title: 2003 m. lapkričio 17 d. Europos Parlamento ir tarybos Direktyva 2003/103/EB iš dalies keičianti Direktyvą 2001/25/EB dėl minimalaus jūrininkų parengimoTekstas svarbus EEE.

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

32003L0103

Oficialusis leidinys L 326 , 13/12/2003 p. 0028 - 0031

		Europos Parlamento ir tarybos direktyva 2003/103/EB2003 m. lapkričio 17 d.iš dalies keičianti Direktyvą 2001/25/EB dėl minimalaus jūrininkų parengimo(tekstas svarbus EEE)EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdami į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 80 straipsnio 2 dalį,atsižvelgdami į Komisijos pasiūlymą,atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [1],pasikonsultavę su Regionų komitetu,laikydamiesi Sutarties 251 straipsnyje nustatytos tvarkos [2],kadangi:(1) 2001 m. balandžio 4 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2001/25/EB dėl minimalaus jūrininkų parengimo [3] nustato Bendrijos laivuose tarnaujančių jūrininkų rengimo, atestavimo ir budėjimo būtiniausius normatyvus. Tie standartai remiasi standartais, dėl kurių yra susitarta Tarptautinės jūrų organizacijos (TJO) 1978 m. Konvencijoje dėl jūrininkų rengimo, atestavimo ir budėjimo normatyvų su pakeitimais (JRAB konvencija).(2) Norint išlaikyti ir plėtoti žinių ir įgūdžių lygį ES jūrų sektoriuje, svarbu skirti atitinkamą dėmesį jūrininkų jūriniam rengimui ir statusui ES.(3) Svarbu užtikrinti, kad jūrininkai, turintys trečiųjų šalių išduotus atestatus ir tarnaujantys Bendrijos laivuose, turėtų tokį kompetencijos lygį, kuris atitinka JRAB konvencijos reikalavimus. Direktyva 2001/25/EB nustato procedūras ir bendrus kriterijus, pagal kuriuos valstybės narės pripažįsta trečiųjų šalių išduotus atestatus.(4) Direktyvoje 2001/25/EB numatyta pakartotinė trečiųjų šalių išduotų atestatų pripažinimo procedūra ir kriterijų įvertinimas bei jūrininkų rengimo įstaigų ir jūrininkų lavinimo bei rengimo programų ir kursų patvirtinimas, atsižvelgiant į patirtį, įgytą taikant šią direktyvą.(5) Praktinis Direktyvos 2001/25/EB įgyvendinimas parodė, kad tam tikri tų procedūrų ir kriterijų patikslinimai galėtų labai prisidėti prie pripažinimo sistemos patikimumo ir kartu supaprastinti iš valstybių narių reikalaujamą stebėjimą ir pranešimus.(6) Kaip trečiosios šalys, rengiančios jūrininkus, laikosi JRAB konvencijos nuostatų, gali būti daug efektyviau įvertinta, jei tai daroma suderintu būdu. Todėl Komisijai turėtų būti pavesta atlikti šią užduotį visos Bendrijos vardu.(7) Siekiant užtikrinti, kad šalis, kuri yra pripažinta, ir toliau visiškai laikosi JRAB konvencijos reikalavimų, būtina tą pripažinimą reguliariai iš naujo apsvarstyti ir prireikus išplėsti. Trečiosios šalies, kuri nesilaiko JRAB konvencijos reikalavimų, pripažinimą reikėtų atšaukti, kol ji neištaisys trūkumų.(8) Sprendimus išplėsti arba atšaukti pripažinimą galima priimti efektyviau, veikiant suderintai ir centralizuotai Bendrijos mastu. Todėl Komisijai turėtų būti pavesta atlikti šias užduotis visos Bendrijos vardu.(9) Nuolatinis stebėjimas, kaip pripažintos trečiosios šalys laikosi reikalavimų, gali būti atliekamas efektyviau, jei jis vykdomas suderintai ir centralizuotai.(10) Vienas iš Europos saugumo jūroje agentūrai (Agentūra) skirtų uždavinių – padėti Komisijai atlikti bet kurią užduotį, kuri jai priskiriama Bendrijos teisės aktais, taikomais laivų įgulų rengimui, atestavimui ir budėjimui.(11) Todėl Agentūra turėtų padėti Komisijai atlikti uždavinius, susijusius su trečiųjų šalių pripažinimo suteikimu, išplėtimu ir atšaukimu. Ji taip pat turėtų padėti Komisijai stebėti, kaip trečiosios šalys laikosi JRAB konvencijos reikalavimų.(12) JRAB konvencijoje nurodomi kalbos reikalavimai, taikomi išduodant atestatus ir atestato išdavimo patvirtinimus. Direktyvos 2001/25/EB galiojančios nuostatos turėtų būti suderintos su atitinkamais konvencijos reikalavimais.(13) 1974 m. Tarptautinėje konvencijoje dėl žmogaus gyvybės apsaugos jūroje su pakeitimais, (SOLAS konvencija) nustatomi kalbos reikalavimai laivo tiltelio ryšiams su krantu. Direktyva 2001/25/EB turėtų būti atnaujinta laikantis paskutinių SOLAS konvencijos pakeitimų, kurie įsigaliojo 2002 m. liepos 1 d.(14) Reikia numatyti Direktyvos 2001/25/EB pritaikymo prie būsimų Bendrijos teisės pakeitimų tvarką.(15) Direktyva 2001/25/EB turėtų būti atitinkamai iš dalies pakeista,PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:1 straipsnisDirektyva 2001/25/EB iš dalies keičiama taip:1. 5 straipsnis iš dalies keičiamas taip:a) 3 dalis pakeičiama taip:"3. Atestatai išduodami laikantis JRAB konvencijos I/2 taisyklės 1 punkto.";b) 5 dalis papildoma šiuo sakiniu:"Patvirtinimai išduodami laikantis JRAB konvencijos VI straipsnio 2 dalies."2. 17 straipsnio e punktas pakeičiamas taip:"e) būtų reikiamos priemonės palaikyti laivo ryšį su krante esančiomis institucijomis. Šie ryšiai palaikomi laikantis SOLAS konvencijos V skyriaus 14 taisyklės 4 punkto."3. 18 straipsnio 3 dalis pakeičiama taip:"3. 4 straipsnyje nurodytų atestatų neturintiems jūrininkams galima leisti dirbti su valstybės narės vėliava plaukiojančiuose laivuose, jeigu sprendimas pripažinti tų jūrininkų turimus atestatus buvo priimtas laikantis toliau nustatytos tvarkos:a) valstybė narė, kuri ketina patvirtinimu pripažinti atitinkamus laivo kapitonui, vyresniajam kapitono padėjėjui arba radijo operatoriui trečiosios šalies išduotus atestatus, kad jie galėtų dirbti su jos vėliava plaukiojančiuose laivuose, Komisijai pateikia tos trečiosios šalies motyvuotą prašymą dėl pripažinimo.Komisija, padedama Europos saugumo jūroje agentūros (Agentūra) ir su galimybe dalyvauti atitinkamai valstybei narei, surenka II priede nurodytą informaciją ir atlieka mokymo ir atestavimo sistemų įvertinimą toje trečiojoje šalyje, kurios atžvilgiu yra pateiktas prašymas dėl pripažinimo, kad būtų galima patikrinti, ar atitinkama šalis atitinka visus JRAB konvencijos reikalavimus ir ar yra imtasi visų atitinkamų priemonių užkirsti kelią sukčiavimui suteikiant atestatus;b) sprendimą dėl trečiosios šalies pripažinimo priima Komisija per tris mėnesius nuo prašymo dėl pripažinimo pateikimo dienos 23 straipsnio 2 dalyje nurodyta tvarka. Jei pripažinimas suteikiamas, jis galioja pagal 18a straipsnio nuostatas;c) jei per b punkte nustatytą laikotarpį nepriimamas joks sprendimas dėl atitinkamos trečiosios šalies pripažinimo, prašymą pateikusi valstybė narė gali nuspręsti pripažinti trečiąją šalį vienašališkai, kol bus priimtas sprendimas 23 straipsnio 2 dalyje nurodyta tvarka;d) valstybė narė su jos vėliava plaukiojančių laivų atžvilgiu gali nuspręsti patvirtinti Komisijos pripažintos trečiosios šalies išduotus atestatus, atsižvelgiant į II priedo 4 ir 5 punkto nuostatas;e) atestatų, išduotų pripažintų trečiųjų šalių ir paskelbtų Europos Sąjungos oficialiojo leidinio C serijoje prieš … [*] 18 mėnesių po šios direktyvos įsigaliojimo., pripažinimai lieka galioti toliau. Tuos pripažinimus gali naudoti visos valstybės narės, jei vėliau Komisija jų neatšaukia pagal 18a straipsnį;f) Komisija sudaro ir atnaujina trečiųjų šalių, kurios yra pripažintos, sąrašą. Sąrašas skelbiamas Europos Sąjungos oficialiojo leidinio C serijoje."4. Įterpiami šie straipsniai:"18a straipsnis1. Nepaisant II priede nurodytų kriterijų, kai valstybė narė mano, kad pripažinta trečioji šalis nustoja laikytis JRAB konvencijos reikalavimų, ji nedelsdama apie tai praneša Komisijai, pateikdama pagrįstus motyvus. Komisija nedelsiant perduoda klausimą 23 straipsnyje nurodytam komitetui.2. Nepaisant II priede nurodytų kriterijų, kai Komisija mano, kad pripažinta trečioji šalis nustoja laikytis JRAB konvencijos reikalavimų, ji nedelsdama apie tai praneša valstybėms narėms, pateikdama pagrįstus motyvus. Komisija nedelsiant perduoda klausimą 23 straipsnyje nurodytam komitetui.3. Kai valstybė narė ketina atšaukti visų trečiosios šalies išduotų atestatų patvirtinimus, ji nedelsiant apie savo ketinimą praneša Komisijai ir kitoms valstybėms narėms, pateikdama pagrįstus motyvus.4. Komisija, padedama Agentūros, dar kartą įvertina atitinkamos trečiosios šalies pripažinimą, kad galėtų patikrinti, ar ta šalis tikrai nesilaiko JRAB konvencijos reikalavimų.5. Kai yra įrodymų, kad konkreti jūrininkų rengimo įstaiga nustoja laikytis JRAB konvencijos reikalavimų, Komisija praneša atitinkamai šaliai, kad tos šalies atestatų pripažinimas bus atšauktas per du mėnesius, jei nebus imamasi priemonių užtikrinti, kad būtų laikomasi visų JRAB konvencijos reikalavimų.6. Sprendimas dėl pripažinimo atšaukimo priimamas 23 straipsnio 2 dalyje nurodyta tvarka per du mėnesius nuo valstybės narės pranešimo dienos. Atitinkamos valstybės narės imasi reikiamų priemonių sprendimui įgyvendinti.7. Patvirtinimai, liudijantys atestatų pripažinimą, išduoti laikantis 5 straipsnio 6 dalies iki tos dienos, kurią yra priimtas sprendimas atšaukti trečiosios šalies pripažinimą, lieka galioti. Tačiau jūrininkai, kurie turi tokius patvirtinimus, negali reikalauti patvirtinimo, pripažįstančio aukštesnę kvalifikaciją, nebent tokios aukštesnės kvalifikacijos suteikimas paremtas vien tik papildoma darbo jūroje stažo patirtimi.18b straipsnis1. Trečiąsias šalis, kurios buvo pripažintos 18 straipsnio 3 dalies b punkte nurodyta tvarka, įskaitant tas, kurios nurodytos 18 straipsnio 3 dalies f punkte, Komisija, padedama Agentūros, pakartotinai reguliariai persvarsto ir bent kas penkerius metus tikrina, ar jos visiškai atitinka II priede nustatytus atitinkamus kriterijus ir ar yra imamasi priemonių užkirsti kelią sukčiavimui suteikiant atestatus.2. Komisija nustato trečiųjų šalių įvertinimo prioritetinius kriterijus, remdamasi veiklos duomenimis, kuriuos pateikia Uosto valstybės kontrolė pagal 20 straipsnį, ir informacija, susijusia su nepriklausomo vertinimo ataskaitomis, kurias pateikia trečiosios šalys pagal JRAB kodekso A-I/7 skirsnį.3. Komisija valstybėms narėms pateikia ataskaitą apie įvertinimo rezultatus."5. 22 straipsnio 1 dalyje pridedamas šis sakinys:"Ši direktyva taip pat gali būti ta pačia tvarka iš dalies keičiama, kad šios direktyvos tikslais būtų taikomi visi atitinkami Bendrijos teisės aktų pakeitimai."6. II priedas iš dalies keičiamas pagal šios direktyvos priedą.2 straipsnisValstybės narės priima įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie, įsigalioję iki 2005 m. gegužės 14 d., įgyvendina šią direktyvą. Apie tai jos nedelsdamos praneša Komisijai.Valstybės narės, tvirtindamos šias priemones, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.Ne vėliau kaip 2008 m. gruodžio 14 d. Komisija Europos Parlamentui ir Tarybai pateikia įvertinimo ataskaitą, paremtą išsamia TJO konvencijos nuostatų ir jų įgyvendinimo analize ir vertinimu bei nauja įžvalga apie laivų įgulų parengimo lygio ir saugumo santykį.3 straipsnisŠi direktyva įsigalioja kitą dieną po jos paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.4 straipsnisŠi direktyva skirta valstybėms narėmsPriimta Briuselyje, 2003 m. lapkričio 17 d.Europos Parlamento varduPirmininkasP. CoxTarybos varduPirmininkasG. Alemanno[1] OL C 133, 2003 6 6, p. 23.[2] 2003 m. rugsėjo 3 d. Europos Parlamento nuomonė (dar nepaskelbta Oficialiajame leidinyje) ir 2003 m. lapkričio 6 d. Tarybos sprendimas.[3] OL L 136, 2001 5 18, p. 17. Direktyva su pakeitimais, padarytais Direktyva 2002/84/EB (OL L 324, 2002 11 29, p. 53).--------------------------------------------------PRIEDASDirektyvos 2001/25/EB II priedas pakeičiamas taip:"II PRIEDAS18 STRAIPSNIO 3 DALIES a PUNKTE NURODYTŲ TREČIŲJŲ ŠALIŲ IŠDUOTŲ ATESTATŲ ARBA KURIŲ ĮGALIOJIMU ATESTATAS BUVO IŠDUOTAS, PRIPAŽINIMO KRITERIJAI1. Trečioji šalis turi būti JRAB konvencijos Šalis.2. Trečiąją šalį turi įvardinti Saugumo jūroje komitetas kaip šalį, kuri įrodė, jog ji visiškai įgyvendina JRAB konvencijos nuostatas.3. Komisija, padedama Agentūros ir su galimybe dalyvauti atitinkamai valstybei narei, turi būti visomis būtinomis priemonėmis, į kurias gali įeiti įrenginių patikrinimas ir procedūros, patvirtinusi, kad yra visiškai laikomasi reikalavimų, susijusių su kompetencijos standartais, atestatų išdavimu ir patvirtinimu bei registro laikymu, ir kad kokybės standartų sistema nustatyta pagal JRAB konvencijos I/8 taisyklę.4. Valstybė narė sudaro susitarimą su atitinkama trečiąją šalimi dėl įsipareigojimo, kad apie bet kokį didesnį rengimo ir atestavimo laikantis JRAB konvencijos pakeitimą būtų nedelsiant pranešama.5. Valstybė narė nustato priemones, siekdama užtikrinti, kad jūrininkai, kurie pripažinimui pateikia atestatus, norėdami užimti vadovaujančią poziciją, turėtų pakankamas žinias apie atitinkamos valstybės narės jūrų teisės aktus, kurie yra susiję su tomis funkcijomis, kurias atlikti jie įgalioti.6. Jei valstybė narė nori papildyti trečiosios šalies reikalavimų laikymosi įvertinimą, įvertindama tam tikras jūrininkų rengimo įstaigas, ji tai daro pagal JRAB kodekso A-I/6 skirsnį."--------------------------------------------------


