title: 2003 m. rugsėjo 22 d. Tarybos Direktyva 2003/86/EB dėl teisės į šeimos susijungimą

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

32003L0086

Oficialusis leidinys L 251 , 03/10/2003 p. 0012 - 0018

		Tarybos Direktyva 2003/86/EB2003 m. rugsėjo 22 d.dėl teisės į šeimos susijungimąEUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 63 straipsnio 3 dalies a punktą,atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą [1],atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę [2],atsižvelgdama į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [3],atsižvelgdama į Regionų komiteto nuomonę [4],kadangi:(1) Siekiant laipsniškai sukurti laisvės, saugumo ir teisingumo erdvę, Europos bendrijos steigimo sutartis nustato, kad reikia imtis priemonių, kuriomis siekiama užtikrinti laisvą asmenų judėjimą, kartu jas siejant su pagalbinėmis priemonėmis, susijusiomis su išorės sienų kontrole, prieglobsčiu ir imigracija, ir kad reikia imtis priemonių, susijusių su prieglobsčiu, imigracija bei trečiųjų šalių piliečių teisių apsauga.(2) Laikantis daugelyje tarptautinės teisės dokumentų įrašyto įsipareigojimo saugoti šeimą ir gerbti šeimos gyvenimą, turėtų būti imamasi priemonių dėl šeimos susijungimo. Ši direktyva gerbia pagrindines teises ir laikosi principų, pripažintų, visų pirma, Europos žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvencijos 8 straipsnyje bei Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijoje.(3) Europos Vadovų Taryba savo specialiame posėdyje Tamperėje 1999 m. spalio 15-16 d. pripažino, kad reikia suderinti nacionalinės teisės aktus, reglamentuojančius trečiųjų šalių piliečių priėmimo ir gyvenamosios vietos sąlygas. Šiame kontekste buvo pažymėta, kad Europos Sąjunga turėtų užtikrinti deramas sąlygas valstybių narių teritorijoje teisėtai gyvenantiems trečiųjų šalių piliečiams ir kad gyvybingesne integracijos politika turėtų būti siekiama suteikti jiems teises ir pareigas, panašias į tas, kurias turi Europos Sąjungos piliečiai. Dėl to Europos Vadovų Taryba paprašė Tarybos, remiantis Komisijos pasiūlymais, greitai priimti atitinkamus teisės aktus. Būtinumą siekti Tamperėje nustatytų tikslų Europos Vadovų Taryba dar kartą patvirtino Laekene 2001 m. gruodžio 14-15 d.(4) Šeimos susijungimas yra būtinas, kad būtų galimas šeimos gyvenimas. Jis padeda kurti sociokultūrinį stabilumą, palengvinantį trečiųjų šalių piliečių integraciją valstybėje narėje, o tai padeda siekti ekonominės ir socialinės sanglaudos, vieno iš pagrindinių Sutartyje nurodytų Bendrijos tikslų.(5) Valstybės narės turėtų įgyvendinti šios direktyvos nuostatas vengdamos diskriminacijos dėl lyties, rasės, odos spalvos, etninės ar socialinės kilmės, genetinių ypatybių, kalbos, religijos ar tikėjimo, politinių ir kitų pažiūrų, priklausymo nacionalinėms mažumoms, turto, prigimties, negalių, amžiaus ar lytinės orientacijos.(6) Šeimai saugoti ir šeimos gyvenimui kurti ar išlaikyti, remiantis bendrais kriterijais, turėtų būti nustatytos materialinės sąlygos naudotis teise į šeimos susijungimą.(7) Valstybės narės turėtų galėti šią direktyvą taip pat taikyti tada, kai šeima atvyksta kartu.(8) Ypatingas dėmesys turėtų būti skiriamas pabėgėlių padėčiai, atsižvelgiant į priežastis, privertusias juos palikti savo šalį ir neleidusias jiems ten normaliai gyventi su šeima. Dėl to jiems turėtų būti sudarytos palankesnės sąlygos naudotis teise į šeimos susijungimą.(9) Šeimos susijungimas turėtų būti visais atvejais taikomas šeimos branduolio nariams, t. y. sutuoktiniams ir nepilnamečiams vaikams.(10) Valstybės narės turi pačios nuspręsti, ar jos nori leisti šeimos susijungimą tiesiosios aukštutinės giminystės linijos giminėms, nesusituokusiems pilnamečiams, nesusituokusiems ar registruotiems partneriams, taip pat poligaminės santuokos atvejais paskesnio sutuoktinio ir globėjo nepilnamečiams vaikams. Jei kuri nors valstybė narė leidžia šeimos susijungimą šiems asmenims, tai neapriboja galimybės valstybėms narėms, nepripažįstančioms šeimos ryšių buvimo šios nuostatos taikymo atvejais, nelaikyti minėtų asmenų šeimos nariais dėl teisės gyventi kitoje valstybėje narėje, kaip apibrėžta atitinkamuose EB teisės aktuose.