title: 1995 m. balandžio 10 d. Tarybos direktyva 95/7/EB iš dalies keičianti Direktyvą 77/388/EEB ir įvedanti naujas supaprastinimo priemones dėl pridėtinės vertės mokesčio – tam tikro atleidimo nuo mokesčio taikymo sritis ir praktinė jo vykdymo tvarka

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

31995L0007

Oficialusis leidinys L 102 , 05/05/1995 p. 0018 - 0024

		Tarybos direktyva 95/7/EB1995 m. balandžio 10 d.iš dalies keičianti Direktyvą 77/388/EEB ir įvedanti naujas supaprastinimo priemones dėl pridėtinės vertės mokesčio – tam tikro atleidimo nuo mokesčio taikymo sritis ir praktinė jo vykdymo tvarkaEUROPOS BENDRIJŲ TARYBA,atsižvelgdama į Europos Bendrijos steigimo sutartį ir ypač į jos 99 straipsnį,atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą,atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę,atsižvelgdama į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę,kadangi vidaus rinkos veikimą galima pagerinti įvedant bendras taisykles, išaiškinančias kai kurių atleidimo nuo pridėtinės vertės mokesčio taikymo sritį ir procedūras, numatytas 1977 m. gegužės 17 d. Šeštosios Tarybos direktyvos (77/388/EEB) dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su apyvartos mokesčiais, suderinimo – bendra pridėtinės vertės mokesčio sistema: vienodas vertinimo pagrindas 14 straipsnio 1 dalyje, 15 straipsnio 2 punkte ir 16 straipsnio 1 dalyje [1]; kadangi tokių bendrų taisyklių įvedimą numato minėta direktyva ir ypač jos 14 straipsnio 2 dalis ir 16 straipsnio 3 dalis;kadangi 1992 m. gruodžio 14 d. Tarybos Direktyva 92/111/EEB, iš dalies pakeičianti Direktyvą 77/388/EEB ir nustatanti supaprastinimo priemones, susijusias su pridėtinės vertės mokesčiu [2], nustato, kad reikia priimti specialias taisykles dėl grandininių sandorių tarp apmokestinamųjų asmenų apmokestinimo; kadangi tokios taisyklės turi atitikti ne tik pridėtinės vertės mokesčio dėl prekių ir paslaugų kilmės bendros sistemos neutralumo principą, bet ir pridėtinės vertės mokestį nustatančių principų bei jo priežiūros pereinamuoju laikotarpiu alternatyvas;kadangi į apmokestinamąją įvežamų prekių vertę tikslinga įtraukti visas papildomas išlaidas, susidarančias dėl prekių gabenimo į bet kurią vietą Bendrijoje, nes ta vieta žinoma įvežant prekes; kadangi dėl šios priežasties minėtoms paslaugoms taikomas Direktyvos 77/388/EEB 14 straipsnio 1 dalies i punkte numatytas atleidimas nuo mokesčio;kadangi šios direktyvos 15 straipsnio 2 dalis numato, kad Komisija pateikia Tarybai pasiūlymus nustatyti Bendrijos mokesčių taisykles, apibrėžiančias eksporto atleidimų nuo mokesčio, taikomų prekėms, kurias savo asmeniniame bagaže vežasi keliautojai, sritį ir praktinę įgyvendinimo tvarką;kadangi tikslinga, kad valstybės narės pratęstų laikotarpį, kurio metu atliekamas atskaitos tikslinimas, numatytas minėtos direktyvos 20 straipsnio 2 dalyje, iki 20 metų nekilnojamajam turtui, kuris buvo įsigytas kaip gamybos priemonės, atsižvelgiant į jo ekonominio gyvenimo trukmę;kadangi valstybėms narėms turėtų būti leista išlaikyti tarifą, taikomą prekėms atlikus darbą, kurį jos vykdė pagal sutartį atlikti darbą 1993 m. sausio 1 d.;kadangi taisyklės, reglamentuojančios teritorinį taikymą ir mokesčio procedūras, taikomas prekių gabenimo paslaugoms Bendrijoje, yra paprastos ir tenkina tiek prekybininkus, tiek valstybių narių valdžios institucijas;kadangi prilyginant gabenimo operaciją valstybės narės ribose prekių gabenimo operacijai Bendrijoje, jeigu ji tiesiogiai susijusi su gabenimo operacija tarp valstybių narių, galima supaprastinti ne tik gabenimo paslaugų apmokestinimo principus ir tvarką šalies viduje, bet ir taisykles, kurios taikomos pagalbinėms paslaugoms ir paslaugoms, kurias teikia tarpininkai, susiję su šių įvairių paslaugų teikimu;kadangi kai kurių darbų, susijusių su kilnojamuoju turtu, priskyrimas darbui, kuris vykdomas pagal sutartį atlikti darbą, sukelia daug problemų ir turėtų būti panaikintas;kadangi siekiant skatinti prekybą Bendrijoje darbo su kilnojamuoju materialiuoju turtu srityje reikia pakeisti mokesčio sistemą, taikomą šiems sandoriams, kai jie vykdomi asmeniui, kuris identifikuotas pridėtinės vertės mokesčio tikslais kitoje valstybėje narėje nei ta, kur faktiškai įgyvendinamas tas sandoris;kadangi minėtos direktyvos 16 straipsnio 1 dalies B–E punktai, ypač kartu su 22 straipsnio 9 dalimi dėl atleidimo nuo prievolių, leidžia įveikti sunkumus, su kuriais susiduria prekiautojai, dalyvaujantys sandorių grandinėse dėl prekių, įformintų ir saugomų pagal sandėliavimo procedūras;kadangi dėl to būtina užtikrinti, kad mokesčio režimą, taikomą prekių tiekimui ir paslaugoms, susijusioms su kai kuriomis prekėmis, kurias galima įforminti pagal muitinės sandėliavimo procedūrą, taip pat būtų galima taikyti ir tais atvejais, kai tokie patys sandoriai sudaromi dėl prekių, kurios įforminamos pagal kitą, nei muitinės sandėliavimo procedūrą;kadangi šie sandoriai iš esmės susiję su žaliavomis ir kitomis prekėmis, kurios parduodamos tarptautinėse išankstinėse rinkose; kadangi reikia sudaryti prekių, kurioms taikomos šios nuostatos, sąrašą;kadangi, pasikonsultavusios su Pridėtinės vertės mokesčio komitetu, valstybės narės privalo apibrėžti šią sandėliavimo procedūrą, išskyrus muitinės sandėliavimą; kadangi nepaisant to, iš principo reikia išskirti iš tokių taisyklių prekes, kurias numatyta pateikti mažmenų stadijoje;kadangi būtina patikslinti kai kurias taisykles dėl mokesčių taikymo, kai prekėms nustoja galioti minėtos direktyvos 16 straipsnio 1 dalies B–E punktuose numatyta tvarka, ypač kai tai susiję su asmeniu, kuris atsakingas už mokesčio sumokėjimą;kadangi būtina patikslinti, kaip minėtos direktyvos 17 straipsnio 2 dalies a punkto nuostatos taikomos pereinamuoju laikotarpiu, nurodytu 28 l straipsnyje;kadangi būtina atitinkamai pakeisti Direktyvą 77/388/EEB,PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:1 straipsnisDirektyva 77/388/EEB iš dalies keičiama taip:1. 5 straipsnio 5 dalis keičiama taip:"5. Valstybės narės gali laikyti, kad tam tikrų statybos darbų perdavimas yra tiekimas, kaip nustatyta 1 dalyje."2. 11 straipsnio B skirsnio 3 dalies b punkto trečioji pastraipa pakeičiama taip:"Pirmiau minėtos atsitiktinės išlaidos taip pat gali būti įtrauktos į apmokestinamąją vertę, kai tos išlaidos susijusios su gabenimu į kitą paskirties vietą, jei pastaroji yra žinoma tuo metu, kai įvyksta apmokestinimo momentas."3. 15 straipsnio 2 dalies antroji ir trečioji pastraipa keičiamos šiomis trimis pastraipomis:"Jeigu prekes savo asmeniniame bagaže vežasi keliautojai, šis atleidimas taikomas su sąlyga, kad:- keliautojas nėra įsisteigęs Bendrijoje,- prekės gabenamos į paskirties vietą už Bendrijos ribų dar nepraėjus trečiam mėnesiui nuo tada, kai prekės buvo įgytos,- bendra prekių vertė, įskaitant pridėtinės vertės mokestį, didesnė už 175 ekiu ekvivalentą, kuris nustatytas pagal Direktyvos 69/169/EEB 7 straipsnio 2 dalį [3], nacionaline valiuta; tačiau valstybės narės gali atleisti nuo mokesčio prekes, kurių bendra vertė yra mažesnė negu ši suma.Taikant antrąją pastraipą:- keliautojas, neįsisteigęs Bendrijoje, reiškia keliautoją, kurio nuolatinė buvimo vieta arba nuolatinė gyvenamoji vieta yra už Bendrijos ribų. Šioje nuostatoje "nuolatinė buvimo vieta arba nuolatinė gyvenamoji vieta" reiškia vietą, taip užrašytą pase, asmens tapatybės kortelėje arba kituose tapatybės dokumentuose, kuriuos pripažįsta valstybės narės, kurių teritorijoje įgyjamos prekės,- eksportavimas įrodomas pateikiant sąskaitą faktūrą arba vietoj jos kitą dokumentą, kurį patvirtina muitinė, iš kurios prekės buvo išgabentos iš Bendrijos.Kiekviena valstybė narė Komisijai pateikia antspaudų, kuriuos ji naudoja trečios pastraipos antroje įtraukoje minimam patvirtinimui, pavyzdžius. Šią informaciją Komisija perduoda kitų valstybių narių mokesčių institucijoms."4. 20 straipsnio 2 dalies paskutinė pastraipa keičiama taip:"Tuo atveju, kai nekilnojamasis turtas yra įgyjamas kaip gamybos priemonės, tikslinimo laikotarpį galima pratęsti iki 20 metų."5. Prie 28 straipsnio 2 dalies pridedamas toks punktas:"h) Valstybės narės, kurios 1993 m. sausio 1 d. naudojosi 5 straipsnio 5 dalies a punkte numatyta galimybe, galiojančia tą dieną, tiekimui pagal sutartį atlikti darbą gali taikyti tarifą, taikomą prekėms jį atlikus.Taikant šią nuostatą, tiekimu pagal sutartį atlikti darbą laikoma situacija, kai rangovas pristato klientui kilnojamąjį turtą, kurį pagamino arba surinko iš medžiagų ar objektų, kuriuos klientas jam patikėjo šiuo tikslu, nepriklausomai nuo to, ar dalį panaudotų medžiagų pateikė pats rangovas, ar ne."6. 28a straipsnio 5 dalis iš dalies keičiama taip:- įžanginis sakinys keičiamas taip:"Prekių tiekimu už atlygį laikoma:",- a punktas išbraukiamas,- b punkto antrosios pastraipos ketvirtoji įtrauka išbraukiama,- b punkto antrosios pastraipos penktoji įtrauka keičiama taip:- "– paslaugos, kurios teikiamos apmokestinamajam asmeniui ir į kurias įeina darbas, susijęs su atitinkamomis prekėmis ir faktiškai vykdomas valstybėje narėje, į kurią siunčiamos ar gabenamos prekės, su sąlyga, kad pasibaigus prekių panaudojimui jos persiunčiamos tam apmokestinamajam asmeniui valstybėje narėje, iš kurios jos buvo išsiųstos ar išvežtos".7. 28b straipsnis iš dalies keičiamas taip:- C skirsnio 1 dalies pirmoje įtraukoje kablelį pakeičia taškas ir pridedama tokia pastraipa:"Prekių gabenimas, kai išvykimo ir atvykimo vieta yra šalies teritorijoje, laikomas prekių gabenimu Bendrijoje, jei toks gabenimas tiesiogiai susijęs su prekių gabenimu, kai išvykimo ir atvykimo vieta yra dviejų valstybių narių teritorijose;"- "F. Paslaugų teikimo vieta kilnojamojo materialiojo turto vertinimo ar su juo susijusio darbo atvejuNukrypstant nuo 9 straipsnio 2 dalies c punkto, paslaugų teikimo vieta klientams, kurie identifikuoti pridėtinės vertės mokesčių tikslu kitoje valstybėje narėje nei ta, kur faktiškai atliekamos tos paslaugos, susijusios su kilnojamojo materialiojo turto vertinimu ar darbu, panaudojant kilnojamąjį materialųjį turtą, laikoma teritorija tos valstybės narės, kuri išdavė klientui pridėtinės vertės mokesčio identifikavimo numerį, pagal kurį jam buvo suteiktos šios paslaugos.Šis nukrypimas netaikomas, jeigu prekės nesiunčiamos ar negabenamos iš valstybės narės, kurioje faktiškai atliekamos tos paslaugos."8. 28c straipsnio A skirsnio a punkte frazė "kaip apibrėžta 5 straipsnyje ir 28a straipsnio 5 dalies a punkte" keičiama fraze "kaip apibrėžta 5 straipsnyje".9. 28c straipsnio E skirsnio 1 dalis keičiama taip:"1. 16 straipsnyje:- "1. Nepažeisdamos kitų Bendrijos mokesčių nuostatų, valstybės narės gali, pasikonsultavusios, kaip numatyta 29 straipsnyje, imtis specialių priemonių, skirtų atleisti nuo pridėtinės vertės mokesčio visus ar kai kuriuos iš toliau nurodytų sandorių, su sąlyga, kad jie nėra skirti galutiniam naudojimui ir (arba) suvartojimui ir kad pridėtinės vertės mokesčio suma, kurią reikia sumokėti pasibaigus susitarimams dėl situacijų, minimų A-E punktuose, atitinka mokesčio sumą, kurią būtų tekę sumokėti, jeigu kiekvienas iš šių sandorių būtų apmokestintas šalies teritorijoje:A. Įvežamas prekes, kurioms numatoma įforminti sandėliavimo, išskyrus muitinio sandėliavimo, procedūrą;B. Prekes, kurias ketinama:a) pateikti muitinei ir atitinkamais atvejais padėti laikinai saugoti;b) įvežti į laisvąją zoną ar padėti saugoti franko sandėlyje;c) įforminti pagal muitinės sandėliavimo arba laikinojo įvežimo perdirbti procedūrą;d) įleisti į teritorinius vandenis:- norint panaudoti kaip gręžimo ar gamybos platformų dalis, taip pat tokioms platformoms statyti, remontuoti, prižiūrėti, keisti ar išardyti ar tokioms gręžimo ar gavybos platformoms sujungti su pagrindine valstybės teritorija,- aprūpinant gręžimo ar gamybos platformas degalais ir maistu;e) laikyti šalies teritorijoje pagal sandėliavimo procedūras, išskyrus muitinės sandėliavimą.Šiame straipsnyje sandėliai, išskyrus muitinės sandėlius, yra:- vietos produktams, už kuriuos mokamas akcizas, apibrėžtos kaip akcizu apmokestinamų prekių sandėlis, Direktyvos 92/12/EEB 4 straipsnio b dalyje,- vietos kitoms prekėms, neapmokestinamoms akcizu, kurias nustato valstybės narės.Tačiau valstybės narės gali taikyti tik muitinės sandėliavimo procedūras, jeigu minėtos prekės skirtos tiekimui mažmenų stadijoje.Nepaisant to, valstybės narės gali numatyti tokias procedūras, jei prekės skirtos:- apmokestinamiesiems asmenims tiekimų, vykdomų 28k straipsnyje numatytomis sąlygomis, atveju,- neapmokestinamoms parduotuvėms, kaip apibrėžta 28k straipsnyje, tais atvejais, kai prekės, skirtos asmenims, keliaujantiems oru ar jūra į trečiąsias šalis, atleistos nuo mokesčio pagal 15 straipsnį,- apmokestinamiesiems asmenims tais atvejais, kai prekės skirtos lėktuvų ar laivų keleiviams kelionės metu, jeigu atvykimo vieta yra už Bendrijos ribų,- apmokestinamiesiems asmenims tais atvejais, kai prekės įgytos be mokesčio pagal 15 straipsnio 10 punktą.Vietas, minimas a, b, c, ir d papunkčiuose, apibrėžia galiojančios Bendrijos muitų nuostatos;C. Paslaugas, susijusias su prekių tiekimu, minimu B skirsnyje;D. Prekių ir paslaugų tiekimą, įvykusį:a) vietose, kurios išvardytos B skirsnio a, b, c, ir d dalyse, kai šiam tiekimui vis dar galioja jose nurodytos situacijos;b) vietose, kurios išvardytos B skirsnio e dalyje, kai šiam tiekimui vis dar galioja joje nurodyta situacija.Kai valstybės narės naudojasi a dalyje numatyta galimybe sandoriams, kurie sudaromi muitinių sandėliuose, jos imasi priemonių, garantuojančių, kad būtų apibrėžtos sandėliavimo procedūros, išskyrus muitinių sandėlius, kurios leidžia taikyti b dalyje numatytas nuostatas tiems patiems sandoriams, kurie sudaromi tokiuose, ne muitinės, sandėliuose dėl prekių, išvardytų J priede;E. Tiekimą:- 7 straipsnio 1 dalies a punkte minimų prekių, kurioms vis dar galioja laikino įvežimo visiškai atleidžiant nuo importo mokesčio arba išorinio tranzito procedūros,- 7 straipsnio 1 dalies b punkte minimų prekių, kurioms vis dar galioja 33a straipsnio numatyta tranzito Bendrijoje tvarka,taip pat paslaugų, susijusių su tokiu tiekimu.Nukrypstant nuo 21 straipsnio 1 dalies a punkto pirmosios pastraipos, asmuo, kuris turi sumokėti mokestį pagal pirmąją pastraipą, yra asmuo, kurio pastangomis prekėms nustoja galioti procedūros ar situacijos, išvardytos šioje pastraipoje.Kai nustojus galioti šioje pastraipoje minimoms procedūroms ar situacijoms susidaro prekių importo situacija, kaip apibrėžta 7 straipsnio 3 dalyje, importo valstybė narė imasi priemonių, kad būtų išvengta dvigubo apmokestinimo šalyje.",- pridedama ši pastraipa:"1a. Kai valstybės narės naudojasi 1 dalyje numatyta galimybe, jos imasi priemonių, užtikrinančių, kad Bendrijoje įsigyjant prekes, kurias ketinama įvežti pagal tam tikrą procedūrą arba situaciją, kuri minima 1 dalies B skirsnyje, būtų taikomos tos pačios nuostatos kaip ir prekių tiekimui, vykdomam šalies teritorijoje tokiomis pat sąlygomis.""10. 28f straipsnio 1 dalyje, 17 straipsnio 2 dalies a punktas keičiamas taip:"a) pridėtinės vertės mokestį, kurį reikia sumokėti ar kuris sumokėtas šalies teritorijoje dėl prekių ar paslaugų, kurias jam pateikė/suteikė ar dar pateiks/suteiks kitas apmokestinamas asmuo;".11. 28 g straipsnyje 21 straipsnio 1 dalies b punktas keičiamas taip:"b) asmenys, kuriems teikiamos paslaugos pagal 9 straipsnio 2 dalies e punktą, arba asmenys, kurie nustatyti pridėtinės vertės mokesčio tikslais šalies teritorijoje, kuriems teikiamos paslaugos pagal 28b straipsnio C, D, E ir F skirsnius, jeigu paslaugas vykdo apmokestinamasis asmuo įsisteigęs užsienyje; tačiau valstybės narės gali reikalauti, kad paslaugų tiekėjas būtų laikomas solidariai atsakingas už mokesčio sumokėjimą;".12. 28h straipsnis iš dalies keičiamas taip:- 22 straipsnio 2 dalies b punktas keičiamas taip:- "b) Kiekvienas apmokestinamasis asmuo tvarko registrą, kuriame fiksuoja prekes, jo paties arba jo vardu išsiųstas ar išgabentas iš 3 straipsnyje apibrėžtos teritorijos, tačiau neišvykstant už Bendrijos ribų, kai vykdomi 28a straipsnio 5 dalies b punkto ketvirtoje, penktoje, šeštoje ir septintoje įtraukoje išvardyti sandoriai.Kiekvienas apmokestinamas asmuo pakankamai tiksliai tvarko buhalterinę apskaitą, kad būtų galima nustatyti prekes, kurias iš kitos valstybės narės jam išsiuntė apmokestinamasis asmuo, nustatytas pridėtinės vertės tikslu toje valstybėje narėje, ar kas nors kitas jo vardu, dėl ko buvo suteikta paslauga pagal 9 straipsnio 2 dalies c punkto trečiąją ar ketvirtąją įtraukas;",- 22 straipsnio 3 dalies b punkto antrosios pastraipos pirmoji įtrauka keičiama taip:- "— 28b straipsnio C, D, E ir F dalyse nurodytų sandorių atveju numeris, pagal kurį apmokestinamasis asmuo identifikuojamas atitinkamos šalies teritorijoje, ir numeris, pagal kurį identifikuojamas klientas ir kurį naudojant jam buvo suteikta paslauga,",- 22 straipsnio 6 dalies b punkto pirmoji pastraipa keičiama taip:"Kiekvienas apmokestinamasis asmuo, identifikuotas pridėtinės vertės mokesčio tikslais, taip pat pateikia sumuojančiąją ataskaitą apie pirkėjus, identifikuotus pridėtinės vertės mokesčio tikslais, kuriems jis tiekė prekes pagal 28c straipsnio A dalies a ir d punktuose nustatytas sąlygas, ir gavėjus, nustatytus pridėtinės vertės mokesčio tikslais, penktojoje pastraipoje nurodytuose sandoriuose.",- 22 straipsnio 6 dalies b punkto trečiosios pastraipos antroji įtrauka keičiama taip:- "— numeris, pagal kurį kitoje valstybėje narėje identifikuojamas kiekvienas įsigyjantis prekes asmuo pridėtinės vertės mokesčio tikslais ir pagal kurį jam buvo tiekiamos prekės,"- 22 straipsnio 6 dalies b punkto penktoji pastraipa išbraukiama.13. Pridedamas priedas J, kuris pateikiamas šios direktyvos priede.2 straipsnis1. Valstybės narės priima įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie, įsigalioję iki 1996 m. sausio 1 d., įgyvendina šią direktyvą. Apie tai jos nedelsdamos praneša Komisijai.Valstybės narės, priimdamos šias priemones, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.2. Nukrypstant nuo 1 dalies pirmosios pastraipos, valstybės narės gali imtis priemonių, priimdamos įstatymus ar kitus teisės aktus, kurie, įsigalioję ne vėliau kaip iki 1996 m. sausio 1 d., įgyvendina 1 straipsnio 3, 4 ir 9 dalies nuostatas.Tačiau Vokietijos Federacinė Respublika ir Liuksemburgo Didžioji Hercogystė turi teisę imtis priemonių, priimdamos įstatymus ar kitus teisės aktus, kurie, įsigalioję ne vėliau kaip iki 1997 m. sausio 1 d., įgyvendina 1 straipsnio 9 dalies nuostatas.3. Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų nacionalinės teisės aktų pagrindinių nuostatų tekstus.3 straipsnisŠi direktyva įsigalioja dvidešimtą dieną po jos paskelbimo Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje.4 straipsnisŠi direktyva skirta valstybėms narėms.Priimta Liuksemburge, 1995 m. balandžio 10 d.Tarybos varduPirmininkasA. Juppé[1] OL L 145, 1977 6 13, p. 1. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 94/76/EB (OL Nr. L 365, 1994 12 31, p. 53).[2] OL L 384, 1992 12 30, p. 47.[3] OL L 133, 1969 6 4, p. 6. Direktyva su pakeitimais, padarytais Direktyva 94/4/EB (OL L 60, 1994 3 3, p. 14).--------------------------------------------------PRIEDAS"J PRIEDASPrekių apibūdinimas | KN kodas |Alavas | 8001 |Varis | 7402740374057408 |Cinkas | 7901 |Nikelis | 7502 |Aliuminis | 7601 |Švinas | 7801 |Indis | ex811291ex811299 |Grūdinės kultūros | 1001–10051006: tik nelukštenti ryžiai1007–1008 |Aliejinių kultūrų sėklos ir vaisiai | 1201–1207 |Kokosai, braziliniai ir anakardžio riešutai | 0801 |Kiti riešutai | 0802 |Alyvos | 071120 |Grūdai (įskaitant sojos pupeles) | 1201–1207 |Neskrudinta kava | 0901110009011200 |Arbatžolės | 0902 |Kakavos pupelės: sveikos arba skaldytos, žalios arba skrudintos | 1801 |Žaliavinis cukrus | 170111170112 |Pirminių formų, plokščių, lakštų arba juostelių pavidalo kaučiukas | 40014002 |Vilna | 5101 |Chemikalai urmu | 28–29 skyriai |Neapdorotos naftos alyvos (įskaitant propaną ir butaną; taip pat įskaitant žalią naftą) | 27092710271112271113 |Sidabras | 7106 |Platina (paladis, rodis) | 711011007110210071103100 |Bulvės | 0701 |Augalinis aliejus ir riebalai ir jų frakcijos, rafinuoti ir nerafinuoti, bet chemiškai nemodifikuoti | 1507–1515 |"--------------------------------------------------


title: 1978 m. birželio 26 d. Devintoji Tarybos direktyva dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su apyvartos mokesčiu, suderinimo

