinkimo centro, kuriame gyvuliai pakraunami, pavadinimas ir adresas;ii) pristatymo vietos ir datos, gavėjo (-ų) vardas ir pavardė arba pavadinimas ir adresas;iii) vežamų gyvulių rūšys ir skaičius;iv) dezinfekavimo data ir vieta;v) duomenys apie lydimuosius dokumentus (numeris, kt.).3. Vežėjai užtikrina, kad pervežamų gyvulių partija nuo jų išvežimo iš kilmės ūkio arba surinkimo centro iki pristatymo į paskirties vietą jokiu būdu neturėtų kontakto su blogesnės sveikatos būklės gyvuliais.4. Valstybės narės užtikrina, kad vežėjai raštu įsipareigotų visų pirma, jog:- bus imtasi visų reikalingų priemonių, kad būtų vykdoma ši direktyva ir ypač šio straipsnio nuostatos, susijusios su atitinkamais lydimaisiais dokumentais,- gyvulių pervežimas bus patikėtas darbuotojams, pasižymintiems reikiamais sugebėjimais, profesine kompetencija ir žiniomis.5. Nusižengus šio straipsnio nuostatoms, taikomas direktyvos 91/628/EEB 18 straipsnis."7) 9 straipsnis pakeičiamas taip:"9 straipsnis1. Avys ir ožkos į paskirties vietą vežamos tik su oficialiai paskirto veterinarijos gydytojo pasirašytu veterinariniu sertifikatu, atitinkančiu vieną iš E priedo pavyzdžių (I, II arba III). Pažymėjimą sudaro vienas lapas arba, jei lapų du ar daugiau, jie sudaro vientisą neperskiriamą dokumentą, be to, sertifikatui suteikiamas serijos numeris. Pažymėjimas turi būti išduotas tą dieną, kai atliktas sveikatos patikrinimas, surašytas bent viena iš valstybinių kalbų, vartojamų paskirties valstybėje narėje, ir galioti 10 dienų nuo sveikatos patikrinimo datos.2. Gyvulių partijos sveikatos patikrinimas veterinariniam sertifikatui su papildomomis garantijomis gauti gali būti atliktas kilmės ūkyje arba patvirtintame surinkimo centre, arba, kai vežami skerstini gyvuliai, patvirtintose prekiautojo patalpose. Todėl kompetentinga institucija užtikrina, kad visi pažymėjimai būtų išduoti oficialiai paskirto veterinarijos gydytojo po jo patikrinimų, apsilankymų ir kontrolės, atliktų šios direktyvos nustatyta tvarka.3. Oficialiai paskirtas surinkimo centro veterinarijos gydytojas atlieka visus reikiamus atvežtų gyvulių patikrinimus.4. Penėti ir veisti skirtoms avims ir ožkoms, siunčiamoms į kitą valstybę narę iš patvirtinto surinkimo centro, esančio kilmės valstybėje narėje, šio straipsnio 1 dalyje nurodytas E priedo II arba III pavyzdį atitinkantis veterinarinis sertifikatas gali būti išduotas, remiantis patikrinimų, išvardytų šio straipsnio 3 dalyje, rezultatais ir oficialiu dokumentu, kuriame yra atsakingo už kilmės ūkį oficialiai paskirto veterinarijos gydytojo paruošta reikalinga informacija.5. Skerstinoms avims ir ožkoms, siunčiamoms į kitą valstybę narę iš patvirtinto surinkimo centro arba patvirtintų prekiautojo patalpų, esančių kilmės valstybėje narėje, šio straipsnio 1 dalyje nurodytas E priedo I pavyzdį atitinkantis veterinarinis sertifikatas gali būti išduotas, remiantis patikrinimų, išvardytų šio straipsnio 3 dalyje, rezultatais ir oficialiu dokumentu, kuriame yra atsakingo už kilmės ūkį arba surinkimo centrą, kaip apibrėžta 4c straipsnio 3 dalies a punkto i papunktyje, oficialiai paskirto veterinarijos gydytojo paruošta reikalinga informacija.6. Skerstinoms avims ir ožkoms, 4c straipsnio 3 dalies b punkto ii papunktyje nustatyta tvarka vežamoms per patvirtintą surinkimo centrą, oficialiai paskirtas veterinarijos gydytojas, atsakingas už tranzito valstybės narės patvirtintą surinkimo centrą, išduoda paskirties valstybei narei skirtą antrąjį veterinarinį sertifikatą, atitinkantį E priedo I pavyzdį, įtraukia į jį duomenis iš originalaus (-ių) veterinarinio (-ų) sertifikato (-ų) ir prideda jo kopiją. Šiuo atveju bendras pažymėjimų galiojimo laikas neviršija šio straipsnio 1 dalyje nustatytų ribų.7. Oficialiai paskirtas veterinarijos gydytojas, išduodamas veterinarinį sertifikatą, atitinkantį vieną iš E priedo pavyzdžių (I, II arba III) ir skirtą prekybai Bendrijos vidaus rinkoje, užtikrina, kad prekybos faktas būtų užfiksuotas ANIMO sistemoje pažymėjimo išdavimo dieną."8) 13 straipsnis netenka galios.9) 14 straipsnis pakeičiamas taip:"14 straipsnis1. Taryba, remdamasi Komisijos pasiūlymu, kvalifikuota balsų dauguma iš dalies keičia A priedą.2. B, C, D ir E priedai iš dalies keičiami 15 straipsnio 2 dalyje nustatyta tvarka.3. Taisyklės šiai direktyvai įgyvendinti priimamos 15 straipsnio 2 dalyje nustatyta tvarka."10) 16 straipsnis netenka galios.11) E priedas pakeičiamas šios direktyvos priedu.2 straipsnis1. Valstybės narės priima įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie, įsigalioję iki 2004 m. liepos 1 d., įgyvendina šią direktyvą. Jos apie tai nedelsdamos praneša Komisijai.Valstybės narės, priimdamos šias priemones, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.2. Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų nacionalinės teisės aktų pagrindinių nuostatų tekstus.3 straipsnisŠi direktyva įsigalioja kitą dieną po jos paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.Ši direktyva skirta valstybėms narėms.Priimta Liuksemburge, 2003 m. birželio 11 d.Tarybos varduPirmininkasG. Drys[1] OL C 331 E, 2002 12 31, p. 287.[2] Nuomonė pateikta 2002 m. gruodžio 17 d. (dar nepaskelbta Oficialiajame leidinyje).[3] OL C 85, 2003 4 8, p. 36.[4] OL L 46, 1991 2 19, p. 19. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Komisijos sprendimu 2002/261/EB (OL L 91, 2002 4 6, p. 31).[5] OL 121, 1964 7 29, p. 1977/64. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Komisijos reglamentu (EB) Nr. 1226/2002 (OL L 179, 2002 7 9, p. 13).[6] OL L 109, 1997 4 25, p. 1. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 98/99/EB (OL L 358, 1998 12 31, p. 107).[7] OL L 115, 2001 4 25, p. 12. Sprendimas su paskutiniais pakeitimais, padarytais Komisijos sprendimu 2002/1004/EB (OL L 349, 2002 12 24, p. 108).[8] OL L 340, 1991 12 11, p. 17. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 95/29/EB (OL L 148, 1995 6 30, p. 52).--------------------------------------------------PRIEDAS"„E PRIEDAS+++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++"--------------------------------------------------


title: 1993 m. spalio 29. d. Tarybos direktyva 93/92/EEB dėl apšvietimo ir šviesos signalo įtaisų įrengimo dviratėse arba triratėse motorinėse transporto priemonėse

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

31993L0092

Oficialusis leidinys L 311 , 14/12/1993 p. 0001 - 0075

		Tarybos direktyva 93/92/EEB1993 m. spalio 29. d.dėl apšvietimo ir šviesos signalo įtaisų įrengimo dviratėse arba triratėse motorinėse transporto priemonėseEUROPOS BENDRIJŲ TARYBA,atsižvelgdama į Europos ekonominės bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 100a straipsnį,atsižvelgdama į 1992 m. birželio 30 d. Direktyvą 92/61/EEB dėl dviračių arba triračių motorinių transporto priemonių tipo patvirtinimo [1],atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą [2],bendradarbiaudama su Europos Parlamentu [3],atsižvelgdama į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [4],kadangi kiekvienos valstybės narės dviratėse arba triratėse transporto priemonėse įrengtiems apšvietimo ir šviesos signalo įtaisams turi būti būdingos tam