Svarbus teisinis pranešimas

|

31995L0001

1995 m. vasario 2 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 95/1/EB dėl dviračių ar triračių motorinių transporto priemonių didžiausio konstrukcinio greičio, didžiausio sukimo momento ir variklio didžiausios naudingosios galios

Oficialusis leidinys L 052 , 08/03/1995 p. 0001 - 0040 CS.ES skyrius 13 tomas 015 p. 8  - 47 ET.ES skyrius 13 tomas 015 p. 8  - 47 HU.ES skyrius 13 tomas 015 p. 8  - 47 LT.ES skyrius 13 tomas 015 p. 8  - 47 LV.ES skyrius 13 tomas 015 p. 8  - 47 MT.ES skyrius 13 tomas 015 p. 8  - 47 PL.ES skyrius 13 tomas 015 p. 8  - 47 SK.ES skyrius 13 tomas 015 p. 8  - 47 SL.ES skyrius 13 tomas 015 p. 8  - 47

		Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 95/1/EB1995 m. vasario 2 d.dėl dviračių ar triračių motorinių transporto priemonių didžiausio konstrukcinio greičio, didžiausio sukimo momento ir variklio didžiausios naudingosios galiosEUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdama į Europos ekonominės bendrijos steigimo sutartį, ir ypač į jos 100a straipsnį,atsižvelgdama į 1992 m. birželio 30 d. Tarybos direktyvą 92/61/EEB dėl dviračių arba triračių motorinių transporto priemonių tipo patvirtinimo [1],atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą [2],atsižvelgdama į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [3],laikydamasi Sutarties 189 straipsnio b punkte nustatytos tvarkos [4],kadangi vidaus rinką sudaro vidaus sienų neturinti erdvė, kurioje yra užtikrintas laisvas prekių, žmonių, paslaugų ir kapitalo judėjimas; kadangi būtina imtis priemonių, reikalingų šiam tikslui pasiekti;kadangi dviračių ar triračių motorinių transporto priemonių didžiausio konstrukcinio greičio, didžiausio sukimo momento ir naudingosios variklio galios matavimo metodai vienose valstybėse narėse skiriasi nuo šių metodų kitose valstybėse narėse; kadangi dėl šių metodų skirtumų atsiranda kliūtys Bendrijos vidaus prekybai;kadangi kliūtys veikti vidaus rinkoje gali būti pašalintos, jei vietoje nacionalinių taisyklių visos valstybės narės priimtų tuos pačius reikalavimus;kadangi, norint rasti galimybę kiekvienam dviračių ar triračių motorinių transporto priemonių tipui taikyti tipo patvirtinimo ir sudėtinių dalių tipo patvirtinimo metodus, nustatytus Direktyvoje 92/61/EEB, yra būtina parengti suderintus jų didžiausio konstrukcinio greičio, didžiausio sukimo momento ir didžiausios variklio naudingosios galios matavimo metodų reikalavimus,PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:1 straipsnisŠi direktyva taikoma visų tipų transporto priemonių, apibrėžtų Tarybos direktyvos 92/61/EEB 1 straipsnyje, didžiausio konstrukcinio greičio, didžiausio variklio sukimo momento ir didžiausios variklio naudingosios galios matavimo metodams.2 straipsnisSudėtinių dalių tipo patvirtinimo dėl dviračių arba triračių motorinių transporto priemonių tipo didžiausio konstrukcinio greičio, didžiausio variklio sukimo momento ir didžiausios variklio naudingosios galios (dėl matavimo metodų) išdavimo tvarka ir šių transporto priemonių laisvą judėjimą kontroliuojančios sąlygos yra tokios, kokios nustatytos Direktyvoje 92/61/EEB.3 straipsnisKomisija, norėdama nustatyti, ar yra ryšys tarp nelaimingų atsitikimų ir didesnės kaip 74 kW didžiausios variklio galios, per dvejus metus nuo šios direktyvos priėmimo padaro naują išsamų tyrimą. Šio tyrimo metu lyginami ir įvertinami naujausių tyrimų duomenys bei daromi atitinkami nauji tyrimai, kurių tikslas pateikti rekomendacijas, kokių priemonių šiuo klausimu reikia imtis. Remdamasi tyrimo išvadomis, Komisija pasiūlo, jei tai yra būtina, naujas įstatymines priemones.4 straipsnisBet kurie pakeitimai, kurie yra būtini, norint I ir II priedų reikalavimus derinti su technikos pažanga, priimami laikantis Direktyvos 70/156/EEB 13 straipsnyje nustatytos tvarkos [5].5 straipsnis1. Valstybės narės priima ir paskelbia nuostatas, kurios, įsigaliojusios ne vėliau kaip iki 1996 m. rugpjūčio 2 d., įgyvendina šią direktyvą. Apie tai jos nedelsdamos praneša Komisijai.Valstybės narės, priimdamos šias nuostatas, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.Nuo pirmojoje pastraipoje nurodytos datos valstybės narės negali uždrausti pradėti eksploatuoti transporto priemones, kurios atitinka šią direktyvą.Jos šias nuostatas taiko nuo 1997 m. vasario 2 d.2. Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų pagrindinių nacionalinių įstatymų nuostatų tekstus.6 straipsnisNacionaliniai teisės aktai gali leisti valstybėms narėms jų teritorijoje neįregistruoti pirmą kartą ir neregistruoti vėliau transporto priemonių, kurių didžiausia naudingoji galia yra didesnė kaip 74 kW.7 straipsnisŠi direktyva skirta valstybėms narėms.Priimta Briuselyje, 1995 m. vasario 2 d.Europos Parlamento varduPirmininkasK. HänschTarybos varduPirmininkasA. Juppé[1] OL L 225, 1992 8 10, p. 72.[2] OL C 93, 1992 4 13, p. 166.[3] OL C 313, 1992 11 30, p. 7.[4] 1993 m. vasario 11 d. Europos Parlamento nuomonė (OL C 72, 1993 3 15, p. 128), 1993 m. birželio 28 d. Tarybos bendroji pozicija (dar nepaskelbta OL) ir 1994 m. gegužės 4 d. Europos Parlamento sprendimas (OL C 205, 1994 7 25, p. 159). 1994 m. gruodžio 13 d. bendras Taikinamojo komiteto tekstas.[5] OL L 42, 1970 2 23, p. 1, su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 92/53/EEB (OL L 225, 1992 8 10, p. 1).--------------------------------------------------PRIEDŲ SĄRAŠASI PRIEDAS: | Didžiausio konstrukcinio greičio matavimo metodo reikalavimai… | 11 |1 priedėlis: | Žiedinio bandymų tako pataisos koeficiento nustatymo metodika… | 15 |2 priedėlis: | Informacinis dokumentas apie esmines transporto priemonės tipo charakteristikas, turinčias įtaką jos didžiausiam konstrukciniam greičiui… | 16 |3 priedėlis: | Dviratės ar triratės motorinės transporto priemonės tipo sudėtinės dalies tipo patvirtinimo dėl didžiausio konstrukcinio greičio liudijimas | 16 |II PRIEDAS: | Variklio didžiausio sukimo momento ir didžiausios naudingosios galios nustatymo metodų reikalavimai… | 17 |1 priedėlis: | Kibirkštinio uždegimo mopedų variklių didžiausio sukimo momento ir didžiausios naudingosios galios nustatymas… | 17 |Priedėlio 1 papildymas: | Informacinis dokumentas apie variklio tipo esmines charakteristikas, turinčias įtaką jo didžiausiam sukimo momentui ir didžiausiai naudingajai galiai … | 25 |Priedėlio 2 papildymas: | Mopedo tipo sudėtinės dalies tipo patvirtinimo dėl didžiausio sukimo momento ir didžiausios variklio galios liudijimas… | 25 |2 priedėlis: | Dviračių ir triračių motociklų kibirkštinio uždegimo variklių didžiausio sukimo momento ir didžiausios naudingosios galios nustatymas… | 26 |Priedėlio 1 papildymas: | Didžiausio sukimo momento ir didžiausios naudingosios galios matavimas, taikant variklio temperatūros matavimo metodą… | 35 |Priedėlio 2 papildymas: | Informacinis dokumentas apie variklio tipo esmines charakteristikas, turinčias įtaką jo didžiausiam sukimo momentui ir didžiausiai naudingajai galiai … | 36 |Priedėlio 3 papildymas: | Dviračio ar triračio motociklo tipo sudėtinės dalies tipo patvirtinimo dėl didžiausio sukimo momento ir didžiausios variklio naudingosios galios liudijimas… | 36 |3 priedėlis: | Dviračių ir triračių transporto priemonių kompresinio uždegimo variklių didžiausio sukimo momento ir didžiausios naudingosios galios nustatymas… | 37 |Priedėlio 1 papildymas: | Informacinis dokumentas apie variklio tipo esminių charakteristikas, turinčias įtaką jo didžiausiam sukimo momentui ir didžiausiai naudingajai galiai … | 47 |Priedėlio 2 papildymas: | Dviratės ar triratės motorinės transporto priemonės tipo sudėtinės dalies tipo patvirtinimo dėl didžiausio sukimo momento ir didžiausios variklio naudingosios galios liudijimas… | 47 |--------------------------------------------------


title: 2003 m. birželio 18 d. Europos Parlamento ir tarybos Direktyva 2003/53/EB dvidešimt šeštą kartą iš dalies keičianti Tarybos direktyvos 76/769/EEB nuostatas dėl tam tikrų pavojingų medžiagų ir preparatų (nonilfenolio, nonilfenoletoksilato ir cemento) pardavimo ir naudojimo apribojimųTekstas svarbus EEE.