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

31978L0583

Oficialusis leidinys L 194 , 19/07/1978 p. 0016 - 0016 specialusis leidimas suomių kalba: skyrius 9 tomas 1 p. 0071  specialusis leidimas graikų k.: skyrius 09 tomas 1 p. 0096  specialusis leidimas švedų kalba: skyrius 9 tomas 1 p. 0071  specialusis leidimas ispanų kalba: skyrius 09 tomas 1 p. 0102  specialusis leidimas portugalų kalba skyrius 09 tomas 1 p. 0102

		Devintoji Tarybos direktyva1978 m. birželio 26 d.dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su apyvartos mokesčiu, suderinimo(78/583/EEB)EUROPOS BENDRIJŲ TARYBAatsižvelgdama į Europos ekonominės bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 99 ir 100 straipsnius,atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą,atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę [1],atsižvelgdama į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [2],kadangi 1977 m. gegužės 17 d. Šeštosios tarybos direktyvos dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su apyvartos mokesčiais — bendra pridėtinės vertės mokesčio sistema: vienodas apskaičiavimo pagrindas [3], 1 straipsnyje nustatyta, kad jos nuostatas valstybės narės turi įgyvendinti ne vėliau kaip iki 1978 m. sausio 1 d.;kadangi Direktyvoje 77/388/EEB nustatytos bendros nuostatos visoms pridėtinės vertės mokesčio taikymo sritims; kadangi daugeliu atvejų valstybės narės turi nustatyti tokių nuostatų taikymo sąlygas; kadangi Direktyvos 77/388/EEB taikymo sritis yra labai plati ir apima labai daug nacionalinių taisyklių, todėl kelios valstybės narės nespėjo laiku padaryti reikiamų pakeitimų, kad būtų laikomasi Direktyvos 77/388/EEB; kadangi dėl to minėtosios valstybės narės negalėjo užbaigti būtinų teisinių procedūrų, kad per nustatytą terminą jų teisės aktai, susiję su pridėtinės vertės mokesčiu, būtų atitinkamai pritaikyti;kadangi atitinkamos valstybės narės paprašė pratęsti Direktyvos 77/388/EEB įsigaliojimo terminą; kadangi maksimalus 12 mėnesių pratęsimo laikotarpis turėtų būti pakankamas,PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:1 straipsnisNukrypstant nuo Direktyvos 77/388/EEB 1 straipsnio, šiuo dokumentu Danijai, Vokietijai, Prancūzijai, Airijai, Italijai, Liuksemburgui ir Nyderlandams minėtąją direktyvą leidžiama įgyvendinti ne vėliau kaip iki 1979 m. sausio 1 d.2 straipsnisŠi direktyva yra skirta Danijai, Vokietijai, Prancūzijai, Airijai, Italijai, Liuksemburgui ir Nyderlandams.Priimta Liuksemburge, 1978 m. birželio 26 d.Tarybos varduPirmininkasK. B. Andersen[1] OL C 163, 1978 7 10, p. 68.[2] 1978 m. birželio 20-21 d. pareikšta nuomonė (dar nepaskelbta Oficialiajame leidinyje).[3] OL L 145, 1977 6 13, p. 1.--------------------------------------------------


title: 2008 m. balandžio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2008/46/EB, iš dalies keičianti Direktyvą 2004/40/EB dėl būtiniausių sveikatos ir saugos reikalavimų, susijusių su fizikinių veiksnių (elektromagnetinių laukų) keliama rizika darbuotojams (aštuonioliktoji atskira direktyva, kaip apibrėžta Direktyvos 89/391/EEB 16 straipsnio 1 dalyje)

text:
26.4.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 114/88

      EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS DIREKTYVA 2008/46/EB
   2008 m. balandžio 23 d.
   iš dalies keičianti Direktyvą 2004/40/EB dėl būtiniausių sveikatos ir saugos reikalavimų, susijusių su fizikinių veiksnių (elektromagnetinių laukų) keliama rizika darbuotojams (aštuonioliktoji atskira direktyva, kaip apibrėžta Direktyvos 89/391/EEB 16 straipsnio 1 dalyje)
   EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdami į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 137 straipsnio 2 dalį,
   atsižvelgdami į Komisijos pasiūlymą,
   atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę (1),
   pasikonsultavę su Regionų komitetu,
   laikydamiesi Sutarties 251 straipsnyje nustatytos tvarkos (2),
   kadangi:

               (1)

               Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2004/40/EB (3) nustatyti būtiniausi saugos ir sveikatos reikalavimai, skirti apsaugoti darbuotojus nuo dėl elektromagnetinių laukų poveikio kylančios rizikos. Tos direktyvos 13 straipsnio 1 dalyje nustatyta, kad valstybės narės turi priimti įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie įsigalioję įgyvendina šią direktyvą ne vėliau kaip 2008 m. balandžio 30 d.

               (2)

               Direktyvoje 2004/40/EB nustatytos veikimo vertės ir ribinės vertės, pagrįstos Tarptautinės apsaugos nuo nejonizuojančiosios spinduliuotės komisijos rekomendacijomis. Europos Parlamentui, Tarybai ir Komisijai pranešta apie naujausius, po direktyvos priėmimo paskelbtus mokslinius tyrimus apie elektromagnetinės spinduliuotės poveikį sveikatai. Šių mokslinių tyrimų rezultatus šiuo metu nagrinėja Tarptautinė apsaugos nuo nejonizuojančiosios spinduliuotės komisija, persvarstydama savo rekomendacijas, ir Pasaulio sveikatos organizacija, persvarstydama savo aplinkos higienos kriterijus. Šiose naujosiose rekomendacijose, kurios turėtų būti paskelbtos iki 2008 m. pabaigos, gali būti pateikta duomenų, dėl kurių reikėtų iš esmės pakeisti veikimo vertes ir ribines vertes.

               (3)

               Todėl reikėtų nuodugniai iš naujo išnagrinėti, kokią įtaką medicinos veiklai, kurioje naudojama vizualizavimo medicinos tikslais technika, ir tam tikrai pramonės veiklai galėtų padaryti Direktyvos 2004/40/EB įgyvendinimas. Komisija inicijavo tyrimą, skirtą tiesiogiai ir kiekybiškai įvertinti su vizualizavimu medicinos tikslais susijusią padėtį. Todėl reikėtų atsižvelgti į šio tyrimo rezultatus, kurie turėtų būti pateikti 2008 m. pradžioje, ir į panašių tyrimų, atliekamų valstybėse narėse, rezultatus, siekiant užtikrinti potencialios rizikos darbuotojų sveikatai prevencijos ir galimybės pasinaudoti veiksmingo atitinkamų medicinos technologijų naudojimo teikiamais privalumais pusiausvyrą.

               (4)

               Direktyvos 2004/40/EB 3 straipsnio 3 dalyje nustatyta, kad elektromagnetinių laukų poveikis darbuotojams vertinamas, matuojamas ir (arba) skaičiuojamas vadovaujantis Europos elektrotechnikos standartizacijos komiteto (CENELEC) nustatytais suderintais Europos standartais. Reikia atsižvelgti į šiuos suderintus standartus, kurie turėtų būti parengti 2008 m. ir kurie būtini siekiant užtikrinti, kad direktyva būtų sklandžiai taikoma.

               (5)

               Laikas, kurio reikia šiai naujai informacijai gauti bei išnagrinėti ir naujam direktyvos pasiūlymui parengti ir priimti, pagrindžia Direktyvos 2004/40/EB perkėlimo į nacionalinę teisę termino atidėjimą ketveriems metams,

         PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:
   1 straipsnis
   Direktyvos 2004/40/EB 13 straipsnio 1 dalies pirma pastraipa pakeičiama taip:

      „1.   Valstybės narės priima įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie įsigalioję įgyvendina šią direktyvą ne vėliau kaip 2012 m. balandžio 30 d. Apie tai jos nedelsdamos praneša Komisijai.“

   2 straipsnis
   Ši direktyva įsigalioja jos paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje dieną.
   3 straipsnis
   Ši direktyva skirta valstybėms narėms.

      Priimta Strasbūre, 2008 m. balandžio 23 d.

            Europos Parlamento vardu

            Pirmininkas

         H.-G. PÖTTERING

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         J. LENARČIČ

      (1)  2008 m. kovo 12 d. nuomonė (dar nepaskelbta Oficialiajame leidinyje).

      (2)  2008 m. vasario 19 d. Europos Parlamento nuomonė (dar nepaskelbta Oficialiajame leidinyje) ir 2008 m. balandžio 7 d. Tarybos sprendimas.

