title: 1985 m. birželio 10 d. Tarybos Direktyva dėl architektūros diplomų, pažymėjimų ir kitų oficialią kvalifikaciją patvirtinančių dokumentų abipusio pripažinimo, įskaitant priemones, padedančias veiksmingai naudotis įsisteigimo teise ir laisve teikti paslaugas

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

31985L0384

Oficialusis leidinys L 223 , 21/08/1985 p. 0015 - 0025 specialusis leidimas ispanų kalba: skyrius 06 tomas 3 p. 0009  specialusis leidimas portugalų kalba skyrius 06 tomas 3 p. 0009  specialusis leidimas suomių kalba: skyrius 6 tomas 2 p. 0099  specialusis leidimas švedų kalba: skyrius 6 tomas 2 p. 0099

		Tarybos Direktyva1985 m. birželio 10 d.dėl architektūros diplomų, pažymėjimų ir kitų oficialią kvalifikaciją patvirtinančių dokumentų abipusio pripažinimo, įskaitant priemones, padedančias veiksmingai naudotis įsisteigimo teise ir laisve teikti paslaugas(85/384/EEB)EUROPOS BENDRIJŲ TARYBA,atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 49, 57 ir 66 straipsnius,atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą [1],atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę [2],atsižvelgdama į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [3],kadangi pagal Sutartį, pasibaigus pereinamajam laikotarpiui draudžiama bet kokia diskriminacija dėl pilietybės įsisteigiant ir teikiant paslaugas; kadangi šiuo pilietybe pagrįsto požiūrio principu, inter alia, remiamasi išduodant leidimą pradėti architekto veiklą, taip pat registruojantis profesinėse organizacijose ar organuose ar tampant jų nariu;kadangi vis dėlto reikėtų priimti tam tikras nuostatas, kurios padėtų architektams veiksmingai naudotis įsisteigimo teise ir laisve teikti paslaugas;kadangi pagal Sutartį reikalaujama, kad valstybės narės neteiktų jokios pagalbos, galinčios iškreipti įsisteigimo sąlygas;kadangi Sutarties 57 straipsnio 1 dalyje numatyta leisti direktyvas dėl diplomų, pažymėjimų ir kitų oficialias kvalifikacijas patvirtinančių dokumentų abipusio pripažinimo;kadangi architektūra, statinių kokybė, jų derinimasis su aplinka, pagarba supančiai aplinkai ir miesto aplinkai, kolektyviniam ir individualiam kultūros paveldui yra bendras visuomenės rūpestis; kadangi diplomų, pažymėjimų ir kitų oficialias kvalifikacijas patvirtinančių dokumentų abipusis pripažinimas turi būti pagrįstas kokybiniais ir kiekybiniais kriterijais, užtikrinančiais, kad pripažintų diplomų, pažymėjimų ir kitų oficialias kvalifikacijas patvirtinančių dokumentų turėtojai sugeba suprasti ir praktiškai išreikšti asmenų, socialinių grupių ir bendrijų poreikius pastatų erdvinio planavimo, projektavimo, organizavimo ir statybos, architektūros paveldo išsaugojimo ir didinimo bei natūralios pusiausvyros išsaugojimo srityse;kadangi pagal specialybę dirbančių architektų ugdymo ir mokymo metodai šiuo metu labai skiriasi; kadangi reikėtų numatyti laipsniškai derinti ugdymą ir mokymąsi, kurį baigus pradedama veikla naudojantis architekto profesiniu vardu;kadangi kai kuriose valstybėse narėse norint pradėti ir vykdyti architekto veiklą, pagal tų valstybių teisę privalu turėti architektūros diplomą; kadangi tam tikrose kitose valstybėse narėse, kuriose šios sąlygos nėra, teisę naudotis architekto profesiniu vardu vis dėlto reglamentuoja įstatymas; kadangi pagaliau kai kuriose valstybėse narėse, kuriose nėra nei vieno, nei kito, rengiami įstatymai ir kiti teisės aktai dėl veiklos naudojantis profesiniu architekto vardu pradėjimo ir vykdymo; kadangi dėl to sąlygos, kuriomis tose valstybėse narėse šią veiklą galima pradėti ir vykdyti, dar nėra nustatytos; kadangi diplomų, pažymėjimų ir kitų oficialias kvalifikacijas patvirtinančių dokumentų abipusis pripažinimas suponuoja, kad tokie diplomai, pažymėjimai ir kiti oficialias kvalifikacijas patvirtinantys dokumentai leidžia pradėti ir vykdyti tam tikrą veiklą juos išdavusioje valstybėje narėje; kadangi dėl to pagal šią direktyvą tam tikri pažymėjimai turėtų būti pripažįstami tik tiek, kiek tokių pažymėjimų turėtojams pagal teisines nuostatas, kurias dar turės priimti išduodančioji valstybė narė, leidžiama pradėti ir vykdyti veiklą naudojantis profesiniu architekto vardu;kadangi kai kuriose valstybėse narėse teisėtas architekto profesinis vardas suteikiamas ne tik gavus diplomą, pažymėjimą ar kitą oficialias kvalifikacijas patvirtinantį dokumentą, bet ir atlikus tam tikrą laiką trunkančią praktiką; kadangi tokia praktika kiekvienoje valstybėje narėje skiriasi, siekiant išvengti galimų sunkumų, vienodas atitinkamos praktikos laikotarpis kitoje valstybėje narėje turėtų būti pripažįstamas atitinkančiu šią sąlygą;kadangi 1 straipsnio 2 dalyje "architekto veiklos" nuoroda, reiškianti "veiklą, paprastai vykdomą turint architekto profesinį vardą", kuri pateisinama dėl tam tikrose valstybėse narėse vyraujančių sąlygų, yra skirta tik šios direktyvos taikymo sričiai apibrėžti, nesiekiant pateikti teisinio architekto veiklos apibrėžimo;kadangi daugelyje valstybių narių architekto veiklą juridiškai ir faktiškai vykdo asmenys, turintys tik architekto profesinį vardą arba dar ir kitus profesinius vardus, tokiems asmenims nesuteikiant šios veiklos vykdymo monopolio, išskyrus atvejus, kai egzistuoja kitokie įstatymai; kadangi pirmiau minėtą veiklą ar kai kurias veiklos rūšis gali vykdyti kitų specialybių atstovai, ypač inžinieriai, baigę specialias statybos inžinerijos ar statybos studijas;kadangi abipusis kvalifikacijų pripažinimas palengvins pradėti ir vykdyti minėtą veiklą;kadangi kai kuriose valstybėse narėse egzistuoja įstatymai, leidžiantys toje srityje nusipelniusiems žmonėms, kurių yra labai nedaug ir kurių darbai pasižymi ypatingu architekto talentu, išimties būdu bei nepaisant toje srityje reikalaujamo įprasto ugdymo ir mokymo, suteikti teisėtą profesinį architekto vardą; kadangi tokiems architektams turėtų būti taikoma ši direktyva, nes jie dažnai yra žinomi tarptautiniu mastu;kadangi 10-12 straipsniuose išvardytų architektūros diplomų, pažymėjimų ir kitų oficialias kvalifikacijas patvirtinančių dokumentų pripažinimas padeda jų turėtojams iškart įsisteigti arba teikti paslaugas kitose valstybėse narėse; kadangi staigus šios nuostatos įgyvendinimas Liuksemburgo Didžiojoje Hercogystėje dėl nedidelio jos dydžio galėtų iškreipti konkurencijos sąlygas ir sutrikdyti šios profesijos struktūrą; kadangi dėl to tai turėtų pateisinti sprendimą suteikti šiai valstybei narei papildomą suderinimo laikotarpį;kadangi direktyva dėl architektūros diplomų, pažymėjimų ir kitų oficialias kvalifikacijas patvirtinančių dokumentų abipusio pripažinimo nebūtinai reiškia, kad juose įrašytas švietimas ir mokymas, kuriuos baigus išduodami diplomai, pažymėjimai ir kiti oficialias kvalifikacijas patvirtinantys dokumentai, yra praktiškai lygiaverčiai, naudotis mokslo vardais turėtų būti leidžiama tik kilmės valstybės narės arba valstybės narės, iš kurios užsienio pilietis yra atvykęs, kalba;kadangi siekdamos palengvinti nacionalinėms valdžios institucijoms šios direktyvos taikymą, valstybės narės gali numatyti, kad be oficialių mokslo pažymėjimų asmuo, kuris tenkina tų institucijų numatytus mokymosi reikalavimus, turėtų kilmės valstybės narės arba valstybės narės, iš kurios jis yra atvykęs, kompetentingų institucijų išduotą pažymėjimą, nurodantį, kad šiems mokslo pažymėjimams yra taikoma ši direktyva;kadangi nacionalinės nuostatos dėl gero vardo ar geros reputacijos gali būti taikomos kaip standartas pradedant veiklą įsteigus; kadangi, be to, šiomis aplinkybėmis turėtų būti atskiriami atvejai, kai atitinkami asmenys niekada nevykdė architekto veiklos, nuo atvejų, kai jie tokią veiklą jau vykdė kitoje valstybėje narėje;kadangi, teikiant paslaugas, reikalavimas registruotis profesinėse organizacijose ar organuose arba tapti jų nariais dėl stacionaraus ir nuolatinio priimančiojoje šalyje vykdomos veiklos pobūdžio neabejotinai taptų kliūtimi asmenims, norintiems teikti paslaugas, būtent dėl jų veiklos trumpalaikiškumo; kadangi dėl to šis reikalavimas turėtų būti panaikintas; kadangi vis dėlto tokiu atveju turėtų būti garantuojama profesinės drausmės kontrolė, už kurią ir atsako minėtos profesinės organizacijos arba organai; kadangi tuo tikslu remiantis Sutarties 62 straipsniu reikėtų numatyti, kad toks asmuo gali būti paprašytas pateikti priimančiosios valstybės narės kompetentingai institucijai duomenis apie teikiamas paslaugas;kadangi pagal darbo sutartį dirbančių architektų veiklai 1968 m. spalio 15 d. Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 1612/68 dėl laisvo darbuotojų judėjimo Bendrijoje [4] nenumato jokių specialių nuostatų dėl gero vardo ar geros reputacijos, profesinės drausmės arba naudojimosi profesiniu vardu; kadangi tokios taisyklės yra arba gali būti taikomos, atsižvelgiant į konkrečią valstybę narę, tiek pagal darbo sutartį dirbantiems, tiek savarankiškai dirbantiems asmenims; kadangi visose valstybėse narėse reikalaujama arba bus reikalaujama, kad architektai turėtų diplomą, pažymėjimą arba kitą oficialią architekto kvalifikaciją patvirtinantį dokumentą; kadangi tokią veiklą vykdo tiek pagal darbo sutartis dirbantys, tiek savarankiškai dirbantys asmenys arba asmenys, kurie karjeros metu dirba ir pagal darbo sutartį, ir savarankiškai; kadangi, siekiant kuo labiau skatinti laisvą jų judėjimą Bendrijos teritorijoje, būtina šią direktyvą taikyti ir pagal darbo sutartį dirbantiems architektams;kadangi šia direktyva įvedamas abipusis diplomų, pažymėjimų ir kitų oficialias kvalifikacijas patvirtinančių dokumentų pripažinimas, leidžiantis vykdyti profesinę veiklą tuo pačiu metu nederinant nacionalinių švietimo ir mokymo nuostatų; kadangi, be to, atitinkamos profesijos narių skaičius kiekvienoje valstybėje narėje labai skiriasi; kadangi dėl to pirmuosius kelerius metus Komisija privalo ypač atidžiai sekti direktyvos taikymą,PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:I SKYRIUSTAIKYMO SRITIS1 straipsnis1. Ši direktyva taikoma architektų veiklai.2. Šioje direktyvoje architekto veikla - tai veikla, paprastai vykdoma turint architekto profesinį vardą.II SKYRIUSDIPLOMAI, PAŽYMĖJIMAI IR KITI OFICIALIAS KVALIFIKACIJAS PATVIRTINANTYS DOKUMENTAI, SUTEIKIANTYS TEISĘ JŲ TURĖTOJUI PRADĖTI ARCHITEKTO VEIKLĄ, NAUDOJANTIS ARCHITEKTO PROFESINIU VARDU2 straipsnisVisos valstybės narės pripažįsta diplomus, pažymėjimus ir kitus oficialias kvalifikacijas patvirtinančius dokumentus, gautus baigus 3 ir 4 straipsnio reikalavimus atitinkantį ugdymą ar mokymąsi, kuriuos tos valstybės narės piliečiams išduoda kitos valstybės narės, o savo teritorijoje juos turintiems asmenims suteikia tokią pačią teisę pradėti 1 straipsnyje minimą veiklą ir ją vykdyti naudojantis architekto profesiniu vardu pagal 23 straipsnio 1 dalį, kokia yra suteikiama turintiems pačios valstybės narės išduotus dokumentus.3 straipsnisUgdymas ir mokymasis, kurį baigus išduodami 2 straipsnyje minimi diplomai, pažymėjimai ir kiti oficialias kvalifikacijas patvirtinantys dokumentai, tai - universitetinės studijos, daugiausia susijusios su architektūra. Studijų metu vienodai mokoma tiek architektūros teorijos, tiek praktikos bei užtikrinama, kad bus įgyta:1) sugebėjimas projektuoti architektūrinius statinius, kurie atitiktų tiek estetinius, tiek techninius reikalavimus;2) pakankamai architektūros istorijos ir teorijos bei giminingų meno rūšių, technologijų ir humanitarinių mokslų žinių;3) žinių apie dailę, turinčių įtakos architektūriniam projektavimui;4) pakankamai žinių apie miesto projektavimą, planavimą bei įgūdžių, susijusių su planavimo procesu;5) žmonių ir pastatų ryšio suvokimas, pastatų ir jų aplinkos suvokimas, poreikio jungti pastatus ir juos supančią aplinką žmogaus interesams ir užmojams suvokimas;6) architekto profesijos ir architekto vaidmens visuomenėje suvokimas, ypač ruošiant suvestines, kuriose atsižvelgiama į socialinius veiksnius;7) tyrimo metodų supratimas ir statinio projekto suvestinės paruošimas;8) statybinio projektavimo, statybinių ir inžinerinių problemų, susijusių su statinio projektu, supratimas;9) pakankamai žinių apie fizikos problemas, technologijas bei pastatų funkcionavimą, kad būtų galima juos įrengti, aprūpinant visais vidaus patogumais ir apsaugant nuo klimato poveikio;10) būtini projektavimo įgūdžiai, kad būtų patenkinti statinio vartotojų reikalavimai, neperžengiant apribojimų, kuriuos sudaro kainų veiksniai ir statybų taisyklės;11) pakankamai žinių apie pramonę, struktūras, taisykles ir tvarką, susijusius su projektavimo koncepcijų perkėlimu į statinius bei planų integravimu į bendrą planavimą.4 straipsnis1. 2 straipsnyje minimas ugdymas ir mokymasis turi atitikti 3 straipsnyje apibrėžtus reikalavimus ir šias sąlygas:a) bendra švietimo ir mokymo trukmė - ne mažiau nei ketveri metai nepertraukiamų studijų universitete ar jam prilygstančioje švietimo įstaigoje arba ne mažiau nei šešeri metai universitete ar jam prilygstančioje švietimo įstaigoje, iš kurių ne mažiau nei treji metai turi būti nepertraukiami;b) toks švietimas ir mokymas užbaigiami sėkmingai išlaikant mokslo laipsnį atitinkančius egzaminus.Nepaisant pirmosios dalies, pagal 2 straipsnį taip pat pripažįstamas mokymas, trukęs ilgiau negu trejus metus "Fachhochschulen" Vokietijos Federacinėje Respublikoje, tokia forma, kokia jis egzistavo pranešimo apie šią direktyvą metu ir tiek, kiek jis atitinka 3 straipsnio reikalavimus, leidžiančius vykdyti 1 straipsnyje minimą veiklą toje valstybėje narėje naudojantis architekto profesiniu vardu, jei toks mokymas yra papildytas ketverių metų praktiniu darbu Vokietijos Federacinėje Respublikoje, kurį patvirtina pažymėjimas, išduotas profesinės institucijos, kurios sąraše yra įregistruotas architektas, norintis naudotis šios direktyvos nuostatomis. Ši institucija jau anksčiau yra nustačiusi, kad architektūros srityje atliktas konkretaus architekto darbas įtikinamai įrodo visų 3 straipsnyje nurodytų žinių praktinį panaudojimą. Toks pažymėjimas išduodamas ta pačia tvarka, kuri taikoma registruojantis architektų sąraše.Remdamasi sukaupta patirtimi ir atsižvelgdama į architektūros mokymo plėtrą, Komisija per aštuonerius metus nuo 31 straipsnio 1 dalies pirmoje pastraipoje nurodyto laikotarpio pabaigos, pateikia Tarybai pranešimą apie nukrypti leidžiančios nuostatos taikymą ir atitinkamus pasiūlymus, kuriais remdamasi Taryba per šešis mėnesius priima sprendimą, laikydamasi Sutartyje nurodytos tvarkos.2. Pagal 2 straipsnį taip pat pripažįstamas švietimas ir mokymas, kuris kaip socialinio gerinimo plano arba neakivaizdinių (vakarinių) universitetinių studijų dalis atitinka 3 straipsnio reikalavimus ir leidžia asmenims, dirbusiems architektūros srityje ne trumpiau nei septynerius metus vadovaujant architektui arba architektų firmai sėkmingai išlaikyti architektūros egzaminą. Šis egzaminas turi atitikti reikalavimus, keliamus egzaminams mokslo vardui gauti bei baigiamiesiems egzaminams, nurodytiems 1 dalies b punkte.5 straipsnis1. Valstybių narių piliečiai, kuriems leidžiama naudotis architekto profesiniu vardu pagal įstatymą, suteikiantį valstybės narės kompetentingai institucijai galimybę šį profesinį vardą suteikti valstybių narių piliečiams, ypač išsiskiriantiems savo pasiekimais architektūros srityje, laikomi atitinkančiais reikalavimus, keliamus architekto veiklos vykdymui naudojantis architekto profesiniu vardu.2. Jeigu tokiems 1 dalyje minimiems asmenims pažymėjimą išduoda ta valstybė narė, kurios piliečiu yra jo turėtojas arba iš kurios jis yra atvykęs, šis pažymėjimas patvirtina architekto statusą.6 straipsnisVokietijos Federacinės Respublikos kompetentingų institucijų pažymėjimai, kuriuos Vokietijos Demokratinės Respublikos kompetentingos institucijos išdavė po 1945 m. gegužės 8 d., patvirtinantys, kad kvalifikacijos atitinka 2 straipsnyje minimas oficialias kvalifikacijas, pripažįstami minėtame straipsnyje nustatytomis sąlygomis.7 straipsnis1. Kiekviena valstybė narė nedelsdama kitoms valstybėms narėms ir Komisijai vienu metu pateikia diplomų, pažymėjimų ir kitų oficialias kvalifikacijas patvirtinančių dokumentų, išduotų jų teritorijoje ir atitinkančių 3 bei 4 straipsnio kriterijus, sąrašą, nurodydama juos išdavusias įstaigas ir institucijas.Pirmasis sąrašas išsiunčiamas per 12 mėnesių nuo pranešimo apie šią direktyvą.Kiekviena valstybė narė ta pačia tvarka praneša apie visus diplomų, pažymėjimų ir kitų oficialias kvalifikacijas patvirtinančių dokumentų, išduotų jos teritorijoje, ypač tų, kurie nebeatitinka 3 ir 4 straipsnyje keliamų reikalavimų, pakeitimus.2. Informacijos tikslais praėjus trims mėnesiams po pranešimo, Komisija paskelbia pirmiau minėtus sąrašus ir jų patikslinimus Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje. Tačiau 8 straipsnyje minimais atvejais diplomo, pažymėjimo ar kito oficialias kvalifikacijas patvirtinančio dokumento skelbimas atidedamas. Komisija periodiškai skelbia suvestinius sąrašus.8 straipsnisJeigu valstybei narei arba Komisijai kyla abejonių, ar diplomai, pažymėjimai arba kiti oficialias kvalifikacijas patvirtinantys dokumentai atitinka 3 ir 4 straipsniuose nustatytus kriterijus, per tris mėnesius nuo pranešimo pagal 7 straipsnio 1 dalį dienos Komisija pateikia klausimą Švietimo ir mokymo architektūros srityje patariamajam komitetui. Komitetas savo nuomonę pareiškia per tris mėnesius.Apie diplomą, pažymėjimą ar kitą oficialias kvalifikacijas patvirtinantį dokumentą paskelbiama per tris mėnesius nuo nuomonės paskelbimo arba pasibaigus nustatytam nuomonės pateikimo terminui, išskyrus šiuos du atvejus:- kai juos išduodanti valstybė narė pakeičia pranešimą, pateiktą pagal 7 straipsnio 1 dalįarba- kai valstybė narė arba Komisija įgyvendina Sutarties 169 arba 170 straipsnį, siekdama klausimą pateikti Europos Bendrijų Teisingumo Teismui.9 straipsnis1. Valstybės narės arba Komisija gali konsultuotis su patariamuoju komitetu, jeigu bet kuriai valstybei narei arba Komisijai kyla abejonių, ar į Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje spausdinamą sąrašą įtraukti diplomai, pažymėjimai ar kiti oficialias kvalifikacijas patvirtinantys dokumentai vis dar atitinka 3 ir 4 straipsnio reikalavimus. Komitetas savo nuomonę pateikia per tris mėnesius.2. Komisija išbraukia diplomą iš vieno iš sąrašų, paskelbtų Europos Bendrijų oficialiajameleidinyje, tai suderinusi su suinteresuotąja valstybe nare arba pagal Teisingumo Teismo sprendimą.III SKYRIUSDIPLOMAI, PAŽYMĖJIMAI IR KITI OFICIALIAS KVALIFIKACIJAS PATVIRTINANTYS DOKUMENTAI, SUTEIKIANTYS TEISĘ JŲ TURĖTOJAMS PRADĖTI ARCHITEKTO VEIKLĄ, REMIANTIS NUSTATYTOMIS TEISĖMIS ARBA GALIOJANČIOMIS NACIONALINĖMIS NUOSTATOMIS10 straipsnisKiekviena valstybė narė pripažįsta 11 straipsnyje nurodytus diplomus, pažymėjimus ir kitus oficialias kvalifikacijas patvirtinančius dokumentus, kitų valstybių narių išduotus valstybių narių piliečiams, kuriose tokie piliečiai jau turi šias kvalifikacijas pranešimo apie šią direktyvą metu, arba jų studijos, kurias baigus išduodami diplomai, pažymėjimai ir kiti oficialias kvalifikacijas tvirtinantys dokumentai, prasideda ne vėliau kaip trečiaisiais akademiniais metais nuo minėto pranešimo, net jei tos kvalifikacijos neatitinka II skyriuje nustatytų būtiniausių reikalavimų, tokiems asmenims savo teritorijoje suteikdama tokią pačią teisę pradėti ir vykdyti 1 straipsnyje minimą veiklą laikantis 23 straipsnio, kokia yra suteikiama turintiems pačios valstybės narės išduotus architektūros diplomus, pažymėjimus ir kitus oficialią kvalifikaciją patvirtinančius dokumentus.11 straipsnis10 straipsnyje minimi diplomai, pažymėjimai ir kiti oficialias kvalifikacijas patvirtinantys dokumentai yra šie:a) Vokietijoje- diplomai, išduoti dailės institutų (Dipl.