Svarbus teisinis pranešimas

|

31986L0096

1986 m. kovo 18 d. Tarybos direktyva, iš dalies keičianti Direktyvą 80/232/EEB dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su leidžiamomis tam tikrų fasuotų produktų vardinių kiekių ir vardinių tūrių skalėmis, suderinimo

Oficialusis leidinys L 080 , 25/03/1986 p. 0055 - 0056 specialusis leidimas suomių kalba: skyrius 15 tomas 7 p. 0118  specialusis leidimas švedų kalba: skyrius 15 tomas 7 p. 0118  CS.ES skyrius 13 tomas 008 p. 129  - 130 ET.ES skyrius 13 tomas 008 p. 129  - 130 HU.ES skyrius 13 tomas 008 p. 129  - 130 LT.ES skyrius 13 tomas 008 p. 129  - 130 LV.ES skyrius 13 tomas 008 p. 129  - 130 MT.ES skyrius 13 tomas 008 p. 129  - 130 PL.ES skyrius 13 tomas 008 p. 129  - 130 SK.ES skyrius 13 tomas 008 p. 129  - 130 SL.ES skyrius 13 tomas 008 p. 129  - 130

		Tarybos direktyva1986 m. kovo 18 d.iš dalies keičianti Direktyvą 80/232/EEB dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su leidžiamomis tam tikrų fasuotų produktų vardinių kiekių ir vardinių tūrių skalėmis, suderinimo(86/96/EEB)EUROPOS BENDRIJŲ TARYBA,atsižvelgdama į Europos ekonominės bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 100 straipsnį,atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą [1],atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę [2],atsižvelgdama į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [3],kadangi 1980 m. sausio 15 d. priėmus Direktyvą 80/232/EEB [4] iškilo sunkumų, ypač nurodant tam tikrus I priedo produktus ir aiškinant įvadinę III priedo dalį;kadangi dėl to pirmiau minėti priedai turėtų būti pataisyti,PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:1 straipsnisDirektyvos 80/232/EEB I ir III priedai šia direktyva pakeičiami pagal jos priedą.2 straipsnisValstybės narės patvirtina priemones, kurios, įsigaliojusios per aštuoniolika mėnesių po pranešimo apie šią direktyvą [5], ją įgyvendina. Apie tai jos nedelsdamos praneša Komisijai.3 straipsnisŠi direktyva skirta valstybėms narėms.Priimta Briuselyje, 1986 m. kovo 18 d.Tarybos varduPirmininkasW. F. Eekelen[1] OL C 18, 1984 1 25, p. 7.[2] OL C 46, 1985 2 18, p. 92.[3] OL C 206, 1984 8 6, p. 17.[4] OL L 51, 1980 2 25, p. 1.[5] Apie šią direktyvą valstybėms narėms buvo pranešta 1986 m. kovo 18 d.--------------------------------------------------PRIEDAS1. "1.5.4. Grūdus arba jų produktus brinkinant arba kepant pagaminti produktai (spraginti ryžiai, dribsniai ir panašūs produktai) (Bendrojo muitų tarifo (CCT) antraštė Nr. 19.05)250 – 375 – 500 – 750 – 1000 – 1500 – 2000.“4. PARENGTI NAUDOTI DAŽAI IR LAKAI (su tirpikliais ar be jų); (Bendrojo muitų tarifo (CCT) paantraštė 32.09 A II, išskyrus purškiamus pigmentus ir tirpalus) (kiekis nurodomas ml)25 – 50 – 125 – 250 – 375 – 500 – 750 – 1000 – 2000 – 2500 – 4000 – 5000 – 10000."2. "Nukrypstant nuo 1975 m. gegužės 20 d. Tarybos direktyvos 75/324/EEB dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su aerozolių balionėliais (1), suderinimo 8 straipsnio 1 dalies e punkto nuostatų, ant aerozolių balionėlių, kuriuose laikomi šios direktyvos reikalavimus atitinkantys parduodami produktai, neturi būti pateikiama nuoroda apie juose esančio produkto vardinį svorį."--------------------------------------------------


title: 1989 m. spalio 3 d. Tarybos Direktyva dėl valstybių narių įstatymuose ir kituose teisės aktuose išdėstytų nuostatų, susijusių su televizijos programų transliavimu, derinimo

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

31989L0552

Oficialusis leidinys L 298 , 17/10/1989 p. 0023 - 0030 specialusis leidimas suomių kalba: skyrius 6 tomas 3 p. 0003  specialusis leidimas švedų kalba: skyrius 6 tomas 3 p. 0003