      (3)  OL L 159, 2004 4 30, p. 1. Direktyva su pakeitimais, padarytais Direktyva 2007/30/EB (OL L 165, 2007 6 27, p. 21).


title: 2011 m. rugsėjo 20 d. Komisijos direktyva 2011/79/ES, kuria iš dalies keičiama Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 98/8/EB į jos I priedą įrašant veikliąją medžiagą fipronilą  Tekstas svarbus EEE

text:
21.9.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 243/10

         KOMISIJOS DIREKTYVA 2011/79/ES
   2011 m. rugsėjo 20 d.
   kuria iš dalies keičiama Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 98/8/EB į jos I priedą įrašant veikliąją medžiagą fipronilą
   (Tekstas svarbus EEE)
   EUROPOS KOMISIJA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
   atsižvelgdama į 1998 m. vasario 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 98/8/EB dėl biocidinių produktų pateikimo į rinką (1), ypač į jos 16 straipsnio 2 dalies antrą pastraipą,
   kadangi:

               (1)

               2007 m. gruodžio 4 d. Komisijos reglamente (EB) Nr. 1451/2007 dėl Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 98/8/EB dėl biocidinių produktų pateikimo į rinką 16 straipsnio 2 dalyje nurodytos 10 metų programos antrojo etapo (2) yra nustatytas veikliųjų medžiagų, kurias reikia įvertinti siekiant nuspręsti, ar jas reikia įrašyti į Direktyvos 98/8/EB I, IA arba IB priedą, sąrašas. Tame sąraše yra fipronilas, įrašytas kaip medžiaga, skirta naudoti 18-to tipo produktams (insekticidams, akaricidams ir kitų nariuotakojų kontrolės produktams), kaip apibrėžta tos direktyvos V priede;

               (2)

               vadovaujantis Reglamentu (EB) Nr. 1451/2007, pagal Direktyvos 98/8/EB 11 straipsnio 2 dalį buvo įvertinta, ar fipronilą galima naudoti 18 tipo produktams;

               (3)

               Prancūzija buvo paskirta ataskaitą rengiančia valstybe nare ir 2009 m. vasario 6 d. Komisijai pateikė kompetentingos institucijos ataskaitą ir rekomendaciją, kaip numatyta Reglamento (EB) Nr. 1451/2007 14 straipsnio 4 ir 6 dalyse;

               (4)

               valstybės narės ir Komisija peržiūrėjo kompetentingos institucijos ataskaitą. Vadovaudamasis Reglamento (EB) Nr. 1451/2007 15 straipsnio 4 dalimi, Biocidinių produktų nuolatinis komitetas peržiūros išvadas 2011 m. gegužės 6 d. įtraukė į vertinimo ataskaitą;

               (5)

               remiantis atliktais vertinimais, galima daryti išvadą, kad biocidinius produktus, kurių sudėtyje yra fipronilo, naudojant kaip insekticidus turėtų būti tenkinami Direktyvos 98/8/EB 5 straipsnio reikalavimai. Todėl fipronilą galima įrašyti į tos direktyvos I priedą;

               (6)

               Sąjungos lygmeniu buvo įvertinti ne visi galimi naudojimo būdai, nes įvertintas tik produkto naudojimas patalpose, kuriose profesionalūs naudotojai apdoroja žmogui ir naminiams gyvūnams po apdorojimo paprastai neprieinamas vietas. Todėl reikėtų reikalauti, kad valstybės narės įvertintų tuos naudojimo būdus arba poveikio scenarijus ir žmonėms bei aplinkos komponentams keliamą riziką, į kuriuos reikiamai neatsižvelgta Sąjungos lygmens rizikos analizėje, ir išduodamos produkto autorizacijos liudijimus užtikrintų, kad siekiant nustatytą riziką sumažinti iki priimtino lygio būtų imtasi reikiamų priemonių arba būtų nustatytos specialios sąlygos;

               (7)

               šios direktyvos nuostatos turėtų būti vienu metu taikomos visose valstybėse narėse ir taip užtikrinama, kad biocidiniams produktams, kurių sudėtyje yra veikliosios medžiagos fipronilo, būtų sudarytos vienodos rinkos sąlygos ir kad biocidinių produktų rinka veiktų tinkamai;

               (8)

               veiklioji medžiaga turėtų būti įrašyta į Direktyvos 98/8/EB I priedą praėjus tinkamam laikotarpiui, per kurį valstybės narės ir suinteresuotosios šalys galėtų pasirengti laikytis naujų dėl medžiagos įrašymo atsiradusių reikalavimų ir kuris leistų dokumentus parengusiems pareiškėjams pasinaudoti visu 10 metų duomenų apsaugos laikotarpiu, pagal Direktyvos 98/8/EB 12 straipsnio 1 dalies c punkto ii papunktį prasidedančiu medžiagos įrašymo dieną;

               (9)

               įrašius medžiagą, valstybėms narėms turėtų būti nustatytas tinkamas laikotarpis Direktyvos 98/8/EB 16 straipsnio 3 daliai įgyvendinti;

               (10)

               todėl Direktyva 98/8/EB turėtų būti atitinkamai iš dalies pakeista;

               (11)

               šioje direktyvoje numatytos priemonės atitinka Biocidinių produktų nuolatinio komiteto nuomonę,

         PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:
   1 straipsnis
   Direktyvos 98/8/EB I priedas iš dalies keičiamas pagal šios direktyvos priedą.
   2 straipsnis
   1.   Valstybės narės ne vėliau kaip iki 2012 m. rugsėjo 30 d. priima ir paskelbia įstatymus ir kitus teisės aktus, kuriais užtikrinama atitiktis šiai direktyvai.
   Jos taiko tas nuostatas nuo 2013 m. spalio 1 d.
   Valstybės narės, priimdamos tas nuostatas, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.
   2.   Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų nacionalinės teisės aktų pagrindinių nuostatų tekstus.
   3 straipsnis
   Ši direktyva įsigalioja dvidešimtą dieną po jos paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
   4 straipsnis
   Ši direktyva skirta valstybėms narėms.

      Priimta Briuselyje 2011 m. rugsėjo 20 d.

            Komisijos vardu

            Pirmininkas

         José Manuel BARROSO

      (1)  OL L 123, 1998 4 24, p. 1.

      (2)  OL L 325, 2007 12 11, p. 3.

      PRIEDAS
      Direktyvos 98/8/EB I priede įrašoma:

                     Nr.

                     Bendrinis pavadinimas

                     IUPAC pavadinimas
                     Identifikacijos numeriai

                     Minimali veikliosios medžiagos koncentracija į rinką pateikiamame biocidiniame produkte

                     Įtraukimo data

                     Atitikties 16 straipsnio 3 dalies nuostatoms terminas (išskyrus produktus, kuriuose yra daugiau negu viena veiklioji medžiaga; tokiems produktams atitikties 16 straipsnio 3 dalies nuostatoms terminas yra data, nurodyta paskutiniame sprendime dėl juose esančių veikliųjų medžiagų įtraukimo)

                     Įtraukimo galiojimo pabaiga

                     Produkto tipas

                     Specialiosios nuostatos (1)

                     „47

                     Fipronilas

                     (±)-5-amino-1-(2,6-dichlor-α,α,α,-trifluor-p-tolil)-4-trifluormethilsulfinilpirazolio-3-karbonitrilas (1:1)
                     EB Nr. 424–610–5
                     CAS Nr. 120068–37–3

                     950 g/kg

                     2013 m. spalio 1 d.

                     2015 m. rugsėjo 30 d.

                     2023 m. rugsėjo 30 d.

                     18

                     Sąjungos lygmens rizikos vertinime buvo įvertintas tik produkto naudojimas patalpose, kuriose profesionalūs naudotojai apdoroja žmogui ir naminiams gyvūnams po apdorojimo paprastai neprieinamas vietas. Pagal 5 straipsnį ir VI priedą vertindamos produkto autorizacijos liudijimo paraiškas, valstybės narės įvertina naudojimo arba poveikio scenarijus ir žmonėms bei aplinkos komponentams keliamą riziką, kurie nebuvo tinkamai įvertinti atliekant Sąjungos rizikos vertinimą, jei to reikia konkretaus produkto atveju.“

         (1)  Vertinimo ataskaitų turinys ir išvados, reikalingi VI priedo bendriesiems principams įgyvendinti, pateikti Komisijos svetainėje http://ec.europa.eu/comm/environment/biocides/index.htm


title: 2009 m. rugsėjo 9 d. Komisijos direktyva 2009/118/EB, iš dalies keičianti Tarybos direktyvos 2000/29/EB dėl apsaugos priemonių nuo augalams ir augaliniams produktams kenksmingų organizmų įvežimo į Bendriją ir išplitimo joje II–V priedus

text:
10.9.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 239/51

      KOMISIJOS DIREKTYVA 2009/118/EB
   2009 m. rugsėjo 9 d.
   iš dalies keičianti Tarybos direktyvos 2000/29/EB dėl apsaugos priemonių nuo augalams ir augaliniams produktams kenksmingų organizmų įvežimo į Bendriją ir išplitimo joje II–V priedus
   EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,
   atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,
   atsižvelgdama į 2000 m. gegužės 8 d. Tarybos direktyvą 2000/29/EB dėl apsaugos priemonių nuo augalams ir augaliniams produktams kenksmingų organizmų įvežimo į Bendriją ir išplitimo joje (1), ypač į jos 14 straipsnio antros pastraipos c ir d punktus,
   pasikonsultavusi su susijusiomis valstybėmis narėmis,
   kadangi:

               (1)

               Direktyvoje 2000/29/EB numatyta tam tikras zonas pripažinti apsaugotomis zonomis.

               (2)

               Kai kurie Austrijos regionai ir regionų dalys Komisijos reglamentu (EB) Nr. 690/2008 (2) ribotą laiką buvo pripažintos nuo Erwinia amylovora (Burr.) Winsl. et al. apsaugotomis zonomis Austrija pateikė informacijos, kuria įrodoma, kad Erwinia amylovora (Burr.) Winsl. et al. šiuo metu paplitęs jos teritorijoje. Todėl šie regionai ir regionų dalys toliau neturėtų būti pripažįstamos apsaugotomis zonomis.

               (3)

               Graikijos Kretos ir Lesbo salos buvo pripažintos nuo Cryphonectria parasitica (Murrill) Barr. apsaugotomis zonomis. Graikija pateikė informacijos, kuria įrodoma, kad Cryphonectria parasitica (Murrill) Barr. šiuo metu yra paplitęs šiuose regionuose. Todėl Kreta ir Lesbas neturėtų toliau būti pripažįstamos nuo šio kenksmingo organizmo apsaugotomis zonomis.

               (4)

               Dėl ankstesnių pakeitimų Direktyvos 2000/29/EB IV priedo kai kurios kryžminės nuorodos ir nuoroda į apsaugotą zoną tapo nebeaktualios ir turėtų būti panaikintos.

               (5)

               Tam tikri medienos ir medienos gaminių Kombinuotosios nomenklatūros kodai buvo iš dalies pakeisti Komisijos reglamentu (EB) Nr. 1031/2008 (3). Prie šių techninių pakeitimų būtina pritaikyti Direktyvą 2000/29/EB.

               (6)

               Todėl reikėtų atitinkamai iš dalies pakeisti Direktyvos 2000/29/EB II–V priedus.

               (7)

               Šioje direktyvoje numatytos priemonės atitinka Augalų sveikatos nuolatinio komiteto nuomonę,

         PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:
   1 straipsnis
   Direktyvos 2000/29/EB II–V priedai iš dalies keičiami pagal šios direktyvos priedą.
   2 straipsnis
   Valstybės narės ne vėliau kaip iki 2009 m. lapkričio 30 d. priima ir paskelbia įstatymus ir kitus teisės aktus, kuriais įgyvendinama ši direktyva. Jos nedelsdamos pateikia Komisijai tų nuostatų tekstus ir tų nuostatų bei šios direktyvos atitikties lentelę.
   Jos taiko tas nuostatas nuo 2009 m. gruodžio 1 d.
   Valstybės narės, priimdamos tas nuostatas, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.
   3 straipsnis
   Ši direktyva įsigalioja dvidešimtą dieną nuo jos paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
   4 straipsnis
   Ši direktyva skirta valstybėms narėms.

      Priimta Briuselyje 2009 m. rugsėjo 9 d.

            Komisijos vardu

         Androulla VASSILIOU

            Komisijos narė

      (1)  OL L 169, 2000 7 10, p. 1.

      (2)  OL L 193, 2008 7 22, p. 1.

      (3)  OL L 291, 2008 10 31, p. 1.

      PRIEDAS
      Direktyvos 2000/29/EB II–V priedai iš dalies keičiami taip:

                  1)

                  II priedo B dalis iš dalies keičiama taip:

                              a)

                              iš b antraštės 2 punkto trečio stulpelio „Saugoma (-os) zona (-os)“ išbraukiami žodžiai „Austrija (Burgenlandas, Karintija, Žemutinė Austrija, Tirolis (administracinė Linco sritis), Štirija ir Viena),“;

                              b)

                              iš c antraštės 0.1 punkto trečio stulpelio „Saugoma (-os) zona (-os)“ išbraukiami žodžiai „Graikija, (Kreta, Lesvos),“.

                  2)

                  III priedo B dalis iš dalies keičiama taip:

                              a)

                              iš 1 punkto antro stulpelio „Saugoma (-os) zona (-os)“ išbraukiami žodžiai „Austrija (Burgenlandas, Karintija, Žemutinė Austrija, Tirolis (administracinė Linco sritis), Štirija ir Viena),“;

                              b)

                              iš 2 punkto antro stulpelio „Apsaugota (-os) zona (-os)“ išbraukiami žodžiai „Austrija (Burgenlandas, Karintija, Žemutinė Austrija, Tirolis (administracinė Linco sritis), Štirija ir Viena),“.