(11) Teise į šeimos susijungimą turėtų būti naudojamasi laikantis valstybių narių pripažintų vertybių ir principų, ypač dėl moterų ir vaikų teisių; toks laikymasis pateisina galimą ribojančių priemonių taikymą prašymams dėl poligaminių namų ūkių šeimų susijungimo.(12) Galimybė riboti teisę į šeimos susijungimą vaikams, vyresniems kaip 12 metų amžiaus, kurių pagrindinė gyvenamoji vieta nesutampa su globėjo, skirta parodyti vaikų gebėjimą integruotis ankstyvaisiais gyvenimo metais ir turi užtikrinti, kad jie įgytų reikalingą išsilavinimą ir kalbos įgūdžius mokykloje.(13) Turėtų būti nustatytos taisyklės, reglamentuojančios šeimos susijungimo prašymų nagrinėjimo bei šeimos narių atvykimo ir gyvenimo tvarką. Ta tvarka turėtų būti veiksminga ir valdoma, atsižvelgiant į įprastą valstybių narių administracijų darbo krūvį, taip pat ji turėtų būti skaidri ir teisinga, kad suinteresuotiesiems būtų suteiktas atitinkamas teisinis apibrėžtumas.(14) Šeimos susijungimo gali būti atsisakoma dėl deramai pagrįstų priežasčių. Ypač asmuo, kuris nori, kad jam būtų leistas šeimos susijungimas, neturėtų kelti grėsmės viešajai tvarkai ar visuomenės saugumui. Viešosios tvarkos sąvoka gali apimti teistumą už sunkaus nusikaltimo padarymą. Šiame kontekste reikia pažymėti, kad viešosios tvarkos ir visuomenės saugumo sąvoka taip pat apima atvejus, kai trečiųjų šalių pilietis priklauso terorizmą remiančiam susivienijimui, remia tokį susivienijimą ar turi ekstremistinių užmačių.(15) Šeimos narių integracija turėtų būti skatinama. Tuo tikslu atitinkamomis sąlygomis jiems turėtų būti suteikiamas nuo globėjo nepriklausomas statusas, ypač santuokai ir partnerystei iširus, ir teisė į švietimą, darbą ir profesinį mokymą tomis pačiomis sąlygomis kaip ir asmeniui, su kuriuo jie susijungia.(16) Kadangi valstybės narės negali pakankamai pasiekti siūlomos veiklos tikslų, būtent - nustatyti teisę į šeimos susijungimą, kuria pagal bendras taisykles naudotųsi trečiųjų šalių piliečiai, o dėl veiklos masto arba veiksmingumo tuos tikslus galima geriau pasiekti Bendrijos lygmeniu, Bendrija gali imtis priemonių pagal Sutarties 5 straipsnyje nustatytą subsidiarumo principą. Pagal tame straipsnyje nustatytą proporcingumo principą šia direktyva nesiekiama daugiau, negu reikia tiems tikslams įvykdyti.(17) Pagal Protokolo dėl Jungtinės Karalystės ir Airijos pozicijos, pridedamo prie Europos Sąjungos sutarties ir Europos bendrijos steigimo sutarties, 1 ir 2 straipsnius ir nepažeidžiant minėto protokolo 4 straipsnio, šios valstybės narės nedalyvauja priimant šią direktyvą ir jos taikymas joms nėra privalomas.(18) Pagal Protokolo dėl Danijos pozicijos, pridedamo prie Europos Sąjungos sutarties ir Europos bendrijos steigimo sutarties, 1 ir 2 straipsnius Danija nedalyvauja priimant šią direktyvą ir ji yra jos nesaistoma arba jos taikymas jai nėra privalomas,PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:I SKYRIUSBendrosios nuostatos1 straipsnisŠios direktyvos tikslas - nustatyti valstybių narių teritorijoje teisėtai gyvenantiems trečiųjų šalių piliečiams naudojimosi šeimos susijungimo teise sąlygas.2 straipsnisŠioje direktyvoje:a) "trečiosios šalies pilietis" - tai kiekvienas asmuo, kuris nėra Sąjungos pilietis, kaip apibrėžta Sutarties 17 straipsnio 1 dalyje;b) "pabėgėlis" - trečiosios šalies pilietis arba asmuo be pilietybės, turintis pabėgėlio statusą, kaip apibrėžta 1951 m. liepos 28 d. Ženevos konvencijoje dėl pabėgėlių statuso su pakeitimais, padarytais 1967 m. sausio 31 d. Niujorke pasirašytu protokolu;c) "globėjas" - trečiosios šalies pilietis, teisėtai gyvenantis valstybėje narėje ir pateikiantis prašymą arba kurio šeimos nariai prašo šeimos susijungimo, kad prisijungtų prie jo;d) "šeimos