		Tarybos Direktyva1989 m. spalio 3 d.dėl valstybių narių įstatymuose ir kituose teisės aktuose išdėstytų nuostatų, susijusių su televizijos programų transliavimu, derinimo(89/552/EEB)EUROPOS BENDRIJŲ TARYBA,atsižvelgdama į Europos ekonominės bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 57 straipsnio 2 dalį ir 66 straipsnį,atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą [1],bendradarbiaudama su Europos Parlamentu [2],atsižvelgdama į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [3],kadangi vienas iš Bendrijos tikslų, išdėstytų Sutartyje, yra dar glaudžiau suvienyti Europos tautas, puoselėti glaudesnius ryšius tarp Bendrijai priklausančių valstybių, užtikrinti jos šalių ekonominę ir socialinę pažangą imantis bendrų veiksmų, kurie padėtų pašalinti Europą skiriančias kliūtis, skatintų nuolat gerinti jos tautų gyvenimo sąlygas ir užtikrintų taikos ir laisvės išsaugojimą bei stiprinimą;kadangi Sutartyje numatyta sukurti bendrą rinką, įskaitant ir laisvam paslaugų judėjimui trukdančių kliūčių tarp valstybių narių pašalinimą bei sistemos, garantuojančios, kad konkurencija bendrojoje rinkoje nebūtų iškreipta, sukūrimą;kadangi programų transliavimas be sienų, taikant įvairiausias technologijas, yra vienas iš Bendrijos tikslų įgyvendinimo būdų; kadangi turėtų būti numatytos priemonės, leidžiančios ir užtikrinančios perėjimą iš nacionalinių rinkų į bendrą programų kūrimo bei paskirstymo rinką ir sukuriančios sąžiningos konkurencijos sąlygas, leidžiančias televizijos programų transliavimo paslaugoms atlikti visuomenės interesus atitinkantį vaidmenį;kadangi Europos Taryba priėmė Europos konvenciją dėl televizijos be sienų;kadangi Sutartyje numatyta priimti direktyvas siekiant suderinti nuostatas dėl galimybės savarankiškai dirbantiems asmenims verstis šio pobūdžio veikla;kadangi paprastai pagal Sutarties nuostatas televizijos programų transliavimas yra laikomas paslauga;kadangi Sutartyje yra numatytas laisvas visų paprastai už tam tikrą atlyginimą teikiamų paslaugų judėjimas nedarant jokių kliūčių dėl jų kultūrinio ar kitokio turinio ir nedarant jokių apribojimų valstybių narių gyventojams, įsisteigusiems kitoje Bendrijos valstybėje, o ne toje, kurios gyventojas yra paslaugas gaunantis asmuo;kadangi šios teisės taikymas programų transliavimui ir televizijos paslaugų paskirstymui yra ir tam tikro bendresnio pobūdžio principo, t. y. žodžio laisvės principo, išdėstyto Žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvencijos, kurią ratifikavo visos valstybės narės, 10 straipsnio 1 dalyje, apraiška; kadangi dėl šios priežasties priėmus direktyvas dėl televizijos programų transliavimo ir paskirstymo turi būti užtikrintas minėtame straipsnyje numatytas laisvas judėjimas ir tik laikantis to straipsnio 2 dalies ir Sutarties 56 straipsnio 1 dalies nuostatose nustatytų ribų;kadangi valstybių narių įstatymų ir kitų teisės aktų nuostatose dėl televizijos transliuotojų ir kabelinių ryšių operatorių veiklos yra neatitikimų ir kai kurie iš jų gali trukdyti laisvam transliuojamų programų judėjimui Bendrijoje bei iškreipti konkurenciją bendrojoje rinkoje;kadangi pagal Sutarties nuostatas turi būti panaikinti visi laisvės Bendrijoje teikti siuntimo paslaugas apribojimai;kadangi toks panaikinimas turi būti įgyvendinamas kartu su taikytinų įstatymų suderinimu; kadangi šiuo suderinimu turi būti siekiama sudaryti galimybes verstis minėta profesine veikla ir apskritai suteikti galimybę laisvam informacijos ir idėjų judėjimui Bendrijoje;kadangi būtent todėl privalu ir visiškai pakanka, kad visos programos būtų transliuojamos pagal tos šalies, iš kurios jos yra transliuojamos, įstatymų nuostatas;kadangi šioje direktyvoje yra pateikiamos minimalios taisyklės, kurių privalu laikytis, kad būtų užtikrinta transliuojamų programų perdavimo laisvė; kadangi dėl tos priežasties šios direktyvos nuostatos nenumato valstybių narių ir jų valdžios institucijų atsakomybės už programų transliavimo organizavimą, finansavimą bei programų turinį, įskaitant licencijavimo sistemas, administracinį įgaliojimų suteikimą ar apmokestinimą; kadangi dėl to nesumenkėja valstybių narių kultūros raidos nepriklausomybė ir išlieka Bendrijos kultūrų įvairovė;kadangi bendrojoje rinkoje visose programose, transliuojamose iš Bendrijos valstybės ir skirtose priimti Bendrijos valstybėse, ypač tose, kurios yra skirtos priimti kitoje valstybėje narėje, privalo būti gerbiami programas transliuojančios valstybės narės įstatymai, taikomi tos valstybės narės visuomenei skirtoms programoms, ir šios direktyvos nuostatos;kadangi reikalavimas, jog programas transliuojanti valstybė narė turėtų garantuoti šios direktyvos reguliuojamų nacionalinių įstatymų nuostatų laikymąsi, pagal Bendrijos teisės aktus yra pakankamas, kad būtų užtikrintas laisvas transliuojamų programų judėjimas be priimančių valstybių narių tuo pačiu pagrindu atliekamos antrinės kontrolės; tačiau, kadangi programas priimanti valstybė narė išskirtiniais atvejais ir susiklosčius ypatingoms sąlygoms gali sustabdyti televizijos programų retransliavimą;kadangi valstybėms narėms yra labai svarbu užkirsti kelią bet kokiems veiksmams, galintiems pakenkti laisvam televizijos programų judėjimui ir prekybai jomis arba galintiems paskatinti susikurti dominuojančią padėtį, dėl kurios atsirastų pliuralizmo, televizijos priemonėmis perduodamos informacijos laisvės ir apskritai viso žiniasklaidos sektoriaus apribojimų;kadangi ši direktyva, išdėstanti pirmiausia televizijos programų transliavimo taisykles, nepažeidžia esamų ar būsimų Bendrijos teisės aktų, skirtų nuostatų suderinimui, ypač vykdant privalomus vartotojų apsaugos ir sąžiningų komercinių sandorių bei sąžiningos konkurencijos reikalavimus;kadangi suderinimas vis dėlto yra būtinas, kad programų kūrimo pramonė ar asmenys, turintys tikslą ugdyti kultūrą, galėtų lengviau imtis savo veiklos ir ją plėtoti;kadangi minimalūs reikalavimai, keliami visoms Bendrijos valstybėms ar privačioms televizijos programoms, skirtoms Europos audiovizualinių kūrinių gamybai, yra gamybą, nepriklausomą gamybą ir paskirstymą anksčiau minėtoje pramonėje skatinantis veiksnys ir jie tik papildo kitas teisines priemones, kurios jau yra taikomos arba bus pasiūlytos taikyti siekiant to paties tikslo;kadangi būtent todėl reikia skatinti, kad valstybėse narėse būtų pakankamai išplėsta televizijos laidų rinka, leidžianti atgauti būtinas investicijas, ne tik nustatant bendras nacionalinių rinkų atvėrimo taisykles, bet ir, kai įmanoma, numatant bei panaudojant tinkamas priemones Europos kūriniams skirti didesnę visų valstybių narių televizijos programų dalį; kadangi siekdamos sudaryti galimybes stebėti, kaip laikomasi tų taisyklių ir kaip siekiama numatytų tikslų, valstybės narės Komisijai praneša, kokia programų laiko dalis pagal šios direktyvos nuostatas yra skiriama Europos kūriniams ir nepriklausomiems kūrėjams; kadangi apskaičiuojant minėtą laiko dalį būtina atsižvelgti į specifinę Graikijos Respublikos ir Portugalijos Respublikos padėtį; kadangi Komisija privalo informuoti kitas valstybes nares apie tuos pranešimus ir, jei galima, kartu pateikti savo išvadas, kuriose ypač atsižvelgiama į pažangą, padarytą, palyginus su praėjusiais metais, į pirmą kartą transliuojamų laidų dalį programose, ypatingą televizijos transliuotojų padėtį šalyse, turinčiose nedidelius audiovizualinių priemonių gamybos pajėgumus arba ribotą kalbinę erdvę;kadangi dėl to terminas "Europos kūriniai" turėtų būti apibrėžiamas nepažeidžiant valstybių narių teisės į išsamesnį jų jurisdikcijai priklausančių televizijos transliuotojų apibrėžimą, pateikiamą laikantis 3 straipsnio 1 dalies nuostatų ir Bendrijos teisės aktų reikalavimų bei atsižvelgiant į šioje direktyvoje išdėstytus tikslus;kadangi siekiant įgyvendinti šiuos tikslus labai svarbu nustatyti tinkamas priemones bei procedūras, atitinkančias Bendrijos teisės aktų nuostatas, ir stengtis surasti tinkamas priemones, padedančias skatinti Europos audiovizualinių priemonių gamybą bei platinimą, ypač tose šalyse, kurios turi nedidelius audiovizualinių priemonių gamybos pajėgumus arba ribotą kalbinę erdvę;kadangi nacionaliniai Europos kūrinių plėtrai skirtų programų planai gali būti sudaromi tik nepažeidžiant Bendrijos teisės aktų;kadangi įsipareigojimas tam tikrą transliuojamų programų laiko dalį skirti, jei įmanoma, nepriklausomoms laidoms, kurias sukuria nuo transliuotojų nepriklausomi kūrėjai, skatintų naujų televizijos programų šaltinių atsiradimą, ypač smulkių ir vidutinių įmonių kūrimąsi; kadangi dėl tokio įsipareigojimo atsirastų naujos galimybės ir realizavimo rinka naujiems kūrybiniams talentams, būtų duota darbo su kultūra susijusių profesijų atstovams ir darbo dirbantiesiems kultūros srityje; kadangi apibrėžiant nepriklausomo kūrėjo sąvoką valstybėse narėse derėtų, tinkamai įvertinant smulkius ir vidutinius gamintojus, sudarant galimybes sankcionuoti finansinį televizijos organizacijų dalyvavimą ir steigiant jų filialus bendrai gamybai, atsižvelgti į minėtą tikslą;kadangi valstybės narės turi imtis priemonių, užtikrinančių, kad po pirmojo kūrinio demonstravimo kino teatruose praeitų tam tikras laikas, kol jis bus rodomas per televiziją;kadangi turi būti sudarytos sąlygos aktyvios konkrečios kalbos vartojimo politikos vykdymui, valstybės narės gali nevaržomai nustatyti išsamesnes ar griežtesnes taisykles, visų pirma remdamosi kalbos kriterijais, jei tos taisyklės neprieštarauja Bendrijos teisės aktams ir ypač tais atvejais, kai jos netaikytinos kitoje valstybėje narėje sukurtų programų retransliavimui;kadangi siekiant užtikrinti visišką ir tinkamą vartotojų – televizijos žiūrovų interesų apsaugą labai svarbu, kad reklamą televizijoje reglamentuotų tam tikros minimalios taisyklės bei standartai ir kad valstybės narės turėtų teisę nustatyti išsamesnes ar griežtesnes taisykles, o kai kuriais atvejais – jų jurisdikcijai priklausantiems televizijos transliuotojams nustatyti skirtingas sąlygas;kadangi valstybės narės, deramai atsižvelgdamos į Bendrijos teisės aktus, privalo turėti teisę nustatyti skirtingas sąlygas reklamos intarpams ir skirtingas reklamai skirto laiko ribas programose, kurios yra skirtos tik savo šalies teritorijai ir kurių nei tiesiogiai, nei netiesiogiai negali priimti viena ar daugiau kitų valstybių narių, ir užtikrinti, kad tos programos būtų tinkamai transliuojamos;kadangi būtina uždrausti bet kokią cigarečių bei kitų tabako gaminių reklamą televizijoje, įskaitant ir paslėptos reklamos formas, kai nors tiesiogiai ir nekalbama apie tabako gaminį, vis dėlto stengiamasi aplenkti draudimą reklamuoti paminint prekių rūšies pavadinimą, simbolius ar kitokias tabako gaminių skirtybes arba užsimenant apie įmones, kurių žinoma arba pagrindinė veikla yra tokių gaminių gamyba ar pardavimas;kadangi ne mažiau svarbu visiškai uždrausti medicinos produktų ir medicinos priemonių valstybėse narėse, kurių jurisdikcijai priklauso transliuotojas, gaunamų tik su receptais, reklamą televizijoje, ir nustatyti griežtesnius alkoholinių gėrimų reklamos televizijoje kriterijus;kadangi, vis didėjant programų rėmėjų svarbai, turėtų būti nustatytos tinkamos taisyklės;kadangi, be to, būtina nustatyti televizijos laidų ir reklamos taisykles, padedančias apsaugoti fizinį, protinį ir moralinį nepilnamečių vystymąsi;kadangi, nors televizijos transliuotojai paprastai yra linkę užtikrinti, jog jų programose faktai ir įvykiai yra teisingi, vis dėlto svarbu, kad juos saistytų tam tikri įsipareigojimai, susiję su teise atsakyti ar su kitomis lygiavertėmis teisinės apsaugos priemonėmis, kad kiekvienas asmuo, kurio teisėtiems interesams transliuotoje televizijos laidoje kokiu nors teiginiu buvo padaryta žala, galėtų veiksmingai pasinaudoti tokia teise arba teisinės apsaugos priemone,PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:I SKYRIUSSąvokos1 straipsnisŠioje direktyvoje:a) "televizijos programų transliavimas" – tai pirminis koduotas ar nekoduotas kabeliu arba eteriu televizijos programų perdavimas visuomenei, įskaitant palydovines ryšių priemones. Jos apima ir vienos televizijos stoties programų perdavimą kitai, kad ši retransliuotų jas žiūrovams, tačiau neapima tokių siuntimo paslaugų kaip telekopijos, elektroniniai duomenų bankai ar panašaus pobūdžio paslaugos, kai atskiru prašymu yra pateikiama kokia nors informacija ar kitokie pranešimai;b) "televizijos reklama" – tai bet kokio pobūdžio pranešimas, už kurio transliavimą pinigais ar kitokiu panašiu būdu sumoka valstybinė ar privati įmonė, susijusi su prekyba, verslu, amatu ar profesija, kai už tam tikrą mokestį siekiama paskatinti pirkti prekių ar naudotis paslaugomis, įskaitant nekilnojamojo turto įsigijimą arba turtinių teisių ir įsipareigojimų perėmimą.Išskyrus 18 straipsnyje numatytus atvejus, čia neįeina tiesioginiai pasiūlymai visuomenei parduoti, pirkti ar nuomoti gaminius arba už tam tikrą mokestį teikti paslaugas;c) "paslėpta reklama" – tai tie atvejai, kai programose žodžiais ar vaizdais yra pateikiamos prekių gamintojo ar paslaugų teikėjo prekės, paslaugos, pavadinimas, prekės ženklas ar veikla ir kai transliuotojai tai daro dėl reklamos, o žiūrovai gali nesusigaudyti dėl tokio pateikimo pobūdžio. Toks pateikimas yra laikomas sąmoningu, ypač tais atvejais, kai tai daroma už mokestį ar kitą panašų atlygį;d) "rėmimas" – tai bet koks su televizijos programų transliavimo veikla ar audiovizualinių priemonių gamyba nesusijusios valstybinės ar privačios įmonės įnašas į televizijos programų finansavimą, siekiant pagarsinti savo vardą arba pavadinimą, prekės ženklą, įvaizdį, veiklą ar jos produktus.II SKYRIUSBendrosios nuostatos2 straipsnis1. Kiekviena valstybė narė užtikrina, kad visos televizijos programos, transliuojamos- jos jurisdikcijai priklausančių transliuotojų arba- transliuotojų, kurie, nepriklausydami jokios valstybės narės jurisdikcijai, naudoja tos valstybės narės skirtą dažnį arba tos valstybės narės teritorijoje esančias palydovinio ryšio priemones arba stoties, perduodančios signalą į ryšio palydovą, pajėgumus, neprieštarautų įstatymų nuostatoms,taikomoms tos valstybės narės visuomenei skirtoms transliuojamoms programoms.2. Valstybės narės šios direktyvos reguliuojamose srityse užtikrina televizijos programų priėmimo laisvę ir savo teritorijoje neriboja televizijos programų iš kitų valstybių narių retransliavimo. Valstybės narės gali laikinai sustabdyti televizijos programų retransliavimą dėl tokių priežasčių:a) iš kitos valstybės narės transliuojama televizijos programa rimtai ir akivaizdžiai pažeidžia 22 straipsnio nuostatas;b) per praėjusius 12 mėnesių transliuotojas ne mažiau kaip du kartus pažeidė tą pačią nuostatą;c) suinteresuota valstybė narė raštu pranešė transliuotojui ir Komisijai apie tariamus pažeidimus ir apie savo ketinimą apriboti retransliavimą, jei tokie pažeidimai pasikartotų;d) konsultuojantis su transliuojančiąja valstybe ir Komisija nepavyko per 15 dienų nuo c punkte minėto įspėjimo draugiškai susitarti ir tariami pažeidimai daromi toliau.Komisija užtikrina, kad retransliavimas sustabdomas pagal Bendrijos teisės aktų reikalavimus. Ji gali pareikalauti, kad suinteresuota valstybė narė nedelsdama atšauktų tokį retransliavimo sustabdymą, kuris prieštarauja Bendrijos teisės aktų nuostatoms. Ši nuostata nepažeidžia teisės už pažeidimus, padarytus valstybėje narėje, kurios jurisdikcijai priklauso minėtas transliuotojas, taikyti atitinkamas procedūras, teisių gynimo priemones ar sankcijas.3. Ši direktyva netaikoma programų, kurios yra skirtos tik kitoms valstybėms, nesančioms Bendrijos valstybėmis narėmis, ir kurios tiesiogiai ar netiesiogiai nepriimamos vienoje ar daugiau valstybių narių, transliavimui.3 straipsnis1. Valstybės narės turi teisę reikalauti, kad jų jurisdikcijai priklausantys televizijos transliuotojai šios direktyvos reguliuojamose srityse nustatytų išsamesnes ar griežtesnes taisykles.2. Valstybės narės, pagal savo teisės aktus panaudodamos tinkamas priemones, užtikrina, kad jų jurisdikcijai priklausantys televizijos transliuotojai laikytųsi šios direktyvos nuostatų.III SKYRIUSSkatinimas