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

32003L0053

Oficialusis leidinys L 178 , 17/07/2003 p. 0024 - 0027

		Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2003/53/EB2003 m. birželio 18 d.dvidešimt šeštą kartą iš dalies keičianti Tarybos direktyvos 76/769/EEB nuostatas dėl tam tikrų pavojingų medžiagų ir preparatų (nonilfenolio, nonilfenoletoksilato ir cemento) pardavimo ir naudojimo apribojimų(tekstas svarbus EEE)EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdami į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 95 straipsnį,atsižvelgdami į Komisijos pasiūlymą [1],atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [2],laikydamiesi Sutarties 251 straipsnyje nustatytos tvarkos [3],kadangi:(1) Rizikos, kurią aplinkai kelia nonilfenolis (NP) ir nonilfenoletoksilatas (NPE), veiksniai buvo įvertinti pagal 1993 m. kovo 23 d. Tarybos reglamentą (EEB) Nr. 793/93 dėl esančių medžiagų rizikos įvertinimo ir kontrolės [4]. Darant įvertinimą buvo nustatytas būtinumas mažinti tuos rizikos veiksnius, ir 2001 m. kovo 7 d. pareikštoje nuomonėje Toksiškumo, ekotoksiškumo ir aplinkos mokslinis komitetas (CSTEE) tą išvadą patvirtino.(2) 2000 m. spalio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2000/60/EB, nustatančioje Bendrijos veiksmų vandens politikos srityje pagrindus [5], NP yra klasifikuojamas kaip prioritetinė kenksminga medžiaga. Pagal tos direktyvos 16 straipsnio 6 dalį Komisija turi pateikti pasiūlymus dėl kontrolės priemonių, skirtų sustabdyti ar palaipsniui panaikinti tokių medžiagų išleidimą, išmetimą ir nuostolius.(3) 2001 m. lapkričio 7 d. Komisijos rekomendacijoje 2001/838/EB dėl rezultatų, gautų taikant rizikos įvertinimo ir mažinimo strategijas šioms cheminėms medžiagoms: akrilaldehidui; dimetilsulfatui; nonilfenoliui; šakotos grandinės 4-nonilfenoliui, tret-butilmetileteriui [6], priimtoje pagal Reglamentą (EEB) Nr. 793/93, pasiūlyta NP ir NPE rizikos ribojimo strategija, ypač rekomenduojant taikyti jų pardavimo ir naudojimo apribojimus.(4) Siekiant apsaugoti aplinką, Komisijai siūloma svarstyti 1986 m. birželio 12 d. Tarybos direktyvos 86/278/EEB dėl aplinkos, ypač dirvožemio, apsaugos naudojant žemės ūkyje nuotėkų dumblą [7], dalinius pakeitimus, siekiant nustatyti NP ir NPE koncentracijos nuotėkų dumble, naudojamame dirvožemiui tręšti, ribinę vertę.(5) Norint geriau apsaugoti aplinką, NP ir NPE pateikimas į rinką ir naudojimas turėtų būti apribotas konkrečiais naudojimo atvejais, dėl kurių išleidimai, išmetimai arba prarasti kiekiai patenka į aplinką. Tačiau apribojimas dėl pesticidų ir biocidų ingredientų neturėtų pažeisti nacionalinių leidimų pesticidų arba biocidų produktams, turintiems NPE kaip ingredientą, išduotų anksčiau nei įsigaliojo ši direktyva, ir nebūtų taikomas iki leidimų galiojimo pabaigos.(6) Be to, moksliniai tyrimai parodė, kad tam tikromis aplinkybėmis chromo (VI) turintys cemento preparatai gali sukelti alergines reakcijas, jei yra tiesioginis ir ilgalaikis sąlytis su oda. Visi cemento naudojimo atvejai, išskyrus kontroliuojamus, uždarus ir visiškai automatizuotus procesus, kelia tiesioginio ir ilgalaikio sąlyčio su oda riziką.(7) CSTEE patvirtino neigiamą cemente esančio chromo (VI) poveikį sveikatai.(8) Būtinos asmeninės apsaugos priemonės, tačiau jų nepakanka norint išvengti odos sąlyčio su cementu. Be to, atsižvelgiant į apsaugos nuostatų hierarchiją, pateiktą 1998 m. balandžio 7 d. Tarybos direktyvoje 98/24/EB dėl darbuotojų saugos ir sveikatos apsaugos nuo rizikos, susijusios su cheminiais veiksniais darbe (keturioliktoji atskira direktyva, kaip numatyta Direktyvos 89/391/EEB 16 straipsnio 1 dalyje [8], darbdavys visų pirma turi užtikrinti, kad veikimo lygis būtų sumažintas iki mažiausio įmanomo lygio, kai pakeitimas yra negalimas, o asmeninės apsaugos priemonės būtų taikomos tik tais atvejais, kai kitomis priemonėmis veikimo išvengti neįmanoma.(9) Todėl norint apsaugoti žmonių sveikatą, yra tikslinga apriboti cemento pateikimą į rinką ir naudojimą. Visų pirma, turėtų būti apribotas cemento arba cemento preparatų, turinčių daugiau kaip 2 ppm chromo (VI), pateikimas į rinką ir naudojimas tais atvejais, kai yra sąlyčio su oda galimybė. Taip nėra kontroliuojamuose, uždaruose ir visiškai automatizuotuose procesuose, todėl jiems apribojimas neturėtų būti taikomas. Reduktoriai turėtų būti naudojami kiek įmanoma ankstesnėje stadijoje, t. y. gaminant cementą.(10) Siekiant geriau apsaugoti žmonių sveikatą, Komisijai siūloma svarstyti Direktyvos 98/24/EB I priedo dalinius pakeitimus, kad būtų nustatyta privaloma dulkių profesinio poveikio ribinės koncentracijos vertė.(11) Chromo (VI) naudojimas jau yra uždraustas 2000 m. rugsėjo 18 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2000/53/EB dėl eksploatuoti netinkamų transporto priemonių [9] bei 2003 m. sausio 27 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2002/95/EB dėl tam tikrų pavojingų medžiagų naudojimo elektros ir elektronikos įrangoje apribojimo [10]. Kiti chromo (VI) naudojimo atvejai yra tiriami vykdant rizikos įvertinimą, ir Komisija prašoma kiek įmanoma greičiau pasiūlyti tinkamus teisės aktus nustatytiems rizikos veiksniams nagrinėti.(12) 1976 m. liepos 27 d. Tarybos direktyva 76/769/EEB dėl valstybių narių įstatymų ir kitų teisės aktų, susijusių su tam tikrų pavojingų medžiagų ir preparatų pardavimo ir naudojimo apribojimais, suderinimo [11] turėtų būti atitinkamai iš dalies pakeista.(13) Šios direktyvos tikslas – įdiegti suderintas nuostatas dėl NP, NPE ir cemento, taip išsaugant vidaus rinką, kartu užtikrinant aukštą sveikatos ir aplinkos apsaugos lygį, kaip reikalaujama Sutarties 95 straipsnyje.(14) Suderinto bandymų metodo chromo (VI) kiekiui cemente nustatyti priėmimas yra pageidaujamas taikant direktyvą, tačiau tai neturėtų trukdyti įsigalioti šiai direktyvai. Todėl Komisija pagal Direktyvos 76/769/EEB 2a straipsnį turėtų tokį metodą nustatyti. Būtų geriau, jei bandymų metodas būtų sukurtas Europos lygiu, ir prireikus tai darytų Europos standartizacijos komitetas (CEN).(15) Ši direktyva nedaro įtakos Bendrijos teisės aktams, nustatantiems būtiniausius darbuotojų apsaugos reikalavimus, pvz., pateiktiems 1989 m. birželio 12 d. Tarybos direktyvoje 89/391/EEB dėl priemonių darbuotojų saugai ir sveikatos apsaugai darbe gerinti nustatymo [12],ir atskirose ja pagrįstose direktyvose, visų pirma 1990 m. birželio 28 d. Tarybos direktyvoje 90/394/EEB dėl darbuotojų apsaugos nuo rizikos, susijusios su kancerogenų poveikiu darbe (šeštoji atskira direktyva, kaip numatyta Direktyvos 89/391/EEB 16 straipsnio 1 dalyje [13] ir Direktyvoje 98/24/EB,PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:1 straipsnis1. Direktyvos 76/769/EEB I priedas iš dalies keičiamas taip, kaip nustatyta šios direktyvos priede.2. Nacionaliniams leidimams, kurie yra išduoti pesticidų arba biocidų produktams, kaip ingredientą turintiems NPE, šios direktyvos nuostatos neturėtų būti taikomos iki jų galiojimo pabaigos.2 straipsnisDirektyvos 76/769/EEB 2a straipsnyje nustatyta tvarka Komisija priima suderintą bandymų metodą tos direktyvos I priedo 47 punktui dėl cemento taikyti.3 straipsnis1. Valstybės narės iki 2004 m. liepos 17 d. priima ir paskelbia nuostatas, kurios įgyvendina šią direktyvą. Apie tai jos nedelsdamos praneša Komisijai.Jos šias nuostatas taiko nuo 2005 m. sausio 17 d.2. Valstybės narės, priimdamos šias priemones, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.4 straipsnisŠi direktyva įsigalioja jos paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje dieną.5 straipsnisŠi direktyva skirta valstybėms narėms.Priimta Liuksemburge, 2003 m. birželio 18 d.Europos Parlamento varduPirmininkasP. CoxTarybos varduPirmininkasG. Drys[1] 2002 m. rugpjūčio 16 d. pasiūlymas (dar nepaskelbtas Oficialiajame leidinyje).[2] OL C 133, 2003 6 6, p. 13.[3] 2003 m. kovo 27 d. Europos Parlamento nuomonė (dar nepaskelbta Oficialiajame leidinyje) ir 2003 m. gegužės 19 d. Tarybos sprendimas.[4] OL L 84, 1993 4 5, p. 1.[5] OL L 327, 2000 12 22, p. 1. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Sprendimu Nr. 2455/2001/EB (OL L 331, 2001 12 15, p. 1).[6] OL L 319, 2001 12 4, p. 30.[7] OL L 181, 1986 7 4, p. 6. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais 1994 m. Stojimo aktu.[8] OL L 131, 1998 5 5, p. 11.[9] OL L 269, 2000 10 21, p. 34. Direktyva su pakeitimais, padarytais Komisijos sprendimu 2002/525/EB (OL L 170, 2002 6 29, p. 81).[10] OL L 37, 2003 2 13, p. 19.[11] OL 262, 1976 9 27, p. 201. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Europas parlamento ir Tarybos direktyva 2003/36/EB (OL L 156, 2003 6 25, p. 26).[12] OL L 183, 1989 6 29, p. 1.[13] OL L 196, 1990 7 26, p. 1. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 1999/38/EB (OL L 138, 1999 6 1, p. 66).--------------------------------------------------PRIEDASDirektyvos 76/769/EEB I priedas papildomas šiais 46 ir 47 punktais:"46. 1)Nonilfenolis C6H4(OH)C9H192)Nonilfenoletoksilatas (C2H4O)nC15H24O | Negali būti pateiktas į rinką arba naudojamas kaip cheminė medžiaga arba preparatų komponentas, esant koncentracijai lygiai arba didesnei kaip 0,1 % masės, kai naudojama šiems tikslams: 1)pramonės įmonėms ir įstaigoms valyti, išskyrus:kontroliuojamas uždaras sauso valymo sistemas, kurių plovimo skystis naudojamas pakartotinai arba sudeginamas,specialųjį apdorojimą taikančias valymo sistemas, kurių plovimo skystis naudojamas pakartotinai arba sudeginamas;2)namų valymo darbams;3)tekstilei ir odai apdoroti, išskyrus:apdorojimą, kai neišleidžiama į nutekamuosius vandenis,specialųjį apdorojimą taikančias sistemas, kurių gamybinis vanduo apdorojamas organinei frakcijai visiškai pašalinti prieš biologinį nutekamųjų vandenų apdorojimą (avikailių nuriebalinimas);4)žemės ūkyje kaip spenių ploviklių emulsiklis;5)metalams apdirbti, išskyrus:kontroliuojamas uždaras sistemas, kurių plovimo skystis naudojamas pakartotinai arba sudeginamas;6)celiuliozei ir popieriui gaminti;7)kosmetikos gaminiams;8)kitoms asmens priežiūros priemonėms, išskyrus:spermicidus;9)pesticidų ir biocidų ingredientams. |47.Cementas | 1)Cementas ir cemento turintys preparatai negali būti naudojami arba pateikiami į rinką, jei, būdami hidratuoti, jie turi tirpaus chromo (VI) daugiau kaip 0,0002 % viso sauso cemento masės.2)Jei naudojami reduktoriai, tai nepažeidžiant kitų Bendrijos nuostatų dėl pavojingų cheminių medžiagų ir preparatų klasifikavimo, pakavimo ir ženklinimo taikymo, cemento arba cemento turinčių preparatų pakuotės turi būti paženklintos aiškia ir neištrinama informacija apie pakavimo datą, be to, apie laikymo sąlygas ir laikymo trukmę, tinkamą reduktoriaus aktyvumui užtikrinti ir mažesniam kaip 1 pastraipoje nurodytam tirpaus chromo (VI) kiekiui palaikyti.3)Nukrypstant, 1 ir 2 pastraipos netaikomos cementui, pateiktam į rinką ir naudojamam kontroliuojamuose, uždaruose ir visiškai automatizuotose procesuose, kuriuose cementas ir cemento turintys preparatai apdorojami tik mašinomis ir kuriuose nėra sąlyčio su oda galimybių." |--------------------------------------------------


title: 2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos Direktyva 2004/48/EB dėl intelektinės nuosavybės teisių gynimo (tekstas svarbus EEE)