susijungimas" - valstybėje narėje teisėtai gyvenančio trečiosios šalies piliečio šeimos narių atvykimas ir gyvenimas toje valstybėje narėje, kad būtų išsaugota šeima, nepaisant ar šeimos santykiai atsirado prieš atvykstant tam gyventojui, ar jam atvykus;e) "leidimas gyventi" - bet kuris valstybės narės valdžios institucijų išduotas leidimas, leidžiantis trečiosios šalies piliečiui teisėtai būti jos teritorijoje, pagal 2002 m. birželio 13 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1030/2002 1 straipsnio 2 dalies a punktą, nustatantį vienodą leidimų apsigyventi trečiųjų šalių piliečiams formą [5];f) "nelydimas nepilnametis" - aštuoniolikos metų neturintys trečiosios šalies piliečiai arba asmenys be pilietybės, atvykstantys į valstybių narių teritoriją, nelydimi pagal įstatymą ar paprotį atsakingo pilnamečio, ir iki tol, kol jo nesiima veiksmingai globoti toks asmuo, arba nepilnamečiai, kurie tampa nelydimi jiems atvykus į valstybių narių teritoriją.3 straipsnis1. Ši direktyva taikoma tais atvejais, kai globėjas turi valstybės narės išduotą, vienerius metus arba ilgesnį laiką galiojantį leidimą gyventi ir pagrįstas perspektyvas gauti teisę į nuolatinę gyvenamąją vietą, jeigu jo šeimos nariai yra bet kurį statusą turintys trečiosios šalies piliečiai.2. Ši direktyva netaikoma tais atvejais, kai globėjas:a) prašo pripažinti pabėgėlio statusą, ir dėl jo prašymo dar nėra galutinio sprendimo;b) gali gyventi valstybėje narėje dėl to, kad jam teikiama laikina apsauga, arba, kad tuo remdamasis, jis prašo leidimo gyventi ir laukia sprendimo dėl savo statuso;c) gali gyventi valstybėje narėje, remiantis papildoma apsaugos forma pagal tarptautinius įsipareigojimus, nacionalinės teisės aktus ar valstybių narių praktiką arba kad tuo pretekstu prašo leidimo gyventi ir laukia sprendimo dėl savo statuso.3. Ši direktyva netaikoma Sąjungos piliečio šeimos nariams.4. Ši direktyva nepažeidžia palankesnių nuostatų, numatytų:a) dvišaliuose ir daugiašaliuose susitarimuose tarp Bendrijos arba Bendrijos bei jos valstybių narių ir trečiųjų šalių;b) 1961 m. spalio 18 d. Europos socialinėje chartijoje su pakeitimais, padarytais 1987 m. gegužės 3 d. Europos socialine chartija ir 1977 m. lapkričio 24 d. Europos konvencija dėl darbuotojų migrantų teisinio statuso.5. Ši direktyva neturi poveikio valstybių narių galimybei priimti arba išlaikyti palankesnes nuostatas.II SKYRIUSŠeimos nariai4 straipsnis1. Pagal šią direktyvą ir laikydamosi IV skyriuje, taip pat 16 straipsnyje nustatytų sąlygų valstybės narės leidžia atvykti ir gyventi šiems šeimos nariams:a) globėjo sutuoktiniui;b) globėjo ir jo/jos sutuoktinio nepilnamečiams vaikams, įskaitant vaikus, įvaikintus atitinkamoje valstybėje narėje kompetentingos institucijos priimtu sprendimu arba sprendimu, kuris yra automatiškai įvykdomas dėl tos valstybės narės tarptautinių įsipareigojmų ar turi būti pripažintas pagal tarptautinius įsipareigojimus;c) nepilnamečiams vaikams, įskaitant globėjo įvaikintus vaikus tais atvejais, kai globėjui priklauso jų globa ir vaikai yra jo ar jos išlaikomi. Valstybės narės gali leisti susijungimą su vaikais, kurių globa dalijamasi, jeigu ta kita šalis, su kuria dalijamasi globa, yra davusi savo sutikimą;d) nepilnamečiams vaikams, įskaitant sutuoktinio įvaikintus vaikus tais atvejais, kai sutuoktiniui priklauso jų globa ir vaikai yra jo ar jos išlaikomi. Valstybės narės gali leisti susijungimą su vaikais, kurių globa dalijamasi, jeigu ta kita šalis, su kuria dalijamasi globa, yra davusi savo sutikimą.