kurti ir platinti televizijos programas4 straipsnis1. Valstybės narės, jei įmanoma ir taikydamos atitinkamas priemones, užtikrina, kad vykdydami 6 straipsnio reikalavimus transliuotojai Europos kūriniams paliktų didesnę savo programų transliavimui skirto laiko dalį, išskyrus laiką žinių, sporto, žaidimų, reklamos programoms ir teleteksto paslaugoms. Atsižvelgiant į transliuotojų tikslus savo žiūrovams teikti informacinio, švietimo, kultūrinio ir pramoginio pobūdžio programas, ši laiko dalis turi būti didinama palaipsniui ir vadovaujantis tinkamais kriterijais.2. Kai 1 dalyje nustatyta laiko dalis negali būti skirta Europos kūriniams, atitinkamoje valstybėje narėje ji turi būti ne mažesnė negu vidutinė 1988 m. skirta dalis.Tačiau Graikijos Respublikai ir Portugalijos Respublikai 1988 metai pakeičiami 1990 metais.3. Nuo 1991 m. spalio 3 d. valstybės narės kas dveji metai pateikia Komisijai ataskaitą apie šio ir 5 straipsnio nuostatų taikymą.Labai svarbu, kad ataskaitoje būtų pateikti statistiniai duomenys apie šiame ir 5 straipsniuose minimą laiko dalį kiekvienoje televizijos programoje, priklausančioje tos valstybės narės jurisdikcijai, taip pat kad kiekvienu atveju būtų nurodytos priežastys, dėl kurių nepavyko skirti tos būtinos laiko dalies, bei priemonės, kurių buvo imtasi arba kurios yra numatytos siekiant tai padaryti.Komisija kitoms valstybėms narėms ir Europos Parlamentui praneša apie gautas ataskaitas, su kuriomis, jei reikia, kartu pateikiamos ir išvados. Komisija užtikrina, kad šio ir 5 straipsnio nuostatos būtų taikomos pagal Sutarties nuostatų reikalavimus. Pateikdama savo išvadas, Komisija gali ypač atsižvelgti į pažangą, padarytą palyginus su praėjusiais metais, pirmą kartą transliuojamų kūrinių dalį programose, skirtingą naujų televizijos transliuotojų padėtį bei specifinę padėtį šalių, turinčių prastai išvystytą audiovizualinių priemonių gamybą ar ribotą kalbinę erdvę.4. Remdamasi Komisijos ataskaita ir jos pasiūlymais dėl tam tikrų pakeitimų, kuriuos, jos nuomone, būtų galima padaryti, Taryba išanalizuoja ir įvertina šio straipsnio nuostatų įgyvendinimą ne vėliau kaip baigiantis penktiems metams nuo šios direktyvos priėmimo.Siekiant šio tikslo, Komisijos ataskaitoje, parengtoje remiantis valstybių narių pateikta informacija pagal 3 dalies nuostatas, turi būti ypač atsižvelgta į Bendrijos rinkos raidą ir į tarptautinę padėtį.5 straipsnisTais atvejais, kai galima, ir panaudodamos tinkamas priemones valstybės narės garantuoja, kad transliuotojai ne mažiau kaip 10 % savo programų laiko skirtų Europos kūriniams, sukurtiems nuo transliuotojų nepriklausančių kūrėjų, išskyrus žinioms, sporto renginiams, žaidimams, reklamai ir teleteksto paslaugoms skirtą laiką arba valstybės narės nuožiūra ne mažiau kaip 10 % savo programų biudžeto. Tokių laiko paskirstymo proporcijų reikia siekti palaipsniui, nustačius tinkamus kriterijus ir atsižvelgiant į tai, kad transliuotojai turi įsipareigojimus savo žiūrovams teikti informacinio, švietimo, kultūrinio ir pramoginio pobūdžio programas; jų reikia siekti skiriant tinkamą dalį dabartiniams kūriniams, t. y. kūriniams, kurie yra transliuojami penkerius metus nuo jų sukūrimo.6 straipsnis1. Šiame skyriuje "Europos kūriniai" yra:a) kūriniai, sukuriami Bendrijos valstybėse narėse, ir – kalbant apie televizijos transliuotojus, priklausančius Vokietijos Federacinės Respublikos jurisdikcijai, – kūriniai, sukuriami Vokietijos teritorijose, kuriose negalioja Pagrindinis įstatymas, bei atitinkantys 2 dalies reikalavimus;b) kūriniai, sukuriami Europos trečiosiose šalyse, kurios yra Europos Tarybos televizijos be sienų konvenciją pasirašiusios šalys ir atitinka 2 dalies reikalavimus;c) kūriniai, sukuriami kitose Europos trečiosiose šalyse ir atitinkantys 3 dalies reikalavimus.2. 1 dalies a ir b punktuose minėti kūriniai daugiausia yra tie kūriniai, kuriuos sukuria autoriai ir kūrėjai, gyvenantys 1 dalies a ir b punktuose minėtose vienoje ar daugiau valstybių narių, jeigu jie atitinka vieną iš toliau nurodytų trijų sąlygų:a) juos sukuria vienas ar daugiau vienoje ar daugiau minėtų valstybių įsisteigusių kūrėjų; arbab) kūrinių (darbų) kūrimui vadovauja ir jų kūrimą kontroliuoja vienas ar daugiau vienoje ar daugiau minėtų valstybių įsisteigusių kūrėjų; arbac) tų valstybių bendrų kūrėjų įnašas į visas bendros gamybos išlaidas yra didžiausias ir bendros gamybos nekontroliuoja vienas ar daugiau ne tose valstybėse įsisteigusių kūrėjų.3. 1 dalies c punkte minėti kūriniai yra tie kūriniai, kuriuos atskirai arba kartu su kūrėjais, įsisteigusiais vienoje ar daugiau valstybių narių, sukuria tie kūrėjai, kurie yra įsisteigę vienoje ar daugiau Europos trečiųjų šalių, su kuriomis Bendrija Sutartyje nustatyta tvarka pasirašo sutartis, jeigu tie kūriniai yra kuriami daugiausia su vienoje ar daugiau Europos valstybių gyvenančiais autoriais ir kūrėjais.4. Kūriniai, kurie pagal 1 dalį nėra priskirtini Europos kūriniams, tačiau yra sukurti vienoje ar daugiau valstybių narių gyvenančių autorių ar kūrėjų, yra laikomi Europos kūriniais priklausomai nuo to, kokia yra Bendrijos kūrėjų indėlio į bendras gamybos išlaidas dalis.7 straipsnisValstybės narės įsipareigoja, kad jų jurisdikcijai priklausantys televizijos transliuotojai netransliuos jokių kinematografinių kūrinių, jei transliuotojas kitaip nesusitarė su tų darbų autoriaus teises turinčiais asmenimis, kol nepraeis dveji metai nuo pirmojo to darbo demonstravimo vienos iš Bendrijos valstybių narių kino teatruose; tuo atveju, kai kinematografinis darbas buvo kuriamas kartu su transliuotoju, laiko tarpas bus vieneri metai.8 straipsnisJei valstybės narės mano, kad kalbos politikos sumetimais tai būtų tikslinga, jos, nepažeisdamos Bendrijos teisės aktų, gali nustatyti išsamesnes ir griežtesnes taisykles kai kurioms arba visoms savo jurisdikcijai priklausančių televizijos transliuotojų programoms, ypač dėl kalbos dalykų.9 straipsnisŠis skyrius netaikomas vietinės televizijos programų, kurios nėra nacionalinio tinklo dalis, transliavimui.IV SKYRIUSTelevizijos reklama ir rėmimas10 straipsnis1. Televizijos reklamos laidos yra aiškiai atpažįstamos ir optinėmis ir (arba) akustinėmis priemonėmis visiškai atskiriamos nuo kitų programos dalių.2. Atskiros nuolatinės reklamos laidos išlieka išimtimi.3. Reklamoje nevartojamos pasąmonę veikiančios technologijos.4. Paslėpta reklama yra draudžiama.11 straipsnis1. Reklama yra įterpiama tarp programų. Laikantis 2–5 dalyse nustatytų reikalavimų, reklama taip pat gali būti įterpiama į programą nepakenkiant jos vientisumui ir vertei, atsižvelgiant į natūralias programoje daromas pertraukas, programos trukmę bei pobūdį ir nepažeidžiant autorių teisių savininko teisių.2. Programose, susidedančiose iš savarankiškų dalių, arba sporto programose ar panašaus pobūdžio renginiuose ir pasirodymuose, kuriuose būna daromos pertraukos, reklama įterpiama tik tarp atskirų dalių arba per pertraukas.3. Transliuojant garso ir vaizdo kūrinius, tokius kaip vaidybiniai filmai ir filmai, skirti televizijai (išskyrus serialus, kelių serijų filmus, lengvas pramogines programas ir dokumentinius filmus), jei jų numatyta trukmė yra ilgesnė negu 45 min., juos reklama galima pertraukti vieną kartą per 45 min. Papildomai juos galima pertraukti tada, kai jų numatyta trukmė yra ne mažiau kaip 20 minučių ilgesnė negu du ar daugiau ištisi 45 minučių tarpai.4. Kai dėl reklamos yra nutraukiamos kitokio pobūdžio, negu išvardintos 2-oje dalyje programos, po kiekvieno eilinio reklaminio intarpo toje programoje turi praeiti ne mažiau kaip 20 minučių.5. Reklama niekuomet neįterpiama į religinių apeigų transliavimą. Dėl reklamos nenutraukiamos naujienų, aktualijų laidos, dokumentinių filmų, religinių ir vaikams skirtų laidų programos, kai jos trunka trumpiau negu 30 minučių. Jei numatyta trukmė yra 30 minučių ar ilgesnė, yra taikomos anksčiau pateiktų dalių nuostatos.12 straipsnisTelevizijos reklamoje neturi būti:a) žmogaus orumą žeidžiančių dalykų;b) jokių diskriminavimo dėl rasės, lyties ar tautybės apraiškų;c) dalykų, įžeidžiančių religinius jausmus ar politinius įsitikinimus;d) dalykų, skatinančių sveikatai ar saugai pavojingą elgesį;e) dalykų, skatinančių aplinkai žalingą elgesį.13 straipsnisDraudžiama bet kokia cigarečių ir kitų tabako gaminių reklama.14 straipsnisDraudžiama tik pagal receptus išduodamų medicinos produktų bei medicinos priemonių valstybėse narėse, kurių jurisdikcijai priklauso transliuotojas, reklama.15 straipsnisAlkoholinių gėrimų televizijos reklama turi atitikti tokius reikalavimus:a) ji neturi būti skirta nepilnamečiams ir, svarbiausia, neturėtų rodyti alkoholinius gėrimus vartojančių nepilnamečių;b) ji neturi sieti alkoholinių gėrimų vartojimo su padidėjusia fizine energija ar automobilio vairavimu;c) ji neturėtų sudaryti įspūdžio, kad vartojant alkoholį yra lengviau spręsti socialines bei sekso problemas;d) joje neturi būti teigiama, kad alkoholis turi gydomųjų savybių arba kad jis yra stimuliuojanti, raminanti ar asmenines problemas padedanti išspręsti priemonė;e) joje neturi būti skatinamas besaikis alkoholio vartojimas, o abstinencija ar saikingas jo vartojimas neturi būti nušviečiamas neigiamai;f) joje neturi būti pabrėžiama, kad didelis alkoholio kiekis (stiprumas) yra teigiama gėrimo savybė.16 straipsnisTelevizijos reklama neturi daryti žalingo moralinio ar fizinio poveikio nepilnamečiams, todėl turi atitikti toliau išdėstytus jų apsaugos reikalavimus:a) ji, pasinaudodama nepilnamečių nepatyrimu ir patiklumu, tiesiogiai neskatina jų pirkti gaminį ar paslaugą;b) ji tiesiogiai neskatina nepilnamečių savo tėvus ar kitus asmenis įtikinti, kad šie nupirktų reklamuojamus gaminius ar paslaugas;c) ji nesinaudoja ypatingu nepilnamečių pasitikėjimu tėvais, mokytojais ar kitais asmenimis;d) ji be reikalo nerodo į pavojingą padėtį patekusių nepilnamečių.17 straipsnis1. Remiamos televizijos programos turi atlikti tokius reikalavimus:a) rėmėjas jokiu būdu negali daryti remiamų programų turiniui ir jų rodymo laikui tokios įtakos, kuri darytų poveikį transliuotojo atsakomybei už tų programų turinį ir jo kūrybinei nepriklausomybei;b) turi būti aiškiai parodoma, kad jos yra būtent remiamos programos, programos pradžioje ir (arba) jos pabaigoje, pateikiant rėmėjo pavardę (pavadinimą) ar firmos identifikavimo ženklą;c) jos neturi skatinti pirkti ar nuomoti finansinio rėmėjo arba trečiosios šalies gaminių ar paslaugų, ypač darant specialias reklamines nuorodas į šiuos gaminius ar paslaugas.2. Televizijos programų negali remti fiziniai ar juridiniai asmenys, jeigu jų pagrindinė veikla yra tokių gaminių, kurių reklamą draudžia 13 ir 14 straipsnių nuostatos, gaminimas ar pardavimas arba paslaugų teikimas.3. Negalima remti naujienų ir naujausių žinių programų.18 straipsnis1. Reklama neturi viršyti 15 % bendro dienos transliavimo laiko. Tačiau šiuos procentus galima padidinti iki 20 % tokioms reklamos rūšims, kaip tiesioginiai pasiūlymai visuomenei parduoti, pirkti ar nuomoti gaminius arba teikti paslaugas, jeigu nuolatinei reklamai skirti laiko tarpai neviršija 15 %.2. Reklamai skirti laiko tarpai per vienos valandos transliavimo laiką neturi viršyti 20 %.3. Nepažeidžiant 1 dalies nuostatų, tokios reklamos rūšys kaip tiesioginiai pasiūlymai visuomenei parduoti, pirkti ar nuomoti gaminius arba teikti paslaugas neturi viršyti 1 valandos per dieną.19 straipsnisValstybės narės gali nustatyti griežtesnes negu 18 straipsnyje pateiktos programų sudarymo ir televizijos programų transliavimo procedūrų taisykles, kurių turi laikytis jų jurisdikcijai priklausantys televizijos transliuotojai, kad suderintų televizijos reklamos paklausą su visuomenės interesais, visų pirma atsižvelgdamos į:a) televizijos atliekamą informacinio, švietimo, kultūrinio ir pramoginio pobūdžio vaidmenį;b) informacijos pliuralizmo ir žiniasklaidos priemonių apsaugą.20 straipsnisNepažeisdamos 3 straipsnio nuostatų, valstybės narės, deramai atsižvelgdamos į Bendrijos teisės aktus, gali nustatyti kitokias sąlygas nei tos, kurios yra išdėstytos 11 straipsnio 2–5 dalyse ir 18 straipsnyje dėl programų, skirtų tik šalies teritorijai ir kurių negalima tiesiogiai ar netiesiogiai priimti vienoje ar daugiau valstybių narių, transliavimo.21 straipsnisPagal savo įstatymus valstybės narės užtikrina, kad jeigu televizijos programų transliavimas neatitinka šio skyriaus nuostatų, bus imamasi atitinkamų priemonių šių nuostatų laikymuisi užtikrinti.V SKYRIUSNepilnamečių apsauga22 straipsnisValstybės narės imasi tinkamų priemonių, užtikrinančių, kad jų jurisdikcijai priklausančių transliuotojų televizijos programose nebūtų laidų, galinčių rimtai pakenkti fiziniam, protiniam ar moraliniam nepilnamečių vystymuisi, ypač laidų, susijusių su pornografija ir savitiksliu smurtu. Ši nuostata galioja ir kitoms programoms, kurios galėtų pakenkti fiziniam, protiniam ar moraliniam nepilnamečių vystymuisi, išskyrus tuos atvejus, kai parinkus programų transliavimo laiką arba panaudojus kokią nors techninę priemonę garantuojama, jog nepilnamečiai programų perdavimo zonoje paprastai negalės jų klausytis ar žiūrėti.Be to, valstybės narės užtikrina, kad programose nebūtų kurstoma rasinė, lyčių, religinė ar tautinė neapykanta.VI SKYRIUSAtsakymo teisė23 straipsnis1. Nepažeidžiant valstybių narių priimtų kitų nuostatų pagal civilinės, administracinės ar baudžiamosios teisės normas, kiekvienas fizinis ar juridinis asmuo nepriklausomai nuo jo tautybės, kurio teisėtiems interesams ir ypač jo reputacijai bei geram vardui pakenkė televizijos programoje paskelbti neteisingi faktai, privalo turėti teisę atsakyti (į pateiktus kaltinimus) ar į kitas lygiavertes teisinės apsaugos priemones.2. Teisė atsakyti arba kitokios lygiavertės teisės gynimo priemonės galioja visiems tos valstybės narės jurisdikcijai priklausantiems transliuotojams.3. Valstybės narės numato priemones, būtinas teisei atsakyti ar kitokioms lygiavertėms teisinės apsaugos nuostatoms įtvirtinti, ir nustato jų įgyvendinimo tvarką. Ypač svarbu yra tai, kad jos užtikrina, jog tam yra numatomas pakankamai ilgas laiko tarpas, o tvarka yra tokia, kad fiziniai ar juridiniai asmenys, gyvenantys ar įsisteigę kitose valstybėse narėse, galėtų tinkamai pasinaudoti minėta teise ar kitomis lygiavertėmis teisinės apsaugos priemonėmis.4. Prašymas pasinaudoti teise atsakyti ar kitokiomis lygiavertėmis teisinės apsaugos priemonėmis gali būti atmestas, jei toks atsakymas nėra pateisinamas pagal 1 dalies nuostatose išdėstytas sąlygas, jei juo būtų pareikalauta imtis baudžiamojo persekiojimo veiksmų, ir jei verstų transliuotoją atsakyti pagal civilinės teisės normas arba peržengtų visuomenės priimtas padorumo ribas.5. Priimamos nuostatos dėl tvarkos, pagal kurią ginčai dėl pasinaudojimo teise atsakyti ar kitomis lygiavertėmis teisinės apsaugos priemonėmis gali būti perduodami teisminiam nagrinėjimui dar kartą.VII SKYRIUSBaigiamosios nuostatos24 straipsnisŠios direktyvos nereglamentuojamose srityse išlieka tos pačios valstybių narių teisės ir tie patys įsipareigojimai, kurie yra numatyti telekomunikacijų ar programų transliavimui reglamentuoti priimtose konvencijose.25 straipsnis1. Valstybės narės priima įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie, įsigalioję ne vėliau kaip iki 1991 m. spalio 3 d., įgyvendina šią direktyvą. Apie tai jos nedelsdamos praneša Komisijai.2. Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų pagrindinių nacionalinės teisės nuostatų tekstus.26 straipsnisNe vėliau kaip pasibaigus penktiems metams nuo šios direktyvos priėmimo dienos ir paskui kas dveji metai Komisija pateikia Europos Parlamentui, Tarybai ir Ekonomikos ir socialinių reikalų komitetui ataskaitą apie šios direktyvos taikymą ir, jei reikia, tolesnius pasiūlymus, kaip ją priderinti prie televizijos programų transliavimo pokyčių.27 straipsnisŠi direktyva skirta valstybėms narėms.Priimta Liuksemburge, 1989 m. spalio 3 d.Tarybos varduPirmininkasR. Dumas[1] OL C 179, 1986 7 17, p. 4.[2] OL C 49, 1988 2 22, p. 53 ir OL C 158, 1989 6 26.[3] OL C 232, 1987 8 31, p. 29.--------------------------------------------------