-Ing., Architekt (HfbK)),- diplomai, išduoti "Technische Hochschulen" arba technikos universitetų architektūros katedrų (Architektur/Hochbau), arba universitetų, tiek, kiek šios institucijos susijungia į "Gesamthochschulen", arba "Gesamthochschulen" (Dipl.-Ing. ir bet kuris kitas vardas, kuris šių diplomų turėtojams gali būti suteikiamas vėliau),- diplomai, išduoti "Fachhochschulen" architektūros katedrų (Architektur/Hochbau), tiek, kiek šios institucijos susijungia į "Gesamthochschulen", arba "Gesamthochschulen" architektūros katedrų (Architektur/Hochbau), o kai studijos trunka trumpiau nei ketverius metus, bet ne trumpiau nei trejus metus, prie jų pridedamas pažymėjimas, patvirtinantis ketverių metų profesinę patirtį Vokietijos Federacinėje Respublikoje, išduotas profesinės institucijos pagal 4 straipsnio 1 dalies antrą pastraipą (Ingenieur grad. ir bet kuris kitas vardas, kuris šių diplomų turėtojams gali būti suteiktas vėliau),- diplomai (Prüfungszeugnisse), iki 1973 m. sausio 1 d. išduoti "Ingenieurschulen" ir "Werkkunstschulen" architektūros katedrų, prie kurių pridedamas kompetentingos institucijos išduotas pažymėjimas, patvirtinantis, kad atitinkamas asmuo išlaikė oficialios kvalifikacijos egzaminą pagal 13 straipsnį;b) Belgijoje- diplomai, išduoti nacionalinių aukštųjų architektūros mokyklų arba nacionalinių architektūros institutų (architecte - architect),- diplomai, išduoti Hasselt provincijos aukštosios architektūros mokyklos (architect),- diplomai, išduoti Karališkųjų dailės akademijų (architecte – architect),- diplomai, išduoti "écoles Saint-Luc" (architecte - architect),- universiteto civilinės inžinerijos diplomai, prie kurių pridedamas architektų asociacijos išduotas profesinio mokymosi pažymėjimas, jo turėtojui suteikiantys teisę naudotis architekto profesine kvalifikacija (architecte – architect),- architektūros diplomai, išduoti centrinės arba valstybinės architektūros egzaminų komisijos (architecte – architect),- civilinės inžinerijos (architektūros) diplomai ir architektūros (inžinerijos) diplomai, išduoti universitetų taikomųjų mokslų fakultetų ir Monso politechnikos fakulteto (ingénieur-architecte, ingénieur-architect);c) Danijoje- diplomai, išduoti Kopenhagos ir Århus nacionalinių architektūros mokyklų (arkitekt),- registracijos pažymėjimas, išduotas Architektūros tarybos pagal 1975 m. gegužės 28 d. įstatymą Nr. 202 (registreret arkitekt),- diplomai, išduoti Aukštųjų civilinės inžinerijos mokyklų (bygningskonstruktør), prie kurių pridedamas kompetentingų institucijų išduotas pažymėjimas, patvirtinantis, kad atitinkamas asmuo išlaikė oficialios kvalifikacijos egzaminą pagal 13 straipsnį;d) Prancūzijoje- Vyriausybės suteiktas architekto diplomas, iki 1959 m. išduotas Švietimo ministerijos, o vėliau - Kultūros ministerijos (architecte DPLG),- diplomai, išduoti "Ecole spéciale d'architecture" (architecte DESA),- diplomai, nuo 1955 m. išuoti "Ecole nationale supérieure des Arts et Industries de Strasbourg" (buvusios "Ecole nationale d'ingénieurs de Strasbourg") architektūros katedros (architecte ENSAIS);e) Graikijoje- inžinerijos (architektūros) diplomai, išduoti Atėnų METSOVION POLYTECHNION, prie kurių pridedamas Graikijos technikos rūmų išduotas pažymėjimas, suteikiantis teisę vykdyti architekto veiklą,- inžinerijos (architektūros) diplomai, išduoti Salonikų ARISTOTELION PANEPISTIMION, prie kurių pridedamas Graikijos technikos rūmų išduotas pažymėjimas, suteikiantis teisę vykdyti architekto veiklą,- inžinerijos (civilinės inžinerijos) diplomai, išduoti Atėnų METSOVION POLYTECHNION, prie kurių pridedamas Graikijos technikos rūmų išduotas pažymėjimas, suteikiantis teisę vykdyti architekto veiklą,- inžinerijos (civilinės inžinerijos) diplomai, išduoti Salonikų ARISTOTELION PANEPISTIMION, prie kurių pridedamas Graikijos technikos rūmų išduotas pažymėjimas, suteikiantis teisę vykdyti architekto veiklą,- inžinerijos (civilinės inžinerijos) diplomai, išduoti PANEPISTIMION THRAKIS, prie kurių pridedamas Graikijos technikos rūmų išduotas pažymėjimas, suteikiantis teisę vykdyti architekto veiklą,- inžinerijos (civilinės inžinerijos) diplomai, išduoti PANEPISTIMION PATRON, prie kurių pridedamas Graikijos technikos rūmų išduotas pažymėjimas, suteikiantis teisę vykdyti architekto veiklą;f) Airijoje- architektūros bakalauro laipsnis, kurį Dublino universiteto koledžo architektūros absolventams suteikia Airijos Nacionalinis Universitetas (B Arch. (NUI)),- mokslo laipsnį suteikiantis architektūros diplomas, išduotas Technologijos koledžo, Bolton gatvė, Dublinas (Dipl. Arch.),- Airijos Karališkojo Architektūros Instituto asociacijos pažymėjimas (ARIAI),- Airijos Karališkojo Architektūros Instituto narystės pažymėjimas (MRIAI);g) Italijoje- "laurea in architettura" – diplomai, išduoti Venecijos ir Kalabrijos srities universitetų, politechnikos institutų ir architektūros institutų, prie kurių pridedamas diplomas, suteikiantis teisę jo turėtojui savarankiškai vykdyti architekto veiklą ir išduotas Švietimo ministro po to, kai kandidatas kompetentingoje taryboje išlaiko valstybinį egzaminą, suteikiantį jam teisę savarankiškai vykdyti architekto veiklą (dott. Architetto),- "laurea in ingegneria" – pastatų statybos diplomai ("sezione costenzione civile"), išduoti universitetų ir politechnikos institutų, prie kurių pridedamas diplomas, suteikiantis teisę jo turėtojui savarankiškai vykdyti architekto veiklą ir išduotas Švietimo ministro po to, kai kandidatas kompetentingoje taryboje išlaiko valstybinį egzaminą, suteikiantį jam teisę savarankiškai vykdyti architekto veiklą (dott. Ing. Architetto arba dott. Ing. in ingegneria civile);h) Nyderlanduose- pažymėjimas, nurodantis, kad jo turėtojas išlaikė egzaminą architekto mokslo laipsniui gauti, kurį suteikia Delftų ir Eindhoveno technikos koledžų architektūros katedros (bouwkundig ingenieur),- diplomai, išduoti valstybės pripažintų architektūros akademijų (architect),- diplomai, iki 1971 m. išduoti buvusių architektūros koledžų (Hoger Bouwkunstonderricht) (architect HBO),- diplomai, iki 1970 m. išduoti buvusių arhitektūros koledžų (Voortgezet Bouwkunstonderricht) (architect VBO),- pažymėjimas, nurodantis, kad atitinkamas asmuo išlaikė egzaminą, kurį organizavo "Bond van Nederlandse Architecten" architektų taryba (Olandijos architektų ordinas, BNA) (architect),- "Stichting Instituut voor Architectuur" ("Architektūros instituto" fondo) diplomas (IVA), išduotas baigus šio fondo organizuojamas studijas, trunkančias ilgiau nei ketverių metų minimalų laikotarpį (architect), prie kurio pridedamas kompetentingos institucijos išduotas pažymėjimas, patvirtinantis, kad atitinkamas asmuo išlaikė oficialios kvalifikacijos egzaminą pagal 13 straipsnį,- kompetentingos institucijos išduotas pažymėjimas, nurodantis, kad iki šios direktyvos įsigaliojimo dienos atitinkamas asmuo išlaikė "Kandidaat in de bouwkunde" egzaminą mokslo laipsniui gauti, kurį surengė Delfto ir Eindhoveno technikos koledžai, ir ne trumpiau nei penkerius metus iki pat tos dienos jis vykdė architekto veiklą, kurios pobūdis ir reikšmė pagal Nyderlandų reikalavimus garantuoja, kad jis yra pakankamai kompetentingas vykdyti šią veiklą (architect),- pažymėjimas, kompetentingos institucijos išduotas tik tiems asmenims, kurie iki šios direktyvos įsigaliojimo dienos sulaukė 40 metų amžiaus, patvirtinantis, kad ne trumpiau nei penkerius metus iki pat tos dienos atitinkamas asmuo vykdė architekto veiklą, kurios pobūdis ir reikšmė pagal Nyderlandų reikalavimus garantuoja, kad jis yra pakankamai kompetentingas vykdyti šią veiklą (architect),septintojoje ir aštuntojoje įtraukoje minimi pažymėjimai nebeturi būti pripažįstami nuo tos dienos, kai Nyderlanduose įsigalioja įstatymai ir kiti teisės aktai, reglamentuojantys architekto veiklos pradėjimą ir vykdymą pagal architekto profesinę kvalifikaciją, tiek, kiek pagal šias nuostatas šie pažymėjimai neleidžia pradėti tokios veiklos pagal šį profesinį vardą;i) Jungtinėje Karalystėje- kvalifikacijos, suteikiamos išlaikius egzaminus:- Karališkajame