                  3)

                  IV priedas iš dalies keičiamas taip:

                              a)

                              A dalis iš dalies keičiama taip:

                                          i)

                                          iš I skirsnio 16.5 punkto antro stulpelio „Specialūs reikalavimai“ pirmo sakinio išbraukiami žodžiai „III priedo B dalies 2 ir 3 punktuose“;

                                          ii)

                                          iš I skirsnio 46 punkto antro stulpelio „Specialūs reikalavimai“ pirmo sakinio išbraukiamas skaičius „45,“;

                              b)

                              B dalis iš dalies keičiama taip:

                                          i)

                                          1, 2, 3, 4, 5, ir 6 punktų antro stulpelio „Specialūs reikalavimai“ pirmo sakinio žodžiai „IV priedo A dalies I skirsnio 1.1, 1.2, 1.3, 1.4, 1.5 ir 7 punktuose“ pakeičiami žodžiais „IV priedo A dalies I skirsnio 1.1, 1.2, 1.3, 1.4, 1.5, 1.6 ir 1.7 punktuose“;

                                          ii)

                                          iš 6.3 ir 14.9 punktų trečio stulpelio „Saugoma (-os) zona (-os)“ išbraukiami žodžiai „Graikija, (Kreta, Lesvos),“;

                                          iii)

                                          iš 14.9 punkto trečio stulpelio „Saugoma (-os) zona (-os)“ išbraukiamas žodis „Danija,“;

                                          iv)

                                          iš 21 punkto trečio stulpelio „Saugoma (-os) zona (-os)“ išbraukiami žodžiai „Austrija (Burgenlandas, Karintija, Žemutinė Austrija, Tirolis (administracinė Linco sritis), Štirija ir Viena),“;

                                          v)

                                          iš 21.3 punkto trečio stulpelio „Saugoma (-os) zona (-os)“ išbraukiami žodžiai „Austrija (Burgenlandas, Karintija, Žemutinė Austrija, Tirolis (administracinė Linco sritis), Štirija ir Viena),“.

                  4)

                  V priedas iš dalies keičiamas taip:

                              a)

                              A dalies I skirsnio 1.7 punkto b papunkčio lentelės pirmajame stulpelyje „KN kodai“ kodas „ex 4401 30 90“ pakeičiamas kodu „ex 4401 30 80“;

                              b)

                              B dalies I skirsnio 6 punkto b papunkčio ketvirtas įrašas

                                          „4401 30 10

                                          Pjuvenos“

                                    pakeičiamas

                                          „ex 4401 30 40

                                          Pjuvenos, neaglomeruotos ir turinčios rąstgalių, briketų, granulių arba panašų pavidalą“

                              c)

                              B dalies I skirsnio 6 punkto b papunkčio lentelės pirmajame stulpelyje „KN kodai“ kodas „ex 4401 30 90“ pakeičiamas kodu „ex 4401 30 80“.


title: 2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2004/40/EB dėl būtiniausių sveikatos ir saugos reikalavimų, susijusių su fizikinių veiksnių (elektromagnetinių laukų) keliama rizika darbuotojams (aštuonioliktoji atskira Direktyva, kaip apibrėžta Direktyvos 89/391/EEB 16 straipsnio 1 dalyje)