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

32004L0048

Oficialusis leidinys L 157 , 30/04/2004 p. 0045 - 0086

		Europos Parlamento ir tarybos Direktyva 2004/48/EB2004 m. balandžio 29 d.dėl intelektinės nuosavybės teisių gynimo(tekstas svarbus EEE)EUROPOS PARLAMENTAS IR TARYBA,atsižvelgdami į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 95 straipsnį,atsižvelgdami į Komisijos pasiūlymą,atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [1],pasikonsultavę su Regionų komitetu,veikdami Sutarties 251 straipsnyje nustatyta tvarka [2],kadangi:(1) Sukūrus Vidaus rinką, panaikinami judėjimo laisvės apribojimai bei konkurencijos iškraipymai ir sukuriama naujovėms bei investicijoms palanki aplinka. Tokiomis aplinkybėmis intelektinės nuosavybės apsauga yra esminis Vidaus rinkos sėkmės elementas. Intelektinės nuosavybės apsauga svarbi ne tik naujovių ir kūrybingumo skatinimui, bet ir užimtumo plėtrai bei konkurencijos tobulinimui.(2) Intelektinės nuosavybės apsauga išradėjui arba kūrėjui turėtų leisti gauti teisėtą naudą iš savo išradimo ar kūrybos. Ji taip pat turėtų suteikti galimybę platesnei kūrinių, idėjų ir naujų know-how sklaidai. Kartu ji neturėtų kliudyti žodžio laisvei, laisvam informacijos judėjimui ar asmens duomenų apsaugai, įskaitant internetą.(3) Tačiau be veiksmingų intelektinės nuosavybės teisių gynimo priemonių naujovės ir kūrybingumas slopinami, o investicijos mažėja. Todėl būtina užtikrinti, kad materialinė intelektinės nuosavybės teisė, kuri šiuo metu sudaro dalį acquis communautaire, būtų veiksmingai taikoma Bendrijoje. Šiuo atveju intelektinės nuosavybės teisių gynimo priemonės yra nepaprastai svarbios Vidaus rinkos sėkmei.(4) Tarptautiniu lygiu visos valstybės narės ir pati Bendrija savo kompetencijos ribose privalo laikytis Sutarties dėl intelektinės nuosavybės teisių aspektų, susijusių su prekyba (toliau — TRIPS sutartis), patvirtinta daugiašalių Urugvajaus raundo derybų metu, Tarybos sprendimu 94/800/EB [3] ir sudaryta Pasaulio prekybos organizacijos sistemoje.(5) TRIPS sutartyje visų pirma yra nuostatos dėl intelektinės nuosavybės teisių gynimo priemonių, kurios yra bendri tarptautiniu lygiu taikomi standartai, įgyvendinami visose valstybėse narėse. Ši direktyva nepažeidžia valstybių narių tarptautinių įsipareigojimų, įskaitant įsipareigojimus pagal TRIPS sutartį.(6) Taip pat yra tarptautinių konvencijų, kurių šalys yra visos valstybės narės ir kuriose taip pat yra nuostatos dėl intelektinės nuosavybės teisių gynimo. Tai visų pirma Paryžiaus konvencija dėl pramoninės nuosavybės apsaugos, Berno konvencija dėl literatūros ir meno kūrinių apsaugos ir Romos konvencija dėl atlikėjų, fonogramų gamintojų ir transliuojančiųjų organizacijų apsaugos.(7) Iš Komisijos šiuo klausimu vykdytų konsultacijų aiškėja, kad nepaisant TRIPS sutarties, valstybių narių intelektinės nuosavybės teisių gynimo priemonės dar labai skiriasi. Pavyzdžiui, valstybėse narėse labai skiriasi laikinųjų priemonių, kurios visų pirma naudojamos įrodymams užtikrinti, taikymas, žalos apskaičiavimas ar draudimų taikymas. Kai kurios valstybės narės neturi tam tikrų priemonių, procedūrų ar gynimo būdų, tokių kaip teisė gauti informaciją ir pažeidėjo lėšomis išimti iš rinkos teises pažeidžiančias prekes.(8) Valstybių narių intelektinės nuosavybės teisių gynimo sistemų skirtumai neleidžia tinkamai veikti Vidaus rinkai ir užtikrinti vienodą intelektinės nuosavybės teisių apsaugą visoje Bendrijoje. Tokia padėtis neskatina laisvo judėjimo Vidaus rinkoje ir nesukuria palankios aplinkos sveikai konkurencijai.(9) Šiuo metu esantys skirtumai taip pat silpnina materialinę intelektinės nuosavybės teisę ir suskaldo Vidaus rinką šioje srityje. Dėl to verslo pasaulyje prarandamas pasitikėjimas Vidaus rinka ir mažėja investicijos į naujoves ir kūrybą. Intelektinės nuosavybės teisių pažeidimai vis dažniau siejami su organizuotu nusikalstamumu. Didėjant naudojimuisi internetu, neteisėti produktai išplatinami akimirksniu visame pasaulyje. Veiksmingas materialinės intelektinės nuosavybės teisės vykdymas turėtų būti užtikrintas konkrečiu veiksmu Bendrijos lygiu. Todėl valstybių narių teisės aktų šioje srityje suderinimas yra esminė tinkamo Vidaus rinkos veikimo prielaida.(10) Šios direktyvos tikslas – suderinti teisės sistemas, kad Vidaus rinkoje būtų užtikrintas aukštas, vienodas ir vieningas apsaugos lygis.(11) Šia direktyva nesiekiama sukurti suderintų teismų bendradarbiavimo, jurisdikcijos, sprendimų civilinėse ir komercinėse bylose pripažinimo ir vykdymo taisyklių ar nagrinėti taikytiną teisę. Yra Bendrijos dokumentai, kurie bendrais principais reglamentuoja tokius klausimus ir iš esmės yra vienodai taikomi ir intelektinei nuosavybei.(12) Ši direktyva nedaro poveikio konkurencijos taisyklių taikymui, o ypač -Sutarties 81 ir 82 straipsniams. Šioje direktyvoje numatytos priemonės neturėtų būti taikomos su Sutartimi nesuderinamu būdu be reikalo varžyti konkurenciją.(13) Būtina apibrėžti kuo platesnę šios direktyvos taikymo sritį, kad būtų galima apimti visas intelektinės nuosavybės teises, kurioms taikomos šios srities Bendrijos nuostatos ir (arba) atitinkamų valstybių narių nacionaliniai teisės aktai. Tačiau šis reikalavimas neapriboja galimybių tų valstybių narių, kurios pageidauja vidaus tikslais išplėsti šios direktyvos nuostatas, kad jas paimtų teisės aktai, susiję su nesąžininga konkurencija, įskaitant parazitines kopijas, ar panašia veikla.(14) 6 straipsnio 2 dalyje, 8 straipsnio 1 dalyje ir 9 straipsnio 2 dalyje numatytas priemones reikia taikyti tik komerciniu mastu vykdomai veiklai. Tai neapriboja valstybių narių galimybių taikyti tas priemones ir kitokios veiklos atžvilgiu. Komerciniu mastu vykdoma veikla – tai veikla, vykdoma tiesioginei ar netiesioginei ekonominei ar komercinei naudai gauti; į ją paprastai neįeina veikla, kurią gera valia vykdo galutiniai vartotojai.(15) Ši direktyva nepažeidžia materialinės intelektinės nuosavybės teisės, 1995 m. spalio 24 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvai 95/46/EB dėl asmenų apsaugos tvarkant asmens duomenis ir dėl laisvo tokių duomenų judėjimo [4], 1999 m. gruodžio 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvai 1999/93/EB dėl Bendrijos elektroninių parašų reguliavimo sistemos [5] ir 2000 m. birželio 8 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvai 2000/31/EB dėl kai kurių informacinės visuomenės paslaugų, ypač elektroninės komercijos, teisinių aspektų vidaus rinkoje [6].(16) Šios direktyvos nuostatos nepažeidžia konkrečių nuostatų dėl autorių teisių ir gretutinių teisių gynimo bei apribojimų, nustatytų Bendrijos dokumentuose, ir visų pirma 1991 m. gegužės 14 d. Tarybos direktyvos 91/250/EEB dėl kompiuterių programų teisinės apsaugos [7] ir 2001 m. gegužės 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2001/29/EB dėl autorių teisių ir gretutinių teisių informacinėje visuomenėje tam tikrų aspektų suderinimo [8] nuostatų.(17) Šioje direktyvoje numatytos priemonės, procedūros ir gynimo būdai kiekvienu atveju turėtų būti nustatomi taip, kad būtų tinkamai atsižvelgta į konkretaus atvejo specifines ypatybes, įskaitant kiekvienos intelektinės nuosavybės teisės savybes ir atitinkamais atvejais tyčinį ar netyčinį pažeidimo pobūdį.(18) Teisė reikalauti, kad tos priemonės, procedūros ar gynimo būdai būtų taikomi, turėtų būti suteikta ne tik teisių turėtojams, bet ir asmenims, kurie pagal taikytiną teisę turi tiesioginį interesą ir teisiškai atstovauja; tai gali būti ir profesinės organizacijos, atsakingos už tų teisių administravimą arba už tam tikrų kolektyvinių ir asmeninių interesų gynimą.(19) Kadangi autorių teisės atsiranda sukūrus kūrinį ir jų formali registracija nereikalinga, tikslinga priimti Berno konvencijos 15 straipsnyje nustatytą taisyklę, kurioje nustatyta prezumpcija, kad literatūros ar meno kūrinio autoriumi laikomas asmuo, kurio vardas yra nurodytas kūrinyje. Vienoda prezumpcija turėtų būti taikoma gretutinių teisių turėtojams, nes labai dažnai būtent gretutinių teisių turėtojas, pavyzdžiui, fonogramos gamintojas, siekia apginti teises ir dalyvauja kovojant su piratavimu.(20) Atsižvelgiant į tai, kad įrodymai yra labai svarbus elementas intelektinės nuosavybės teisių pažeidimui nustatyti, tikslinga užtikrinti, kad egzistuotų įrodymų pateikimo, gavimo ir užtikrinimo priemonės. Procedūrose turėtų būti atsižvelgiama į gynybos teises ir užtikrinamos būtinos garantijos, įskaitant slaptos informacijos apsaugą. Komerciniu mastu įvykdytų pažeidimų atveju taip pat svarbu, kad teismai atitinkamais atvejais galėtų įsakyti leisti susipažinti su bankų, finansiniais ir komerciniais dokumentais, kurie yra tariamo pažeidėjo žinioje.(21) Kai kuriose valstybėse narėse yra ir kitų priemonių, kuriomis siekiama užtikrinti aukštą apsaugos lygį; jos turėtų būti prieinamos visose valstybėse narėse. Būtent toks atvejis yra susijęs su teise gauti informaciją, kuri leidžia gauti tikslią informaciją apie teises pažeidžiančių prekių ar paslaugų kilmę, platinimo kanalus ir bet kurios pažeidime dalyvaujančios trečiosios šalies tapatybę.(22) Taip pat labai svarbu numatyti laikinas priemones, kuriomis tuoj pat sustabdomas pažeidimas, nelaukiant sprendimo dėl nusikaltimo sudėties, tačiau paisant gynybos teisių, užtikrinant laikinųjų priemonių proporcingumą pagal bylos ypatybes ir pateikiant garantijas atsakovo išlaidoms ir patirtai žalai padengti nepateisinamo reikalavimo atveju. Tokios priemonės ypač pateisinamos, kai delsimas intelektinės nuosavybės teisės turėtojui padarytų esminę nepataisomą žalą.(23) Nepažeidžiant jokių kitų egzistuojančių priemonių, procedūrų ir gynimo būdų, teisių turėtojams turėtų būti suteikta galimybė prašyti teismą uždrausti tarpininkui teikti paslaugas tretiesiems asmenims, kurie šiomis paslaugomis naudojasi pažeisdami teisių turėtojo pramoninės nuosavybės teises. Tokio draudimo sąlygas ir procedūras turėtų nustatyti valstybių narių nacionaliniai teisės aktai. Autorių teisių ir gretutinių teisių pažeidimų srityje visapusiškas suderinimas jau yra numatytas Direktyvoje 2001/29/EB. Todėl ši direktyva nepažeidžia Direktyvos 2001/29/EB 8 straipsnio 3 dalies nuostatų.(24) Atsižvelgiant į kiekvieną konkretų atvejį, jei aplinkybės tai pateisina, priemonės, procedūros ir gynimo būdai turėtų apimti ir prevencines priemones, kuriomis siekiama užkirsti kelią tolesniems intelektinės nuosavybės teisių pažeidimams. Be to, turėtų būti numatytos ir atkuriamosios priemonės atitinkamais atvejais pažeidėjo lėšomis, tokios kaip teises pažeidžiančių prekių ir atitinkamais atvejais medžiagų ir priemonių, kurios iš esmės yra naudojamos tokių prekių kūrimui ar gamybai, atšaukimas, galutinis išėmimas iš prekybos kanalų arba sunaikinimas. Taikant atkuriamąsias priemones turėtų būti atsižvelgta į trečiųjų šalių interesus, įskaitant vartotojus ir gera valia veikiančius privačius asmenis.(25) Kai pažeidimas įvykdomas netyčia ir ne dėl neatsargumo ir kai atkuriamosios priemonės ar draudimai, numatyti šioje direktyvoje, būtų neproporcingi, valstybės narės privalėtų turėti galimybę atitinkamais atvejais kaip alternatyvią priemonę taikyti piniginę kompensaciją nukentėjusiajai šaliai. Tačiau kai suklastotų prekių komercinis naudojimas arba paslaugų teikimas pažeistų kitą, ne intelektinės nuosavybės, teisę arba galbūt galėtų padaryti žalos vartotojams, toks panaudojimas ir teikimas turėtų būti ir toliau draudžiamas.