Svarbus teisinis pranešimas

|

31982L0243

1982 m. kovo 31 d. Tarybos Direktyva iš dalies keičianti Direktyvą 73/405/EEB dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su anijoninių aktyviųjų paviršiaus medžiagų biologinio skilimo nustatymo metodais, suderinimo

Oficialusis leidinys L 109 , 22/04/1982 p. 0018 - 0030 specialusis leidimas suomių kalba: skyrius 15 tomas 3 p. 0234  specialusis leidimas ispanų kalba: skyrius 13 tomas 12 p. 0135  specialusis leidimas švedų kalba: skyrius 15 tomas 3 p. 0234  specialusis leidimas portugalų kalba skyrius 13 tomas 12 p. 0135  CS.ES skyrius 15 tomas 01 p. 190  - 202 ET.ES skyrius 15 tomas 01 p. 190  - 202 HU.ES skyrius 15 tomas 01 p. 190  - 202 LT.ES skyrius 15 tomas 01 p. 190  - 202 LV.ES skyrius 15 tomas 01 p. 190  - 202 MT.ES skyrius 15 tomas 01 p. 190  - 202 PL.ES skyrius 15 tomas 01 p. 190  - 202 SK.ES skyrius 15 tomas 01 p. 190  - 202 SL.ES skyrius 15 tomas 01 p. 190  - 202