Britanijos Architektūros institute,- architektūros mokyklose, esančiose:- universitetuose,- politechnikos universitetuose,- koledžuose,- akademijose,- technologijos ir meno mokyklose,kurias pripažino arba šios direktyvos priėmimo metu pripažįsta Jungtinės Karalystės Architektų registracijos taryba įtraukdama į registrą (architektas),- pažymėjimas, nurodantis, kad jo turėtojas turi pripažintą teisę turėti architekto profesinį vardą pagal 1931 m. Architektų registracijos akto 6 straipsnio 1 dalies a punktą, 6 straipsnio 1 dalies b punktą arba 6 straipsnio 1 dalies d punktą (Architect),- pažymėjimas, nurodantis, kad jo turėtojas turi pripažintą teisę turėti architekto profesinį vardą pagal 1938 m. Architektų registracijos akto 2 straipsnį (Architect).12 straipsnisNepažeisdamos 10 straipsnio, visos valstybės narės savo teritorijoje pripažįsta ir savo teritorijoje suteikia tokią pačią teisę pradėti ir vykdyti 1 straipsnyje minimą veiklą naudojantis architekto profesiniu vardu, kokia yra suteikiama pagal jos pačios išduotus architektūros diplomus, pažymėjimus ir kitus oficialias kvalifikacijas patvirtinančius dokumentus:- pažymėjimus, valstybių narių piliečiams išduotus tų valstybių narių, kuriose pranešimo apie šią direktyvą metu galioja teisės aktai, reglamentuojantys 1 straipsnyje minimos veiklos pradėjimą ir vykdymą naudojantis architekto profesiniu vardu, kuriuose nurodoma, kad jų turėtojas gavo leidimą naudotis architekto profesiniu vardu prieš įgyvendinant šią direktyvą ir penkerių metų laikotarpiu bent trejus metus iš eilės iki šio pažymėjimo išdavimo veiksmingai vykdo šią veiklą pagal tuos teisės aktus,- pažymėjimus, valstybių narių piliečiams išduotus tų valstybių narių, kurios nuo pranešimo apie šią direktyvą iki jos įgyvendinimo priima teisės aktus, reglamentuojančius 1 straipsnyje minimos veiklios pradėjimą ir vykdymą naudojantis architekto profesiniu vardu, kuriuose nurodoma, kad jų turėtojas gavo leidimą naudotis architekto profesiniu vardu šios direktyvos įgyvendinimo metu ir penkerių metų laikotarpiu bent trejus metus iš eilės iki šio pažymėjimo išdavimo veiksmingai vykdo šią veiklą pagal tuos teisės aktus.13 straipsnis11 straipsnio a punkto ketvirtoje įtraukoje, 11 straipsnio c punkto trečioje įtraukoje ir 11 straipsnio h punkto šeštoje įtraukoje nurodytą oficialios kvalifikacijos egzaminą sudaro planų, kuriuos sudarė ir įvykdė atitinkamas asmuo, faktiškai vykdydamas 1 straipsnyje minimą veiklą ne trumpiau nei šešerius metus, įvertinimas.14 straipsnisVokietijos Federacinės Respublikos kompetentingų institucijų pažymėjimai, kuriuos Vokietijos Demokratinės Respublikos kompetentingos institucijos išdavė po 1945 m. gegužės 8 d., patvirtinantys, kad kvalifikacijos atitinka 11 straipsnyje minimas oficialias kvalifikacijas, pripažįstami minėtame straipsnyje nustatytomis sąlygomis.15 straipsnisLiuksemburgo Didžiajai Hercogystei leidžiama, nepažeidžiant 5 straipsnio, sustabdyti 10, 11 ir 12 straipsnių taikymą dėl neuniversitetinių diplomų, pažymėjimų ir kitų oficialias kvalifikacijas patvirtinančių dokumentų pripažinimo, kad būtų išvengta konkurencijos iškraipymo pereinamuoju ketverių su puse metų laikotarpiu nuo pranešimo apie šią direktyvą dienos.IV SKYRIUSNAUDOJIMASIS MOKSLO VARDU16 straipsnis1. Nepažeisdamos 23 straipsnio, priimančiosios valstybės narės užtikrina, kad valstybių narių piliečiai, kurie laikosi II arba III skyriuje nurodytų sąlygų, turi teisę naudotis kilmės valstybės narės arba valstybės narės, iš kurios jie yra atvykę, teisėtu mokslo vardu arba, prireikus, jo santrumpa tos valstybės kalba. Priimančiosios valstybės narės gali reikalauti, kad po šio vardo būtų rašoma jį suteikusios įstaigos arba egzaminų komisijos pavadinimas ir vieta.2. Jeigu mokslo vardas, kuriuo naudojamasi kilmės valstybėje narėje arba toje valstybėje narėje, iš kur užsienio pilietis yra atvykęs, priimančioje valstybėje narėje gali būti lengvai supainiotas su vardu, kuris toje valstybėje yra suteikiamas tik po papildomų studijų, kurių toks asmuo nėra baigęs, priimančioji valstybė narė gali reikalauti, kad kilmės valstybės narės arba tos valstybės narės, iš kurios jis yra atvykęs, suteiktu vardu toks asmuo naudotųsi priimančiosios valstybės narės nustatyta forma.V SKYRIUSNUOSTATOS, PADEDANČIOS VEIKSMINGIAU NAUDOTIS ĮSISTEIGIMO TEISE IR LAISVE TEIKTI PASLAUGASA. Specialios nuostatos, susijusios su įsisteigimo teise17 straipsnis1. Priimančioji valstybė narė, reikalaujanti, kad jos piliečiai, pradedantys bet kurią 1 straipsnyje minimą veiklą, pateiktų gero vardo arba geros reputacijos įrodymą, reikalauja, kad kitų valstybių narių piliečiai kaip pakankamą įrodymą pateiktų kilmės valstybės narės arba tos valstybės narės, iš kurios jei yra atvykę, kompetentingos institucijos išduotą pažymėjimą, patvirtinantį, kad yra laikomasi valstybės narės gero vardo arba geros reputacijos reikalavimų, keliamų atitinkamai veiklai pradėti.2. Jeigu kilmės valstybė narė arba valstybė narė, iš kurios užsienio pilietis yra atvykęs, nereikalauja, kad asmenys, norintys pradėti atitinkamą veiklą, pateiktų gero vardo arba geros reputacijos įrodymą, priimančioji valstybė narė gali reikalauti, kad kilmės valstybės narės arba tos valstybės narės, iš kurios užsienio pilietis yra atvykęs, piliečiai pateiktų išrašą iš teismo registro arba, jeigu to padaryti neįmanoma, lygiavertį dokumentą, išduotą kilmės valstybės narės arba valstybės narės, iš kurios jis yra atvykęs, kompetentingos institucijos.3. Kai kilmės valstybė narė arba valstybė narė, iš kurios užsienio pilietis yra atvykęs, neišduoda šio straipsnio 2 dalyje nurodyto dokumentinio įrodymo, tokį įrodymą galima pakeisti pareiškimu prisiekus, o valstybėse, kuriose pareiškimas prisiekus nėra numatytas - oficialiu atitinkamo asmens pareiškimu, pateiktu kompetentingai teismo arba administracinei institucijai arba, prireikus, kilmės valstybės narės arba valstybės narės, iš kurios užsienio pilietis yra atvykęs, notarui ar kompetentingai profesinei organizacijai; ši institucija arba notaras išduoda pareiškimo prisiekus arba oficialaus pareiškimo autentiškumą patvirtinantį pažymėjimą.4. Jeigu priimančioji valstybė narė turi išsamių žinių, kad ją dominantis asmuo buvo įsivėlęs į svarbius įvykius už jos teritorijos ribų dar prieš įsisteigdamas toje valstybėje narėje, arba žino, kad 3 dalyje nurodytame pareiškime yra klaidingos informacijos, ir kad tie įvykiai arba informacija gali turėti įtakos pradedant konkrečią veiklą jos teritorijoje, ji gali apie tai informuoti kilmės valstybę narę arba tą valstybę narę, iš kurios jis yra atvykęs.Kilmės valstybė narė arba valstybė narė, iš kurios užsienio pilietis yra atvykęs, tikrina, ar pateikti faktai yra tikri, jei jie gali turėti įtakos pradedant atitinkamą veiklą toje valstybėje narėje. Šių valstybių institucijos nustato tokių tyrimų pobūdį ir trukmę bei informuoja priimančiąją valstybę narę apie atitinkamus veiksmus, kurių imamasi dėl jų išduotų pažymėjimų arba dokumentų.5. Valstybės narės užtikrina siunčiamos informacijos konfidencialumą.18 straipsnis1. Jeigu priimančioje valstybėje narėje galioja įstatymų ir kitų teisės aktų nuostatos, numatančios gero vardo arba geros reputacijos reikalavimus, įskaitant nuostatas dėl drausminių bylų už sunkius profesinius nusižengimus arba nuteisimo už nusikalstamą veiką, ir susijusios su bet kurios 1 straipsnyje minimos veiklos vykdymu, kilmės valstybė narė arba valstybė narė, iš kurios užsienio pilietis yra atvykęs, perduoda priimančiajai valstybei narei visą reikalingą informaciją apie šiam asmeniui taikytas profesinio arba administracinio pobūdžio priemones arba iškeltas drausmines bylas arba tuo metu, kai jis vykdė profesinę veiklą kilmės valstybėje narėje arba toje valstybėje narėje, iš kurios jis yra atvykęs, taikytas baudžiamąsias sankcijas.2. Jeigu priimančioji valstybė narė turi išsamių žinių, kad ją dominantis asmuo buvo įsivėlęs į svarbius įvykius už jos teritorijos ribų dar prieš įsisteigdamas toje valstybėje ir kad tai gali turėti įtakos vykdant konkrečią veiklą jos teritorijoje, ji gali apie tai informuoti kilmės valstybę narę arba tą valstybę narę, iš kurios jis yra atvykęs.Kilmės valstybė narė arba ta valstybė narė, iš kurios užsienio pilietis yra atvykęs, tikrina, ar pateikti faktai yra tikri, jei jie gali turėti įtakos vykdant atitinkamą veiklą toje valstybėje narėje. Šių valstybių institucijos nustato tokių tyrimų pobūdį ir trukmę bei informuoja priimančiąją valstybę narę apie atitinkamus veiksmus, kurių imamasi dėl informacijos, pateiktos pagal 1 dalį.3. Valstybės narės užtikrina siunčiamos informacijos konfidencialumą.19 straipsnisDokumentai, išduodami pagal 17 ir 18 straipsnius, negali būti pateikiami nuo jų išdavimo praėjus daugiau nei trims mėnesiams.20 straipsnis1. Procedūra, pagal kurią suinteresuotam asmeniui leidžiama pradėti bet kurią 1 straipsnyje minimą veiklą, pagal 17 ir 18 straipsnius turi būti kuo greičiau baigta ir tęstis ne ilgiau kaip tris mėnesius nuo visų dokumentų, susijusių su tokiu asmeniu, pateikimo, nepažeidžiant uždelsimo, kurį nulemia galimos apeliacijos dėl procedūros sustabdymo.2. 