Šiame straipsnyje nurodyti nepilnamečiai vaikai turi būti nesulaukę atitinkamos valstybės narės įstatymais nustatytos pilnametystės ir neturi būti susituokę.Nukrypstant nuo pirmesnių nuostatų, tais atvejais, kai vaikas yra vyresnis kaip 12 metų ir atvyksta savarankiškai, ne kartu su kitais savo šeimos nariais, valstybė narė, prieš leisdama atvykti ir gyventi pagal šią direktyvą, gali patikrinti, ar jis arba ji atitinka integracijos sąlygą, nustatytą jos galiojančiuose teisės aktuose šios direktyvos įgyvendinimo dieną.2. Valstybės narės įstatymu ar kitais teisės aktais šiems šeimos nariams gali leisti atvykti ir gyventi pagal šią direktyvą ir laikantis IV skyriuje nustatytų sąlygų:a) globėjo arba jo ar jos sutuoktinio pirmos giminystės eilės pagal tiesiąją aukštutinę liniją giminėms, jei juos išlaiko globėjai ir jei jie neturi deramos šeimos paramos kilmės šalyje;b) globėjo arba jo ar jos sutuoktinio suaugusiems nesusituokusiems vaikams, jei šie objektyviai negali tenkinti savo reikmių dėl savo sveikatos būklės.3. Valstybės narės gali įstatymu ar kitais teisės aktais leisti atvykti ir gyventi pagal šią direktyvą ir laikantis IV skyriuje nustatytų sąlygų nesusituokusiam partneriui, esančiam trečiosios šalies piliečiu, su kuriuo globėjas palaiko deramai patvirtintą pastovią ilgalaikę partnerystę, arba trečiosios šalies piliečiui, kurį su globėju sieja registruota partnerystė pagal 5 straipsnio 2 dalį ir tokių asmenų nesusituokusiems nepilnamečiams vaikams, taip pat ir įvaikintiems vaikams bei nesusituokusiems pilnamečiams, kurie objektyviai negali tenkinti savo reikmių dėl savo sveikatos būklės.Valstybės narės gali nuspręsti, kad registruoti partneriai šeimos susijungimo atžvilgiu turi būti vertinami taip kaip sutuoktiniai.4. Jei santuoka yra poligaminė, tais atvejais, kai globėjas jau turi sutuoktinį, su juo gyvenantį kurios nors valstybės teritorijoje, atitinkama valstybė narė neleidžia šeimos susijungimo paskesniam sutuoktiniui.Nukrypstant nuo šio straipsnio 1 dalies c punkto, valstybės narės gali riboti šeimos susijungimą paskesnio sutuoktinio ir globėjo nepilnamečiams vaikams.5. Siekdamos užtikrinti geresnę integraciją ir užkirsti kelią priverstinėms santuokoms, valstybės narės gali reikalauti, kad globėjas ir jo/jos sutuoktinis būtų tam tikro minimalaus amžiaus, daugiausiai iki 21 metų, iki tol, kol sutuoktinis galės prie jo ar jos prisijungti.6. Nukrypstant nuo pirmesnių nuostatų, valstybės narės gali reikalauti, kad prašymai dėl šeimos susijungimo su nepilnamečiais vaikais turi būti pateikiami iki tol, kol jiems nesukako 15 metų, kaip numatyta šios direktyvos įgyvendinimo dieną jos galiojančiuose teisės aktuose. Jei prašymas yra pateikiamas sukakus 15 metų, valstybės narės, kurios nusprendžia taikyti šią leidžiančią nukrypti nuostatą, leidžia tokiems vaikams atvykti ir gyventi ne šeimos susijungimo pagrindais.III SKYRIUSPrašymų pateikimas ir nagrinėjimas5 straipsnis1. Valstybės narės nustato, ar siekiant pasinaudoti šeimos susijungimo teise prašymą atvykti bei gyventi atitinkamos valstybės narės kompetentingoms institucijoms pateikia globėjas, ar šeimos narys arba nariai.2. Prie prašymo pridedami dokumentiniai šeimos santykių ir 4 bei 6 straipsniuose bei atitinkamais atvejais 7 ir 8 straipsniuose nurodytų sąlygų laikymosi įrodymai, taip pat šeimos nario (-ių) kelionės dokumentų patvirtintos kopijos.Prireikus siekdamos gauti įrodymų, jog šeimos santykiai egzistuoja, valstybės narės gali apklausti globėją ir jo ar jos šeimos narius bei atlikti reikiamus tyrimus.Nagrinėdamos prašymą dėl globėjo nesusituokusio partnerio, valstybės narės, kaip šeiminių santykių įrodymus, apsvarsto tokius veiksnius, kaip bendras vaikas, ankstesnis bendras gyvenimas, partnerystės registravimas ir kitas patikimas įrodymo priemones.3. Prašymas pateikiamas ir nagrinėjamas tuo metu, kai šeimos nariai gyvena ne valstybės narės, kurioje gyvena globėjas, teritorijoje.Nukrypstant nuo šios nuostatos, valstybė narė gali atitinkamomis aplinkybėmis priimti prašymą, pateiktą tuo metu, kai šeimos nariai jau yra jos teritorijoje.4. Valstybės narės kompetentingos institucijos prašymą pateikusiam asmeniui kuo greičiau ir visais atvejais ne vėliau kaip praėjus devyniems mėnesiams nuo prašymo pateikimo dienos pateikia rašytinį pranešimą apie sprendimą.Išskirtinėmis aplinkybėmis, susijusiomis su prašymo nagrinėjimo sudėtingumu, pirmoje pastraipoje