(26) Siekiant kompensuoti patirtą žalą dėl pažeidimo, kurį padarė pažeidėjas, vykdęs veiklą žinodamas arba pagrįstai galėjęs žinoti, kad dėl tokios veiklos bus įvykdytas toks pažeidimas, teisių turėtojui turėtų būti skiriama tokia žalos atlyginimo suma, kuri leistų atsižvelgti į visus svarbius aspektus, tokius kaip teisių turėtojo negautos pajamos arba pažeidėjo neteisėtai gauta nauda ir atitinkamais atvejais moralinė teisių turėtojui padaryta žala. Kaip alternatyvą, pavyzdžiui, kai yra sunku nustatyti faktiškai patirtą žalą, ją būtų galima nustatyti pagal autorinį atlyginimą ar vienkartinį mokestį, kuris būtų sumokėtas, jei pažeidėjas būtų prašęs leidimo naudotis tomis intelektinės nuosavybės teisėmis. Siekiama ne numatyti pareigą nustatyti baudžiamąsias žalos atlyginimo sumas, o užtikrinti, kad kompensacija būtų paremta objektyviu kriterijumi, atsižvelgiant į teisių turėtojo patirtas išlaidas, tokias kaip identifikavimo ir tyrimų sąnaudos.(27) Kad sprendimai intelektinės nuosavybės pažeidimo atvejais papildomai atgrasytų vykdyti kitus pažeidimus ir prisidėtų prie visuomenės švietimo, naudinga tokius sprendimus skelbti.(28) Be civilinių ir administracinių priemonių, procedūrų ir gynimo būdų, numatytų šioje direktyvoje, sankcijos pagal baudžiamąją teisę atitinkamais atvejais taip pat yra priemonė, užtikrinanti intelektinės nuosavybės teisių gynimą.(29) Pramonė turėtų aktyviai dalyvauti kovoje su piratavimu ir klastojimu. Elgesio kodeksų sukūrimas tiesiogiai susijusiose grupėse yra papildoma priemonė, kuri sustiprintų reguliavimo sistemą. Valstybės narės, bendradarbiaudamos su Komisija, turėtų bendrai skatinti elgesio kodeksų kūrimą. Optinių diskų gamybos monitoringas, ypač identifikacijos kodu Bendrijoje pagamintose plokštelėse, padeda sumažinti intelektinės nuosavybės teisių pažeidimus šioje srityje, kurioje piratavimas daro labai didelę žalą. Tačiau tokiomis techninės apsaugos priemonėmis neturėtų būti naudojamasi, siekiant apsaugoti rinkas ir užkirsti kelią lygiagrečiam importui.(30) Siekiant palengvinti vienodą šios direktyvos taikymą, tikslinga numatyti bendradarbiavimo ir informacijos keitimosi sistemas tarp valstybių narių bei su Komisija, ypač sukuriant valstybių narių paskirtų asmenų tinklą ir teikiant reguliarias ataskaitas apie šios direktyvos taikymą bei įvairių nacionalinių institucijų taikomų priemonių veiksmingumą.(31) Kadangi dėl jau minėtų priežasčių šios direktyvos tikslą geriausiai galima pasiekti Bendrijos lygiu, Bendrija gali priimti priemones pagal Sutarties 5 straipsnyje nurodytą subsidiarumo principą. Pagal tame straipsnyje nurodytą proporcingumo principą ši direktyva nesiekia toliau nei būtina tam tikslui pasiekti.(32) Šioje direktyvoje laikomasi pagrindinių teisių ir principų, kurie visų pirma yra pripažįstami Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijoje. Visų pirma ši direktyva siekia užtikrinti visišką pagarbą intelektinei nuosavybei pagal tos Chartijos 17 straipsnio 2 dalį,PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:I SKYRIUSTikslas ir taikymo sritis1 straipsnisObjektasŠi direktyva nustato priemones, procedūras ir gynybos būdus užtikrinti intelektinės nuosavybės teisių gynimą. Šioje direktyvoje terminas "intelektinės nuosavybės teisės" apima pramoninės nuosavybės teises.2 straipsnisTaikymo sritis1. Nepažeidžiant priemonių, kurios yra ar gali būti numatytos Bendrijos ar nacionalinės teisės aktuose, jei tokios priemonės yra palankesnės teisių turėtojams, šioje direktyvoje numatytos priemonės, procedūros ir gynybos būdai yra taikomi 3 straipsnio nustatyta tvarka visiems intelektinės nuosavybės teisių pažeidimams, numatytiems Bendrijos ir (arba) atitinkamos valstybės narės nacionaliniuose teisės aktuose.2. Ši direktyva nepažeidžia specialių nuostatų dėl teisių gynimo bei dėl autorių teisių ir gretutinių teisių apribojimų nustatytų Bendrijos teisės aktuose, visų pirma Direktyvos 91/250/EEB ir, ypač, jos 7 straipsnio nuostatų ar Direktyvos 2001/29/EB ir, ypač, jos 2–6 ir 8 straipsnio nuostatų.3. Ši direktyva neturi poveikio:a) Bendrijos nuostatoms, reglamentuojančioms materialinę intelektinės nuosavybės teisę, Direktyvai 95/46/EB, Direktyvai 1999/93/EB ar Direktyvai 2000/31/EB bendrai ir, ypač, Direktyvos 2000/31/EB 12–15 straipsniams;b) valstybių narių tarptautiniams įsipareigojimams ir visų pirma TRIPS sutarčiai, įskaitant įsipareigojimus, susijusius su baudžiamosiomis procedūromis ir bausmėmis;c) bet kurioms valstybių narių nacionalinėms nuostatoms, susijusioms su baudžiamosiomis procedūromis ar bausmėmis dėl intelektinės nuosavybės teisių pažeidimo.II SKYRIUSPriemonės, procedūros ir gynybos būdai1 skirsnisBendrosios nuostatos3 straipsnisBendrasis įsipareigojimas1. Valstybės narės numato priemones, procedūras ir gynybos būdus, būtinus užtikrinti intelektinės nuosavybės teisių, kurioms taikoma ši direktyva, vykdymą. Tos priemonės, procedūros ir gynybos būdai turi būti sąžiningi, teisingi, neturi būti komplikuoti ar brangūs, ar sukelti nepagrįstą vėlavimą ar delsimą.2. Tos priemonės, procedūros ir gynybos būdai taip pat turi būti veiksmingi, proporcingi ir atgrasantys; jie turi būti taikomi tokiu būdu, kad nebūtų sukuriamos kliūtys teisėtai prekybai ir numatytų apsaugos priemones nuo piktnaudžiavimo jomis.4 straipsnisAsmenys, turintys teisę kreiptis dėl priemonių, procedūrų ir gynybos būdų taikymo1. Valstybės narės pripažįsta, kad siekti šiame skyriuje numatytų priemonių, procedūrų ir gynybos būdų taikymo turi teisę šie asmenys:a) intelektinės nuosavybės teisių turėtojai taikomos teisės normų nustatyta tvarka;b) visi kiti asmenys, turintys teisę naudotis tomis teisėmis, visų pirma licenciatai, kiek leidžiama taikoma teisės normų nustatyta tvarka;c) kolektyvinio intelektinės nuosavybės teisių administravimo institucijos, kurios yra paprastai pripažįstamos turinčiomis teisę atstovauti intelektinės nuosavybės teisių turėtojams, kiek leidžiama taikomos teisės normų nustatyta tvarka;d) profesinės gynybos institucijos, kurios yra paprastai pripažįstamos turinčiomis teisę atstovauti intelektinės nuosavybės teisių turėtojams, kiek leidžiama taikomos teisės normų nustatyta tvarka.5 straipsnisAutorystės ar teisių turėjimo prezumpcijaTaikant šioje direktyvoje numatytas priemones, procedūras ir gynybos būdus:a) kad literatūros ar meno kūrinio autorius būtų laikomas autoriumi, jeigu neįrodyta kitaip, ir dėl to turėtų teisę pradėti procesą dėl pažeidimo, pakanka, kad jo vardas būtų įprastu būdu nurodytas kūrinyje;b) a punkto nuostata taikoma mutatis mutandis gretutinių teisių turėtojams jų saugomo objekto atžvilgiu.2 skirsnisĮrodymai6 straipsnisĮrodymai1. Valstybės narės užtikrina, kad tais atvejais, kai kreipiasi šalis, pateikusi pagrįstai turimus įrodymus, kurių pakanka jos pretenzijoms paremti, ir, pagrįsdama tas pretenzijas, yra įvardijusi įrodymus, kurie yra priešingos šalies žinioje, kompetentingos teismo institucijos gali reikalauti, kad priešingoji šalis pateiktų tokius įrodymus, atsižvelgiant į slaptos informacijos apsaugą. Taikydamos šią straipsnio dalį, valstybės narės gali numatyti, kad kompetentingos teismo institucijos laikytų pakankamo kūrinio ar kito saugomo objekto kopijų skaičiaus atrankinę dalį pagrįstu įrodymu.2. Tomis pačiomis sąlygomis komerciniu mastu įvykdyto pažeidimo atveju valstybės narės imasi priemonių, kurios yra būtinos užtikrinti galimybę kompetentingoms teismo institucijoms, šalies prašymu, reikalauti pateikti banko, finansinius ar komercinius dokumentus, esančius priešingos šalies žinioje, atsižvelgiant į slaptos informacijos apsaugą.7 straipsnisĮrodymų užtikrinimo priemonės1. Valstybės narės užtikrina, kad, net prieš pradedant procesą dėl bylos esmės, kompetentingos teismo institucijos šalies, pateikusios pagrįstai turimus įrodymus paremti pretenzijas, kad yra pažeistos ar gali būti pažeistos intelektinės nuosavybės teisės, prašymu galėtų reikalauti tinkamų veiksmingų laikinųjų priemonių užtikrinti su įtariamu pažeidimu susijusius įrodymus, atsižvelgiant į slaptą informaciją. Tokiomis priemonėmis gali būti teises pažeidžiančių prekių išsamus aprašymas, imant ar neimant pavyzdžius, arba tokių prekių ir atitinkamais atvejais medžiagų ir priemonių, kurios yra naudojamos tokių prekių gamybai ir (arba) platinimui, ir su jomis susijusių dokumentų poėmis. Tokios priemonės taikomos, jei reikia, neišklausius kitos šalies, visų pirma tuomet, kai delsimas galėtų padaryti esminę nepataisomą žalą teisių turėtojui arba kai yra akivaizdi grėsmė, kad įrodymai gali būti sunaikinti.Kai taikomos priemonės užtikrinti įrodymus, neišklausius kitos šalies, suinteresuotosioms šalims apie tai pranešama be delsimo ne vėliau kaip tuoj pat pritaikius priemones. Priemonės peržiūrėjimas, įskaitant teisę būti išklausytam, taikomas suinteresuotų šalių dėl priemonės prašymu, siekiant per pagrįstą laikotarpį po pranešimo apie priemones nuspręsti, ar priemonės turėtų būti pakeistos, atšauktos ar patvirtintos.2. Valstybės narės užtikrina, kad, taikant įrodymų užtikrinimo priemones, iš pareiškėjo būtų reikalaujama pakankamo užstato ar vienodo užtikrinimo, kuriuo būtų galima kompensuoti bet kokią atsakovo patirtą žalą, numatytą šio straipsnio 4 dalyje.3. Valstybės narės užtikrina, kad įrodymų užtikrinimo priemonės būtų atšauktos arba jų poveikis būtų kitaip panaikintas atsakovo prašymu nepakenkiant žalos, kurios gali būti reikalaujama, kompensavimui, jeigu pareiškėjas per pagrįstą laikotarpį nepradeda proceso kompetentingame teisme, kuris priimtų sprendimą dėl bylos esmės; tokį pagrįstą laikotarpį nustato teismo institucija, reikalaujanti taikyti priemones, jei tai leidžiama pagal valstybės narės teisės aktus, o, nesant tokio nustatymo, šis laikotarpis neturi būti ilgesnis kaip 20 darbo dienų arba 31 kalendorinė diena, atsižvelgiant į tai, kuris laikotarpis yra ilgesnis.4. Kai įrodymų užtikrinimo priemonės yra atšaukiamos arba kai jos nustoja galioti dėl pareiškėjo veikimo ar neveikimo, arba kai po to yra nustatoma, kad intelektinės nuosavybės teisės pažeidimo ar grėsmės pažeidimui nebuvo, teismo institucijos turi teisę atsakovo prašymu reikalauti pareiškėjo suteikti atsakovui tinkamą kompensaciją už tomis priemonėmis padarytus nuostolius.5. Valstybės narės gali imtis priemonių apsaugoti liudytojų tapatybę.3 skirsnisTeisė gauti informaciją8 straipsnisTeisė gauti informaciją1. Valstybės narės užtikrina, kad, vykstant procesui dėl intelektinės nuosavybės teisių pažeidimo ir gavus ieškovo pagrįstą ir proporcingą prašymą, kompetentingos teismo institucijos galėtų reikalauti pažeidėjo ar kito asmens:a) kurio žinioje, kaip nustatyta, yra intelektinės nuosavybės teises komerciniu mastu pažeidžiančios prekės;b) kuris, kaip nustatyta, naudojasi intelektinės nuosavybės teises komerciniu mastu pažeidžiančiomis paslaugomis;c) kuris, kaip nustatyta, teikia neteisėtoje veikloje naudojamas paslaugas komerciniu mastu;d) kurį a, b ir c punktuose minėtas asmuo nurodė kaip dalyvaujantį prekių gamyboje ar platinime arba paslaugų teikime, pateikti informaciją apie prekių ir paslaugų, pažeidžiančių intelektinės nuosavybės teises, kilmę ir platinimo kanalus.2. Į šio straipsnio pirmoje dalyje minėtą informaciją įeina:a) gamintojų, platintojų, tiekėjų ir kitų prekių bei paslaugų ankstesnių valdytojų, taip pat planuojamų didmenininkų ir mažmenininkų pavadinimai ir adresai;b) informacija apie pagamintus, pristatytus, gautus ar užsakytus kiekius, taip pat apie gautas už atitinkamas prekes ir paslaugas kainas.3. Šio straipsnio 1 ir 2 dalys taikomos, nepažeidžiant kitų įstatymų nuostatų, kurios:a) suteikia teisių turėtojui teises gauti išsamesnę informaciją;b) reglamentuoja pagal šį straipsnį suteiktos informacijos naudojimą