tikros techninės charakteristikos, kurios numatytos valstybėse narėse taikomose skirtingose privalomose nuostatose; kadangi dėl savo skirtumų tos nuostatos trukdo prekybai Bendrijoje;kadangi tas vidaus rinkai veikti trukdančias kliūtis būtų galima pašalinti, jeigu visos valstybės narės vietoj nacionalinės teisės aktų priimtų vienodus reikalavimus;kadangi siekiant kiekvienai pirmiau minėtai transporto priemonei pritaikyti Direktyvoje 92/61/EEB nustatytą tipo patvirtinimo tvarką, būtina parengti suderintus reikalavimus dėl apšvietimo ir šviesos signalo įtaisų įrengimo;kadangi siekiant palengvinti patekimą į šalių, kurios nėra Bendrijos narės, rinkas, jei tai taikoma dviračiams motociklams, atrodytų, kad būtina nustatyti šios direktyvos ir Jungtinių Tautų Europos ekonominės komisijos Reglamento Nr. 53 reikalavimų lygiavertiškumą,PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:1 straipsnisŠi direktyva taikoma visų Direktyvos 92/61/EEB 1 straipsnyje nurodytų tipų transporto priemonėse įrengiant apšvietimo ir šviesos signalo įtaisus.2 straipsnisDviračių arba triračių motorinių transporto priemonių apšvietimo ir šviesos signalo įtaisų įrengimo atžvilgiu komponento tipo patvirtinimo suteikimo tvarką ir laisvą tų transporto priemonių judėjimą numatančias sąlygas nustato Direktyva 92/61/EEB.3 straipsnisPagal Direktyvos 92/61/EEB 11 straipsnį, patvirtinamas šioje direktyvoje nustatytų dviračiams motociklams taikomų reikalavimų ir Jungtinių Tautų Europos ekonominės komisijos Reglamente Nr. 53 (E/ECE/TRANS/505-52 papildymas/1 pakeitimas) nustatytų reikalavimų lygiavertiškumas.Komponento tipo patvirtinimą suteikiančių valstybių narių institucijos pagal pirmiau minėto Reglamento Nr. 53 reikalavimus suteiktus patvirtinimus ir komponento tipo patvirtinimo ženklus pripažįsta alternatyviais pagal šios direktyvos reikalavimus suteiktų atitinkamų patvirtinimų atžvilgiu.4 straipsnisSiekiant I-VI priedus suderinti su technikos pažanga, visi būtini pakeitimai priimami pagal Direktyvos 70/156/EEB [5] 13 straipsnyje nustatytą tvarką.5 straipsnisValstybės narės, kurios savo nacionaliniuose įstatymuose dėl stabdymo signalo žibintų įrengimo dviračiuose mopeduose, palyginus su šioje direktyvoje išdėstytais reikalavimais, nustato ne tokius griežtus reikalavimus, tuos reikalavimus gali taikyti trejus metus nuo šios direktyvos įgyvendinimo dienos.6 straipsnis1. Valstybės narės ne vėliau kaip iki 1995 m. gegužės 1 d. priima ir paskelbia nuostatas, kurios įgyvendina šią direktyvą. Apie tai jos nedelsdamos praneša Komisijai.Valstybės narės, tvirtindamos tas nuostatas, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.Nuo šio straipsnio pirmoje pastraipoje nurodytos dienos valstybės narės dėl priežasčių, susijusių su apšvietimo ir šviesos signalo įtaisų įrengimu, negali uždrausti pradėti eksploatuoti šios direktyvos reikalavimus atitinkančių transporto priemonių.Nuo 1995 m. lapkričio 1 d. jos taiko pirmoje pastraipoje nurodytas nuostatas.2. Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų nacionalinės teisės aktų nuostatų tekstus.7 straipsnisŠi direktyva skirta valstybėms narėms.Priimta Briuselyje, 1993 m. spalio 29 d.Tarybos varduPirmininkasR. Urbain[1] OL L 225, 1992 8 10, p. 72.[2] OL C 93, 1992 4 13, p. 39.[3] OL C 305, 1992 11 23, p. 115 ir 1993 m. spalio 27 d. sprendimas (dar nepaskelbtas Oficialiajame leidinyje).[4] OL C 313, 1992 11 30, p. 7.[5] (OL L 42, 1970 2 23, p. 1), su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 92/53/EEB (OL L 225, 1992 8 10, p. 1).