nurodytas laikotarpis gali būti pratęstas.Turi būti nurodomi motyvai, dėl kurių prašymas atmetamas. Jei sprendimas nepriimamas pirmoje pastraipoje numatyto laikotarpio pabaigoje, pasekmes nustato atitinkamos valstybės narės nacionaliniai teisės aktai.5. Nagrinėdamos prašymą, valstybės narės deramai atsižvelgia į nepilnamečių vaikų geriausius interesus.IV SKYRIUSNaudojimosi teise į šeimos susijungimą reikalavimai6 straipsnis1. Valstybės narės gali atmesti prašymą šeimos nariams atvykti ir gyventi dėl viešosios tvarkos, visuomenės saugumo ar visuomenės sveikatos interesų.2. Valstybės narės gali panaikinti arba atsisakyti atnaujinti šeimos nario leidimą gyventi dėl viešosios tvarkos, visuomenės saugumo ar visuomenės sveikatos interesų.Priimdama atitinkamą sprendimą, valstybė narė apsvarsto, be 17 straipsnio, šeimos nario padaryto nusikaltimo viešajai tvarkai ar visuomenės saugumui sunkumą ar rūšį arba tokio asmens keliamus pavojus.3. Atitinkamos valstybės narės kompetentinga institucija negali atsisakyti išduoti naują leidimą gyventi ir negali išsiųsti asmens iš teritorijos vien dėl ligos ar negalios, patirtos jau išdavus leidimą gyventi.7 straipsnis1. Tuo metu, kai yra pateiktas prašymas susijungti su šeima, atitinkama valstybė narė gali reikalauti, kad prašymą pateikęs asmuo pateiktų įrodymus, kad globėjas turi:a) panašiai šeimai tame pačiame regione normaliomis laikomas gyvenamąsias patalpas, atitinkančias atitinkamoje valstybėje narėje galiojančius bendrus sveikatingumo ir saugos standartus;b) sau ir savo šeimos nariams skirtą ligos draudimą nuo bet kurios rizikos, nuo kurios atitinkamoje valstybėje narėje įprastai apdraudžiami savi piliečiai;c) pastovių ir nuolatinių lėšų, kurių pakanka sau ir savo šeimos nariams išlaikyti nesinaudojant atitinkamos valstybės narės socialinės paramos sistema. Valstybės narės įvertina šias lėšas atsižvelgdamos į jų pobūdį ir reguliarumą bei minimalų nacionalinį darbo užmokestį ir pensijas, taip pat šeimos narių skaičių.2. Valstybės narės gali reikalauti, kad trečiųjų šalių piliečiai laikytųsi integracijos priemonių pagal nacionalinę teisę.Kalbant apie 12 straipsnyje nurodytus pabėgėlius ir (arba) pabėgėlių šeimos narius, pirmoje pastraipoje nurodytos integracijos priemonės gali būti taikomos tik tada, kai atitinkamiems asmenims jau yra leistas šeimos susijungimas.8 straipsnisValstybės narės gali reikalauti, kad globėjas iki savo šeimos narių prisijungimo prie jo ar jos būtų teisėtai išbuvęs jų teritorijoje ne ilgiau kaip dvejus metus.Nukrypstant nuo šios nuostatos, tais atvejais, kai kurios nors valstybės narės su šeimos susijungimu susijusiais teisės aktais, galiojančiais šios direktyvos priėmimo dieną, atsižvelgiama į tos valstybės narės pajėgumą priimti, ta valstybė narė gali numatyti ne ilgesnį kaip trejų metų laukimo laikotarpį nuo prašymo dėl šeimos susijungimo pateikimo iki leidimo gyventi šeimos nariams išdavimo.V SKYRIUSPabėgėlių šeimų susijungimas9 straipsnis1. Šis skyrius taikomas valstybių narių pripažintų pabėgėlių šeimų susijungimui.2. Valstybės narės gali šį skyrių taikyti tik pabėgėliams, kurių šeimos santykiai atsirado iki jų atvykimo.3. Šis skyrius nepažeidžia jokių taisyklių, reglamentuojančių pabėgėlio statuso suteikimą šeimos nariams.10 straipsnis1. 4 straipsnis taikomas šeimos narių apibrėžimui, išskyrus tai, kad jo 1 dalies trečia pastraipa netaikoma pabėgėlių vaikams.2. Valstybės narės gali leisti šeimos susijungimą su kitais 4 straipsnyje nenurodytais šeimos nariais, jei jie yra pabėgėlio išlaikomi.3. Jei pabėgėlis yra nelydimas nepilnametis, valstybės narės:a) leidžia šeimos susijungimo tikslu atvykti ir gyventi jo pirmojo giminystės laipsnio tiesiąja aukštutine linija giminėms, netaikydamos 4 straipsnio 2 dalies a punkte nustatytų sąlygų;b) gali leisti šeimos susijungimo tikslu atvykti ir gyventi jo ar jos teisėtam globėjui ar bet kuriam kitam šeimos nariui, jei tas pabėgėlis neturi giminių tiesiąja aukštutine giminystės linija arba tokių giminių negalima surasti.11 straipsnis1. 