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

32004L0040

Oficialusis leidinys L 159 , 30/04/2004 p. 0001 - 0026

		Europos Parlamento ir Tarybos Direktyva 2004/40/EB2004 m. balandžio 29 d.dėl būtiniausių sveikatos ir saugos reikalavimų, susijusių su fizikinių veiksnių (elektromagnetinių laukų) keliama rizika darbuotojams (aštuonioliktoji atskira direktyva, kaip apibrėžta Direktyvos 89/391/EEB 16 straipsnio 1 dalyje)EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdami į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 137 straipsnio 2 dalį,atsižvelgdami į Komisijos pasiūlymą [1], pateiktą pasikonsultavus su Darbuotojų saugos, higienos ir sveikatos patariamuoju komitetu,atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [2],pasitarę su Regionų komitetu,laikydamiesi Sutarties 251 straipsnyje nustatytos tvarkos [3],kadangi:(1) Pagal Sutartį Taryba direktyvomis gali patvirtinti būtiniausius reikalavimus, skatinančius darbo aplinkos gerinimą siekiant užtikrinti geresnę darbuotojų sveikatos apsaugą ir saugą. Tokiomis direktyvomis neturi būti nustatomi administraciniai, finansiniai ir teisiniai apribojimai, kliudantys kurti ir plėtoti smulkų bei vidutinį verslą.(2) Komisijos komunikate dėl savo veiksmų programos, susijusios su Bendrijos darbuotojų pagrindinių socialinių teisių chartija, numatyti būtiniausi sveikatos ir saugos reikalavimai, susiję su fizikinių veiksnių keliama rizika darbuotojams. 1990 m. rugsėjį Europos Parlamentas priėmė rezoliuciją dėl šios veiksmų programos [4], kviesdamas Komisiją pirmiausia parengti konkrečią direktyvą dėl triukšmo bei vibracijos ir kitų darbo vietoje pasireiškiančių fizikinių veiksnių keliamos rizikos.(3) Žengdami primą žingsnį, 2002 m. birželio 25 d. Europos Parlamentas ir Taryba priėmė Direktyvą 2002/44/EB dėl būtiniausių sveikatos ir saugos reikalavimų, susijusių su fizikinių veiksnių (vibracijos) keliama rizika darbuotojams (šešioliktoji atskira direktyva, kaip apibrėžta Direktyvos 89/391/EEB 16 straipsnio 1 dalyje) [5]. Vėliau, 2003 m. vasario 6 d. Europos Parlamentas ir Taryba priėmė Direktyvą 2003/10/EB dėl būtiniausių sveikatos ir saugos reikalavimų, susijusių su fizinių veiksnių (triukšmo) keliama rizika darbuotojams (Septynioliktoji atskira direktyva, kaip apibrėžta Direktyvos 89/391/EEB 16 straipsnio 1 dalyje) [6].(4) Dabar manoma, jog yra būtina nustatyti priemonių, saugančių darbuotojus nuo elektromagnetinių laukų keliamos rizikos, susijusios su poveikiu darbuotojų sveikatai ir saugai. Tačiau šioje direktyvoje nekalbama apie tas elektros, magnetinių ir elektromagnetinių laukų įvairios trukmės poveikio ilgalaikės pasekmes, įskaitant kancerogenines, apie kurias nėra galutinių mokslinių duomenų, patvirtinančių priežastinį ryšį. Šiomis priemonėmis siekiama ne tik užtikrinti kiekvieno darbuotojo sveikatą ir saugą atskirai, bet ir sukurti visų Bendrijos darbuotojų apsaugos būtiniausią pagrindą, siekiant išvengti galimų konkurencijos iškraipymų.(5) Šioje direktyvoje nustatyti būtiniausi reikalavimai, valstybėms narėms paliekant galimybę laikytis šių arba priimti palankesnes nuostatas dėl darbuotojų apsaugos, ypač – nustatyti žemesnes elektromagnetinių laukų veikimo vertes arba poveikio ribines vertes. Šios direktyvos įgyvendinimas neturėtų būti naudojamas pateisinant bet kokią su kiekvienoje valstybėje narėje egzistuojančia situacija susijusią atžangą.(6) Apsaugos nuo elektromagnetinių laukų sistema turi apsiriboti siektinų tikslų, atsižvelgtinų principų ir naudotinų pagrindinių verčių apibrėžimu, kuris nebūtų perdėtai smulkus, kad valstybės narės galėtų lygiaverčiai taikyti būtiniausius reikalavimus.(7) Elektromagnetinių laukų poveikio lygį galima veiksmingiau sumažinti, kai įrengiant darbo vietas yra atsižvelgiama į prevencines priemones ir parenkamos darbo priemonės, tvarka bei metodai, kad pirmiausia rizika šaltinyje būtų kuo mažesnė. Šitaip nuostatos dėl darbo priemonių ir metodų padės apsaugoti su tomis priemonėmis dirbančius ir tuos metodus taikančius darbuotojus.(8) Siekiant pagerinti darbuotojų sveikatos apsaugą ir saugą, darbdaviai turėtų daryti pakeitimus, atsižvelgdami į technikos pažangą ir mokslo žinias apie elektromagnetinių laukų keliamą riziką.(9) Kadangi ši direktyva yra atskira direktyva, kaip apibrėžta 1989 m. birželio 12 d. Direktyvos 89/391/EEB dėl priemonių darbuotojų saugai ir sveikatos apsaugai darbe gerinti nustatymo [7] 16 straipsnio 1 dalyje, dėl to ta direktyva taikoma elektromagnetinių laukų poveikio darbuotojams atžvilgiu, nepažeidžiant griežtesnių ir(arba) konkretesnių šios direktyvos nuostatų.(10) Ši direktyva yra praktinė vidaus rinkos socialinės dimensijos kūrimo priemonė.(11) Šiai direktyvai įgyvendinti būtinos priemonės turėtų būti patvirtintos pagal 1999 m. birželio 28 d. Tarybos sprendimą 1999/468/EB, nustatantį Komisijos naudojimosi jai suteiktais įgyvendinimo įgaliojimais tvarką [8].(12) Laikantis poveikio ribinių verčių ir veikimo verčių, turėtų būti užtikrinamas aukštas apsaugos laipsnis nuo patvirtinto poveikio sveikatai, kuris gali atsirasti dėl elektromagnetinių laukų veikimo; tačiau, laikantis tų verčių, nebūtinai išvengiama problemų, susijusių su medicinos prietaisų, tokių kaip metaliniai protezai, širdies stimuliatoriai ir defibliatoriai, ausies sraigės ir kiti implantai, veikimo trikdymu; trikdymo problemų, visų pirma susijusių su stimuliatorių veikimu, gali būti, esant žemesnėms už nustatytąsias veikimo vertes, todėl jiems turi būti taikomos tinkamos atsargumo ir apsaugos priemonės,priėmė šią direktyvą:I SKIRSNISBENDROSIOS NUOSTATOS1 straipsnisTikslas ir taikymo sritis1. Šioje direktyvoje, kuri yra aštuonioliktoji atskira direktyva, kaip apibrėžta Direktyvos 89/391/EEB 16 straipsnio 1 dalyje, nustatyti būtiniausi reikalavimai dėl darbuotojų apsaugos nuo rizikos jų sveikatai ir saugai, kurią jų darbo metu kelia ar gali sukelti elektromagnetinių laukų (nuo 0 Hz iki 300 GHz) veikimas.2. Šioje direktyvoje rizika darbuotojų sveikatai ir saugai apibrėžiama kaip trumpalaikis neigiamas poveikis žmogaus kūnui, pasireiškiantis pavojingų indukuotų srovių tekėjimu žmogaus kūnu, energijos absorbavimu taip pat kontaktinių srovių veikimu.3. Šioje direktyvoje nenagrinėjami ilgalaikio veikimo padariniai.4. Šioje direktyvoje nenagrinėjami rizikos atvejai, susiję su prisilietimu prie laidininkų, kuriais teka srovė.5. Direktyva 89/391/EEB taikoma visai šio straipsnio 1 dalyje nurodytai sričiai, nepažeidžiant griežtesnių ir(arba) konkretesnių šios direktyvos nuostatų.2 straipsnisSąvokų apibrėžimaiŠioje direktyvoje taikomi šie sąvokų apibrėžimai:a) "elektromagnetiniai laukai" – tai statiniai magnetiniai ir kintantys laike dažniu iki 300 GHz elektriniai, magnetiniai ir elektromagnetiniai laukai;b) "poveikio ribinės vertės" – tai elektromagnetinių laukų poveikio vertės, tiesiogiai pagrįstos patvirtintais padariniais sveikatai bei biologiniais pokyčiais. Šių verčių laikymasis užtikrina, kad darbuotojai, kuriuos veikia elektromagnetiniai laukai, yra apsaugoti nuo visų žinomų neigiamų padarinių sveikatai;c) "veikimo vertės" – tai tiesiogiai išmatuojamų parametrų lygiai, apibūdinami elektrinio lauko stiprumu (E), magnetinio lauko stiprumu (H), magnetine indukcija (B) ir energijos tankiu (S), kuriems esant reikia taikyti vieną ar daugiau šia direktyva nustatytų priemonių. Šių verčių laikymasis užtikrina, kad laikomasi atitinkamų poveikio ribinių verčių.3 straipsnisPoveikio ribinės vertės ir veikimo vertės1. Poveikio ribinės vertės nurodytos priedo 1 lentelėje.2. Veikimo vertės nurodytos priedo 2 lentelėje.3. Kol Europos elektrotechnikos standartizacijos komitetas (CENELEC) priims suderintus Europos standartus, reglamentuojančius visus atitinkamus įvertinimo, matavimo ir skaičiavimo metodus, valstybės narės, vertindamos, matuodamos ir(arba) skaičiuodamos elektromagnetinių laukų poveikį darbuotojams, gali remtis kitomis moksliškai pagrįstomis normomis ar rekomendacijomis.II SKIRSNISDARBDAVIŲ PAREIGOS4 straipsnisPoveikio nustatymas ir rizikos įvertinimas1. Atlikdamas Direktyvos 89/391/EEB 6 straipsnio 3 dalyje ir 9 straipsnio 1 dalyje nustatytas pareigas, darbdavys vertina, o prireikus išmatuoja ir(arba) apskaičiuoja darbuotojus veikiančių elektromagnetinių laukų lygius. Kol CENELEC priims suderintus Europos standartus, reglamentuojančius visus atitinkamus vertinimo, matavimo ir skaičiavimo metodus, vertinimai, matavimai ir skaičiavimai gali remtis moksliškai pagrįstomis normomis ar rekomendacijomis, išvardytomis 3 straipsnyje, tam tikrais atvejais atsižvelgiant į įrenginių gamintojų nurodytus spinduliavimo lygius, kai tiems įrenginiams taikomos atitinkamos Bendrijos direktyvos.2. Remiantis pagal 1 dalį atliktu elektromagnetinių laukų lygių įvertinimu, kai 3 straipsnyje nurodytos veikimo vertės yra viršytos, darbdavys vertina, o prireikus – apskaičiuoja, ar yra viršytos poveikio ribinės vertės.3. 1 ir 2 dalyse nurodyto vertinimo, matavimo ir(arba) skaičiavimo nereikia atlikti viešose darbo vietose, su sąlyga, jei prieš tai buvo atliktas jų vertinimas pagal 1999 m, liepos 12 d. Tarybos rekomendacijos 1999/519/EB dėl elektromagnetinių laukų (nuo 0 iki 300 GHz) poveikio žmonėms [9] nuostatas, ir jei laikomasi ta rekomendacija nustatytų apribojimų, atsižvelgiant į darbuotojus, ir jei nėra pavojaus saugai.4. 