17 straipsnio 4 dalyje ir 18 straipsnio 2 dalyje minimais atvejais padavus prašymą dėl pakartotinio nagrinėjimo, atidedamas 1 dalyje nustatytas terminas.Valstybė narė, į kurią kreipiamasi, atsakymą pateikia per tris mėnesius.Gavusi atsakymą arba pasibaigus terminui, priimančioji valstybė narė tęsia 1 dalyje minimą procedūrą.21 straipsnisJeigu priimančioji valstybė narė reikalauja, kad jos piliečiai, norintys pradėti arba vykdyti kurią nors 1 straipsnyje minimą veiklą, duotų priesaiką arba padarytų oficialų pareiškimą ir jeigu tokios priesaikos arba pareiškimo forma negali pasinaudoti kitos valstybės narės piliečiai, tokia valstybė narė užtikrina, kad suinteresuotam asmeniui būtų pasiūlyta kita tinkama ir lygiavertė priesaikos arba pareiškimo forma.B. Specialios nuostatos, susijusios su paslaugų teikimu22 straipsnis1. Jeigu valstybė narė reikalauja, kad jos piliečiai, norintys pradėti arba vykdyti kurią nors 1 straipsnyje minimą veiklą, turėtų leidimą arba būtų profesinės organizacijos arba organo nariai arba būtų juose įsiregistravę, tokia valstybė narė tuos valstybių narių piliečius, kurie teikia paslaugas, nuo tokio reikalavimo atleidžia.Suinteresuotas asmuo teikia paslaugas tomis pačiomis teisėmis ir įsipareigojimais, kaip ir priimančiosios valstybės narės piliečiai; visų pirma jis laikosi toje valstybėje narėje taikomų profesinių ar administracinių elgesio taisyklių.Šiuo tikslu valstybės narės, siekdamos sudaryti sąlygas įgyvendinti jų teritorijoje galiojančias nuostatas dėl profesinio elgesio, be 2 dalyje minimo pranešimo apie teiktinas paslaugas gali reikalauti automatinės laikinos registracijos arba pro forma narystės profesinėje organizacijoje ar organe, arba alternatyvaus varianto - įregistravimo registre, jei tokia registracija arba narystė nenukels ilgesniam laikui ar kitokiu būdu neapsunkins paslaugų teikimo, ar nepareikalaus iš paslaugos teikėjo papildomų išlaidų.Jeigu priimančioji valstybė, remdamasi antra pastraipa, patvirtina kokią nors priemonę arba sužino faktus, prieštaraujančius šioms nuostatoms, apie tai ji nedelsdama informuoja valstybę narę, kurioje yra įsisteigęs suinteresuotas asmuo.2. Priimančioji valstybė narė gali reikalauti, kad atitinkamas asmuo kompetentingoms institucijoms iš anksto praneštų apie teiktinas paslaugas, jeigu projektą numatoma įgyvendinti jos teritorijoje.3. Pagal 1 ir 2 dalis priimančioji valstybė narė gali pareikalauti, kad suinteresuotas asmuo pateiktų vieną arba daugiau dokumentų, kuriuose būtų tokia informacija:- 2 dalyje nurodytas pranešimas,- pažymėjimas, kad suinteresuotas asmuo toje valstybėje narėje, kurioje jis yra įsisteigęs, teisėtai vykdo nurodytą veiklą,- pažymėjimas, kad suinteresuotas asmuo turi kokį nors diplomą (-us), pažymėjimą (-us) arba kitus oficialias kvalifikacijas patvirtinančius dokumentus, kurie yra būtini konkrečioms paslaugoms teikti, ir kad šios kvalifikacijos atitinka II skyriaus kriterijus arba jei yra išvardyti šios direktyvos III skyriuje,- tam tikrais atvejais 23 straipsnio 2 dalyje nurodytas pažymėjimas.4. Dokumentas arba dokumentai, apibrėžti 3 dalyje, negali būti pateikiami nuo jų išdavimo praėjus daugiau nei 12 mėnesių.5. Jeigu valstybė narė laikinai arba visam laikui iš savo piliečio arba iš kitos valstybės narės piliečio, įsikūrusio jos teritorijoje, visiškai arba iš dalies atima teisę vykdyti kurią nors 1 straipsnyje minimą veiklą, ji atitinkamai užtikrina, kad iš jo laikinai arba visam laikui būtų paimtas pažymėjimas, minimas 3 dalies antroje įtraukoje.C. Bendros nuostatos dėl įsisteigimo teisės ir laisvės teikti paslaugas23 straipsnis1. Jeigu priimančioje valstybėje narėje naudojimasis architekto profesiniu vardu, susijęs su kuria nors 1 straipsnyje minima veikla, yra reglamentuojamas, kitų valstybių narių piliečiai, atitinkantys II skyriuje nustatytas sąlygas arba kurių 11 straipsnyje išvardyti diplomai, pažymėjimai arba kiti oficialias kvalifikacijas patvirtinantys dokumentai buvo pripažinti pagal 10 straipsnį, naudojasi profesiniu vardu ir jo sutrumpa, priimtais priimančiojoje valstybėje narėje, jei jie tenkina tos valstybės narės nustatytas praktinės mokymosi patirties sąlygas.2. Jeigu valstybėje narėje pradėti 1 straipsnyje nurodytą veiklą arba ją vykdyti naudojantis architekto profesiniu vardu leidžiama, be II skyriuje išvardytų reikalavimų arba reikalavimo turėti 11 straipsnyje nurodytą diplomą, pažymėjimą arba kitą oficialias kvalifikacijas patvirtinantį dokumentą, tik baigus nustatytos trukmės praktines studijas, suinteresuotoji valstybė narė kaip pakankamą įrodymą pripažįsta kilmės arba gyvenamosios valstybės narės išduotą pažymėjimą, nurodantį, kad toje šalyje buvo įgyta atitinkamos trukmės praktinė patirtis. Kaip apibrėžta šioje dalyje, pakankamu įrodymu laikomas 4 straipsnio 1 dalies antroje pastraipoje minimas pažymėjimas.24 straipsnis1. Jeigu priimančioji valstybė narė reikalauja, kad jos piliečiai, norintys pradėti arba vykdyti 1 straipsnyje minimą veiklą, pateiktų įrodymus, kad jie nebuvo bankrutavę, ir jei pagal 17 ir 18 straipsnius pateikta informacija to neįrodo, ta valstybė priima pareiškimą prisiekus, o valstybėse, kuriose pareiškimas prisiekus nėra numatytas - oficialų atitinkamo asmens pareiškimą, pateiktą kompetentingai teismo arba administracinei institucijai arba, prireikus, kilmės valstybės narės arba valstybės narės, iš kurios asmuo yra atvykęs, notarui ar kompetentingai profesinei organizacijai; ši institucija arba notaras išduoda pareiškimo prisiekus arba oficialaus pareiškimo autentiškumą patvirtinantį pažymėjimą.Jeigu priimančioje valstybėje narėje turi būti įrodoma patikima finansinė padėtis, ta valstybė narė pripažįsta kitos valstybės narės bankų išduotus liudijimus lygiaverčiais jos teritorijoje išduotiems liudijimams.2. Dokumentai, minimi 1 dalyje, negali būti pateikiami nuo jų išdavimo praėjus daugiau nei trims mėnesiams.25 straipsnis1. Jeigu priimančioji valstybė narė reikalauja, kad jos piliečiai, norintys pradėti arba vykdyti 1 straipsnyje minimą veiklą, pateiktų įrodymus, kad jie yra apsidraudę nuo finansinių padarinių, susijusių su jų profesiniais įsipareigojimais, ta valstybė pripažįsta kitos valstybės narės draudimo įmonių išduotus pažymėjimus lygiaverčiais jos teritorijoje išduotiems pažymėjimams. Tokiuose pažymėjimuose turi būti tiksliai nurodyta, kad draudikas laikosi priimančiosios valstybės narės įstatymų ir kitų teisės aktų dėl draudimo sąlygų ir apimties.2. Pažymėjimai, minimi 1 dalyje, negali būti pateikiami nuo jų išdavimo praėjus daugiau nei trims mėnesiams.26 straipsnis1. Valstybės narės imasi būtinų priemonių, reikalingų užtikrinti, kad suinteresuoti asmenys gautų informaciją apie priimančiosios valstybės narės įstatymus ir, prireikus, apie profesinę etiką.Šiam tikslui valstybės narės gali steigti informacijos centrus, kuriuose šie asmenys gautų reikalingą informaciją. Priimančioji valstybė narė gali reikalauti, kad įsisteigimo atveju suinteresuoti asmenys kreiptųsi į tokius centrus.2. Valstybės narės 1 dalyje nurodytus centrus gali įsteigti kompetentingose institucijose ir organuose, kuriuos jos paskiria iki 31 straipsnio 1 dalyje nurodyto laikotarpio pabaigos.3. Valstybės narės pasirūpina, kad prireikus tokie asmenys savo pačių ir savo klientų labui įgytų kalbos įgūdžių, reikalingų dirbti pagal specialybę priimančioje valstybėje narėje.VI SKYRIUSBAIGIAMOSIOS NUOSTATOS27 straipsnisJeigu kyla pagrįstų abejonių, priimančioji valstybė narė gali pareikalauti, kad kitos valstybės narės kompetentingos institucijos patvirtintų diplomų, pažymėjimų ir kitų oficialias kvalifikacijas patvirtinančių dokumentų, išduotų tos kitos valstybės narės ir minimų II ir III skyriuose, autentiškumą.28 straipsnisPer 31 straipsnio 1 dalies pirmoje pastraipoje nustatytą laiką valstybės narės paskiria valdžios institucijas ir organus, kompetentingus išduoti arba priimti diplomus, pažymėjimus bei kitus oficialias kvalifikacijas patvirtinančius dokumentus, taip pat šioje direktyvoje nurodytus dokumentus bei informaciją, ir apie tai nedelsdamos praneša kitoms valstybėms narėms bei Komisijai.29 straipsnisŠi direktyva taip pat taikoma valstybių narių piliečiams, kurie pagal Reglamentą (EEB) Nr. 1612/68 vykdo arba vykdys 1 straipsnyje minimą veiklą kaip pagal darbo sutartį dirbantys asmenys.30 straipsnisPraėjus ne daugiau nei trejiems metams nuo 31 straipsnio 1 dalies pirmoje pastraipoje nustatyto laikotarpio pabaigos, Komisija, remdamasi įgyta patirtimi, iš naujo peržiūri šią direktyvą ir prireikus, pasikonsultavusi su Patariamuoju komitetu, pateikia Tarybai pasiūlymus dėl pakeitimų. Taryba visus šiuos pasiūlymus išnagrinėja per vienerius metus.31 straipsnis1. Valstybės narės patvirtina priemones, kurios, įsigaliojusios per 24 mėnesius nuo pranešimo apie šią direktyvą, įgyvendina šią direktyvą, ir apie tai nedelsdamos praneša Komisijai.Tačiau valstybėms narėms nuo pranešimo dienos nustatomas trejų metų laikotarpis 22 straipsniui įgyvendinti.2. Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų nacionalinės teisės pagrindinių nuostatų tekstus.32 straipsnisŠi direktyva skirta valstybėms narėms.Priimta Liuksemburge, 1985 m. birželio 10 d.Tarybos varduPirmininkasM. Fioret[1] OL C 239, 1967 10 4, p. 15.[2] OL C 72, 1968 7 19, p. 3.[3] OL C 24, 1968 3 22, p. 3.[4] OL L 257, 1968 10 19, p. 2.--------------------------------------------------