civiliniuose ir baudžiamuosiuose procesuose;c) reglamentuoja atsakomybę už teisės gauti informaciją neteisingą naudojimą; arbad) numato galimybę atsisakyti suteikti informaciją, kuri priverstų 1 dalyje minėtą asmenį prisipažinti jam pačiam ar jo artimam giminaičiui dalyvavus intelektinės nuosavybės teisių pažeidime; arbae) reglamentuoja informacijos šaltinių arba asmens duomenų apdorojimo slaptumo apsaugą.4 skirsnisLaikinosios ir prevencinės priemonės9 straipsnisLaikinosios ir prevencinės priemonės1. Valstybės narės užtikrina, kad pareiškėjo prašymu teismo institucijos galėtų:a) įtariamam pažeidėjui nustatyti laikinąjį draudimą, skirtą užkirsti kelią bet kokiam gresiančiam intelektinės nuosavybės teisių pažeidimui, arba laikinai ir pagal nacionalinės teisės aktus nustatant pakartotinę nuobaudą, tęsti šių teisių tariamus pažeidimus arba, jei jie tęsiami, reikalauti pateikti užstatą, kuris užtikrintų kompensaciją teisių turėtojui; laikinasis draudimas tomis pačiomis sąlygomis taip pat gali būti taikomas tarpininkui, kurio paslaugas naudoja trečioji šalis, pažeisdama intelektinės nuosavybės teises; draudimui, taikomam tarpininkams, kurių paslaugas naudoja trečioji šalis, pažeisdama autorių teises ar gretutines teises, taikoma Direktyva 2001/29/EB;b) reikalauti atlikti poėmį arba pristatyti intelektinės nuosavybės teisių pažeidimu įtariamas prekes, siekiant, kad jos nepatektų ar nejudėtų prekybos kanaluose.2. Jei pažeidimas įvykdytas komerciniu mastu, valstybės narės užtikrina, kad, nukentėjusiai šaliai įrodžius aplinkybes, dėl kurių gali kilti grėsmė žalos atlyginimui, teismo institucijos galėtų reikalauti įtariamo pažeidėjo prevencinio kilnojamojo ir nekilnojamojo turto poėmio, įskaitant jo banko sąskaitų ir kitokių lėšų blokavimą. Tuo tikslu kompetentingos institucijos gali reikalauti pateikti banko, finansinius ar komercinius dokumentus arba leisti tinkamai susipažinti su susijusia informacija.3. Teismo institucijos, taikydamos šio straipsnio 1 ir 2 dalyje minėtas priemones, turi teisę reikalauti, kad pareiškėjas pateiktų bet kokius prieinamus įrodymus, kurių pakaktų įsitikinti, jog pareiškėjas yra teisių turėtojas ir kad pareiškėjo teisė yra pažeidžiama arba kad gresia toks pažeidimas.4. Valstybės narės užtikrina, kad šio straipsnio 1 ir 2 dalyse minėtos priemonės būtų taikomos, jeigu reikalinga, neišklausius atsakovo, ypač tuomet, kai bet koks delsimas galėtų padaryti esminę nepataisomą žalą teisių turėtojui. Tokiu atveju, šalims apie tai pranešama be delsimo, ne vėliau kaip tuoj pat pritaikius priemones.Priemonių peržiūrėjimas, įskaitant teisę būti išklausytam, taikomas atsakovo prašymu, siekiant per pagrįstą laikotarpį po pranešimo apie priemones nuspręsti, ar priemonės turėtų būti pakeistos, atšauktos ar patvirtintos.5. Valstybės narės užtikrina, kad 1 ir 2 dalyse minėtos laikinosios priemonės būtų atšauktos arba jų poveikis būtų kitaip panaikintas atsakovo prašymu, jeigu pareiškėjas per pagrįstą laikotarpį nepradeda proceso kompetentingame teisme, kuris priimtų sprendimą dėl bylos esmės; tokį pagrįstą laikotarpį nustato teismo institucija, reikalaujanti taikyti priemones, jei tai leidžiama pagal valstybės narės teisės aktus, o, nesant tokio nustatymo, šis laikotarpis neturi būti ilgesnis kaip 20 darbo dienų arba 31 kalendorinė diena, atsižvelgiant į tai, kuris laikotarpis yra ilgesnis.6. Kompetentingos teismo institucijos, taikant 1 ir 2 dalyse minėtas laikinąsias priemones, iš pareiškėjo gali reikalauti pakankamo užstato ar vienodo užtikrinimo, kuriuo būtų galima kompensuoti bet kokią atsakovo patirtą žalą, numatytą šio straipsnio 7 dalyje.7. Kai laikinosios priemonės yra atšaukiamos arba kai jos nustoja galioti dėl pareiškėjo veikimo ar neveikimo, arba kai po to yra nustatoma, kad intelektinės nuosavybės teisių pažeidimo ar grėsmės pažeidimui nebuvo, teismo institucijos turi teisę atsakovo prašymu reikalauti pareiškėjo suteikti atsakovui tinkamą kompensaciją už tomis priemonėmis sukeltus nuostolius.5 skirsnisPriemonės pagal sprendimą dėl bylos esmės10 straipsnisAtkuriamosios priemonės1. Nepažeisdamos bet kokios žalos atlyginimo teisių turėtojui už pažeidimą galimybės ir be jokios kompensacijos, valstybės narės užtikrina, kad kompetentingos teismo institucijos galėtų pareiškėjo prašymu reikalauti taikyti atitinkamas priemones prekėms, kurios teismo nustatytos pažeidžiančiomis intelektinės nuosavybės teises, ir atitinkamais atvejais medžiagoms bei priemonėms, kurios daugiausia yra naudojamos tokių prekių sukūrimui ar gamybai. Į tokias priemones įeina:a) atšaukimas iš prekybos kanalų;b) galutinis pašalinimas iš prekybos kanalų, arbac) sunaikinimas.2. Teismo institucijos nurodo, kad tos priemonės būtų įvykdytos pažeidėjo sąskaita, jeigu nėra atsiradusios atitinkamos priežastys, kurios neleidžia taip daryti.3. Svarstant prašymą taikyti atkuriamąsias priemones, atsižvelgiama į pažeidimo rimtumo ir reikalaujamų taikyti gynybos būdų santykį ir į trečiųjų šalių interesus.11 straipsnisDraudimaiValstybės narės užtikrina, kad priimdamos teismo sprendimą dėl intelektinės nuosavybės teisių pažeidimo, teismo institucijos galėtų pažeidėjui taikyti draudimą tęsti pažeidimą. Jei tai yra numatyta nacionalinėje teisėje, už tokio draudimo nesilaikymą, jeigu reikalinga, skiriama pakartotinė nuobauda, siekiant priversti jo laikytis. Valstybės narės taip pat užtikrina, kad teisių turėtojai galėtų prašyti taikyti tokį draudimą, nepažeidžiant Direktyvos 2001/29/EB 8 straipsnio 3 dalies, tarpininkams, kurių paslaugas naudoja trečioji šalis, pažeisdama intelektinės nuosavybės teises.12 straipsnisAlternatyvios priemonėsValstybės narės gali numatyti, kad atitinkamais atvejais asmens, kuriam gali būti taikomos šiame skirsnyje numatytos priemonės, prašymu kompetentingos teismo institucijos galėtų reikalauti sumokėti piniginę kompensaciją nukentėjusiajai šaliai vietoj šiame skirsnyje numatytų priemonių taikymo, jei tas asmuo veikė netyčia ir ne dėl neatsargumo, jei atitinkamų priemonių taikymas jam sukeltų neproporcingą žalą ir jei piniginė kompensacija nukentėjusiai šaliai yra pakankama.6 skirsnisŽala ir teismo išlaidos13 straipsnisŽala1. Valstybės narės užtikrina, kad kompetentingos teismo institucijos nukentėjusiojo asmens prašymu, reikalautų pažeidėjo, kuris žinodamas arba turėdamas pakankamą pagrindą žinoti, dalyvavo teises pažeidžiančioje veikloje, atlyginti teisių turėtojui žalą, kuri atitiktų faktiškai jo patirtus nuostolius dėl pažeidimo.Nustatydamos nuostolių dydį, teismo institucijos:a) atsižvelgia į visus atitinkamus aspektus, tokius kaip neigiamos ekonominės pasekmės, įskaitant negautas pajamas, kurių neįgijo nukentėjusioji šalis, neteisėtai gautą pažeidėjo naudą ir atitinkamais atvejais kitus ne ekonominius veiksnius, tokius kaip dėl pažeidimo teisių turėtojo patirtą moralinę žalą;arbab) kaip alternatyvą a punktui, jos gali atitinkamais atvejais nustatyti vienkartinę žalos atlyginimo sumą, remdamosi tokiais elementais kaip bent autorinis atlyginimas ar vienkartinis mokestis, kuris būtų sumokėtas, jei pažeidėjas būtų prašęs leidimo naudotis atitinkama intelektinės nuosavybės teise.2. Kai pažeidėjas dalyvavo teises pažeidžiančioje veikloje nežinodamas arba neturėdamas pagrindo žinoti, valstybės narės gali nustatyti, kad teismo institucijos galėtų reikalauti atiduoti pelną arba atlyginti žalą, ir tai galėtų būti iš anksto nustatyta.14 straipsnisTeismo išlaidosValstybės narės užtikrina, kad laimėjusios šalies patirtas pagrįstas ir proporcingas teismo ir kitas išlaidas paprastai padengtų pralaimėjusioji šalis, jei tai neprieštarauja teisingumui.7 skirsnisViešumo priemonės15 straipsnisTeismo sprendimų skelbimasValstybės narės užtikrina, kad teisiniuose procesuose dėl intelektinės nuosavybės teisių pažeidimo, teismo institucijos galėtų pareiškėjo prašymu ir pažeidėjo sąskaita reikalauti taikyti atitinkamas priemones informacijos apie sprendimą skleidimui, įskaitant viso ar dalies sprendimo pateikimą ar skelbimą. Valstybės narės gali numatyti kitas papildomas viešumo priemones, kurios tinka konkrečiomis aplinkybėmis, įskaitant pastebimą reklamą.III SKYRIUSValstybių narių sankcijos16 straipsnisValstybių narių sankcijosNepažeisdamos civilinių ir administracinių priemonių, procedūrų ir gynybos būdų, nustatytų šioje direktyvoje, valstybės narės gali taikyti kitas atitinkamas sankcijas tais atvejais, kai yra pažeistos intelektinės nuosavybės teisės.IV SKYRIUSElgesio kodeksai ir administracinis bendradarbiavimas17 straipsnisElgesio kodeksaiValstybės narės skatina:a) prekybos ar profesines asociacijas ar organizacijas sudaryti elgesio kodeksus Bendrijos lygiu, skirtus padėti ginti intelektinės nuosavybės teises, visų pirma rekomenduojant optinėse plokštelėse naudoti kodą, kuris leistų identifikuoti jų gamybos kilmę;b) Komisijai teikti nacionalinio ir Bendrijos lygio elgesio kodeksų projektus ir tokių elgesio kodeksų taikymo vertinimus.18 straipsnisVertinimas1. Po trejų metų nuo 20 straipsnio 1 dalyje nustatytos datos kiekviena valstybė narė Komisijai pateikia ataskaitą apie šios direktyvos įgyvendinimą.Remdamasi šiomis ataskaitomis, Komisija parengia ataskaitą apie šios direktyvos taikymą, įskaitant taikytų priemonių veiksmingumo vertinimą, taip pat jos poveikio naujovėms ir informacinės visuomenės plėtrai vertinimą. Toji ataskaita perduodama Europos Parlamentui, Tarybai ir Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetui. Kartu, prireikus ir atsižvelgiant į Bendrijos teisinės tvarkos pokyčius, pateikiami šios direktyvos pakeitimų pasiūlymai.2. Valstybės narės Komisijai teikia visapusišką pagalbą ir paramą, kurios jai gali reikėti rengiant šios straipsnio dalies antroje pastraipoje minėtą ataskaitą.19 straipsnisApsikeitimas informacija ir korespondentaiSiekiant skatinti bendradarbiavimą ir valstybių narių tarpusavio ir su Komisija keitimąsi informacija, kiekviena valstybė narė paskiria vieną ar kelis nacionalinius korespondentus klausimams, susijusiems su šioje direktyvoje numatytų priemonių įgyvendinimu. Informaciją apie nacionalinį korespondentą (korespondentus) jos praneša kitoms valstybėms narėms ir Komisijai.V SKYRIUSBaigiamosios nuostatos20 straipsnisĮgyvendinimas1. Valstybės narės priima įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie, įsigalioję per … [9], įgyvendina šią direktyvą. Apie tai jos nedelsdamos praneša Komisijai.Valstybės narės patvirtindamos šias priemones, daro jose nuorodą į šią direktyvą, arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.2. Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų nacionalinės teisės aktų nuostatas.21 straipsnisĮsigaliojimasŠi direktyva įsigalioja dvidešimtą dieną po jos paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.22 straipsnisAdresataiŠi direktyva yra skirta valstybėms narėms.Priimta Strasbūre, 2004 m. balandžio 29 d.Europos Parlamento varduPirmininkasP. CoxTarybos varduPirmininkasM. McDowell[1] OL C 32, 2004 2 5, p. 15.[2] 2004 m. kovo 9 d. Europos Parlamento nuomonė (dar nepaskelbta Oficialiajame leidinyje) ir 2004 m. balandžio 26 d. Tarybos sprendimas.[3] OL L 336, 1994 12 23, p. 1.[4] OL L 281, 1995 11 23, p. 31. Direktyva su pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 1882/2003 (OL L 284, 2003 10 31, p. 1).[5] OL L 13, 2000 1 19, p. 12.[6] OL L 178, 2000 7 17, p. 1.[7] OL L 122, 1991 5 17, p. 42. Direktyva su pakeitimais, padarytais Direktyva 93/98/EEB (OL L 290, 1993 11 24, p. 9).[8] OL L 167, 2001 6 22, p. 10.[9] 24 mėnesius nuo šios direktyvos priėmimo dienos.--------------------------------------------------