1 ir 2 dalyse nurodytus vertinimus, matavimus ir (arba) skaičiavimus planuoja ir atitinkamais intervalais atlieka kompetentingos tarnybos arba asmenys, pirmiausia atsižvelgiant į Direktyvos 89/391/EEB 7 ir 11 straipsnių nuostatas dėl būtinų kompetentingų tarnybų ar asmenų bei dėl konsultacijų su darbuotojais ir jų dalyvavimo. Gauti elektromagnetinių laukų poveikio lygio vertinimo, matavimo ir(arba) skaičiavimo duomenys saugomi tinkama forma, kad vėliau jais būtų galima remtis.5. Pagal Direktyvos 89/391/EEB 6 straipsnio 3 dalies nuostatas, vertindamas riziką darbdavys ypatingą dėmesį turi skirti šiems dalykams:a) poveikio lygiui, dažnių spektrui, trukmei ir rūšiai;b) poveikio ribinėms vertėms ir veikimo vertėms, nurodytoms šios direktyvos 3 straipsnyje;c) bet kuriems padariniams, susijusiems su ypatingai jautrių šiai rizikai darbuotojų sveikata ir sauga;d) bet kuriems netiesioginiams padariniams, tokiems kaip:i) medicinos elektroninių įrenginių ir prietaisų (įskaitant širdies stimuliatorius ir kitus implantuotus prietaisus) veikimo trukdžiams;ii) išmetimo iš feromagnetinių objektų, esančių statiškuose magnetiniuose laukuose, kurių magnetinė indukcija yra daugiau kaip 3mT, rizikai;iii) elektrinių sprogdinimo prietaisų (detonatorių) savaiminiam įjungimui;iv) gaisrams ir sprogimams, kuriuos sukelia degiųjų medžiagų uždegimas indukuotų laukų, kontaktinių srovių arba kibirkštinių iškrovų sukeltomis kibirkštimis;e) ar naudojamus (įrenginius galima pakeisti kitais, suprojektuotais taip, kad sumažintų elektromagnetinių laukų poveikio lygius;f) kiek įmanoma – atitinkamai sveikatos patikrinimų informacijai, įskaitant viešai paskelbtą informaciją;g) kelių šaltinių poveikiui;h) kelių dažnių laukų poveikiui vienu metu.6. Darbdavys turi turėti rizikos įvertinimą pagal Direktyvos 89/391/EEB 9 straipsnio 1 dalies a punkto nuostatas ir nurodyti, kokių priemonių reikia imtis pagal šios direktyvos 5 ir 6 straipsnių nuostatas. Toks rizikos įvertinimas turi būti įrašytas tinkamoje laikmenoje, laikantis nacionalinės teisės aktų ir nusistovėjusios tvarkos; jame gali būti darbdavio pagrindimas, kad dėl elektromagnetinių laukų keliamos rizikos pobūdžio ir masto papildomas išsamesnis rizikos vertinimas nebūtinas. Rizikos vertinimas turi būti reguliariai atnaujinamas, ypač tuomet, kai yra žymių pasikeitimų, dėl kurių ankstesnis įvertinimas gali nebeatitikti tikrovės arba kai tai būtina, atsižvelgiant į sveikatos patikrinimų rezultatus.5 straipsnisPoveikio pašalinimo arba sumažinimo priemonės1. Atsižvelgiant į technikos pažangą ir rizikos valdymo jos šaltinio viduje galimybes, elektromagnetinių laukų poveikio keliama rizika turi būti pašalinta dar pačiame šaltinyje arba sumažinta iki minimumo.Elektromagnetinių laukų poveikio keliama rizika mažinama laikantis Direktyvoje 89/391/EEB išdėstytų pagrindinių prevencijos principų.2. Remdamasis 4 straipsnyje nurodytu rizikos įvertinimu, kai viršijamos 3 straipsnyje nurodytos veikimo vertės, (išskyrus atvejus, kai pagal 4 straipsnio 2 dalį atliktas įvertinimas rodo, kad poveikio ribinės vertės neviršytos ir kad galima išvengti rizikos saugai) darbdavys privalo sudaryti ir įgyvendinti technines ir(arba) organizacines priemones apimantį veiksmų planą, skirtą poveikio ribines vertes viršijančiam poveikiui ir susijusiai rizikai kuo labiau sumažinti, ypač atsižvelgdamas į:a) kitus darbo metodus, kuriuos taikant elektromagnetinių laukų poveikis yra mažesnis;b) silpnesnius elektromagnetinius laukus spinduliuojančių įrenginių pasirinkimą, atsižvelgiant į darbą, kurį reikia atlikti;c) elektromagnetinių laukų spinduliavimą mažinančias priemones, tam tikrais atvejais įskaitant blokuočių, ekranų arba panašių sveikatos apsaugos mechanizmų panaudojimą;d) atitinkamas darbo įrenginių, darboviečių ir darbo vietų sistemų techninės priežiūros programas;e) darboviečių ir darbo vietų projektavimą ir išdėstymą;f) poveikio trukmės ir intensyvumo apribojimą;g) aprūpinimą atitinkamais asmeninės apsaugos įrenginiais.3. Remdamasis 4 straipsnyje nurodytu rizikos įvertinimu, darbo vietos, kuriose darbuotojus gali veikti veikimo vertes viršijantys elektromagnetiniai laukai, pažymimos atitinkamais ženklais pagal 1992 m. birželio 24 d. Tarybos direktyvą 92/58/EEB dėl būtiniausių reikalavimų įrengiant darbo saugos ir(arba) sveikatos ženklus (devintoji atskira direktyva, kaip numatyta Direktyvos 89/391/EEB 16 straipsnio 1 dalyje) [10], išskyrus atvejus, kai pagal 4 straipsnio 2 dalį atliktas įvertinimas rodo, kad poveikio ribinės vertės neviršytos ir kad galima išvengti rizikos saugai. Kai techniškai įmanoma ir kai egzistuoja rizika, kad tos poveikio ribinės vertės gali būti viršytos, atitinkamas vietas reikia pažymėti bei apriboti galimybes į jas patekti.4. Bet kuriuo atveju darbuotojai neturi būti veikiami poveikio ribines vertes viršijančių elektromagnetinių laukų.Jei, nepaisant priemonių, kurių darbdavys ėmėsi, kad būtų laikomasi šios direktyvos, poveikio ribinės vertės yra viršijamos, darbdavys nedelsdamas privalo imtis veiksmų poveikiui sumažinti žemiau poveikio ribinių verčių. Jis privalo nurodyti priežastis, kodėl poveikio ribinės vertės buvo viršytos ir atitinkamai papildyti apsaugos ir prevencines priemones, kad tai nepasikartotų.5. Pagal Direktyvos 89/391/EEB 15 straipsnio nuostatas darbdavys šiame straipsnyje nurodytas priemones suderina su reikalavimais darbuotojams, kuriems kyla ypatinga rizika.6 straipsnisDarbuotojų informavimas ir mokymasNepažeisdamas Direktyvos 89/391/EEB 10 ir 12 straipsnių reikalavimų, darbdavys privalo užtikrinti, kad darbuotojams, kuriems darbe kyla elektromagnetinių laukų poveikio rizika, ir(arba) jų atstovams būtų suteikta visa būtina informacija bei organizuojami mokymai, susiję su šios direktyvos 4 straipsnio 1 dalyje nurodyto rizikos įvertinimo rezultatais, o ypač su:a) priemonėmis, kurių imtasi šiai direktyvai įgyvendinti;b) poveikio ribinėmis vertėmis ir veikimo vertėmis bei su jomis susijusiomis galimomis rizikomis;c) pagal šios direktyvos 4 straipsnį atliktų elektromagnetinių laukų poveikio lygių vertinimo, matavimo ir(arba) skaičiavimo rezultatais;d) tuo, kaip nustatyti neigiamus poveikio sveikatai padarinius ir apie juos pranešti;e) aplinkybėmis, kuriomis darbuotojai turi teisę į sveikatos patikrinimą;f) saugaus darbo būdais, kad poveikio rizika būtų kuo mažesnė.7 straipsnisKonsultavimasis su darbuotojais ir jų dalyvavimasSu darbuotojais ir(arba) jų atstovais konsultuojamasi ir jie dalyvauja svarstant šioje direktyvoje nagrinėjamus klausimus pagal Direktyvos 89/391/EEB 11 straipsnį.III SKIRSNISĮVAIRIOS NUOSTATOS8 straipsnisSveikatos patikrinimai1. Siekiant užkirsti kelią ir anksti diagnozuoti bet kuriuos elektromagnetinių laukų poveikio neigiamus padarinius sveikatai, pagal Direktyvos 89/391/EEB 14 straipsnio nuostatas organizuojami atitinkami sveikatos patikrinimai.Bet kuriuo atveju, nustačius ribines vertes viršijantį poveikį, atitinkamiems darbuotojams sudaroma galimybė pasitikrinti sveikatą, laikantis nacionalinės teisės aktų ir nusistovėjusios tvarkos. Nustačius šio poveikio padarytą žalą sveikatai, darbdavys turi pakartotinai atlikti rizikos įvertinimą, kaip nustatyta 4 straipsnyje.2. Darbdavys imasi atitinkamų priemonių, siekdamas užtikrinti, kad sveikatos patikrinimą atliekančiam gydytojui ir(arba) medicinos priežiūros valdžios institucijai būtų sudaryta galimybė susipažinti su 4 straipsnyje nustatyta tvarka atlikto rizikos įvertinimo rezultatais.3. Sveikatos patikrinimų duomenys saugomi tinkama forma, kad vėliau jais būtų galima remtis, atsižvelgiant į konfidencialumo reikalavimus. Pavieniams darbuotojams jų pageidavimu sudaroma galimybė susipažinti su jų asmenine ligos istorija.9 straipsnisSankcijosValstybės narės nustato atitinkamas sankcijas, kurios taikomos pažeidus pagal šią direktyvą priimtus nacionalinės teisės aktus. Šios sankcijos turi būti veiksmingos, proporcingos ir atgrasančios.10 straipsnisTechniniai pakeitimai1. Priede pateiktų poveikio ribinių verčių ir veikimo verčių pakeitimus priima Europos Parlamentas ir Taryba, laikydamiesi Sutarties 137 straipsnio 2 dalyje nustatytos tvarkos.2. Vien tik techninio pobūdžio priedo pakeitimai dėl:a) priimtų direktyvų, kurios techniškai suderina ir standartizuoja darbo įrenginių ir(arba) darboviečių projektavimą, statybą, gamybą ar konstravimą;b) techninės pažangos, atitinkamų darniųjų Europos standartų ar specifikacijų pasikeitimų ir naujų mokslinių duomenų elektromagnetinių laukų srityje,priimami laikantis 11 straipsnio 2 dalyje nurodytos reguliavimo procedūros.11 straipsnisKomitetas1. Komisijai padeda Direktyvos 89/391/EEB 17 straipsnyje nurodytas komitetas.2. Darant nuorodą į šią dalį, taikomi Sprendimo 1999/468/EB 5 ir 7 straipsniai, atsižvelgiant į minėto sprendimo 8 straipsnio nuostatas.Sprendimo 1999/468/EB 5 straipsnio 6 dalyje nurodytas laikotarpis yra trys mėnesiai.3. Komitetas priima savo darbo tvarkos taisykles.IV SKIRSNISBAIGIAMOSIOS NUOSTATOS12 straipsnisAtaskaitosKas penkerius metus valstybės narės teikia Komisijai ataskaitas apie praktinį šios direktyvos įgyvendinimą, nurodydamos socialinių partnerių požiūrį.Kas penkerius metus Komisija informuoja Europos Parlamentą, Tarybą, Ekonomikos ir socialinių reikalų komitetą bei Darbuotojų saugos, higienos ir sveikatos patariamąjį komitetą apie šių ataskaitų turinį, pateikia nagrinėjamos srities pokyčių įvertinimą ir praneša apie bet kurias iniciatyvas, visų pirma dėl statiškų magnetinių laukų poveikio, kurios gali būti pagrįstos atsižvelgiant į naujas mokslines žinias.13 straipsnisPerkėlimas į nacionalinės teisės aktus1. Valstybės narės priima įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie, įsigalioję iki 2008 m. balandžio 30 d., įgyvendina šią direktyvą. Apie tai jos nedelsdamos praneša Komisijai.Valstybės narės, tvirtindamos šias priemones, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.2. Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimamas ar jau priimtas nacionalinės teisės aktų nuostatas.14 straipsnisĮsigaliojimasŠi direktyva įsigalioja jos paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje dieną.15 straipsnisAdresataiŠi direktyva skirta valstybėms narėms.Priimta Strasbūre, 2004 m. balandžio 29 d.Europos Parlamento varduPirmininkasP. CoxTarybos varduPirmininkasM. Mcdowell[1] OL C 77, 1993 3 18, p. 12 ir OL C 230, 1994 8 19, p. 3.[2] OL C 249, 1993 9 13, p. 28.[3] 1994 m. balandžio 20 d. Europos Parlamento nuomonė (OL C 128, 1994 5 9, p. 146), patvirtinta 1999 m. rugsėjo 16 d. (OL C 54, 2000 2 25, p. 75), 2003 m. gruodžio 18 d. Tarybos bendroji pozicija (OL C E 66, 2004 3 16, p. 1), 2004 m. kovo 30 d. Europos Parlamento pozicija (dar nepaskelbta Oficialiajame leidinyje) ir 2004 m. balandžio 7 d. Tarybos sprendimas.[4] OL C 260, 1990 10 15, p. 167.[5] OL L 177, 2002 7 6, p. 13.[6] OL L 42, 2003 2 15, p. 38.[7] OL L 183, 1989 6 29, p. 1. Direktyva su pakeitimais, padarytais Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 1882/2003 (OL L 284, 2003 10 31, p. 1).[8] OL L 184, 1999 7 17, p. 23.[9] OL L 199, 1999 7 30, p. 59.[10] OL L 245, 1992 8 26, p. 23.