title: 2010 m. kovo 9 d. Komisijos direktyva 2010/16/ES, iš dalies keičianti Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2006/48/EB dėl jos netaikymo konkrečiai įstaigai (Tekstas svarbus EEE)

text:
10.3.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 60/15

         KOMISIJOS DIREKTYVA 2010/16/ES
   2010 m. kovo 9 d.
   iš dalies keičianti Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2006/48/EB dėl jos netaikymo konkrečiai įstaigai
   (Tekstas svarbus EEE)
   EUROPOS KOMISIJA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
   atsižvelgdama į 2006 m. birželio 14 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2006/48/EB dėl kredito įstaigų veiklos pradėjimo ir vykdymo (1), ypač į jos 150 straipsnio 1 dalies d punktą,
   kadangi:

               (1)

               Direktyvos 2006/48/EB 2 straipsnyje pateikiamas įstaigų, kurioms ši direktyva aiškiai netaikoma, sąrašas.

               (2)

               Slovėnijos Respublikos finansų ministerija paprašė į įstaigų, kurioms Direktyva 2006/48/EB netaikoma, sąrašą, pateiktą tos direktyvos 2 straipsnyje, įtraukti SID-Slovenska izvozna in razvojna banka, d.d. Ljubljana (toliau – SID Bank).

               (3)

                  SID Bank remia Slovėnijos Vyriausybės struktūrinę, socialinę politiką ir kitas viešosios politikos kryptis teikdamas finansines paslaugas, konsultacijas ir patarimus, be kita ko, tokiose srityse, kaip antai: tarptautinė prekyba ir tarptautinis bendradarbiavimas, ekonominės paskatos mažoms ir vidutinėms įmonėms, moksliniams tyrimams ir plėtrai, regioninei plėtrai ir komercinėms bei viešosioms infrastruktūroms. Slovėnijos Vyriausybė yra vienintelė SID Bank akcininkė, taip pat visų banko turimų įsipareigojimų laiduotoja.

               (4)

                  SID Bank – įstaiga, kuri vykdo specifinę su viešuoju interesu siejamą veiklą, todėl ji gali būti įtraukta į įstaigų, kurioms Direktyva 2006/48/EB pagal jos 2 straipsnį netaikoma, sąrašą.

               (5)

               Todėl Direktyva 2006/48/EB turėtų būti atitinkamai iš dalies pakeista.

               (6)

               Šioje direktyvoje nustatytos priemonės atitinka Europos bankininkystės komiteto nuomonę,

         PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:
   1 straipsnis
   Direktyvos 2006/48/EB 2 straipsnyje po septynioliktos įtraukos įterpiama nauja įtrauka:

               „—

               Slovėnijoje – SID-Slovenska izvozna in razvojna banka, d.d. Ljubljana,“.

         2 straipsnis
   1.   Valstybės narės priima ir skelbia įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie, įsigalioję ne vėliau kaip iki 2010 m. birželio 30 d., įgyvendina šią direktyvą. Valstybės narės nedelsdamos pateikia Komisijai tų nuostatų tekstus bei tų nuostatų ir šios direktyvos atitikties lentelę.
   Tas nuostatas jos taiko nuo 2010 m. liepos 1 d.
   Valstybės narės, priimdamos tas nuostatas, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.
   2.   Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų pagrindinių nacionalinės teisės nuostatų tekstus.
   3 straipsnis
   Ši direktyva įsigalioja dvidešimtą dieną nuo jos paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
   4 straipsnis
   Ši direktyva skirta valstybėms narėms.

      Priimta Briuselyje 2010 m. kovo 9 d.