title: 2015 m. lapkričio 23 d. Komisijos direktyva (ES) 2015/2117, kuria nustatomos žaislams gaminti naudojamų cheminių medžiagų tikslios ribinės vertės ir iš dalies keičiamas Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2009/48/EB dėl žaislų saugos II priedo C priedėlis dėl chlormetilizotiazolinono ir metilizotiazolinono, tiek atskirai, tiek santykiu 3:1 (Tekstas svarbus EEE)

text:
24.11.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 306/23

         KOMISIJOS DIREKTYVA (ES) 2015/2117
   2015 m. lapkričio 23 d.
   kuria nustatomos žaislams gaminti naudojamų cheminių medžiagų tikslios ribinės vertės ir iš dalies keičiamas Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2009/48/EB dėl žaislų saugos II priedo C priedėlis dėl chlormetilizotiazolinono ir metilizotiazolinono, tiek atskirai, tiek santykiu 3:1
   (Tekstas svarbus EEE)
   EUROPOS KOMISIJA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
   atsižvelgdama į 2009 m. birželio 18 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2009/48/EB dėl žaislų saugos (1), ypač į jos 46 straipsnio 2 dalį,
   kadangi:

               (1)

               siekiant užtikrinti aukštą vaikų apsaugos nuo žaislams gaminti naudojamų medžiagų keliamo pavojaus lygį, Direktyvoje 2009/48/EB nustatyti tam tikri reikalavimai, susiję su cheminėmis medžiagomis, kaip antai medžiagomis, priskiriamomis kancerogeninėms, mutageninėms arba toksiškoms reprodukcijai pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1272/2008 (2), alerginėmis kvapiosiomis medžiagomis ir tam tikrais elementais. Be to, Direktyva 2009/48/EB Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti tikslias ribines cheminių medžiagų, naudojamų gaminti žaislams, skirtiems jaunesniems nei 36 mėnesių vaikams ir kitiems žaislams, skirtiems dėti į burną, vertes, siekiant užtikrinti tinkamą apsaugos lygį žaisluose, kuriuos naudojant gali kilti didelis pavojus. Tokios ribinės vertės nustatomos jas įtraukiant į Direktyvos 2009/48/EB II priedo C priedėlį;

               (2)

               tam tikroms cheminėms medžiagoms šiuo metu taikomos ribinės vertės yra pernelyg aukštos pagal turimus mokslinius įrodymus arba nėra nustatytos. Tikslios ribinės vertės turėtų būti nustatytos atsižvelgiant į maisto pakavimo reikalavimus ir į žaislų ir su maistu besiliečiančių medžiagų skirtumus;

               (3)

               Komisija, siekdama pasikonsultuoti rengiant žaislų saugos srities teisės aktų pasiūlymus ir politikos iniciatyvas, įsteigė Žaislų saugos ekspertų grupę. Šiai grupei priklausančios Cheminių medžiagų darbo grupės užduotis – konsultuoti dėl cheminių medžiagų, kurios gali būti naudojamos žaislams gaminti;

               (4)

               5-chlor-2-metilizotiazolin-3(2H)-onas (CMI) ir 2-metilizotiazolin-3(2H)-onas (MI), santykiu 3:1 (CAS Nr. 55965–84–9) (3) ir atskiros sudedamosios dalys, CMI (CAS Nr. 26172–55–4) ir MI (CAS Nr. 2682–20–4), naudojami kaip konservantai vandeninių medžiagų žaislams gaminti (4), įskaitant mėgėjams skirtus dažus, pirštais tepamus dažus, stiklui skirtus dažus, klijus ir muilo burbulus (5);

               (5)

               diskusijose dėl CMI ir MI, santykiu 3:1, ir atskirų sudedamųjų dalių CMI ir MI, Cheminių medžiagų darbo grupė rėmėsi Pavojų sveikatai ir aplinkai mokslinio komiteto (SCHER) nuomone, kurioje nurodyta, kad atsižvelgiant į nustatytas kontaktines alergines reakcijas į šias medžiagas kosmetikos gaminiuose, nei CMI ir MI, santykiu 3:1, nei atskirų sudedamųjų dalių CMI arba MI nerekomenduojama naudoti žaislams gaminti (6). Cheminių medžiagų darbo grupė taip pat atsižvelgė į susijusią VSMK nuomonę, kurioje nurodyta, kad CMI ir MI, santykiu 3:1, yra stiprus žmonių kontaktinis alergenas, kaip nustatyta remiantis turimais duomenimis (7);

               (6)

               pagal Reglamentą (EB) Nr. 1272/2008 CMI ir MI, santykiu 3:1, yra klasifikuojami kaip odą jautrinančios medžiagos; pagal šį reglamentą CMI ir MI atskirai nėra klasifikuojami. Direktyvoje 2009/48/EB šiuo metu nėra nustatyta nei tikslios CMI ir MI, santykiu 3:1, nei atskirų sudedamųjų dalių CMI ir MI ribinės vertės, nei bendrosios jautrinančiųjų medžiagų ribinės vertės;

               (7)

               atsižvelgdama į tai, kas išdėstyta, Cheminių medžiagų darbo grupė 2012 m. vasario 15 d. posėdyje nusprendė, kad CMI ir MI, santykiu 3:1, neturėtų būti naudojami žaislams gaminti;

               (8)

               Vokietijos rizikos vertinimo federalinio instituto (BfR, Bundesinstitut für Risikobewertung) teigimu (8), CMI ir MI, kurie yra stipriai alergizuojantys, ribinės vertės turėtų būti nustatomos pagal koncentraciją, kuri laikoma saugia įjautrintiems asmenims. Tai yra griežčiausias alergenų ribojimas, nes įjautrinti asmenys patiria alergijos protrūkį netgi esant mažiausiai alergenų koncentracijai. Remiantis minėta VSMK nuomone, tokia koncentracija yra mažiau nei 2 mg/kg (9);

               (9)

               BfR teigimu, atliekant rinkos stebėseną galima reguliariai nustatyti CMI iki 0,75 mg/kg ir MI iki 0,25 mg/kg (10) (kiekybinio nustatymo ribos, LOQ);

               (10)

               atsižvelgdama į tai, kas išdėstyta, Žaislų saugos ekspertų grupė 2014 m. gegužės 23 d. posėdyje rekomendavo taip pat riboti CMI ir MI naudojimą atskirai iki jų kiekybinio nustatymo ribos;

               (11)

               nors tiksli vien tik MI, naudojamo kaip priedas tam tikroms su maistu besiliečiančioms medžiagoms gaminti, išsiskyrimo ribinė vertė yra nustatyta, pagrindinės prielaidos, pagal kurias nustatoma ribinė išsiskyrimo vertė, skiriasi nuo prielaidų, taikomų nustatant žaisluose esančio MI ribinę kiekio vertę. CMI ir MI, santykiu 3:1, naudojimas ir vien tik CMI naudojimas su maistu besiliečiančioms medžiagoms gaminti nėra reglamentuoti;

               (12)

               atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, Direktyvos 2009/48/EB II priedo C priedėlis turėtų būti iš dalies pakeistas įtraukiant ribines CMI ir MI, santykiu 3:1, bei atskirų sudedamųjų dalių CMI ir MI kiekio vertes žaislams gaminti;

               (13)

               šioje direktyvoje nustatytos priemonės atitinka pagal Direktyvos 2009/48/EB 47 straipsnį įsteigto komiteto nuomonę,

         PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:
   1 straipsnis
   Direktyvos 2009/48/EB II priedo C priedėlyje įrašomi tokie įrašai:

                  Cheminė medžiaga

                  CAS Nr.

                  Ribinė vertė

                  „reakcijos masė: 5-chlor-2-metil-4-izotiazolin-3-onas [EC Nr. 247–500–7] ir 2-metil-2H -izotiazol-3-onas [EC Nr. 220–239–6] (3:1)

                  55965–84–9

                  1 mg/kg (ribinė kiekio vertė) vandeninėse žaislų medžiagose

                  5-chlor-2-metil-izotiazolin-3(2H)-onas

                  26172–55–4

                  0,75 mg/kg (ribinė kiekio vertė) vandeninėse žaislų medžiagose

                  2-metilizotiazolin-3(2H)-onas

                  2682–20–4

                  0,25 mg/kg (ribinė kiekio vertė) vandeninėse žaislų medžiagose“

   2 straipsnis
   1.   Valstybės narės ne vėliau kaip iki 2017 m. lapkričio 24 d. priima ir paskelbia įstatymus ir kitus teisės aktus, būtinus, kad būtų laikomasi šios direktyvos. Jos nedelsdamos pateikia Komisijai tų teisės aktų nuostatų tekstą.
   Šias nuostatas jos taiko nuo 2017 m. lapkričio 24 d.
   Valstybės narės, priimdamos tas nuostatas, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.
   2.   Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų nacionalinės teisės aktų pagrindinių nuostatų tekstus.
   3 straipsnis
   Ši direktyva įsigalioja dvidešimtą dieną po jos paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
   4 straipsnis
   Ši direktyva skirta valstybėms narėms.

      Priimta Briuselyje 2015 m. lapkričio 23 d.

            Komisijos vardu

            Pirmininkas

         Jean-Claude JUNCKER

      (1)  OL L 170, 2009 6 30, p. 1.

      (2)  2008 m. gruodžio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1272/2008 dėl cheminių medžiagų ir mišinių klasifikavimo, ženklinimo ir pakavimo, iš dalies keičiantis ir panaikinantis direktyvas 67/548/EEB bei 1999/45/EB ir iš dalies keičiantis Reglamentą (EB) Nr. 1907/2006 (OL L 353, 2008 12 31, p. 1).

      (3)  Remiantis Vartotojų saugos mokslinio komiteto (SCCS) nuomone dėl 5-chlor- 2-metilizothiazolin- 3 (2H)-ono ir 2-metilizotiazolin-3(2H)-ono mišinio, prekių pavadinimai yra „Kathon“, „Acticide“, „Microcare“ ir kt. 2009 m. gruodžio 8 d. priimta nuomonė, p. 6.

      (4)  Danijos aplinkos apsaugos agentūra (EPA) (2014 m.). Žaisluose esančių konservantų tyrimas ir sveikatos vertinimas. Cheminių medžiagų vartojimo prekėse tyrimas Nr. 124, 2014 m.; 24 lentelė, p. 56.

      (5)  Danijos aplinkos apsaugos agentūra (EPA) (2014 m.). Žaisluose esančių konservantų tyrimas ir sveikatos vertinimas. Cheminių medžiagų vartojimo prekėse tyrimas Nr. 124, 2014 m.; p. 38.

      (6)  Pavojų sveikatai ir aplinkai mokslinio komiteto (SCHER) nuomonė dėl „Europos standartizacijos komiteto (CEN) atsako į Toksiškumo, ekotoksiškumo ir aplinkos mokslinio komiteto (CSTEE) nuomonę dėl CEN ataskaitos dėl žaisluose esančių organinių cheminių medžiagų rizikos vertinimo“, 2007 m. gegužės 29 d., p. 8 ir 1 lentelė, p. 9.

      (7)  Žr. VSMK nuomonę 3 išnašoje, p. 35.

      (8)  Vokietijos rizikos vertinimo federalinio instituto (Bundesinstitut für Risikobewertung, BfR) pozicijos dokumentas, 2012 9 24, p. 4.

      (9)  Žr. VSMK nuomonę 3 išnašoje, p. 33.

      (10)  Žr. 8 išnašą.


title: 21 d. Komisijos direktyva 2005/13/EB, iš dalies keičianti Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2000/25/EB dėl variklių, skirtų žemės ūkio ar miškų ūkio traktoriams, išmetamų dujinių teršalų ir kietųjų dalelių, ir iš dalies keičianti Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2003/37/EB I priedą dėl žemės ūkio ar miškų ūkio traktorių tipo patvirtinimo (Tekstas svarbus EEE)

text:
1.3.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 55/35

      KOMISIJOS DIREKTYVA 2005/13/EB
   2005 m. vasario 21 d.
   iš dalies keičianti Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2000/25/EB dėl variklių, skirtų žemės ūkio ar miškų ūkio traktoriams, išmetamų dujinių teršalų ir kietųjų dalelių, ir iš dalies keičianti Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2003/37/EB I priedą dėl žemės ūkio ar miškų ūkio traktorių tipo patvirtinimo
   (Tekstas svarbus EEE)
   EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,
   atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,
   atsižvelgdama į 2000 m. gegužės 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2000/25/EB dėl veiksmų, kurių būtina imtis dėl variklių, skirtų žemės ūkio ar miškų ūkio traktoriams, išmetamų dujinių teršalų ir kietųjų dalelių, iš dalies pakeičiančią Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 74/150/EEB (1), ypač į jos 6 ir 7 straipsnius,
   atsižvelgdama į 2003 m. gegužės 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2003/37/EB dėl žemės ar miškų ūkio traktorių, jų priekabų ir keičiamos velkamosios įrangos, jų sistemų, sudėtinių dalių ir atskirų techninių mazgų tipo patvirtinimo ir panaikinanti Tarybos direktyvą 74/150/EEB (2), ypač į jos 19 straipsnio 1 dalies a punktą,
   kadangi:

               (1)

               1997 m. gruodžio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 97/68/EB dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su priemonėmis, mažinančiomis vidaus degimo variklių, įrengiamų ne kelių mobiliosiose mašinose, dujinių ir kietųjų dalelių teršalų kiekį, suderinimo (3), su pakeitimais, padarytais Direktyva 2004/26/EB, nustato griežtesnius reikalavimus variklių, įrengiamų ne kelių mobiliosiose mašinose, išmetamiems teršalams ir nustato tris naujus etapus teršalų riboms.