5 straipsnis taikomas prašymo pateikimui ir nagrinėjimui, atsižvelgiant į šio straipsnio 2 dalį.2. Jei pabėgėlis negali pateikti oficialių dokumentinių šeimos santykių įrodymų, valstybės narės atsižvelgia į kitus tokių santykių buvimo įrodymus, vertintinus pagal nacionalinę teisę. Prašymą atmetantis sprendimas negali būti grindžiamas tik tuo, kad trūksta dokumentinių įrodymų.12 straipsnis1. Nukrypstant nuo 7 straipsnio, valstybės narės nereikalauja, kad pabėgėlis ir (arba) jo šeimos narys (-iai) pateiktų kartu su prašymais dėl tų šeimos narių, kurie yra nurodyti 4 straipsnio 1 dalyje, įrodymų, kad pabėgėlis atitinka 7 straipsnyje išdėstytus reikalavimus.Nepažeisdamos tarptautinių įsipareigojimų, tai atvejais, kai šeimos susijungimas yra galimas trečiojoje šalyje, su kuria globėją ir (arba) jo šeimos narius sieja ypatingi ryšiai, valstybės narės gali reikalauti, kad būtų pateikti pirmoje pastraipoje nurodyti įrodymai.Valstybės narės gali reikalauti, kad pabėgėlis atitiktų 7 straipsnio 1 dalyje nurodytas sąlygas, jei prašymas dėl šeimos susijungimo nepateikiamas per tris mėnesius nuo pabėgėlio statuso suteikimo.2. Nukrypstant nuo 8 straipsnio, valstybės narės nereikalauja, kad pabėgėlis būtų išgyvenęs jų teritorijoje tam tikrą laikotarpį iki jo/jos šeimos narių prisijungimo prie jo/jos.VI SKYRIUSŠeimos narių atvykimas ir gyvenimas13 straipsnis1. Patenkinusi prašymą susijungti su šeima, atitinkama valstybė narė tuojau pat leidžia šeimos nariui ar nariams atvykti. Tuo atžvilgiu atitinkama valstybė narė tokiems asmenims sudaro visas sąlygas gauti reikiamas vizas.2. Atitinkama valstybė narė šeimos nariams suteikia pirmąjį leidimą gyventi bent vieneriems metams. Šis leidimas gyventi yra atnaujinamas.3. Šeimos nariui (-iams) suteikto leidimo gyventi trukmė iš esmės neviršija globėjo turimo leidimo gyventi galiojimo trukmės.14 straipsnis1. Globėjo šeimos nariai tokiomis pat sąlygomis kaip ir globėjas turi teisę:a) į mokslą;b) įsidarbinti ir verstis savarankiška veikla;c) naudotis profesiniu orientavimu, pradiniu ir tolesniu mokymu ir perkvalifikavimu.2. Valstybės narės gali pagal nacionalinę teisę nustatyti sąlygas, kuriomis šeimos nariai verčiasi samdomo ar savarankiškai dirbančio asmens veikla. Šios sąlygos nustato terminą, jokiais atvejais neviršijantį 12 mėnesių, per kurį valstybės narės gali išnagrinėti savo darbo rinkos padėtį prieš leisdamos šeimoms nariams verstis samdomo ar savarankiškai dirbančio asmens veikla.3. Valstybės narės gali nustatyti, kad galimybė verstis samdomo ar savarankiškai dirbančio asmens veikla suteikiama tik pirmojo giminystės laipsnio tiesiąja aukštutine linija giminėms arba suaugusiems nesusituokusiems vaikams, kuriems taikoma 4 straipsnio 2 dalis.15 straipsnis1. Ne vėliau kaip po penkerių gyvenimo metų, ir jei šeimos nariui leidimas gyventi nebuvo suteiktas dėl kitų priežasčių nei šeimos susijungimas, sutuoktinis arba nesusituokęs partneris ir pilnametystės sulaukęs vaikas turi teisę, jei reikia – pagal prašymą, į atskirą leidimą gyventi, nepriklausomą nuo globėjo.Valstybės narės gali riboti pirmoje pastraipoje nurodyto leidimo gyventi išdavimą sutuoktiniui arba nesusituokusiam partneriui tais atvejais, kai šeimos ryšiai nutrūksta.2. Valstybės narės atskirą leidimą gyventi gali išduoti suaugusiems vaikams ir tiesiosios aukštutinės giminystės linijos giminėms, kuriems taikoma 4 straipsnio 2 dalis.3. Atskiras leidimas gyventi, jei reikia pagal prašymą, gali būti išduodamas asmenims, atvykusiems dėl šeimos susijungimo, našlystės, santuokos nutraukimo, gyvenimo skyriumi (separacijos) ar pirmojo giminystės laipsnio tiesiąja aukštutine ar žemutine linija giminių mirties atveju. Valstybės narės numato nuostatas, užtikrinančias atskiro leidimo gyventi suteikimą itin sunkių aplinkybių atveju.4. Nacionalinė teisė nustato atskiro leidimo gyventi suteikimo ir galiojimo trukmės nustatymo sąlygas.VII