--------------------------------------------------PRIEDŲ SĄRAŠASI PRIEDAS: | Apibrėžimai ir bendrieji reikalavimai … | 122 |1 priedėlis: | Žibinto paviršiai, atskaitos ašis ir centras bei geometrinio apžvelgiamumo kampai … | 128 |2 priedėlis: | Žibinto spalvų apibrėžimas … | 129 |II PRIEDAS: | Dviračiams mopedams taikomi reikalavimai … | 130 |1 priedėlis: | Raudonų šviesų matomumas iš priekio ir baltų šviesų matomumas iš galo … | 138 |2 priedėlis: | Konstrukcinis brėžinys … | 139 |3 priedėlis: | Informacinis dokumentas dėl apšvietimo ir šviesos signalo įtaisų įrengimo tam tikro tipo dviračiame mopede … | 140 |4 priedėlis: | Apšvietimo ir šviesos signalo įtaisų įrengimo tam tikro tipo dviračiame mopede komponento tipo patvirtinimo sertifikatas … | 141 |III PRIEDAS: | Triračiams mopedams ir lengviesiems keturračiams motociklams taikomi reikalavimai … | 142 |1 priedėlis: | Raudonų šviesų matomumas iš priekio ir baltų šviesų matomumas iš galo … | 150 |2 priedėlis: | Konstrukcinis brėžinys … | 151 |3 priedėlis: | Informacinis dokumentas dėl apšvietimo ir šviesos signalo įtaisų įrengimo tam tikro tipo triračiame mopede … | 152 |4 priedėlis: | Apšvietimo ir šviesos signalo įtaisų įrengimo tam tikro tipo triračiame mopede komponento tipo patvirtinimo sertifikatas … | 153 |IV PRIEDAS: | Dviračiams motociklams taikomi reikalavimai … | 154 |1 priedėlis: | Raudonų šviesų matomumas iš priekio ir baltų šviesų matomumas iš galo … | 163 |2 priedėlis: | Konstrukcinis brėžinys … | 164 |3 priedėlis: | Informacinis dokumentas dėl apšvietimo ir šviesos signalo įtaisų įrengimo tam tikro tipo dviračiame motocikle … | 165 |4 priedėlis: | Apšvietimo ir šviesos signalo įtaisų įrengimo tam tikro tipo dviračiame motocikle komponento tipo patvirtinimo sertifikatas … | 166 |V PRIEDAS: | Motociklams su priekaba taikomi reikalavimai … | 167 |1 priedėlis: | Raudonų šviesų matomumas iš priekio ir baltų šviesų matomumas iš galo … | 176 |2 priedėlis: | Konstrukcinis brėžinys … | 177 |3 priedėlis: | Informacinis dokumentas dėl apšvietimo ir šviesos signalo įtaisų įrengimo tam tikro tipo motocikluose su priekaba … | 178 |4 priedėlis: | Apšvietimo ir šviesos signalo įtaisų įrengimo tam tikro tipo motocikle su priekaba komponento tipo patvirtinimo sertifikatas … | 179 |VI PRIEDAS: | Triračiams motociklams taikomi reikalavimai … | 180 |1 priedėlis: | Raudonų šviesų matomumas iš priekio ir baltų šviesų matomumas iš galo … | 190 |2 priedėlis: | Konstrukcinis brėžinys … | 191 |3 priedėlis: | Informacijos dokumentas dėl apšvietimo ir šviesos signalo įtaisų įrengimo tam tikro tipo triračiame motocikle … | 192 |4 priedėlis: | Apšvietimo ir šviesos signalo įtaisų įrengimo tam tikro tipo triračiame motocikle komponento tipo patvirtinimo sertifikatas … | 193 |--------------------------------------------------


title: 1971 m. kovo 22 d. Tarybos direktyva, iš dalies keičianti 1968 m. balandžio 9 d. Direktyvą dėl prekybos vynmedžių dauginimo medžiaga

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

31971L0140

Oficialusis leidinys L 071 , 25/03/1971 p. 0016 - 0018 specialusis leidimas suomių kalba: skyrius 3 tomas 3 p. 0163  specialusis leidimas danų kalba: serija I skyrius 1971(I) p. 0149  specialusis leidimas švedų kalba: skyrius 3 tomas 3 p. 0163  specialusis leidimas anglų kalba: serija I skyrius 1971(I) p. 0166  specialusis leidimas graikų k.: skyrius 03 tomas 6 p. 0144  specialusis leidimas ispanų kalba: skyrius 03 tomas 4 p. 0150  specialusis leidimas portugalų kalba skyrius 03 tomas 4 p. 0150