		Tarybos Direktyva1982 m. kovo 31 d.iš dalies keičianti Direktyvą 73/405/EEB dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su anijoninių aktyviųjų paviršiaus medžiagų biologinio skilimo nustatymo metodais, suderinimo(82/243/EEB)EUROPOS BENDRIJŲ TARYBA,atsižvelgdama į Europos ekonominės bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 100 straipsnį,atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą [1],atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę [2],atsižvelgdama į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [3],kadangi Direktyva 73/405/EEB [4] turi būti derinama su naujausiais mokslo ir technikos laimėjimais ir dėl šios priežasties būtina:- atnaujinti 2 straipsnyje minėtų metodų nuorodas,- 2 straipsnį papildyti Jungtinėje Karalystėje naudojamu tyrimo metodu,- patobulinti patvirtinamąjį tyrimą, numatytą taikyti ginčo atveju;kadangi pagal 1973 m. lapkričio 22 d. Tarybos direktyvos 73/404/EEB dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su plovikliais, suderinimo [5] 4 straipsnį, reikėtų nustatyti tinkamus biologinio skilimo nustatymo leistinus nuokrypius, kurie leistų tinkamai atsižvelgti į tyrimo metodų nepatikimumą, dėl kurio gali būti priimti neigiami sprendimai, turintys rimtų ekonominių pasekmių; kadangi tokie neigiami sprendimai turi būti priimami tik tuo atveju, kai pagal Direktyvos 73/405/EEB 2 straipsnyje nurodyto tyrimo metodo rezultatus biologinis skilimas yra mažesnis nei 80 %;kadangi dėl tos priežasties, kad kyla neaiškumų dėl Direktyvos 73/405/EEB taikymo srities, būtina patikslinti, kad direktyva taikoma tik plovikliuose naudojamoms aktyviosioms paviršiaus medžiagoms; kadangi, be to, būtina patikslinti, kad 2 straipsnis taikomas ploviklyje esančių anijoninių aktyviųjų paviršiaus medžiagų biologinio skilimo laipsniui, o ne paties ploviklio biologinio skilimo laipsniui;kadangi Direktyvos 73/405/EEB priedas bus pakeistas ir papildytas jos 3a straipsnyje numatyta tvarka,PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:1 straipsnisDirektyva 73/405/EEB iš dalies keičiama taip:1. 1 straipsnis papildomas šiais žodžiais: "esančių plovikliuose, nurodytuose Direktyvos 73/404/EEB 1 straipsnyje".2. 2 ir 3 straipsniai pakeičiami taip:"2 straipsnisPagal Direktyvos 73/404/EEB dėl ploviklių 4 straipsnį valstybės narės turi drausti pateikti į rinką ir jų teritorijoje naudoti ploviklius, jei juose esančių anijoninių aktyviųjų paviršiaus medžiagų biologinio skilimo laipsnis yra mažesnis nei 80 %, kai šis laipsnis nustatomas vienu iš toliau išvardytų metodų:- OECD metodu, paskelbtu OECD 1976 m. birželio 11 d. techninėje ataskaitoje "Siūlomas aktyviųjų paviršiaus medžiagų, naudojamų sintetiniuose plovikliuose, biologinio skilimo nustatymo metodas",- Vokietijoje naudojamu metodu, priimtu 1977 m. sausio 30 d. reglamentu "Verordnung über die Abbaubarkeit anionischer und nichtionischer grenzflächenaktiver Stoffe in Wasch- und Reinigungsmitteln", paskelbtu leidinyje "Bundesgesetzblatt" 1977 m., I dalis, p. 244, kaip nustatyta šį reglamentą iš dalies keičiančiame 1980 m. birželio 18 d. reglamente, paskelbtame leidinyje "Bundesgesetzblatt" 1980 m., I dalis, p. 706,- Prancūzijoje naudojamu metodu, patvirtintu 1977 m. gruodžio 28 d. nutarimu, paskelbtu "Journal officiel de la République française", 1978 m. sausio 18 d., p. 514 ir 515, ir eksperimentiniu standartu T 73-260 (1981 m. birželis), paskelbtu Prancūzijos standartizavimo asociacijos (l'Association française de normalisation — AFNOR),- Jungtinėje Karalystėje naudojamu metodu, vadinamu "akyto indo bandymu" (Porous Pot Test), aprašytu vandens tyrimo centro techninėje ataskaitoje Nr. 70 (1978).3 straipsnisDirektyvos 73/404/EEB 5 straipsnio 2 dalyje išdėstyta tvarka, laboratorijos nuomonė apie anijonines aktyviąsias paviršiaus medžiagas pateikiama remiantis pamatiniu metodu (patvirtinančiuoju tyrimu), aprašytu šios direktyvos priede."3. Įterpiamas toks straipsnis:"3a straipsnisDaliniai pakeitimai, kurių reikia suderinti šį priedą su technikos pažanga, priimami Direktyvos 73/404/EEB 7b straipsnyje nustatyta tvarka."4. Priedas keičiamas šios direktyvos priedu.2 straipsnisValstybės narės priima nuostatas, kurios, įsigaliojusios per 18 mėnesių nuo pranešimo apie šią direktyvą dienos, įgyvendina šią direktyvą. Apie tai jos nedelsdamos praneša Komisijai.3 straipsnisŠi direktyva skirta valstybėms narėms.Priimta Briuselyje, 1982 m. kovo 31 d.Tarybos varduPirmininkasP. de Keersmaeker[1] OL C 112, 1981 5 14, p. 4.[2] OL C 172, 1981 7 13, p. 111.[3] OL C 310, 1981 11 30, p. 7.[4] OL L 347, 1973 12 17, p. 53.[5] OL L 347, 1973 12 17, p. 51.--------------------------------------------------PRIEDASANIJONINIŲ AKTYVIŲJŲ PAVIRŠIAUS MEDŽIAGŲ BIOLOGINIO SKILIMO NUSTATYMASPamatinis metodas (patvirtinamasis tyrimas)1 SKYRIUS1.1. ApibrėžimasPagal šią direktyvą anijoninės aktyviosios paviršiaus medžiagos yra tokios medžiagos, kurios išskiriamos praleidžiant produktą pro katijonitą ir anijonitą ir paverčiamos pagal 3 skyriuje aprašytą analizės būdą su metileno mėlynuoju reaguojančia medžiaga (MBAS — methylene blue active substance).1.2. Tyrimui būtina įrangaNustatant anijoninės APM biologinį skilimą, naudojamas įrenginys su aktyvuotu dumblu, kurio schema pavaizduota 1 paveiksle, o detaliau — 2 paveiksle.Įrenginį sudaro rinktuvas A, į kurį supilamos paruoštos modelinės nuotėkos, jų padavimo siurblys B, aerotankas C, nusodintuvas D, oro kompresorius E, naudojamas aktyvuotam dumblui recirkuliuoti, ir rinktuvas F, kuriame surenkamos apdorotos nuotėkos.Rinktuvai A ir F turi būti stikliniai arba iš tinkamo plastiko. Kiekvieno jų talpa ne mažesnė kaip 24 l. Siurblys B turi užtikrinti nuolatinį modelinių nuotėkų tiekimą į aerotanką C, kurio naudingasis tūris turi būti ne mažesnis kaip 3 l. Oras į aerotanką paduodamas pro akyto stiklo antgalį G, kuris įrengiamas aerotanko C kūginės dalies viršutinėje dalyje. Barbotuojamo oro kiekis aeravimui matuojamas debitmačiu H.1.3. Modelinės nuotėkosModelinės nuotėkos ruošiamos kiekvieną dieną prieš tyrimą. Kiekviename litre vandentiekio vandens ištirpinama:160 mg peptono,110 mg mėsos sultinio,30 mg karbamido CO(NH2)2,7 mg natrio chlorido (NaCl),4 mg kalcio chlorido (CaCl2 · 2H2O),2 mg magnio sulfato (MgSO4 · 7H2O),28 mg kalio hidrofosfato (K2HPO4)ir 20 ± 2 mg MBAS.MBAS išskiriamas iš tiriamo produkto pagal 2 skyriuje aprašytą metodą. Modelinės nuotėkos ruošiamos kiekvieną dieną.1.4. Bandinių ruošimas1.4.1. Grynosios aktyviosios paviršiaus medžiagos tiriamos neapdorotu pavidalu. Kad galima būtų paruošti modelines nuotėkas (1.3), turi būti nustatytas MBAS kiekis.1.4.2. Kai tiriama kompozicija (ploviklis), MBAS ir muilas išskiriami alkoholiniu ekstrahavimo būdu (žr. 2 skyrių). Kad galima būtų paruošti modelines nuotėkas, turi būti nustatytas MBAS kiekis ekstrakte.1.5. Tyrimo eigaIš pradžių aerotankas C ir nusodintuvas D užpildomi paruoštomis modelinėmis nuotėkomis. Nusodintuvas D turi būti įrengtas tokiame aukštyje, kad aerotanke tilptų 3 l mišinio.Procesui sužadinti ten pat įpilama 3 ml geros kokybės nuotėkų, ką tik paimtų iš buitinių nuotėkų valymo įrenginio. Jos nuo paėmimo iki panaudojimo turi būti laikomos aerobinėse sąlygose. Paleidžiamas oro kompresorius E, padavimo siurblys B ir įjungiama aeravimo sistema. Modelinės nuotėkos į aerotanką turi tekėti 1 l/val. greičiu. Tai užtikrina vidutinę 3 valandų nuotėkų aeravimo trukmę.Aeravimo intensyvumas turi būti toks, kad visos kietos dalelės aerotanke būtų pakibusios skystyje (suspenduotos), o ištirpusio deguonies kiekis būtų ne mažesnis kaip 2 mg/l. Neleidžiama susidaryti putoms. Tam tikslui naudojami putojimą mažinantys preparatai, ir jie neturi slopinti (inhibuoti) aktyvuoto dumblo ir juose negali būti MBAS. Oro padavimas turi būti taip sureguliuotas, kad aerotanke C būtų nuolatinė ir tolygi iš nusodintuvo patenkančio mišinio recirkuliacija. Dumblas, besikaupiantis aerotanko viršuje, nusodintuvo D apačioje ir visoje cirkuliacijos sistemoje, turi būti bent kartą per parą nuvalomas šepečiu ar kitu tinkamu būdu ir grąžinamas į sistemą. Jei dumblas nenusėda, nusodinimą galima paskatinti pridedant 2 ml 5 % geležies (III) chlorido tirpalo. Jei to nepakanka, pridedama dar.Apdorotos nuotėkos iš D nusodintuvo per 24 valandas sukaupiamos rinktuve F. Jas sumaišius, paimamas bandinys, o rinktuvas po to turi būti kruopščiai išplautas.1.6. Proceso kontrolėMBAS kiekis (mg/l) paruoštose modelinėse nuotėkose nustatomas prieš pat darbo pradžią.MBAS kiekis (mg/l) per 24 valandas rinktuve F sukauptose nuotėkose nustatomas tuo pačiu analizės metodu iš karto po bandinio paėmimo. Jei tai neįmanoma, bandiniai konservuojami, geriausiai — užšaldomi. Koncentracija turi būti nustatoma 0,1 mg/l tikslumu.Proceso reikiamai eigai patikrinti, ne rečiau kaip du kartus per savaitę rinktuvuose F ir A esančiose modelinėse nuotėkose nustatomas cheminis deguonies poreikis (COD — chemical oxygen demand) arba ištirpusios organinės anglies kiekis (DOC — dissolved organic carbon). Analizei naudojamas pro stiklo filtrą nufiltruotų nuotėkų mėginys.COD arba DOC mažėjimas turi stabilizuotis, kai nusistovi kasdieninis biologinio skilimo procesas, t. y. 3 paveiksle pavaizduoto pradinio laikotarpio pabaigoje.Aerotanke esančiame aktyvuotame dumble sausų mineralinių medžiagų kiekis, g/l, turi būti nustatomas du kartus per savaitę. Jei jis didesnis kaip 2,5 g/l, aktyvuoto dumblo perteklius turi būti pašalintas.Biologinio skilimo tyrimas atliekamas kambario temperatūroje. Ji turi būti pastovi ir palaikoma 292-297 K (19-24 oC).1.7. Biologinio skilimo apskaičiavimasBiologiškai suskilusios per parą MBAS dalis procentais apskaičiuojama nustačius MBAS kiekį (mg/l) pradinėse (paruoštose) modelinėse nuotėkose ir vėliau surinktuve F sukauptose nuotėkose. Taip gautos vertės turi būti pavaizduotos grafiškai, kaip parodyta 3 paveiksle.MBAS biologinis skilimas apskaičiuojamas imant aritmetinį vidurkį verčių, gautų per 21 dieną pasibaigus pradiniam laikotarpiui, per kurį, įrenginiui veikiant be sutrikimų, biologinio skilimo procesas tampa pastovus. Bet kokiu atveju pradinio laikotarpio trukmė neturi viršyti šešių savaičių.Kasdieninės biologinio skilimo vertės apskaičiuojamos 0,1 % tikslumu, tačiau galutinis rezultatas pateikiamas sveiko skaičiaus tikslumu.Kai kuriais atvejais bandiniai gali būti imami rečiau, tačiau vidurkiui apskaičiuoti turi būti imami rezultatai, gauti pasibaigus pradiniam laikotarpiui, ne mažiau kaip iš 14 kasdieninių, tolygiai paskirstytų per 21 parą, tyrimų.2 SKYRIUSPRADINIS ANALIZUOJAMŲ PRODUKTŲ PARUOŠIMAS2.1. Įžanginės pastabos2.1.1. Bandinių paruošimasAnijoninės aktyviosios paviršiaus medžiagos ir plovikliai prieš biologinio skilimo nustatymą patvirtinančiuoju tyrimu paruošiami taip:Produktai | Paruošimas |Anijoninės aktyviosios paviršiaus medžiagos | Plovikliai |Tiriamos be paruošimo | Ekstrahavimas alkoholiu, po to anijoninių APM atskyrimas praleidžiant pro jonitus |Ekstrahavimo alkoholiu tikslas — pašalinti iš ploviklio netirpius ir neorganinius komponentus, kurie gali trukdyti atlikti biologinio skilimo tyrimą.2.1.2. Jonų mainų procesasNorint gauti tikslius anijoninių aktyviųjų paviršiaus medžiagų biologinio skilimo tyrimo rezultatus, būtina jas atskirti nuo muilo bei nuo katijoninių ir nejoninių APM.Tai pasiekiama pritaikius jonų mainų metodą, panaudojant labai akytą anijonitinę dervą ir atitinkamus tirpiklius komponentų frakciniam išskyrimui. Muilas, anijoninės bei nejoninės aktyviosios paviršiaus medžiagos atskiriamos vienu veiksmu.2.1.3. Analizinė kontrolėAnijoninių APM kiekis sintetiniame ploviklyje po jo homogenizavimo nustatomas pagal MBAS nustatymo metodą. Atitinkamu analizės metodu nustatomas muilo kiekis ploviklyje. Šių duomenų reikia ploviklio bandinio, būtino biologiniam skilimui nustatyti, kiekiui apskaičiuoti.Nebūtina išekstrahuoti iš ploviklio kuo didesnį anijoninių APM kiekį, kadangi jų išekstrahuojama ne mažiau kaip 80 %, o dažniausiai 90 % ir daugiau.2.2. Tyrimo esmėIš vienalyčio bandinio (miltelių, pastos, skysto koncentrato) ekstrahuojant etanoliu gaunamas APM, muilo ir kitų alkoholyje tirpių komponentų ekstraktas.Etanolinis ekstraktas garinamas iki sausos medžiagos, kuri ištirpinama izopropanolio ir vandens mišinyje. Toks tirpalas praleidžiamas 323 K (50 °C) temperatūroje pro mišrų jonų mainų įrenginį, sudarytą iš stipriai rūgštinio katijonito ir labai akyto anijonito. Nurodytos temperatūros reikia tam, kad rūgštinėje terpėje pasigaminusios riebalų rūgštys nesudarytų nuosėdų.Nejoninės APM lieka tirpiklyje.Iš muilo susidariusios riebalų rūgštys atskiriamos plaunant anglies dioksidu prisotintu etanoliu. Anijoninės APM išplaunamos amonio hidrokarbonato tirpalu izopropanolio ir vandens mišinyje amonio druskų pavidale. Šios druskos naudojamos biologinio skilimo tyrime.Katijoninės APM, galinčios trukdyti biologinio skilimo bandymui ir analizei, atskiriamos katijonito kolonėlėje, įrengtoje virš anijonito kolonėlės.2.3. Reagentai, įrenginiai2.3.1. Dejonizuotas vanduo.2.3.2. Etanolis 95 % (v/v) C2H5OH(galimi denatūrantai: metiletilketonas, metanolis).2.3.3. Izopropanolio ir vandens mišinys (50/50 v/v):50 dalių izopropanolio (CH3CHOH. CH3) ir50 dalių vandens (2.3.1).2.3.4. Anglies dioksido tirpalas etanolyje (maždaug 0,1 % CO2): per vamzdelį su akyto stiklo pertvara į etanolį (2.3.2) 10 minučių barbotuojamas anglies dioksidas (CO2). Tirpalas turi būti ruošiamas prieš pat naudojimą.2.3.5. Amonio hidrokarbonato tirpalas (60:40 v/v): 0,3 molio (grammolio) NH4HCO3 ištirpinama 1000 ml izopropanolio ir vandens mišinio, sudaryto iš 60 dalių izopropanolio ir 40 dalių vandens (2.3.1).2.3.6. Katijonitas (KAT), stipriai rūgštinis, atsparus alkoholiams (akytumas 50-100 mešų).2.3.7. Anijonitas (AAT), labai akytas, Merck Lewatit MP 7080 (70-150 mešų) arba analogiškas.2.3.8. Druskos rūgštis, 10 % (w/w).2.3.9. 