SKYRIUSSankcijos ir teisės gynimo būdai16 straipsnis1. Valstybės narės gali atmesti prašymą atvykti ir gyventi šeimos susijungimo tikslu arba prireikus panaikinti ar atsisakyti atnaujinti šeimos nario leidimą gyventi dėl šių priežasčių:a) jei nesilaikoma arba daugiau nebesilaikoma šioje direktyvoje nustatytų reikalavimų.Atnaujindama leidimą gyventi, jei globėjas neturi pakankamai lėšų nesinaudodamas atitinkamos valstybės narės socialinės paramos sistema, kaip nurodyta 7 straipsnio 1 dalies c punkte, valstybė narė atsižvelgia į šeimos narių įnašus į namų ūkio pajamas;b) jei globėjas ir jo/jos šeimos narys (-iai) negyvena ar daugiau nebegyvena palaikydami realius santuokinius ar šeimos santykius;c) kai nustatoma, kad globėjas ar nesusituokęs partneris yra susituokęs ar palaiko pastovius ilgalaikius santykius su kitu asmeniu.2. Valstybės narės taip pat gali atmesti prašymą atvykti ir gyventi šeimos susijungimo tikslu arba panaikinti ar atsisakyti atnaujinti šeimos nario leidimą gyventi, jei įrodoma, kad:a) buvo naudojama neteisinga ar klaidinanti informacija, netikri ar suklastoti dokumentai, buvo kitaip sukčiaujama ar naudojamos kitos neteisėtos priemonės;b) santuoka, partnerystė ar įvaikinimas buvo sudaryti tik tam, kad atitinkamas asmuo galėtų atvykti ar gyventi kurioje nors valstybėje narėje.Rengdamos įvertinimą pagal šį punktą valstybės narės gali atsižvelgti pirmiausia į tai, ar ta santuoka, partnerystė ar įvaikinimas buvo sudaryti po to, kai globėjui buvo išduotas leidimas gyventi.3. Valstybės narės gali panaikinti ar atsisakyti atnaujinti šeimos nario leidimą gyventi tais atvejais, kai globėjo leidimo gyventi trukmė baigiasi ir šeimos narys dar neturi atskiro leidimo gyventi pagal 15 straipsnį.4. Valstybės narės gali atlikti konkrečius patikrinimus ir tyrimus tais atvejais, kai yra priežastis įtarti, kad sukčiaujama arba kad santuoka, partnerystė ar įvaikinimas buvo sudaryti dėl savanaudiškų paskatų, kaip apibūdinta šio straipsnio 2 dalyje. Konkrečių patikrinimų gali būti imamasi atnaujinant šeimos nario leidimą gyventi.17 straipsnisValstybės narės, atmesdamos prašymą, panaikindamos ar atsisakydamos atnaujinti leidimą gyventi arba spręsdamos klausimą dėl globėjo ar jo šeimos nario išsiuntimo, deramai atsižvelgia į asmens šeimos santykių pobūdį ir tvirtumą, jo gyvenimo valstybėje narėje trukmę, šeimos, kultūrinių ir socialinių ryšių su jo ar jos kilmės šalimi buvimą.18 straipsnisValstybės narės užtikrina, kad globėjas ir (arba) jo/jos šeimos nariai turi teisę teisiškai užginčyti tais atvejais, kai prašymas susijungti su šeima yra atmetamas arba leidimas gyventi yra arba neatnaujinamas, arba panaikinamas ar priimamas sprendimas išsiųsti.Naudojimosi pirmoje pastraipoje nurodyta teise tvarką ir kompetenciją nustato atitinkamos valstybės narės.VIII SKYRIUSBaigiamosios nuostatos19 straipsnisPeriodiškai, o pirmą kartą ne vėliau kaip iki 2007 m. spalio 3 d. Komisija atsiskaito Europos Parlamentui ir Tarybai dėl šios direktyvos taikymo valstybėse narėse ir pasiūlo reikiamus pakeitimus. Šie pasiūlymai dėl pakeitimų pirmenybės tvarka pateikiami dėl 3, 4, 7, 8 ir 13 straipsnių.20 straipsnisValstybės narės priima įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie, įsigalioję ne vėliau kaip iki 2005 m. spalio 3 d., įgyvendina šią direktyvą. Jos nedelsdamos apie tai praneša Komisijai.Valstybės narės, tvirtindamos šias priemones, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.21 straipsnisŠi direktyva įsigalioja jos paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje dieną.22 straipsnisŠi direktyva skirta valstybėms narėms pagal Europos bendrijos steigimo sutartį.Priimta Briuselyje, 2003 m. rugsėjo 22 d.Tarybos varduPirmininkasF. Frattini[1] OL C 116 E, 2000 4 26, p. 66 irOL C 62 E, 2001 2 27, p. 99.[2] OL C 135, 2001 5 7, p. 174.[3] OL C 204, 2000 7 18, p. 40.[4] OL C 73, 2003 3 26, p. 16.[5] OL L 157, 2002 6 15, p. 1.--------------------------------------------------