            Komisijos vardu

            Pirmininkas

         José Manuel BARROSO

      (1)  OL L 177, 2006 6 30, p. 1.


title: 2012 m. kovo 14 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2012/6/ES, kuria iš dalies keičiamos Tarybos direktyvos 78/660/EEB dėl tam tikrų tipų bendrovių metinių atskaitomybių nuostatos, susijusios su mikrosubjektais  Tekstas svarbus EEE

text:
21.3.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 81/3

         EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS DIREKTYVA 2012/6/ES
   2012 m. kovo 14 d.
   kuria iš dalies keičiamos Tarybos direktyvos 78/660/EEB dėl tam tikrų tipų bendrovių metinių atskaitomybių nuostatos, susijusios su mikrosubjektais
   (Tekstas svarbus EEE)
   EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 50 straipsnio 1 dalį,
   atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą,
   atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę (1),
   laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros (2),
   kadangi:

               (1)

               2007 m. kovo 8 ir 9 d. Europos Vadovų Taryba savo išvadose pabrėžė, kad mažinti administracinę naštą yra svarbu norint skatinti Europos ekonomiką ir kad būtinos didelės bendros pastangos administracinei naštai Europos Sąjungoje mažinti;

               (2)

               apskaita pripažinta viena iš pagrindinių sričių, kuriose gali būti mažinama bendrovių administracinė našta Sąjungoje;

               (3)

               Komisijos rekomendacijoje 2003/361/EB (3) apibrėžtos labai mažos, mažosios ir vidutinės įmonės. Tačiau po konsultacijų su valstybėmis narėmis paaiškėjo, kad toje rekomendacijoje nurodyti kriterijų dydžiai labai mažoms įmonėms apskaitos tikslais gali būti pernelyg dideli. Todėl reikėtų nustatyti labai mažų įmonių – mikrosubjektų – pogrupį, apimantį įmones, kurių bendros balanso sumos ir grynųjų pajamų kriterijų dydžiai mažesni už tuos, kurie nustatyti labai mažoms įmonėms;

               (4)

               daugeliu atvejų mikrosubjektai užsiima veikla vietos ar regioniniu lygiu ir nevykdo arba beveik nevykdo tarpvalstybinės veiklos. Be to, mikrosubjektai atlieka svarbų vaidmenį kuriant naujas darbo vietas, skatinant mokslinius tyrimus ir plėtrą bei kuriant naujas ekonominės veiklos rūšis;

               (5)

               mikrosubjektai turi ribotus išteklius, kad laikytųsi teisės aktuose nustatytų didelių reikalavimų. Tačiau jiems dažnai taikomos tokios pačios finansinės atskaitomybės taisyklės kaip ir didesnėms bendrovėms. Dėl tų taisyklių jiems tenka jų dydžio neatitinkanti našta, taigi tokia mažiausioms įmonėms, palyginti su didesnėmis įmonėmis, tenkanti našta yra neproporcinga. Todėl mikrosubjektams turėtų būti galima netaikyti tam tikrų reikalavimų, dėl kurių jiems gali tekti pernelyg sunki administracinė našta. Tačiau mikrosubjektams vis tiek turėtų būti taikomas nacionalinis reikalavimas tvarkyti registrus, iš kurių būtų matyti jų verslo sandoriai ir finansinė būklė;

               (6)

               atsižvelgiant į tai, kad šioje direktyvoje nustatyti kriterijų dydžiai bus taikomi bendrovėms, kurių skaičius kiekvienoje valstybėje narėje itin skiriasi, ir į tai, kad mikrosubjektų veikla nedaro ar beveik nedaro poveikio tarpvalstybinei prekybai ar vidaus rinkos veikimui, valstybės narės, įgyvendindamos šią direktyvą nacionaliniu lygiu, turėtų atsižvelgti į skirtingą tų kriterijų poveikį;

               (7)

               priimdamos sprendimus dėl mikrosubjektų režimo įgyvendinimo būdo arba jo tinkamumo Tarybos direktyvos 78/660/EEB (4) kontekste, valstybės narės turėtų atsižvelgti į savo rinkų specifines sąlygas ir poreikius;

               (8)

               mikrosubjektai privalo atsižvelgti į finansinių metų pajamas ir išlaidas, neatsižvelgiant į tokių pajamų ar išlaidų gavimo ar mokėjimo datą. Vis dėlto apskaičiuoti išankstinius apmokėjimus ir sukauptas (gautinas) pajamas bei sukauptas sąnaudas ir ateinančio laikotarpio pajamas mikrosubjektams gali būti sunku. Todėl valstybėms narėms turėtų būti leista mikrosubjektams netaikyti reikalavimo apskaičiuoti ir pateikti tokius punktus tik tokia apimtimi, kiek tokio reikalavimo netaikymas susijęs su išlaidomis, kurios nėra žaliavų ir komplektavimo gaminių sąnaudos, vertės patikslinimai, personalo sąnaudos ir mokesčiai. Tokiu būdu galima sumažinti administracinę naštą, susidarančią apskaičiuojant palyginti mažus balansus;

               (9)

               mikrosubjektams gali būti sunku paskelbti metinę atskaitomybę. Tuo pačiu metu valstybėms narėms reikia užtikrinti, kad būtų laikomasi šios direktyvos. Todėl valstybėms narėms turėtų būti leidžiama mikrosubjektams netaikyti bendro reikalavimo paskelbti metinę atskaitomybę, jei balanso informacija yra pagal nacionalinę teisę tinkamai pateikta bent vienai paskirtai kompetentingai valdžios institucijai ir jei informacija yra perduota verslo registrui, kuriame pateikus prašymą būtų galima gauti dokumento kopiją. Tokiais atvejais Direktyvos 78/660/EEB 47 straipsnyje nustatytas reikalavimas skelbti visus apskaitos dokumentus pagal Direktyvos 2009/101/EB (5) 3 straipsnio 5 dalį nebūtų taikomas;

               (10)

               šios direktyvos tikslas – valstybėms narėms suteikti galimybę sukurti mikrosubjektams paprastą finansinės atskaitomybės aplinką. Naudojant tikrąsias vertes, gali būti reikalinga išsami informacija, kuria paaiškinama, kokiu pagrindu nustatyta tam tikrų objektų tikroji vertė. Atsižvelgiant į tai, kad mikrosubjektų režime numatyta paaiškinamaisiais raštais atskleisti labai mažai informacijos, mikrosubjektų atskaitomybės naudotojai nežinotų, ar balanse ir pelno (nuostolio) ataskaitoje pateiktos sumos grindžiamos tikrosiomis vertėmis. Todėl, siekiant šiuo atžvilgiu užtikrinti tikrumą tokiems naudotojams, valstybės narės mikrosubjektams, besinaudojantiems pagal šią direktyvą jiems taikytinomis išimtimis, neturėtų leisti arba neturėtų iš jų reikalauti rengti savo atskaitomybę tikrųjų verčių pagrindu. Mikrosubjektai, pageidaujantys arba turintys naudoti tikrąsias vertes, galės tai daryti taikydami kitus šia direktyva nustatytus režimus, jei tikrąsias vertes naudoti leidžia arba reikalauja valstybė narė;

               (11)

               priimdamos sprendimus dėl mikrosubjektų režimo įgyvendinimo būdo arba jo tinkamumo pagal Direktyvos 78/660/EEB taikymo sritį, valstybės narės turėtų užtikrinti, kad mikrosubjektai, kurie turi būti konsoliduojami pagal Tarybos direktyvą 83/349/EEB (6) dėl konsoliduotos atskaitomybės, turėtų tam tikslui pakankamai išsamius apskaitos duomenis, taip pat užtikrinti, kad šioje direktyvoje numatytos išimtys nedarytų poveikio reikalavimui rengti konsoliduotą atskaitomybę pagal Direktyvą 83/349/EEB;

               (12)

               kadangi šios direktyvos tikslo, t. y. sumažinti mikrosubjektų administracinę naštą, valstybės narės negali deramai pasiekti ir kadangi dėl siūlomo veiksmo poveikio to tikslo būtų geriau siekti Sąjungos lygiu, laikydamasi Europos Sąjungos sutarties 5 straipsnyje nustatyto subsidiarumo principo, Sąjunga gali patvirtinti priemones. Pagal tame straipsnyje nustatytą proporcingumo principą šia direktyva neviršijama to, kas būtina nurodytam tikslui pasiekti;

               (13)

               todėl Direktyvą 78/660/EEB reikėtų atitinkamai iš dalies pakeisti,

         PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:
   1 straipsnis
   Direktyvos 78/660/EEB pakeitimai
   Direktyva 78/660/EEB iš dalies keičiama taip:

               1)

               Įterpiamas šis straipsnis:
               „1a straipsnis
               1.   Valstybės narės gali pagal 2 ir 3 dalis numatyti šioje direktyvoje nustatytų tam tikrų reikalavimų išimtis, taikomas bendrovėms, kurios balanso sudarymo dieną neviršija dviejų iš trijų toliau pateiktų kriterijų ribų (mikrosubjektai):

                           a)

                           bendra balanso suma: 350 000 EUR;

                           b)

                           grynosios pajamos: 700 000 EUR;

                           c)

                           vidutinis darbuotojų skaičius finansiniais metais: 10.

                     2.   Valstybės narės gali 1 dalyje nurodytoms bendrovėms netaikyti kai kurių ar visų šių reikalavimų:

                           a)

                           reikalavimo nurodyti „Išankstinius apmokėjimus ir sukauptas (gautinas) pajamas“ ir „Sukauptas sąnaudas ir ateinančio laikotarpio pajamas“ pagal 18 ir 21 straipsnius;

                           b)

                           kai valstybė narė pasinaudoja šios dalies a punkte numatyta galimybe, ji gali leisti toms bendrovėms nesilaikyti 31 straipsnio 1 dalies d punkto nuostatų, susijusių su „Išankstinių apmokėjimų ir sukauptų (gautinų) pajamų“ ir „Sukauptų sąnaudų ir ateinančio laikotarpio pajamų“ nurodymu, tik 3 dalies b punkto vi papunktyje nurodytų kitų išlaidų atveju, jei šis faktas pateiktas ataskaitos paaiškinamuosiuose raštuose arba po balansu, laikantis šios dalies c punkto;

                           c)

                           reikalavimo parengti ataskaitos paaiškinamuosius raštus pagal 43–45 straipsnius, jei pagal šios direktyvos 14 straipsnį ir 43 straipsnio 1 dalies 13 punktą bei Direktyvos 77/91/EEB (7) 22 straipsnio 2 dalį reikalaujama informacija yra pateikiama po balansu;

                           d)

                           reikalavimo parengti metinį pranešimą pagal šios direktyvos 46 straipsnį, jei pagal Direktyvos 77/91/EEB 22 straipsnio 2 dalį reikalaujama informacija pateikiama ataskaitos paaiškinamuosiuose raštuose arba po balansu, laikantis šios dalies c punkto;

                           e)

                           reikalavimo paskelbti metinę atskaitomybę pagal 47–50a straipsnius, jei balanso informacija yra pagal nacionalinę teisę tinkamai pateikta bent vienai atitinkamos valstybės narės paskirtai kompetentingai valdžios institucijai. Kai kompetentinga valdžios institucija nėra centrinis registras, komercinis registras ar bendrovių registras, kaip nurodyta Direktyvos 2009/101/EB (8) 3 straipsnio 1 dalyje, kompetentinga institucija turi pateiktą informaciją užregistruoti registre.