2000 ml talpos apvaliadugnė kolba su kūgine šlifuota įmova ir grįžtamuoju kondensatoriumi.2.3.10. 90 mm skersmens filtravimo piltuvas, su popieriniais filtrais.2.3.11. 2000 ml talpos filtravimo kolba.2.3.12. Jonitinės kolonėlės su apšildymo gaubtu ir čiaupu; vidinis skersmuo 60 mm ir aukštis 450 mm (4 paveikslas).2.3.13. Vandens vonia.2.3.14. Vakuuminė džiovinimo spinta.2.3.15. Termostatas.2.3.16. Rotorinis garintuvas.2.4. Anijoninių aktyviųjų paviršiaus medžiagų ekstrahavimas ir atskyrimas2.4.1. Ekstrakto gavimasAktyviųjų paviršiaus medžiagų biologinio skilimo laipsniui nustatyti reikia apie 50 g MBAS.Paprastai ekstrahuojamos medžiagos nereikia daugiau kaip 1000 g, bet kartais jos gali prireikti ir daugiau. Tačiau praktiškai sunaudojamo produkto kiekis ekstrakto paruošimui neviršija 5000 g.Patirtis parodė, kad geriau ekstrahuoti mažesniais kiekiais kelis kartus, nei iš karto didelį produkto kiekį. Apytikriai jonitų kiekis kolonėlėje paskaičiuotas 600-700 mmol aktyviosios paviršiaus medžiagos ir muilo atskyrimui.2.4.2. Alkoholyje tirpių medžiagų atskyrimasĮ kolbą su 1250 ml etanolio pridedama 250 g tiriamo sintetinio ploviklio. Mišinys užvirinamas ir, prijungus grįžtamąjį kondensatorių, maišant virinamas vieną valandą. Po to karštas alkoholinis tirpalas nufiltruojamas, greitai nusiurbiant pro didelio akytumo filtravimo piltuvą, pašildytą iki 323 K (50 °C) temperatūros. Kolba ir filtravimo piltuvas praplaunami maždaug 200 ml šilto etanolio. Filtratas kartu su praplovomis supilamos į filtravimo kolbą.Kai tiriami produktai yra pastos ar skysčiai ir žinoma, kad bandinyje anijoninių aktyviųjų paviršiaus medžiagų gali būti ne daugiau kaip 55 g, o muilo ne daugiau kaip 35 g, pasvertas bandinys džiovinamas iki sausos medžiagos, kuri po to sumaišoma su 2000 ml etanolio. Ekstrahavimas toliau atliekamas jau aprašytu būdu.Kai tiriami mažo piltinio tankio (< 300 g/l) milteliai, etanolio kiekį rekomenduojama padidinti iki santykio 20: 1.Etanolio filtratas garinamas iki sausos medžiagos. Tam tikslui geriausiai tinka rotorinis garintuvas. Jei išekstrahuotos medžiagos reikia daugiau, operacija pakartojama. Po to sausa medžiaga ištirpinama 5000 ml izopropanolio ir vandens mišinyje.2.4.3. Jonitinių kolonėlių ruošimasKatijonito kolonėlėĮ 3000 ml talpos cheminę stiklinę suberiama 600 ml katijonitinės (2.3.6) dervos ir užpilama 2000 ml druskos rūgšties (2.3.8). Laikoma, kartais pamaišant, ne mažiau kaip 2 val. Rūgštis nupilama, o derva sumaišoma su dejonizuotu vandeniu, supilama į kolonėlę (2.3.12), kurioje turi būti įdėtas stiklo vatos kamštelis. Derva kolonėlėje plaunama dejonizuotu vandeniu 10-30 ml/min. greičiu, kol praplovose nelieka chloridų. Po to dar 10-30 ml/min. greičiu plaunama izopropanolio ir vandens mišiniu (2.3.3). Katijonito kolonėlė jau paruošta darbui.Anijonito kolonėlėĮ 3000 ml talpos cheminę stiklinę suberiama 600 ml anijonitinės dervos (2.3.7) ir užpilama 2000 ml dejonizuoto vandens. Anijonitas paliekamas brinkti ne mažiau kaip 2 val. Nupylus vandens perteklių, derva supilama kartu su likusiu dejonizuotu vandeniu į kolonėlę, kurioje dervos sulaikymui turi būti įdėtas stiklo vatos kamštelis.Kolonėlė po to plaunama 0,3 mol/l koncentracijos amonio hidrokarbonato tirpalu (2.3.5), kol praplovose nelieka chloridų. Tam sunaudojama apie 5000 ml tirpalo. Vėliau perplaunama 2000 ml dejonizuoto vandens ir galiausiai 10-30 ml/min. greičiu 2000 ml izopropanolio ir vandens mišinio. Anijonito kolonėlė jau paruošta darbui.2.4.4. Jonų mainų procesasKolonėlės sustatomos taip, kad katijonitas būtų virš kolonėlės su anijonitu. Kolonėlėse termostatuojama 323 K (50 °C) temperatūra. Imama 5000 ml APM tirpalo, gauto pagal 2.4.2, pašildoma iki 333 K (60 °C) ir 20 ml/min. greičiu praleidžiama pro kolonėles. Po to kolonėlės perplaunamos 1000 ml karštu izopropanolio ir vandens mišinio (2.3.3).Po to KAT kolonėlė atjungiama. Iš muilo susidariusios riebalų rūgštys iš KAT kolonėlės išplaunamos 5000 ml 323 K (50 °C) temperatūros CO2 tirpalu etanolyje (2.3.4). Praplovos išpilamos.Tada su 5000 ml amonio hidrokarbonato tirpalo (2.3.5) iš AAT kolonėlės išplaunama MBAS. Gautas tirpalas garų vonelėje arba rotoriniame garintuve išgarinamas iki sausos medžiagos. Ją sudaro MBAS (amonio druskos pavidale). Joje gali būti kitų medžiagų, tačiau jos nėra APM ir netrukdo biologinio skilimo nustatymui. Po to sausa medžiaga tirpinama reikiamame dejonizuoto vandens kiekyje. Vandeninėje dalyje 3 skyriuje aprašytu būdu nustatymas MBAS kiekis. Toliau šis tirpalas pastoviai naudojamas nustatant tiriamos anijoninės aktyviosios medžiagos biologinį skilimą. Tirpalas turi būti laikomas žemesnėje kaip 278 K (5 °C) temperatūroje.2.4.5. Jonitinių dervų regeneravimasPanaudotas katijonitas išmetamas.Anijonitas regeneruojamas papildomai 10 ml/min. greičiu leidžiant pro kolonėlę amonio hidrokarbonato tirpalą (2.3.5), kol praplovose nebelieka anijoninių APM (tikrinama su metileno mėlynuoju). Po to anijonitas dar praplaunamas 2000 ml izopropanolio ir vandens mišinio (2.3.3). Taip regeneruotą anijonitą vėl galima naudoti.3 SKYRIUSANIJONINIŲ AKTYVIŲJŲ PAVIRŠIAUS MEDŽIAGŲ NUSTATYMAS BIOLOGINIO SKILIMO TYRIMO METU3.1. Metodo esmėMetodas pagrįstas tuo, kad katijoninis dažiklis, šiuo atveju metileno mėlynasis, su anijoninėmis aktyviosiomis paviršiaus medžiagomis sudaro mėlynos spalvos druskas, kurios atskiriamos ekstrahuojant chloroformu. Kad būtų išvengta trukdymų, pradžioje ekstrahuojamas šarminis tirpalas. Po to ekstraktas sumaišomas su rūgščiu metileno mėlynuoju tirpalu. Atskirto organinio sluoksnio optinis tankis matuojamas fotometriškai, kai didžiausios absorbcijos bangos ilgis lygus 650 nm.3.2. Reagentai ir įrenginiai3.2.1. Buferinis pH 10 tirpalas:24 g analiziškai gryno natrio hidrokarbonato (NaHCO3) ir 27 g analiziškai gryno bevandenio natrio karbonato (Na2CO3) ištirpinama dejonizuotame vandenyje ir praskiedžiama iki 1000 ml.3.2.2. Neutralusis metileno mėlynojo tirpalas:0,35 g analiziškai gryno metileno mėlynojo ištirpinama dejonizuotame vandenyje ir praskiedžiama iki 1000 ml. Tirpalas ruošiamas bent 24 valandos prieš naudojimą. Kontroliniu bandymu gauto chloroforminio sluoksnio optinis tankis pagal grynąjį chloroformą, matuojant 1 cm storio kiuvetėje, kai bangos ilgis 650 nm, neturi viršyti 0,015.3.2.3. Rūgštusis metileno mėlynojo tirpalas:0,35 g analiziškai gryno metileno mėlynojo ištirpinama 500 ml dejonizuoto vandens ir sumaišoma su 6,5 ml H2SO4 (d = 1,84 g/ml). Dejonizuotu vandeniu praskiedžiama iki 1000 ml. Tirpalas ruošiamas bent 24 valandos prieš naudojimą. Kontroliniu bandymu gauto chloroforminio sluoksnio optinis tankis, matuojant pagal grynąjį chloroformą 1 cm storio kiuvetėje, kai bangos ilgis 650 nm, neturi viršyti 0,015.3.2.4. Chloroformas (trichlormetanas), analiziškai grynas, ką tik nudistiliuotas.3.2.5. Dodecilbenzensulfoninės rūgšties metiloesteris.3.2.6. Kalio hidroksido tirpalas etanolyje, KOH, 0,1 mol/l.3.2.7. Absoliutusis etanolis, C2H5OH.3.2.8. Sieros rūgštis, H2SO4, 0,5 mol/l.3.2.9. Fenolftaleino tirpalas:1 g fenolftaleino ištirpinama 50 ml etanolio ir nuolat maišant įpilama 50 ml dejonizuoto vandens. Visos susidariusios nuosėdos nufiltruojamos.3.2.10. Druskos rūgšties tirpalas metanolyje: 250 ml analiziškai grynos koncentruotos druskos rūgšties sumaišoma su 750 ml metanolio.3.2.11. 250 ml talpos dalijamasis piltuvas.3.2.12. 50 ml talpos matavimo kolba.3.2.13. 500 ml talpos matavimo kolba.3.2.14. 1000 ml talpos matavimo kolba.3.2.15. 250 ml talpos apvaliadugnė kolba su kūgine šlifuota įmova ir grįžtamuoju kondensatorium. Virimui palengvinti į kolbą dedama stiklo granulių.3.2.16. pH metras.3.2.17. Fotometras, skirtas matuoti, kai bangos ilgis 650 nm, su 1 ir 5 cm storio kiuvetėmis.3.2.18. Kokybiškas filtravimo popierius.3.3. TyrimasBandiniai analizei negali būti imami per putų sluoksnį.Analizei naudojama aparatūra kruopščiai išplaunama vandeniu, paskui gerai perskalaujama druskos rūgšties tirpalu metanolyje (3.2.10) ir prieš naudojimą dar skalaujama dejonizuotu vandeniu.Į įrenginį su aktyvuotu dumblu patenkančios ir iš jo išeinančios nuotėkos filtruojamos iš karto tik paėmus bandinį. Pirmieji 100 ml fitrato išpilami.Žinomo tūrio bandinys, jei reikia, neutralizuojamas ir supilamas į 250 ml talpos dalijamąjį piltuvą (3.2.11). Bandinyje turi būti 20-150 μg MBAS. Mažos MBAS koncentracijos bandinio imama daugiau, tačiau jo tūris negali viršyti 100 ml. Kai bandinio imama mažiau, jis praskiedžiamas dejonizuotu vandeniu iki 100 ml. Į piltuvą su bandiniu įpilama 10 ml buferinio tirpalo (3.2.1), 5 ml neutraliojo metileno mėlynojo tirpalo (3.2.2) ir 15 ml chloroformo (3.2.4). Mišinys tolygiai ir nesmarkiai plakamas vieną minutę. Mišiniui išsisluoksniavus, chloroforminis sluoksnis išleidžiamas į kitą dalijamąjį piltuvą, kuriame yra 110 ml dejonizuoto vandens ir 5 ml rūgščiojo metileno mėlynojo tirpalo (3.2.3). Chloroforminis sluoksnis pro išplautą alkoholiu ir suvilgytą chloroforme higroskopinės vatos filtrą supilamas į matavimo kolbą (3.2.12).Ekstrahavimas šarminėje ir rūgštinėje terpėje atliekamas tris kartus. Antrą ir trečią kartą ekstrahuojant chloroformo imama po 10 ml. Supilti kartu ekstraktai filtruojami pro tą patį vatos filtrą ir jam praplauti naudojamu chloroformu 50 ml matavimo kolboje praskiedžiami iki žymės. Chloroforminio tirpalo optinis tankis matuojamas fotometru 1 arba 5 cm storio kiuvetėse, kai bangos ilgis 650 nm. Palyginimui naudojamas grynas chloroformas. Etaloninių tirpalų optiniai tankiai nustatomi tuo pačiu būdu.3.4. Kalibracinė kreivėIš etaloninės medžiagos, dodecilbenzensulfoninės rūgšties metilesterio (tetrapropileno tipo, M = 340), esterį hidrolizavus iki kalio druskos, ruošiamas etaloninis tirpalas. MBAS kiekis perskaičiuojamas į natrio dodecilbenzensulfonatą (M = 348).Apvaliadugnėje kolboje 0,1 mg tikslumu pasveriama 400-450 mg dodecilbenzensulfoninės rūgšties metilesterio (3.2.5) ir įpilama 50 ml kalio hidroksido tirpalo etanolyje (3.2.6). Užvirimui palengvinti įberiamos kelios stiklo granulės. Prijungus grįžtamąjį kondensatorių, virinama vieną valandą. Atvėsus kondensatorius ir šlifuota įmova praplaunami apie 30 ml etanolio. Praplovos supilamos į tą pačią kolbą. Po to tirpalas titruojamas sieros rūgštimi, kol išnyksta fenolftaleino spalva. Šis tirpalas supilamas į 1000 ml matavimo kolbą (3.2.14), praskiedžiamas dejonizuotu vandeniu iki žymės ir sumaišomas.Dalis šio APM tirpalo praskiedžiama dar kartą. Tam 25 ml tirpalo 500 ml matavimo kolboje (3.2.13) praskiedžiama dejonizuotu vandeniu iki žymės ir sumaišoma.Šiame etaloniniame tirpale yramg MBAS / ml, čia E yra pasvertos etaloninės medžiagos masė miligramais.Kalibracinei kreivei sudaryti į 100 ml matavimo kolbas įpilama atitinkamai 1, 2, 4, 6 ir 8 ml etanolinio tirpalo ir dejonizuotu vandeniu praskiedžiama iki žymės. Toliau pagal 3.3 aprašytą procedūrą nustatomas iš šių tirpalų išekstrahuoto MBAS optinis tankis. Sudaroma kalibracinė kreivė.3.5. Rezultatų apskaičiavimasAnijoninės aktyviosios paviršiaus medžiagos (MBAS) kiekis bandinyje nustatomas pagal sudarytą kalibracinę kreivę (3.4). Jos koncentracija apskaičiuojama pagal formulę:= MBAS mg / lčia V yra bandinio tūris mililitrais.Rezultatai išreiškiami natrio dodecilbenzensulfonatu (M = 348).3.6. Rezultatų išraiškaRezultatai pateikiami 0,1 mg/l MBAS tikslumu.+++++ TIFF +++++A. RezervuarasB. Padavimo siurblysC. Aerotankas (trijų litrų talpos)D. NusodintuvasE. Oro kompresoriusF. RinktuvasG. Akytojo stiklo antgalisH. Debitmatis+++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++Biologinio skilimo apskaičiavimas — Patikrinamasis tyrimas+++++ TIFF +++++Jonitinė kolonėlė su apšildymo gaubtu ir čiaupu(matmenys milimetrais)--------------------------------------------------