               (2)

               Direktyva 2000/25/EB, kuri yra viena iš atskirųjų direktyvų, sudarančių tipo patvirtinimo procedūrą pagal 1974 m. kovo 4 d. Tarybos direktyvą 74/150/EEB dėl valstybių narių įstatymų, reglamentuojančių ratinių žemės ūkio ar miškų ūkio traktorių tipo patvirtinimą, suderinimo (4), turėtų būti suderinta su Direktyvos 97/68/EB su pakeitimais, padarytais Direktyva 2004/26/EB, nuostatomis, ypač dėl pastarojoje direktyvoje nustatytos lankstumo schemos.

               (3)

               Direktyvos 2000/25/EB I ir II priedai turėtų būti pritaikyti, ypač atsižvelgiant į Direktyvoje 97/68/EB su pakeitimais, padarytais Direktyva 2004/26/EB, nustatytas naujas teršalų išmetimo ribas, apimančias išmetamus angliavandenilius ir azoto oksidus. Kiti pakeitimai turėtų būti įtraukti į šiuos priedus, siekiant užtikrinti Direktyvų 2000/25/EB, 97/68/EB ir 2003/37/EC nuostatų dėl informacinių dokumentų nuoseklumą. Be to, turėtų būti pritaikytas Direktyvos 2000/25/EB III priedas siekiant jį papildyti alternatyviais tipo patvirtinimais, kurie turėtų būti pripažįstami naujiems III A, III B ir IV etapams.

               (4)

               Taip pat būtina pritaikyti Direktyvos 2003/37/EB I priedą, siekiant užtikrinti Direktyvų 2000/25/EB, 97/68/EB ir 2003/37/EC nuostatų dėl informacinių dokumentų nuoseklumą. Pažymėtina, kad siekiant aiškumo turėtų būti pašalinti terminologijos neatitikimai.

               (5)

               Todėl reikėtų atitinkamai iš dalies pakeisti Direktyvas 2000/25/EB ir 2003/37/EB.

               (6)

               Šioje direktyvoje numatytos priemonės atitinka Direktyvos 2003/37/EB 20 straipsnio 1 dalimi įsteigto komiteto nuomonę,

         PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:
   1 straipsnis
   Direktyva 2000/25/EB iš dalies keičiama taip:

               1)

               1 straipsnis papildomas šia įtrauka:

                           „—

                           „pakaitinis variklis“ – tai naujai įrengiamas variklis, kuriuo keičiamas mašinos variklis ir kuris įrengiamas tik tuo vienu tikslu“;

               2)

               3 straipsnis papildomas šiomis dalimis:
               „3.   Pakaitiniai varikliai turi atitikti ribines vertes, kurias keičiamasis variklis privalėjo tenkinti pirminio pateikimo į rinką metu.
               Tekstas „PAKAITINIS VARIKLIS“ tvirtinamas ant variklio etiketės arba įterpiamas į naudojimo vadovą.“

               3)

               Įterpiamas toks 3a straipsnis:
               „3a straipsnis
               Lankstumo schema
               Nukrypdamos nuo 3 straipsnio 1 ir 2 dalies valstybės narės gali numatyti, kad traktorių gamintojui paprašius ir gavus patvirtinimą išduodančios institucijos leidimą, variklių gamintojas laikotarpiu tarp dviejų vienas po kito einančių ribinių verčių etapų gali pateikti į rinką ribotą variklių, kurie atitinka tik iš karto prieš taikomą etapą buvusio etapo teršalų ribines vertes, arba traktorių su tokiais varikliais skaičių, jeigu jis laikosi IV priede nustatytos tvarkos.“

               4)

               4 straipsnis iš dalies keičiamas taip:

                           a)

                           2 dalis papildoma šiais c, d ir e punktais:

                                       „c)

                                       III A etapo metu

                                                   —

                                                   po 2005 m. gruodžio 31 d. – H, I ir K kategorijų varikliams (galios ribos apibrėžtos Direktyvos 97/68/EB 9 straipsnio 3a dalyje),

                                                   —

                                                   po 2006 m. gruodžio 31 d. – J kategorijos varikliams (galios ribos apibrėžtos Direktyvos 97/68/EB 9 straipsnio 3a dalyje);

                                       d)

                                       III B etapo metu

                                                   —

                                                   po 2009 m. gruodžio 31 d. – L kategorijos varikliams (galios ribos apibrėžtos Direktyvos 97/68/EB 9 straipsnio 3c dalyje),

                                                   —

                                                   po 2010 m. gruodžio 31 d. – M ir N kategorijų varikliams (galios ribos apibrėžtos Direktyvos 97/68/EB 9 straipsnio 3c dalyje),

                                                   —

                                                   po 2011 m. gruodžio 31 d. – P kategorijos varikliams (galios ribos apibrėžtos Direktyvos 97/68/EB 9 straipsnio 3c dalyje);

                                       e)

                                       IV etapo metu

                                                   —

                                                   po 2012 m. gruodžio 31 d. – Q kategorijų varikliams (galios ribos apibrėžtos Direktyvos 97/68/EB 9 straipsnio 3d dalyje),

                                                   —

                                                   po 2013 m. rugsėjo 30 d. – R kategorijos varikliams (galios ribos apibrėžtos Direktyvos 97/68/EB 9 straipsnio 3d dalyje).“

                           b)

                           3 dalis papildoma šiomis įtraukomis:

                                       „—

                                       H kategorijos variklių – po 2005 m. gruodžio 31 d.,

                                       —

                                       I kategorijos variklių – po 2006 m. gruodžio 31 d.,

                                       —

                                       K kategorijos variklių – po 2006 m. gruodžio 31 d.,

                                       —

                                       J kategorijos variklių – po 2007 m. gruodžio 31 d.,

                                       —

                                       L kategorijos variklių – po 2010 m. gruodžio 31 d.,

                                       —

                                       M kategorijos variklių – po 2011 m. gruodžio 31 d.,

                                       —

                                       N kategorijos variklių – po 2011 m. gruodžio 31 d.,

                                       —

                                       P kategorijos variklių – po 2012 m. gruodžio 31 d.,

                                       —

                                       Q kategorijos variklių – po 2013 m. gruodžio 31 d.,

                                       —

                                       R kategorijos variklių – po 2014 m. rugsėjo 30 d.“

                           c)

                           5 dalis pakeičiama taip:
                           „5.   Varikliams, priklausantiems kategorijoms nuo A iki G, kurių pagaminimo data yra ankstesnė už nurodytąsias, valstybės narės gali 3 dalyje nustatytus terminus atidėti dvejiems metams. Jos gali taikyti kitas išimtis pagal Direktyvos 97/68/EB 10 straipsnio sąlygas.“

                           d)

                           Papildomas 6, 7 ir 8 dalimis:
                           „6.   Varikliams, priklausantiems kategorijoms nuo H iki R, kurių pagaminimo data yra ankstesnė už nurodytąsias, 3 dalyje nurodyti terminai atidedami dvejiems metams.
                           7.   Variklių tipams ar variklių šeimoms, atitinkantiems Direktyvos 97/68/EB I priedo 4.1.2.4, 4.1.2.5 ir 4.1.2.6 skirsnių lentelėse pateiktas ribines vertes, iki šio straipsnio 3 dalyje nustatytų datų valstybės narės leidžia taikyti specialų ženklinimą ir žymėjimą, kurie rodytų, kad atitinkami įrenginiai dar iki nustatytųjų datų tenkina ribines vertes.
                           8.   Laikantis Direktyvos 2003/37/EB 20 straipsnio 2 dalyje nurodytos tvarkos, Komisija suderina ribines vertes ir IIIB bei IV etapų datas su ribinėmis vertėmis ir datomis, nustatytomis vadovaujantis keitimo tvarka, numatyta Direktyvos 2004/26/EB 2 straipsnio b punkte, atsižvelgdama į žemės ir miškų ūkio traktorių, ypač T2, T4.1 ir C2 kategorijų traktorių, poreikį.“

               5)

               I, II ir III priedai yra iš dalies keičiami pagal šios direktyvos I priedą.

               6)

               Papildoma IV priedu, kurio tekstas pateikiamas šios direktyvos II priede.

         2 straipsnis
   Direktyvos 2003/37/EB I priedas yra iš dalies keičiamas pagal šios direktyvos III priedą.
   3 straipsnis
   1.   Valstybės narės priima ir paskelbia įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie, įsigalioję iki 2005 m. gruodžio 31 d., įgyvendina šią direktyvą. Jos nedelsdamos pateikia Komisijai tokių nuostatų tekstus bei tokių nuostatų ir šios direktyvos atitikmenų lentelę.
   Tokias nuostatas jos taiko nuo 2006 m. sausio 1 d.
   Valstybės narės, tvirtindamos tokias nuostatas, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.
   2.   Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų nacionalinės teisės aktų pagrindinių nuostatų tekstus.
   4 straipsnis
   Ši direktyva įsigalioja dvidešimtą dieną po jos paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
   5 straipsnis
   Ši direktyva skirta valstybėms narėms.

      Priimta Briuselyje, 2005 m. vasario 21 d.

            Komisijos vardu

         Günter VERHEUGEN

            Pirmininko pavaduotojas

      (1)  OL L 173, 2000 7 12, p. 1. Direktyva su pakeitimais, padarytais 2003 m. Stojimo aktu.

      (2)  OL L 171, 2003 7 9, p. 1. Direktyva su pakeitimais, padarytais Tarybos direktyva 2004/66/EB (OL L 168, 2004 5 1, p. 35).

      (3)  OL L 59, 1998 2 27, p. 1. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 2004/26/EB (OL L 146, 2004 4 30, p. 1).

      (4)  OL L 84, 1974 3 28, p. 10. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 807/2003 (OL L 122, 2003 5 16, p. 36).

      I PRIEDAS
      Direktyvos 2000/25/EB I, II ir III priedai iš dalies keičiami taip:

                  1)

                  I priedas iš dalies keičiamas taip:

                              a)

                              1 priedėlis pakeičiamas taip:

                                 „1 priedėlis

                              b)

                              2 priedėlio II skirsnio 2.4 poskirsnis keičiamas taip:
                              „2.4   Bandymų rezultatai
                              Išmatuota laikantis Direktyvos 97/68/EB reikalavimų

                                          CO
                                          (g/kWh)

                                          HC
                                          (g/kWh)

                                          NOx
                                          (g/kWh)

                                          HC + NOx
                                          (g/kWh)

                                          Kietosios dalelės
                                          (g/kWh)“

                  2)

                  II priedas iš dalies keičiamas taip:

                              a)

                              1 priedėlis iš dalies keičiamas taip:

                                          i)

                                          II skirsnio 2.1.17 ir 2.1.18 poskirsniai pakeičiami taip:

                                                      „2.1.17

                                                      Įsiurbimo sistema: didžiausias leistinas įsiurbimo išretėjimas, kai variklis dirba vardiniais sūkiais ir 100 % apkrova: … kPa

                                                      2.1.18

                                                      Išmetimo sistema: didžiausias leistinas išmetimo priešslėgis, kai variklis dirba vardiniais sūkiais ir 100 % apkrova: … kPa“;

                                          ii)

                                          papildomas taip:
                                          „2.6   Angų išdėstymas

                                                      2.6.1

                                                      Vieta, dydis ir skaičius“;

                              b)

                              2 priedėlio II skirsnio 2.2.4 poskirsnis keičiamas taip:
                              „2.2.4.   Bandymų rezultatai
                              Išmatuota laikantis Direktyvos 97/68/EB reikalavimų

                                          CO
                                          (g/kWh)

                                          HC
                                          (g/kWh)

                                          NOx
                                          (g/kWh)

                                          HC + NOx
                                          (g/kWh)

                                          Kietosios dalelės
                                          (g/kWh)“

                  3.