                     3.   Valstybės narės 1 dalyje nurodytoms bendrovėms gali leisti:

                           a)

                           parengti tik sutrumpintą balansą, atskirai nurodant bent 9 arba 10 straipsniuose pateiktus raidėmis pažymėtus punktus, kai taikytina. Tais atvejais, kai taikomas 2 dalies a punktas, į balansą neįtraukiami 9 straipsnyje nurodyti skirsnio „Turtas“ E punktas ir skirsnio „Įsipareigojimai“ D punktas arba 10 straipsnyje nurodyti E ir K punktai;

                           b)

                           parengti tik sutrumpintą pelno ir nuostolio ataskaitą, atskirai nurodant bent šiuos punktus, kai taikytina:

                                       i)

                                       grynosios pajamos;

                                       ii)

                                       kitos pajamos;

                                       iii)

                                       žaliavų ir komplektavimo gaminių sąnaudos;

                                       iv)

                                       personalo sąnaudos;

                                       v)

                                       vertės patikslinimai;

                                       vi)

                                       kitos išlaidos;

                                       vii)

                                       mokesčiai;

                                       viii)

                                       pelnas ar nuostolis.

                     4.   Valstybės narės mikrosubjektams, kurie naudojasi bet kuria 2 ir 3 dalyse numatyta išimtimi, neleidžia taikyti 7a skirsnio arba nereikalauja, kad jie jį taikytų.
               5.   Laikoma, kad 1 dalyje nurodytų bendrovių atžvilgiu pagal 2, 3 ir 4 dalis parengta metinė atskaitomybė nurodo tikrą ir teisingą padėtį, kaip reikalaujama pagal 2 straipsnio 3 dalį, ir todėl tokiai atskaitomybei netaikomos 2 straipsnio 4 ir 5 dalys.
               6.   Jeigu jos balanso sudarymo dieną bendrovė viršija dviejų iš trijų 1 dalyje nustatytų kriterijų ribas arba jų nebeviršija, tas faktas 2, 3 ir 4 dalyse numatytų leidžiančių nukrypti nuostatų taikymui daro įtaką tik tada, jei tai iš eilės pasikartoja einamaisiais ir praėjusiais finansiniais metais.
               7.   Euro neįsivedusių valstybių narių atveju 1 dalyje nurodytų sumų ekvivalentas nacionaline valiuta yra apskaičiuojamas taikant Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje paskelbtą tos dienos, kurią įsigaliojo direktyva, kurioje nustatytos tos sumos, valiutų keitimo kursą.
               8.   1 dalies a punkte nurodytą bendrą balanso sumą sudaro 9 straipsnyje pateikto skirsnio „Turtas“ A–E punktuose nurodytas turtas arba 10 straipsnio A–E punktuose nurodytas turtas. Jei taikomas 2 dalies a punktas, 1 dalies a punkte nurodytą bendrą balanso sumą sudaro 9 straipsnyje pateikto skirsnio „Turtas“ A–D punktuose nurodytas turtas arba 10 straipsnio A–D punktuose nurodytas turtas.

               2)

               5 straipsnio 1 dalis pakeičiama taip:
               „1.   Nukrypdamos nuo 4 straipsnio 1 ir 2 dalių, valstybės narės gali investicinėms bendrovėms ir finansinėms holdingo kompanijoms nustatyti specialias metinės atskaitomybės formas, jei tų formų nurodoma šių bendrovių veiklos padėtis atitiktų 2 straipsnio 3 dalies reikalavimus. Valstybės narės nesuteikia galimybės investicinėms bendrovėms ar finansinėms holdingo kompanijoms pasinaudoti 1a straipsnyje nustatytomis išimtimis.“

               3)

               53a straipsnis pakeičiamas taip:
               „53a straipsnis
               Valstybės narės nesuteikia galimybės pasinaudoti 1a, 11 ir 27 straipsniuose, 43 straipsnio 1 dalies 7a ir 7b punktuose, 46, 47 ir 51 straipsniuose nustatytomis išimtimis bendrovėms, kurių vertybiniais popieriais leidžiama prekiauti reguliuojamoje rinkoje, kaip apibrėžta Direktyvos 2004/39/EB 4 straipsnio 1 dalies 14 punkte.“

         2 straipsnis
   Perkėlimas į nacionalinę teisę
   1.   Jei ir kai valstybės narės nusprendžia pasinaudoti kuria nors Direktyvos 78/660/EEB 1a straipsnyje numatyta galimybe, jos užtikrina, kad įsigaliotų įstatymai ir kiti teisės aktai, būtini, kad šios direktyvos būtų laikomasi, visų pirma atsižvelgdamos į nacionaliniu lygiu susidariusią padėtį, susijusią su bendrovių, kurioms taikomi to straipsnio 1 dalyje nustatyti kriterijų dydžiai, skaičiumi. Jos nedelsdamos pateikia Komisijai tų nuostatų tekstą.
   Valstybės narės, priimdamos tas nuostatas, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.
   2.   Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų nacionalinės teisės aktų pagrindinių nuostatų tekstus.
   3 straipsnis
   Ataskaita
   Ne vėliau kaip 2017 m. balandžio 10 d. Komisija Europos Parlamentui, Tarybai ir Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetui pateikia mikrosubjektų padėties ataskaitą, ypač atsižvelgdama į nacionaliniu lygiu susidariusią padėtį, susijusią su bendrovių, kurios atitinka dydžio kriterijus ir kurių administracinė našta mažinama pritaikius reikalavimo dėl metinės atskaitomybės skelbimo išimtį, skaičiumi.
   4 straipsnis
   Įsigaliojimas
   Ši direktyva įsigalioja dvidešimtą dieną po jos paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
   5 straipsnis
   Adresatai
   Ši direktyva skirta valstybėms narėms.

      Priimta Strasbūre 2012 m. kovo 14 d.

            Europos Parlamento vardu

            Pirmininkas

         M. SCHULZ

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         N. WAMMEN

      (1)  OL C 317, 2009 12 23, p. 67.

      (2)  2010 m. kovo 10 d. Europos Parlamento pozicija (OL C 349 E, 2010 12 22, p. 111) ir 2011 m. rugsėjo 12 d. Tarybos pozicija, priimta per pirmąjį svarstymą (OL C 337 E, 2011 11 18, p. 1). 2011 m. gruodžio 13 d. Europos Parlamento pozicija (dar nepaskelbta Oficialiajame leidinyje) ir 2012 m. vasario 21 d. Tarybos sprendimas.

      (3)  OL L 124, 2003 5 20, p. 36.

      (4)  OL L 222, 1978 8 14, p. 11.

      (5)  2009 m. rugsėjo 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2009/101/EB dėl apsaugos priemonių, kurių valstybės narės reikalauja iš Sutarties 54 straipsnio antroje pastraipoje apibrėžtų bendrovių siekiant apsaugoti narių ir trečiųjų asmenų interesus, koordinavimo, siekiant suvienodinti tokias apsaugos priemones (OL L 258, 2009 10 1, p. 11).
   Pastaba: Direktyvos 2009/101/EB pavadinimas buvo pakoreguotas, kad būtų atsižvelgta į naują Europos bendrijos steigimo sutarties straipsnių numeraciją pagal Lisabonos sutarties 5 straipsnį; jame buvo daroma nuoroda į Sutarties 48 straipsnio antrą pastraipą.

      (6)  OL L 193, 1983 7 18, p. 1.

      (7)  1976 m. gruodžio 13 d. Antroji Tarybos direktyva 77/91/EEB dėl apsaugos priemonių, kurių valstybės narės, siekdamos tokias priemones suvienodinti, reikalauja iš Sutarties 54 straipsnio antroje pastraipoje apibrėžtų akcinių bendrovių, jų narių ir kitų interesų apsaugai, bendroves steigiant, palaikant ir keičiant jų kapitalą, koordinavimo (OL L 26, 1977 1 31, p. 1).
   Pastaba: Direktyvos 77/91/EEB pavadinimas buvo pakoreguotas, kad būtų atsižvelgta į naują Europos bendrijos steigimo sutarties straipsnių numeraciją pagal Amsterdamo sutarties 12 straipsnį ir Lisabonos sutarties 5 straipsnį; jame buvo daroma nuoroda į Sutarties 58 straipsnio antrą pastraipą.

      (8)  2009 m. rugsėjo 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2009/101/EB dėl apsaugos priemonių, kurių valstybės narės reikalauja iš Sutarties 54 straipsnio antroje pastraipoje apibrėžtų bendrovių siekiant apsaugoti narių ir trečiųjų asmenų interesus, koordinavimo, siekiant suvienodinti tokias apsaugos priemones (OL L 258, 2009 10 1, p. 11).
   Pastaba: Direktyvos 2009/101/EB pavadinimas buvo pakoreguotas, kad būtų atsižvelgta į naują Europos bendrijos steigimo sutarties straipsnių numeraciją pagal Lisabonos sutarties 5 straipsnį; jame buvo daroma nuoroda į Sutarties 48 straipsnio antrą pastraipą.“