		Tarybos direktyva1971 m. kovo 22 d.iš dalies keičianti 1968 m. balandžio 9 d. Direktyvą dėl prekybos vynmedžių dauginimo medžiaga(71/140/EEB)EUROPOS BENDRIJŲ TARYBA,atsižvelgdama į Europos ekonominės bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 43 straipsnį,atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą,atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę,pasitarusi su Ekonomikos ir socialinių reikalų komitetu,kadangi būtina iš dalies pakeisti tam tikras 1968 m. balandžio 9 d. Tarybos direktyvos [1] dėl prekybos vynmedžių dauginimo medžiaga nuostatas;kadangi 1970 m. liepos 13 d. Tarybos reglamente (EEB) Nr. 1388/70 [2] dėl vynmedžių veislių klasifikavimo bendrųjų taisyklių pateikiamos vynmedžių veislių auginimo tam tikruose regionuose nuostatos;kadangi valstybėje narėje be apribojimų turėtų būti leidžiama prekiauti tik tų veislių dauginamąja medžiaga, kurią joje leidžiama auginti;kadangi dėl šios priežasties jau nebereikia sudarinėti bendrojo veislių katalogo nurodant jame visas veisles, kurių dauginamąja medžiaga galima laisvai prekiauti Bendrijoje;kadangi vis dar būtina, kad kiekviena valstybė narė vis dėlto sudarytų jos teritorijoje sertifikavimui priimamų veislių ir standartinės medžiagos patikrinimo katalogą;kadangi šių katalogų sudarymo taisyklės turėtų būti vienodos, kad priimamos veislės būtų individualios, patvarios ir pakankamai vienarūšės;kadangi, norint atlikti veislės tinkamumo patikrinimus, turi būti nustatyta daug kriterijų ir minimalus reikalavimų skaičius;kadangi dar reikėtų priimti nuostatą, užtikrinančią, kad minėti patikrinimai, kiek tai įmanoma, bus atliekami tuo pačiu metu kaip ir auginimo tinkamumo tikslams atsižvelgiant į klasifikaciją taikomi vertinimo testai;kadangi tuo atveju, kai vynmedžių dauginimo medžiaga nėra įprastai dauginama arba parduodama valstybės narės teritorijoje, reikėtų numatyti galimybę atleisti šią valstybę narę nuo įpareigojimo taikyti šią direktyvą;kadangi iš esmės technines priedų pataisas turėtų palengvinti skubios tvarkos taikymas;kadangi reikėtų pataisyti vieną iš techninių šios direktyvos I priedo nuostatų,PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:1 straipsnisŠiuo dokumentu 1968 m. balandžio 9 d. Tarybos direktyva dėl prekybos vynmedžių dauginimo medžiaga iš dalies keičiama taip.2 straipsnis"2. Valstybės narės, įsigaliojus įstatymams ir kitiems teisės aktams, būtiniems, kad būtų įgyvendinta ši direktyva, gali, kaip pereinamojo laikotarpio priemonę priimti nuostatą, kad dauginamoji medžiaga, panaudota poskiepių arba auginių daigynams sukurti, būtų prilyginta dauginamajai medžiagai, sertifikuotai arba patikrintai remiantis šios direktyvos nuostatomis, jei prieš minėtą panaudojimą jos garantijos buvo tokios pat kaip ir pagal šios direktyvos nuostatas sertifikuotos ar patikrintos dauginamosios medžiagos."3 straipsnis"Kiekviena valstybė narė sudaro jos teritorijoje oficialiai sertifikavimui priimamų vynmedžių veislių ir standartinės medžiagos patikrinimo katalogą. Juo gali naudotis kiekvienas. Kataloge nurodomos pagrindinės morfologinės ir fiziologinės skiriamosios veislių savybės. Kalbant apie veisles, priimtas iki 1971 m. gruodžio 31 d., gali būti daroma nuoroda į oficialiuose ampelografiniuose leidiniuose pateiktą aprašą."4 straipsnis"5a straipsnisValstybės narės užtikrina, kad nebus priimta nė viena veislė, jei ji neindividuali, nepatvari ir nepakankamai vienarūšė.5b straipsnis1. Veislė laikoma individualia, jei, ją priimant, nuo kitų toje valstybėje narėje priimtų arba priėmimui pateiktų veislių ji labai skiriasi viena arba daugiau morfologinių ar fiziologinių savybių.2. Veislė laikoma patvaria, jei