                  III priedas pakeičiamas taip:

                     „III PRIEDAS
                     ALTERNATYVIŲ TIPO PATVIRTINIMŲ PRIPAŽINIMAS
                     1.   Šie Direktyvoje 97/68/EB apibūdintų A, B ir C kategorijų variklių tipo patvirtinimo sertifikatai 1 etapo metu pripažįstami lygiaverčiais:
                     1.1   Pagal Direktyvos 97/68/EB nuostatas išduoti tipo patvirtinimų sertifikatai.
                     1.2   Pagal Direktyvos 88/77/EEB nuostatas išduoti tipo patvirtinimų sertifikatai, atitinkantys A ir B etapų reikalavimus, pateiktus Direktyvos 88/77/EEB, iš dalies pakeistos Direktyva 91/542/EEB, 2 straipsnyje ir I priedo 6.2.1 skirsnyje, arba JT Europos ekonominės komisijos (EEK) reglamento Nr. 49 pakeitimų serijos 02 I/2 klaidų sąraše.
                     1.3   Tipo patvirtinimų sertifikatai pagal EEK reglamento Nr. 96 nuostatas.
                     2.   Šie tipo patvirtinimo sertifikatai 2 etapo metu pripažįstami lygiaverčiais:
                     2.1   Pagal Direktyvos 97/68/EB 2 etapo reikalavimus išduoti D, E, F ir G kategorijų variklių tipo patvirtinimų sertifikatai.
                     2.2   Tipo patvirtinimų sertifikatai, atitinkantys A, B1, B2 arba C etapų reikalavimus, pateiktus Direktyvos 88/77/EEB, iš dalies pakeistos Direktyva 99/96/EB, 2 straipsnyje ir I priedo 6.2.1 skirsnyje.
                     2.3   Patvirtinimai pagal JT EEK reglamento Nr. 49 pakeitimų seriją 03.
                     2.4   Patvirtinimai pagal JT EEK reglamento Nr. 96 B etapo reikalavimus, išdėstytus to reglamento 01 pakeitimų serijos 5.2.1 skirsnyje.
                     3.   Šie tipo patvirtinimo sertifikatai 3A etapo metu pripažįstami lygiaverčiais: pagal Direktyvos 97/68/EB 3A etapo reikalavimus išduoti H, I, J ir K kategorijų variklių tipo patvirtinimų sertifikatai.
                     4.   Šie tipo patvirtinimo sertifikatai 3B etapo metu pripažįstami lygiaverčiais: pagal Direktyvos 97/68/EB 3B etapo reikalavimus išduoti L, M, N ir P kategorijų variklių tipo patvirtinimų sertifikatai.
                     5.   Šie tipo patvirtinimo sertifikatai 4 etapo metu pripažįstami lygiaverčiais: pagal Direktyvos 97/68/EB 4 etapo reikalavimus išduoti Q ir R kategorijų variklių tipo patvirtinimų sertifikatai.“

      II PRIEDAS
      Direktyva 2000/25/EB yra papildoma šiuo IV priedu:

            „IV PRIEDAS
            NUOSTATOS DĖL TRAKTORIŲ IR VARIKLIŲ, PATEIKTŲ Į RINKĄ PAGAL „LANKSTUMO SCHEMĄ“, NUMATYTĄ 3A STRAIPSNYJE
            1.   VARIKLIO IR TRAKTORIŲ GAMINTOJO VEIKSMAI
            1.1   Traktorių gamintojas, siekiantis pasinaudoti lankstumo schema, tarp dviejų etapų paprašo kurios nors patvirtinimą išduodančios institucijos leidimo parduoti arba pirkti iš variklių tiekėjų 1.2 ir 1.3 skirsniuose nurodytą variklių, neatitinkančių dabartinių išmetamų teršalų ribinių verčių, bet patvirtintų ankstesniame teršalų ribinių verčių etape, skaičių.
            1.2   Variklių, pateiktų į rinką pagal lankstumo schemą, kiekis kiekvienai variklių kategorijai turi būti ne didesnis kaip 20 % traktorių gamintojo per metus parduotų traktorių, turinčios tos kategorijos variklį (apskaičiuotos kaip penkerių paskutiniųjų metų ES rinkoje pardavimų vidurkis). Jei traktorių gamintojas prekiauja ES rinkoje mažiau kaip penkerius metus, vidurkis apskaičiuojamas pagal laikotarpį, kurį traktorių gamintojas prekiavo traktoriais ES.
            1.3   Pagal kitą galimą alternatyvą 1.2 skirsniui, traktorių gamintojas gali prašyti leidimo variklių tiekėjams pateikti į rinką nustatytą skaičių variklių pagal lankstumo schemą. Variklių skaičius kiekvienai iš variklių kategorijų turi būti ne didesnis kaip šios vertės:

                        Variklio kategorija

                        Variklių skaičius

                        19–37 kW

                        200

                        37–75 kW

                        150

                        75–130 kW

                        100

                        130–560 kW

                        50

                  1.4   Į paraišką patvirtinimą išduodančiai institucijai traktorių gamintojas įtraukia šią informaciją:

                        a)

                        etikečių, tvirtinamų ant kiekvieno traktoriaus, kuriame bus įrengtas variklis, pateiktas į rinką pagal lankstumo schemą, pavyzdį. Etiketėse turi būti įrašytas šis tekstas: „TRAKTORIUS Nr. … (traktorių eilės numeris) iš … (suminis atitinkamos galios intervalo traktorių skaičius) SU VARIKLIU Nr. … PAGAL TIPO PATVIRTINIMĄ (Dir. 2000/25/EB) Nr. …“; ir

                        b)

                        papildomos, ant variklio tvirtinamos etiketės, kurioje įrašytas šio priedo 2.2 skirsnyje nurodytas tekstas, pavyzdį.

                  1.5   Traktorių gamintojas pateikia patvirtinimą išduodančiai institucijai informaciją apie lankstumo schemos įgyvendinimą, kurios patvirtinimą išduodanti institucija gali paprašyti kaip būtiną sprendimui priimti.
            1.6   Traktorių gamintojas kas šešis mėnesius pateikia kiekvienos valstybės narės, kurioje prekiauja traktoriais arba varikliais, patvirtinimą išduodančiai institucijai ataskaitą apie jo (jos) taikomų lankstumo schemų įgyvendinimą. Ataskaitoje turi būti nurodyti suvestiniai duomenys apie variklių ir traktorių, pateiktų į rinką pagal lankstumo schemą, skaičių, variklio ir traktoriaus serijos numeriai ir valstybės narės, kuriose traktoriai buvo pateikti į rinką. Ši tvarka turi galioti tol, kol vykdoma lankstumo schema.
            2.   VARIKLIO GAMINTOJO VEIKSMAI
            2.1   Variklio gamintojas gali tiekti variklius traktorių gamintojui pagal lankstumo schemą, patvirtintą pagal šio priedo 1 skyrių.
            2.2   Ant tokių variklių gamintojas turi uždėti etiketę, kurioje būtų šis tekstas: „Variklis, pateiktas į rinką pagal lankstumo schemą“.
            3.   PATVIRTINIMĄ IŠDUODANČIOS INSTITUCIJOS VEIKSMAI
            Patvirtinimą išduodanti institucija įvertina prašymo dėl lankstumo schemos ir pridedamų dokumentų turinį. Toliau ji praneša traktorių gamintojui apie priimtą sprendimą leisti ar neleisti taikyti lankstumo schemą.“

      III PRIEDAS
      Direktyvos 2003/37/EB I priedo A pavyzdžio 3 skirsnis „Variklis“ pakeičiamas taip:


title: 2001 m. rugpjūčio 31 d. Tarybos direktyva 2001/64/EB, iš dalies keičianti Direktyvą 66/401/EEB dėl prekybos pašarinių augalų sėkla ir Direktyvą 66/402/EEB dėl prekybos javų sėkla

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

32001L0064

Oficialusis leidinys L 234 , 01/09/2001 p. 0060 - 0061

		Tarybos direktyva 2001/64/EB2001 m. rugpjūčio 31 d.iš dalies keičianti Direktyvą 66/401/EEB dėl prekybos pašarinių augalų sėkla ir Direktyvą 66/402/EEB dėl prekybos javų sėklaEUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 37 straipsnį,atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą [1],atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę [2],atsižvelgdama į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [3],kadangi:(1) Dėl toliau nurodytų priežasčių reikėtų iš dalies pakeisti 1966 m. birželio 14 d. Tarybos direktyvą 66/401/EEB dėl prekybos pašarinių augalų sėkla [4] ir 1966 m. birželio 14 d. Tarybos direktyvą 66/402/EEB dėl prekybos javų sėkla [5].(2) Pagal Komisijos sprendimą 94/650/EB [6] nurodytomis sąlygomis buvo vykdomas laikinas eksperimentas, kurio tikslas – įvertinti, ar nefasuotos sėklos pardavimas galutiniam naudotojui neturėtų neigiamo poveikio sėklos kokybei, palyginti su kokybės lygiu, pasiekiamu pagal Direktyvas 66/401/EEB ir 66/402/EEB sukurtą dabartinę sistemą.(3) Atlikus šį laikiną eksperimentą, reikėtų leisti nuolat parduoti nefasuotą sėklą galutiniam naudotojui laikantis konkrečių reikalavimų ir atitinkamai iš dalies pakeisti Direktyvas 66/401/EEB ir 66/402/EEB.(4) Priemonės, būtinos Direktyvoms 66/401/EEB ir 66/402/EEB įgyvendinti, turėtų būti priimtos remiantis 1999 m. birželio 28 d. Tarybos sprendimu 1999/468/EB, nustatančiu Komisijos naudojimosi jai suteiktais įgyvendinimo įgaliojimais tvarką [7],PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:1 straipsnisDirektyva 66/401/EEB iš dalies keičiama taip:1) Įterpiamas šis straipsnis:"10d straipsnis1. Valstybės narės, nukrypdamos nuo 8, 9 ir 10 straipsnių, gali supaprastinti nuostatas, susijusias su uždarymo įtaisu ir pakuočių žymėjimu parduodant nefasuotą "sertifikuotą sėklą" galutiniam naudotojui.2. 1 dalyje numatytų leidžiančių nukrypti nuostatų taikymo sąlygos nustatomos 21 straipsnio 2 dalyje minima tvarka.Kol nebus priimtos minėtos sąlygos, taikomos Komisijos sprendimo 94/650/EB [8] 2 straipsnyje nustatytos sąlygos."2) 21 straipsnis pakeičiamas taip:"21 straipsnis1. Komisijai padeda Tarybos sprendimo 66/399/EEB 1 straipsniu įsteigtas Žemės ūkio, sodininkystės, daržininkystės ir miškininkystės sėklos bei dauginamosios medžiagos nuolatinis komitetas (toliau – komitetas).2. Darant nuorodą į šią dalį, taikomi 1999 m. birželio 28 d. Tarybos sprendimo 1999/468/EB, nustatančio Komisijos naudojimosi jai suteiktais įgyvendinimo įgaliojimais tvarką [*] OL L 184, 1999 7 17, p. 23., 4 ir 7 straipsniai.Sprendimo 1999/468/EB 4 straipsnio 3 dalyje numatytas laikotarpis yra vienas mėnuo.3. Komitetas patvirtina savo darbo tvarkos taisykles."2 straipsnisDirektyva 66/402/EEB iš dalies keičiama taip:1) Įterpiamas šis straipsnis:"10a straipsnis1. Valstybės narės, nukrypdamos nuo 8, 9 ir 10 straipsnių, gali supaprastinti nuostatas, susijusias su uždarymo įtaisu ir pakuočių žymėjimu parduodant nefasuotą "sertifikuotą sėklą" galutiniam naudotojui.2. 1 dalyje numatytų leidžiančių nukrypti nuostatų taikymo sąlygos nustatomos 21 straipsnio 2 dalyje minima tvarka.Kol nebus priimtos minėtos sąlygos, taikomos Komisijos sprendimo 94/650/EB [*] OL L 252, 1994 9 28, p. 15. Sprendimas su paskutiniais pakeitimais, padarytais Komisijos sprendimu 2000/441/EB (OL L 176, 2000 7 15, p. 50). 2 straipsnyje nustatytos sąlygos."2) 21 straipsnis pakeičiamas taip:"21 straipsnis1. Komisijai padeda Tarybos sprendimo 66/399/EEB 1 straipsniu įkurtas Žemės ūkio, sodininkystės, daržininkystės ir miškininkystės sėklos bei dauginamosios medžiagos nuolatinis komitetas (toliau – komitetas).2. Darant nuorodą į šią dalį, taikomi 1999 m. birželio 28 d. Tarybos sprendimo 1999/468/EB, nustatančio Komisijos naudojimosi jai suteiktais įgyvendinimo įgaliojimais tvarką [*] OL L 184, 1999 7 17, p. 23., 4 ir 7 straipsniai.Sprendimo 1999/468/EB 4 straipsnio 3 dalyje numatytas laikotarpis yra vienas mėnuo.3. Komitetas patvirtina savo darbo tvarkos taisykles."3 straipsnis1. Valstybės narės priima įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie, įsigalioję iki 2002 m. kovo 1 d., įgyvendina šią direktyvą. Apie tai jos nedelsdamos praneša Komisijai.Valstybės narės, tvirtindamos šias priemones, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.2. Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų pagrindinių nacionalinių teisės aktų nuostatų tekstus.4 straipsnisŠi direktyva įsigalioja jos paskelbimo Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje dieną.5 straipsnisŠi direktyva skirta valstybėms narėms.Priimta Briuselyje, 2001 m. rugpjūčio 31 d.Tarybos varduPirmininkasL. Michel[1] OL C 212 E, 2001 7 31.[2] 2001 m. liepos 4 d. pareikšta nuomonė.[3] 2001 m. liepos 11 d. pareikšta nuomonė.[4] OL 125, 1966 7 11, p. 2298/66. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 98/96/EB (OL L 25, 1999 2 1, p. 27).[5] OL 125, 1966 7 11, p. 2309/66. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Komisijos direktyva 1999/54/EB (OL L 142, 1999 6 5, p. 30).[6] OL L 252, 1994 9 28, p. 15. Sprendimas su paskutiniais pakeitimais, padarytais Komisijos sprendimu 2000/441/EB (OL L 176, 2000 7 15, p. 50).[7] OL L 184, 1999 7 17, p. 23.[8] OL L 252, 1994 9 28, p. 15. Sprendimas su paskutiniais pakeitimais, padarytais Komisijos sprendimu 2000/441/EB (OL L 176, 2000 7 15, p. 50).--------------------------------------------------