--------------------------------------------------PRIEDASELEKTROMAGNETINIŲ LAUKŲ VEIKIMO IR POVEIKIO RIBINĖS VERTĖSElektromagnetinių laukų poveikiui apibūdinti naudojami šie fizikiniai dydžiai:Kontaktinė srovė (lc) tarp asmens ir objekto išreiškiama amperais (A). Laidus objektas, esantis elektriniame lauke, gali būti įkrautas to lauko.Srovės tankis (J) apibūdinamas kaip srovė, tekanti per objekto skerspjūvį, statmeną jos judėjimo krypčiai, didelio tūrio laidininko (pavyzdžiui, žmogaus) viduje, arba jo dalyje, išreikšta amperais į vieną kvadratinį metrą (A/m2).Elektrinio lauko stiprumas – tai vektorinis dydis (E), atitinkantis jėgą, kuria veikiama įkrauta dalelė, nepriklausomai nuo jos judėjimo erdvėje. Šis dydis išreiškiamas voltais į metrą (V/m).Magnetinio lauko stiprumas – tai vektorinis dydis (H), kuris kartu su magnetine indukcija apibūdina magnetinį lauką bet kuriame erdvės taške. Šis dydis išreiškiamas amperais į metrą (A/m).Magnetinė indukcija – tai vektorinis dydis (B), dėl kurio atsiranda judančius krūvius veikianti jėga, išreikštas teslomis (T). Tuščioje erdvėje ir biologinėse medžiagose magnetinio srauto tankį ir magnetinio lauko stiprumą galima sukeisti, naudojant lygybę 1 A/m = 4π 10-7 T.Energijos tankis (S) – tai atitinkamas dydis, naudojamas ypač aukštiems dažniams, kai įsiskverbimo į kūną gylis yra mažas. Tai spinduliuojamos energijos statmenas kritimas į paviršių, padalintas iš paviršiaus ploto ir išreiškiamas vatais į kvadratinį metrą (W/m2).Savitosios energijos absorbavimas (SA) apibrėžiamas kaip energijos kiekis, kurį sugeria biologinio audinio masės vienetas, išreikštas džauliais į kilogramą (J/kg). Šioje direktyvoje šis dydis naudojamas, siekiant atskirti nešiluminį efektą nuo impulsais sklindančio mikrobangų spinduliavimo.Savitosios energijos absorbavimo norma (SAR), apskaičiuota vidutiniškai visam kūnui ar kūno dalims, apibrėžiama kaip norma, kuriai esant kūno audinio masės vienetas sugeria energiją ir išreiškiama vatais į kilogramą (W/kg). Viso kūno SAR yra plačiai priimta matuoti, susiejant neigiamą šiluminį efektą su radijo dažnių (RF) poveikiu. Norint įvertinti ribinį energijos susikaupimą mažose kūno dalyse, kuris atsiranda esant ypatingoms poveikio sąlygoms, reikia žinoti ne tik viso kūno SAR vidurkį, bet ir vietines SAR vertes. Šių sąlygų pavyzdžiai: įžemintas individas, kurį veikia RF, esant mažam MHz diapazonui, ir individai, kuriuos veikia artimasis antenos laukas.Tiesiogiai galima išmatuoti šiuos pirmiau apibūdintus dydžius: magnetinę indukciją, kontaktinę srovę, elektros ir magnetinio lauko stiprumą ir energijos tankį.A. POVEIKIO RIBINĖS VERTĖSPriklausomai nuo dažnio, elektromagnetinių laukų poveikio ribinėms vertėms apibūdinti naudojami šie fizikiniai dydžiai:- siekiant išvengti padarinių širdies ir kraujagyslių bei centrinei nervų sistemai, nustatomos iki 1 Hz srovės tankio kintamos trukmės laukų poveikio ribinės vertės,- siekiant išvengti padarinių centrinės nervų sistemos funkcijoms, nustatomos 1 Hz – 10 MHz srovės tankio poveikio ribinės vertės,- siekiant išvengti viso kūno perkaitimo ir per didelio lokalizuoto audinių įkaitimo, nustatomos 100 kHz – 10 GHz SAR poveikio ribinės vertės; 100 kHz – 10 MHz diapazono poveikio ribinės vertės nustatomos ir srovės tankiui, ir SAR,- siekiant išvengti audinių perkaitimo kūno paviršiuje ar netoli jo, nustatoma 10 GHz – 300 GHz energijos tankio poveikio ribinė vertė.1 lentelė Poveikio ribinės vertės (3 straipsnio 1 dalis). Būtina laikytis visų sąlygųDažnių diapazonas | Srovės tankis galvai ir liemeniui J (mA/m2) (efektyvinė) | SAR vidurkis visam kūnui (W/kg) | Lokalizuotas SAR (galva ir liemuo) (W/kg) | Lokalizuotas SAR (galūnės) (W/kg) | Energijos tankis S (W/m2) |Iki 1 Hz | 40 | – | – | – | – |1–4 Hz | 40/f | – | – | – | – |4–1000 Hz | 10 | – | – | – | – |1000 Hz – 100 kHz | f/100 | – | – | – | – |100 kHz – 10 MHz | f/100 | 0,4 | 10 | 20 | – |10 MHz – 10 GHz | – | 0,4 | 10 | 20 | – |10–300 GHz | – | – | – | – | 50 |Pastabos:1. f – tai dažnis, išreikštas hercais.2. Srovės tankiui nustatytų poveikio ribinių verčių paskirtis – apsaugoti nuo ūmių poveikio padarinių centrinės nervų sistemos audiniams, esantiems galvoje ir liemenyje. 1 Hz – 10 MHz dažnių diapazono poveikio ribinės vertės nustatytos, atsižvelgiant į patvirtintus neigiamus padarinius centrinei nervų sistemai. Iš esmės, šie ūmūs padariniai yra momentinio pobūdžio, nėra mokslinio pagrindo keisti poveikio ribines vertes, kai poveikis yra trumpalaikis. Tačiau kadangi šios poveikio ribinės vertės susijusios su neigiamais padariniais centrinei nervų sistemai, esant vienodoms poveikio sąlygoms, kūno audiniams, išskyrus centrinę nervų sistemą, leistina nustatyti aukštesnes poveikio ribines vertes.3. Atsižvelgiant į kūno elektrinį nevientisumą, srovės tankio reikšmes leidžiama apskaičiuoti kaip vidurkius išilgai 1 cm2 skerspjūvio, statmeno srovės krypčiai.4. Iki 100 kHz dažnių aukščiausias srovės tankio reikšmes galima apskaičiuoti, efektyvinę reikšmę padauginus iš (2)½.5. Iki 100 kHz dažnių ir pulsuojančių magnetinių laukų didžiausią srovės tankį, susijusį su impulsais, galima apskaičiuoti pagal pakilimų/kritimų skaičių ir magnetinės indukcijos pokyčių didžiausią normą. Tada indukuotosios srovės tankį galima palyginti su atitinkama poveikio ribine verte. Kai impulso trukmė yra tp, lygiavertis dažnis, kurį reikia naudoti poveikio ribinėms vertėms nustatyti, apskaičiuojamas taip: f = 1/(2tp).6. Reikia apskaičiuoti visų SAR verčių vidurkį per bet kurį šešių minučių trukmės laikotarpį.7. Lokalizuota SAR vidutinė masė – tai bet kurie 10 g gretimojo audinio; poveikiui apskaičiuoti turi būti naudojama šiuo būdu nustatyta didžiausia SAR. Laikoma, kad šie 10 g gretimojo audinio – tai gretimojo audinio masė, pasižyminti beveik vienodomis elektrinėmis savybėmis. Nurodant gretimąją audinio masę, pripažįstama, kad šią sąvoką galima naudoti skaičiavimo dozimetrijos tikslais, tačiau gali būti sunku ją pritaikyti, atliekant fizikinius matavimus. Galima naudoti paprastosios geometrijos, tokios, kaip kubo formos, audinio masę, su sąlyga, jei apskaičiuotųjų dozimetrinių kiekių konservatyviosios vertės atitinka poveikio rekomendacijas.8. Siekiant apriboti poveikį klausai, kurį sukelia termoelastinis plėtimasis, ir jo išvengti, 0,3–10 GHz dažnių diapazono impulsų sklidimo poveikiui ir lokalizuotam galvos poveikiui rekomenduojama nustatyti papildomą poveikio poveikio ribinę vertę, t. y. kad 10 g audinio vidutinis SA neviršytų 10mJ/kg.9. Siekiant kompensuoti įsiskverbimo gylį, kuris progresyviai mažėja didėjant dažniui, reikia apskaičiuoti energijos tankio reikšmių vidurkį bet kuriame 20 cm2 plote per bet kurį 68/f1.05 minučių laikotarpį (kur f išreikštas GHz). 1 cm2 erdvinių didžiausių energijos tankių vidurkis neturi būti daugiau kaip 20 kartų didesnis už 50 W/m2 vertę.10. Impulsais skleidžiamiems ar trumpalaikiams elektromagnetiniams laukams arba bendrai, kai vienu metu veikia keli skirtingų dažnių laukai, turi būti taikomi atitinkami vertinimo, matavimo ir(arba) skaičiavimo metodai, leidžiantys išanalizuoti bangų formos savybes ir biologinės sąveikos pobūdį, atsižvelgiant į CENELEC parengtus suderintus Europos standartus.B. VEIKIMO VERTĖS2 lentelėje pateiktos veikimo vertės nustatytos naudojant poveikio ribines vertes pagal loginį pagrindą, kurį savo rekomendacijose dėl nejonizuojančios radiacijos poveikio ribojimo (ICNIRP 7/99) naudoja Nejonizuojančios radiacijos apsaugos tarptautinė komisija (ICNIRP).2 lentelė Veikimo vertės (3 straipsnio 2 dalis) (nusistovėjusios efektyvinės vertės)Dažnių diapazonas | Elektrinio lauko stiprumas, E (V/m) | Magnetinio lauko stiprumas, H (A/m) | Magnetinė indukcija B (μT) | Lygiavertės lygios bangos energijos tankis, Seq’, (W/m2) | Kontaktinė srovė, IC (mA) | Indukuotoji srovė galūnėse IL (mA) |0–1 Hz | – | 1,63×105 | 2×105 | – | 1,0 | – |1–8 Hz | 20000 | 1,63×105/f2 | 2×105/f2 | – | 1,0 | – |8–25 HZ | 20000 | 2×104/f | 2,5×104/f | – | 1,0 | – |0,025–0,82 kHz | 500/f | 20/f | 25/f | – | 1,0 | – |0,82 kHz – 2,5 kHz | 610 | 24,4 | 30,7 | – | 1,0 | – |2,5 kHz – 65 kHz | 610 | 24,4 | 30,7 | – | 0,4f | – |65–100 kHz | 610 | 1600/f | 2000/f | – | 0,4f | – |0,1–1 MHz | 610 | 1,6/f | 2/f | – | 40 | – |1–10 MHz | 610/f | 1,6/f | 2/f | – | 40 | – |10–110 MHz | 61 | 0,16 | 0,2 | 10 | 40 | 100 |110–400 MHz | 61 | 0,16 | 0,2 | 10 | – | – |400–2000 MHz | 3f½ | 0,008f½ | 0,01f½ | f/40 | – | – |2–300 GHz | 137 | 0,36 | 0,45 | 50 | – | – |Pastabos:1. f – tai dažnis, išreikštas dažnių diapazono stulpelyje nurodytais vienetais.2. Esant 100 kHz – 10 GHz dažniui, reikia apskaičiuoti Seq, E2, H2, B2 ir IL2 diapazono vidurkį per bet kurį šešių minučių laikotarpį.3. Kai dažnis viršija 10 GHz, reikia apskaičiuoti Seq, E2, H2 ir B2 per bet kurį 68/f1.05 minučių laikotarpį (f išreikštas GHz).4. Iki 100 kHz dažnių laukų stiprumo didžiausias veikimo vertes galima nustatyti, efektyvinę vertę padauginus iš (2)½. Kai impulsų trukmė yra tp, lygiavertis dažnis, kuris turi būti naudojamas veikimo vertėms nustatyti, apskaičiuojamas pagal formulę f = 1/(2tp).Esant 100 kHz – 10 MHz dažniams, laukų stiprumo didžiausios veikimo vertės apskaičiuojamos atitinkamas efektyvines vertes dauginant iš 10a, kur a = (0,665 log (f/105) + 0,176), f išreikštas Hz.Esant 10 MHz – 300 GHz dažniams, laukų stiprumo didžiausios veikimo vertės apskaičiuojamos atitinkamas efektyvines vertes dauginant iš 32, kai norima apskaičiuoti lauko stiprumą, ir iš 1000, kai norima apskaičiuoti lygiavertės lygios bangos energijos tankį.5. Impulsais skleidžiamiems ar trumpalaikiams elektromagnetiniams laukams arba bendrai, kai vienu metu veikia keli skirtingų dažnių laukai, turi būti taikomi atitinkami vertinimo, matavimo ir(arba) skaičiavimo metodai, leidžiantys išanalizuoti bangų formos savybes ir biologinės sąveikos pobūdį, atsižvelgiant į CENELEC parengtus suderintus Europos standartus.6. Taikant moduliuotų impulsais skleidžiamų elektromagnetinių laukų aukščiausias vertes, kai nešėjo dažniai viršija 10 MHz, rekomenduojama, kad vieno impulso Seq vidurkis daugiau kaip 1000 kartų neviršytų to Seq veikimo verčių, arba kad to lauko stiprumas nebūtų daugiau kaip 32 kartus didesnis už tam nešėjo dažniui nustatytas lauko stiprumo veikimo vertes.--------------------------------------------------