po sėkmingo dauginimo jos pagrindinės savybės išlieka panašios į aprašytąsias.3. Veislė laikoma pakankamai vienarūše, jei, išskyrus keletą nukrypimų nuo normos, augalai, kurie jai priskiriami, iš esmės turi jos paskirtį atitinkančias panašias savybes.5c straipsnisValstybės narės užtikrina, kad iš kitų valstybių narių atvežamoms veislėms būtų taikomi tie patys reikalavimai kaip ir vietinėms, ypač dėl priėmimo procedūros.5d straipsnis1. Valstybės narės nustato, kad veislių priėmimas būtų pagrįstas oficialių patikrinimų rezultatais, ypač auginimo bandymais, apimančiais pakankamą veislės savybių skaičių, kurių reikia veislei apibūdinti. Savybių nustatymo būdas turi būti tikslus ir patikimas.2. 17 straipsnyje nustatyta tvarka, atsižvelgiant į dabartines mokslo ir technikos žinias, nustatoma:a) minimalus savybių skaičius, kurios turi būti tiriamos;b) minimalūs tyrimų reikalavimai.3. Jei yra žinoma, kad duotos veislės dauginimo medžiaga yra parduodama kitoje šalyje skirtingu pavadinimu, tas pavadinimas turi taip pat būti nurodytas kataloge.5e straipsnis1. Priimtos veislės yra oficialiai tikrinamos reguliariais intervalais. Jeigu bet kokia iš sąlygų priėmimui, sertifikavimui ar patikrinimui nebėra tenkinama, priėmimas yra atšaukiamas ir veislė ištrinama iš katalogo.2. Veislių katalogas ir bet kokie jame padaryti pakeitimai išsiunčiami kitoms valstybėms narėms ir Komisijai."5 straipsnisŠiuo dokumentu panaikinamas 6 straipsnis.6 straipsnis"2. Jei Komisija nesiėmė jokių 3 straipsnio 4 dalies b punkte reglamentuojamų priemonių ir jei tokių galiojančių priemonių nėra, valstybė narė gali nustatyti, kad po nurodytų datų į rinką nebūtų galima pateikti tam tikrų vynmedžių veislių dauginamosios medžiagos, nebent ta medžiaga būtų oficialiai sertifikuota kaip "elitinė medžiaga" arba „sertifikuota medžiaga."7 straipsnis"12a straipsnisValstybės narės užtikrina, kad vynmedžių veislių, patvirtintų auginimui jų teritorijoje arba teritorijos dalyje pagal Reglamentą (EEB) Nr. 1388/70, dauginamajai medžiagai, jų teritorijoje nebūtų taikomi pardavimo apribojimai susiję su veisle."8 straipsnis"17a straipsnisTaryba, remdamasi Komisijos pasiūlymu ir atsižvelgdama į dabartines mokslo bei technikos žinias, priima bet kokius padarytus priedų pakeitimus."9 straipsnis"18a straipsnisValstybės narės prašymu, svarstomu taip, kaip nurodyta 17 straipsnyje, ta valstybė gali būti visiškai arba iš dalies atleista nuo pareigos taikyti direktyvos nuostatas, jei jos teritorijoje nėra įprastai dauginama arba realizuojama vynmedžių dauginamoji medžiaga.18b straipsnisŠi direktyva neprieštarauja 1968 m. vasario 27 d. Tarybos reglamentui (EEB) Nr. 234/68 [3] dėl bendro augančių medžių ir kitų augalų, svogūnėlių, šaknų ir kitų augalų dalių, skintų gėlių bei dekoratyvinių žalumynų rinkos organizavimo."10 straipsnis"5. Elitinės medžiagos gamybai skirtose kultūrose turi būti sunaikintos kenksmingų virusų sukeltos ligos, ypač vynuogių lapų vėduokliškumas ir lapų susisukimas. Kitų rūšių dauginamajai medžiagai gaminti skirtose kultūrose neturi būti kenksmingų virusų sukeltų ligų požymių."11 straipsnisValstybės narės priima įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie, įsigalioję ne vėliau kaip iki 1972 m. liepos 1 d., įgyvendina šią direktyvą. Apie tai jos nedelsdamos praneša Komisijai.12 straipsnisŠi direktyva skirta valstybėms narėms.Priimta Briuselyje, 1971 m. kovo 22 d.Komisijos varduPirmininkasM. Cointat[1] OL L 93, 1968 4 17, p. 15.[2] OL L 155, 1970 7 16, p. 5.[3] OL L 55, 1968 3 2, p. 1.--------------------------------------------------