title: 2003 m. gruodžio 8 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2003/108/EB iš dalies keičianti Direktyvą 2002/96/EB dėl elektros ir elektroninės įrangos atliekų (EEĮ atliekų)

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

32003L0108

Oficialusis leidinys L 345 , 31/12/2003 p. 0106 - 0107

		Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2003/108/EB2003 m. gruodžio 8 d.iš dalies keičianti Direktyvą 2002/96/EB dėl elektros ir elektroninės įrangos atliekų (EEĮ atliekų)EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdami į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 175 straipsnio 1 dalį,atsižvelgdami į Komisijos pasiūlymą,atsižvelgdami į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [1],pasikonsultavę su Regionų komitetu,laikydamiesi Sutarties 251 straipsnyje nustatytos tvarkos [2],kadangi:(1) 2003 m. sausio 27 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2002/96/EB dėl elektros ir elektroninės įrangos atliekų (EEĮ atliekų) [3] svarstymo metu kilo susirūpinimas dėl tos direktyvos 9 straipsnio formuluotės galimų finansinių pasekmių aptariamos įrangos gamintojams.(2) 2002 m. spalio 10 d. Taikinimo komiteto susirinkime dėl tos direktyvos Europos Parlamentas, Taryba ir Komisija išreiškė Bendroje deklaracijoje savo ketinimą kaip įmanoma anksčiau ištirti klausimus, susijusius su Direktyvos 2002/96/EB 9 straipsniu dėl EEĮ atliekų, gautų iš naudotojų, išskyrus privačius namų ūkius, surinkimo finansavimo.(3) Pagal Bendrąją deklaraciją Komisija ištyrė finansines pasekmes gamintojams, kurios kyla dėl Direktyvos 2002/96/EB 9 straipsnio formuluotės, ir nustatė, kad pareiga surinkti EEĮ atliekų, atsiradusių dėl anksčiau į rinką patekusių prietaisų, sukuria atgaline data taikomą atsakomybę, dėl kurios nebuvo pateikta konkreti nuostata ir kuri tam tikriems gamintojams gali reikšti rimtą ekonominę riziką.(4) Siekiant išvengti tokios rizikos, finansinė atsakomybė už EEĮ atliekų iš produktų, patekusių į rinką iki 2005 m. rugpjūčio 13 d. iš naudotojų, išskyrus privačius namų ūkius, surinkimą, apdorojimą, pakartotinį panaudojimą, atgavimą ir perdirbimą tenka gamintojams, kuomet jie tiekia naujus ekvivalentiškus ar tas pačias funkcijas atliekančius produktus, kurie pakeičia senus. Kuomet atliekos nėra pakeičiamos naujais produktais, atsakomybė tenka naudotojams. Valstybės narės, gamintojai ir naudotojai turi turėti galimybę nustatyti alternatyvią tvarką.(5) Pagal Direktyvos 2002/96/EB 17 straipsnį, valstybės narės turi priimti įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie, įsigalioję ne vėliau kaip iki 2004 m. rugpjūčio 13 d., įgyvendina tą direktyvą. Siekiant išvengti valstybių narių jau priimtų teisės aktų keitimo, ši direktyva turi būti priimta kaip įmanoma anksčiau ir perkelta į valstybių narių teisės aktus tuo pat metu, kaip ir Direktyva 2002/96/EB.(6) Direktyva 2002/96/EB turi būti atitinkamai pakeista,PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:1 straipsnisDirektyvos 2002/96/EB 9 straipsnis pakeičiamas taip:"9 straipsnisIš kitų naudotojų, išskyrus privačius namų ūkius, gautų EEĮ atliekų finansavimas1. Valstybės narės užtikrina, kad iki 2005 m. rugpjūčio 13 d. iš kitų naudotojų, išskyrus privačius namų ūkius, gautų EEĮ atliekų, kurios susidaro iš produktų, išleistų į rinką po 2005 m. rugpjūčio 13 d., surinkimo, apdorojimo, utilizavimo ir aplinkai tinkamo šalinimo finansavimą garantuotų gamintojai.Valstybės narės užtikrina, kad iki 2005 m. rugpjūčio 13 d. EEĮ atliekų, kurios susidaro iš produktų, išleistų į rinką iki 2005 m. rugpjūčio 13 d. (istorinės atliekos), tvarkymo kaštų finansavimas atitinka trečiame ir ketvirtame papunkčiuose išdėstytą tvarką.Už istorinių atliekų, kurias pakeičia nauji ekvivalentiški produktai ar tas pačias funkcijas atliekantys nauji produktai, kaštų finansavimą atsakingi tų produktų gamintojai, juos tiekdami. Valstybės narės gali alternatyviai nustatyti, kad naudotojai, išskyrus privačius namų ūkius, taip pat gali būti iš dalies ar visiškai atsakingi už šį finansavimą.Už kitų istorinių atliekų kaštų finansavimą atsakingi naudotojai, išskyrus privačius namų ūkius.2. Nepažeisdami šios direktyvos, gamintojai ir naudotojai, išskyrus privačius namų ūkius, gali sudaryti susitarimus, numatančius kitus finansavimo būdus."2 straipsnisValstybės narės priima įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie, įsigalioję iki 2004 m. rugpjūčio 13 d., įgyvendina šią direktyvą. Jos apie tai nedelsdamos praneša Komisijai.Valstybės narės, tvirtindamos šias priemones, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.3 straipsnisŠi direktyva įsigalioja jos paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje dieną.4 straipsnisŠi direktyva skirta valstybėms narėms.Priimta Briuselyje, 2003 m. gruodžio 8 d.Europos Parlamento varduPirmininkasP. CoxTarybos varduPirmininkasF. Frattini[1] OL C 234, 2003 9 30, p. 91.[2] 2003 m. spalio 21 d. Europos Parlamento nuomonė (dar nepaskelbta Oficialiajame leidinyje) ir 2003 m. lapkričio 19 d. Tarybos sprendimas.[3] OL L 37, 2003 2 13, p. 24.--------------------------------------------------


title: 1976 m. vasario 9 d. Tarybos Direktyva dėl vienodo požiūrio į vyrus ir moteris principo taikymo įsidarbinimo, profesinio mokymo, pareigų paaukštinimo ir darbo sąlygų atžvilgiu

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

31976L0207

Oficialusis leidinys L 039 , 14/02/1976 p. 0040 - 0042 specialusis leidimas suomių kalba: skyrius 5 tomas 1 p. 0191  specialusis leidimas graikų k.: skyrius 05 tomas 2 p. 0070  specialusis leidimas švedų kalba: skyrius 5 tomas 1 p. 0191  specialusis leidimas ispanų kalba: skyrius 05 tomas 2 p. 0070  specialusis leidimas portugalų kalba skyrius 05 tomas 2 p. 0070

		Tarybos Direktyva1976 m. vasario 9 d.dėl vienodo požiūrio į vyrus ir moteris principo taikymo įsidarbinimo, profesinio mokymo, pareigų paaukštinimo ir darbo sąlygų atžvilgiu(76/207/EEB)EUROPOS BENDRIJŲ TARYBA,atsižvelgdama į Europos ekonominės bendrijos steigimo sutartį ir ypač į jos 235 straipsnį,atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą,atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę [1],atsižvelgdama į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [2],kadangi 1974 m. sausio 21 d. Tarybos rezoliucijoje dėl socialinių veiksmų programos [3] kaip prioritetiniai veiksmai numatytos priemonės, skirtos vyrų ir moterų lygybei įgyvendinti įsidarbinimo, profesinio mokymo, pareigų paaukštinimo ir darbo sąlygų, įskaitant darbo užmokestį, atžvilgiu;kadangi dėl darbo užmokesčio Taryba 1975 m. vasario 10 d. priėmė Direktyvą 75/117/EEB ėl valstybių narių įstatymų, skirtų vienodo vyrų ir moterų darbo užmokesčio principo taikymui, suderinimo [4];kadangi Bendrijos veiksmai, įgyvendinant vienodo požiūrio į vyrus ir moteris principą įsidarbinimo, profesinio mokymo, pareigų paaukštinimo ir kitų darbo sąlygų atžvilgiu, taip pat yra būtini; kadangi vienodas požiūris į darbuotojus ir darbuotojas yra vienas Bendrijos tikslų, kai, inter alia, skatinama toliau kurti geresnes gyvenimo bei darbo sąlygas, kad, palaikant jų gerėjimą, būtų galima siekti jų suderinamumo; kadangi Sutartis nesuteikia būtinų įgaliojimų siekiant šio tikslo;kadangi vienodo požiūrio principo apibrėžimas ir palaipsnis jo taikymas socialinės apsaugos srityje turėtų būti užtikrintas vėliau priimamais dokumentais,PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:1 straipsnis1. Šios direktyvos tikslas — valstybėse narėse įgyvendinti vienodo požiūrio į vyrus ir moteris principą įsidarbinimo, įskaitant pareigų paaukštinimą, profesinio mokymo ir darbo sąlygų, taip pat socialinės apsaugos pagal 2 dalyje nurodytas sąlygas atžvilgiu. Šis principas toliau vadinamas vienodo požiūrio principu.2. Siekiant užtikrinti palaipsnį vienodo požiūrio principo įgyvendinimą socialinės apsaugos srityje, Taryba Komisijos siūlymu priima nuostatas, apibrėžiančias šio principo esmę, apimtį ir taikymo tvarką.2 straipsnis1. Pagal toliau išdėstytas nuostatas, vienodo požiūrio principas reiškia, kad negali būti jokios tiesioginės arba netiesioginės diskriminacijos dėl lyties, ypač dėl santuokinės arba šeimyninės padėties.2. Ši direktyva nepažeidžia valstybių narių teisės netaikyti jos nuostatų profesinės veiklos sritims, taip pat, atitinkamais atvejais, mokant tokios veiklos, kuriose darbuotojo lytis yra lemiamas veiksnys dėl šių profesinės veiklos rūšių pobūdžio arba aplinkos.3. Ši direktyva nepažeidžia nuostatų, susijusių su moterų apsauga, ypač dėl nėštumo ir motinystės.4. Ši direktyva nepažeidžia priemonių, skatinančių vienodas vyrų ir moterų galimybes, ypač panaikinant nelygybę, kuri daro poveikį moterų galimybėms 1 straipsnio 1 dalyje nurodytose srityse.3 straipsnis1. Vienodo požiūrio principo taikymas reiškia, kad negali būti jokios diskriminacijos dėl lyties, įskaitant atrankos kriterijus įsidarbinant arba užimant pareigas, nepriklausomai nuo veiklos srities arba sektoriaus, taip pat siekiant visų profesinės hierarchijos lygių.2. Šiuo tikslu valstybės narės imasi priemonių, būtinų užtikrinti, kad:a) būtų panaikinti įstatymai ir kiti teisės aktai, prieštaraujantys vienodo požiūrio principui;b) būtų arba galėtų būti paskelbtos negaliojančiomis arba būtų pakeistos nuostatos, prieštaraujančios vienodo požiūrio principui, kurios yra įtrauktos į kolektyvines sutartis, individualias darbo sutartis, įmonių vidaus taisykles arba taisykles, reglamentuojančias savarankišką verslą ir profesijas;c) būtų peržiūrėti įstatymai ir kiti teisės aktai, prieštaraujantys vienodo požiūrio principui, jeigu rūpinimasis apsauga, dėl kurio jie buvo priimti, nebėra pagrįstas; ir, kai tokios nuostatos yra įtrauktos į kolektyvines sutartis, darbuotojai ir administracija būtų paraginti pakeisti atitinkamas nuostatas.4 straipsnisVienodo požiūrio principo taikymas visų tipų ir visų lygių profesiniam orientavimui, profesiniam mokymui, kvalifikacijos kėlimui ir perkvalifikavimui reiškia, kad valstybės narės imasi visų priemonių, būtinų užtikrinti, kad:a) būtų panaikinti įstatymai ir kiti teisės aktai, prieštaraujantys vienodo požiūrio principui;b) būtų arba galėtų būti paskelbtos negaliojančiomis arba būtų pakeistos nuostatos, prieštaraujančios vienodo požiūrio principui, kurios yra įtrauktos į kolektyvines sutartis, individualias darbo sutartis, įmonių vidaus taisykles arba taisykles, reglamentuojančias savarankišką verslą ir profesijas;c) neapribojant kai kuriose valstybėse narėse taikomų laisvių tam tikroms privačioms profesinio mokymo įstaigoms, profesinis orientavimas, profesinis mokymas, kvalifikacijos kėlimas ir perkvalifikavimas būtų prieinami visiems be jokios diskriminacijos dėl lyties, remiantis taip pačiais kriterijais, ir to pačio lygio.5 straipsnis1. Vienodo požiūrio principo taikymas darbo sąlygų, įskaitant nuostatas, reglamentuojančias atleidimą iš darbo, atžvilgiu reiškia, kad vyrams ir moterims garantuojamos vienodos sąlygos be jokios diskriminacijos dėl lyties.2. Šiuo tikslu valstybės narės imasi priemonių, būtinų užtikrinti, kad:a) būtų panaikinti įstatymai ir kiti teisės aktai, prieštaraujantys vienodo požiūrio principui;b) būtų arba galėtų būti paskelbtos negaliojančiomis arba būtų pakeistos nuostatos, prieštaraujančios vienodo požiūrio principui, kurios yra įtrauktos į kolektyvines sutartis, individualias darbo sutartis, įmonių vidaus taisykles arba taisykles, reglamentuojančias savarankišką verslą ir profesijas;c) būtų peržiūrėti įstatymai ir kiti teisės aktai, prieštaraujantys vienodo požiūrio principui, jeigu rūpinimasis apsauga, dėl kurio jie buvo priimti, nebėra pagrįstas; ir, kai tokios nuostatos yra įtrauktos į kolektyvines sutartis, darbuotojai ir administracija būtų paraginti pakeisti atitinkamas nuostatas.6 straipsnisValstybės narės savo nacionalinėse teisinėse sistemose numato priemones, sudarančias sąlygas visiems asmenims, manantiems, kad jų teisės buvo pažeistos dėl vienodo požiūrio principo pagal 3, 4 ir 5 straipsnius netaikymo, pateikti reikalavimus teismine tvarka, prieš tai pasinaudojus galimybe kreiptis į kitas kompetentingas institucijas.7 straipsnisValstybės narės imasi būtinų priemonių darbuotojams apsaugoti, kad darbdavys negalėtų jų atleisti iš darbo dėl skundų, pateiktų įmonėje, arba dėl kokios nors teisinės procedūros, kuria siekiama priversti laikytis vienodo požiūrio principo.8 straipsnisValstybės narės rūpinasi, kad darbuotojai būtų tinkamai, pavyzdžiui, savo darbo vietoje, supažindinti su nuostatomis, priimtomis pagal šią direktyvą, taip pat su atitinkamomis galiojančiomis nuostatomis.9 straipsnis1. Valstybės narės įstatymais ir kitais teisės aktais įtvirtina nuostatas, būtinas, kad šios direktyvos būtų pradėta laikytis per 30 mėnesių nuo pranešimo apie ją. Apie tai jos nedelsdamos praneša Komisijai.Tačiau dėl 3 straipsnio 2 dalies c punkto pirmos pastraipos ir 5 straipsnio 2 dalies c punkto pirmos pastraipos valstybės narės atlieka pirmąjį patikrinimą ir prireikus priima įstatymų ir kitų teisės aktų pirmuosius pakeitimus per ketverius metus nuo pranešimo apie šią direktyvą.2. Valstybės narės periodiškai vertina 2 straipsnio 2 dalyje nurodytas profesinės veiklos rūšis, kad, atsižvelgdamos į socialinę raidą, nuspręstų, ar yra pakankamas pagrindas palikti nurodytas išimtis. Apie įvertinimo rezultatus jos praneša Komisijai.3. Valstybės narės taip pat pateikia Komisijai įstatymų ir kitų teisės aktų, priimtų šios direktyvos taikymo srityje, tekstus.10 straipsnisPasibaigus 9 straipsnio 1 dalies pirmoje pastraipoje nurodytam 30 mėnesių laikotarpiui, valstybės narės per dvejus metus pateikia Komisijai visą informaciją, būtiną parengti Tarybai ataskaitą apie šios direktyvos taikymą.11 straipsnisŠi direktyva skirta valstybėms narėms.Priimta Briuselyje, 1976 m. vasario 9 d.Tarybos varduPirmininkasG. Thorn[1] OL C 111, 1975 5 20, p. 14.[2] OL C 286, 1975 12 15, p. 8.[3] OL C 13, 1974 2 12, p. 1.[4] OL L 45, 1975 2 19, p. 19.--------------------------------------------------