Svarbus teisinis pranešimas

|

31986L0562

1986 m. lapkričio 6 d. Komisijos direktyva, derinanti su technikos pažanga Tarybos direktyvą 71/127/EEB dėl valstybių narių įstatymų, reglamentuojančių motorinių transporto priemonių galinio vaizdo veidrodžius, suderinimo

Oficialusis leidinys L 327 , 22/11/1986 p. 0049 - 0049 specialusis leidimas suomių kalba: skyrius 13 tomas 16 p. 0046  specialusis leidimas švedų kalba: skyrius 13 tomas 16 p. 0046  CS.ES skyrius 13 tomas 008 p. 226  - 226 ET.ES skyrius 13 tomas 008 p. 226  - 226 HU.ES skyrius 13 tomas 008 p. 226  - 226 LT.ES skyrius 13 tomas 008 p. 226  - 226 LV.ES skyrius 13 tomas 008 p. 226  - 226 MT.ES skyrius 13 tomas 008 p. 226  - 226 PL.ES skyrius 13 tomas 008 p. 226  - 226 SK.ES skyrius 13 tomas 008 p. 226  - 226 SL.ES skyrius 13 tomas 008 p. 226  - 226

		Komisijos direktyva1986 m. lapkričio 6 d.derinanti su technikos pažanga Tarybos direktyvą 71/127/EEB dėl valstybių narių įstatymų, reglamentuojančių motorinių transporto priemonių galinio vaizdo veidrodžius, suderinimo(86/562/EEB)EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,atsižvelgdama į Europos ekonominės bendrijos steigimo sutartį,atsižvelgdama į 1970 m. vasario 6 d. Tarybos direktyvą 70/156/EEB dėl valstybių narių įstatymų, reglamentuojančių motorinių transporto priemonių ir jų priekabų tipo patvirtinimą, suderinimo [1] su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 80/1267/EEB [2], ypač į jos 11 straipsnį,atsižvelgdama į 1971 m. kovo 1 d. Tarybos direktyvą 71/127/EEB dėl valstybių narių įstatymų, reglamentuojančių motorinių transporto priemonių galinio vaizdo veidrodžius, suderinimo [3] su paskutiniais pakeitimais, padarytais Komisijos direktyva 85/205/EEB [4],kadangi visi galinio vaizdo veidrodžiai, kurių EEB sudėtinės dalies tipas patvirtintas vėliau kaip 1986 m. spalio 1 d., turi būti paženklinti EEB sudėtinės dalies tipo patvirtinimo ženklu su eilės numeriu 02; kadangi eilės numeris 01 gali būti tebenaudojamas I, II ir III klasių veidrodžiams ženklinti, kol tų trijų klasių galinio vaizdo veidrodžių reikalavimai liks nepasikeitę;kadangi daugelis galinio vaizdo veidrodžių turi apsauginius plastikinius korpusus ir kadangi vienam skaitmeniui sudėtinės dalies tipo patvirtinimo ženkle pakeisti reikėtų iš esmės, o galbūt ir visiškai pakeisti naudojamą liejimo įrangą; kadangi tokių pakeitimų išlaidos būtų nepagrįstai neproporcingos siekiamam tikslui;kadangi šioje direktyvoje numatytos priemonės atitinka Direktyvų dėl techninių kliūčių panaikinimo motorinių transporto priemonių prekybos srityje derinimo su technikos pažanga komiteto nuomonę,PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:1 straipsnisDirektyva 71/127/EEB iš dalies keičiama taip:1) II priedo 2 priedėlio 4.2 punktas papildomas tokiu sakiniu:"Tačiau eilės numeris 01 gali būti tebenaudojamas I, II ir III klasių veidrodžiams ženklinti, kol tų trijų klasių galinio vaizdo veidrodžių reikalavimai liks nepasikeitę.";2) III priede įrašomas toks naujas 1.3 punktas:"1.3. Transporto priemonėse, kurios gavo EEB tipo patvirtinimą atsižvelgiant į jų galinio vaizdo veidrodžių tvirtinimą pagal šią direktyvą, gali būti įrengti I, II ir III klasių galinio vaizdo veidrodžiai, kurių EEB sudėtinės dalies tipo patvirtinimo ženkle nurodytas eilės numeris 01, jei trijų klasių galinio vaizdo veidrodžių reikalavimai lieka nepasikeitę."2 straipsnisValstybes narės priima įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie, įsigalioję iki 1986 m. gruodžio 31 d., įgyvendina šia direktyvą. Jos nedelsdamos apie tai praneša Komisijai.3 straipsnisŠi direktyva skirta valstybėms narėms.Priimta Briuselyje, 1986 m. lapkričio 6 d.Komisijos varduCockfieldPirmininko pavaduotojas[1] OL L 42, 1970 2 23, p. 1.[2] OL L 375, 1980 12 21, p. 34.[3] OL L 68, 1971 3 22, p. 1.[4] OL L 90, 1985 3 29, p. 1.--------------------------------------------------