title: 2011 m. gruodžio 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2011/92/ES dėl tam tikrų valstybės ir privačių projektų poveikio aplinkai vertinimo  Tekstas svarbus EEE

text:
28.1.2012

                  LT

                  Europos Sąjungos oficialusis leidinys

                  L 26/1

            EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS DIREKTYVA 2011/92/ES
      2011 m. gruodžio 13 d.
      dėl tam tikrų valstybės ir privačių projektų poveikio aplinkai vertinimo
      (kodifikuota redakcija)
      (Tekstas svarbus EEE)
      EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
      atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo ir ypač į jos 192 straipsnio 1 dalį,
      atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą,
      perdavus įstatymo galią turinčio teisės akto projektą nacionaliniams parlamentams,
      atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę (1),
      pasikonsultavę su Regionų komitetu,
      laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros (2),
      kadangi:

                  (1)

                  1985 m. birželio 27 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 85/337/EEB dėl tam tikrų valstybės ir privačių projektų poveikio aplinkai vertinimo (3) buvo keletą kartų iš esmės keičiama (4). Siekiant aiškumo ir racionalumo minėta direktyva turėtų būti kodifikuota;

                  (2)

                  pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 191 straipsnį Sąjungos aplinkos apsaugos politika yra pagrįsta atsargumo ir prevencinių veiksmų principais, kad žala aplinkai būtų pirmiausia atitaisoma ten, kur ji daroma, ir kad teršėjas turėtų mokėti. Turėtų būti atsižvelgiama į poveikį aplinkai kiek įmanoma ankstesnėje visų techninio planavimo ir sprendimų priėmimo procesų stadijoje;

                  (3)

                  turi būti suderinti poveikio aplinkai vertinimo principai dėl pagrindinių užsakovo įsipareigojimų ir vertinimo turinio, ypač tų projektų, kuriems vertinimas turėtų būti privalomas. Valstybės narės gali priimti griežtesnes aplinkos apsaugos normas;

                  (4)

                  be to, yra būtina pasiekti vieną iš Sąjungos tikslų aplinkosaugos ir gyvenimo kokybės srityje;

                  (5)

                  Sąjungos teisės aktai aplinkosaugos srityje apima nuostatas, įgalinančias viešosios valdžios institucijas ir kitas institucijas priimti sprendimus, kurie gali turėti didelį poveikį aplinkai, taip pat asmenų sveikatai ir gerovei;

                  (6)

                  turėtų būti nustatyti bendrieji poveikio aplinkai vertinimo principai, siekiant jais papildyti ir koordinuoti sutikimo dėl valstybės ir privačių projektų planuojamos veiklos, galinčios turėti žymų poveikį aplinkai, davimo procedūras;

                  (7)

                  sutikimas dėl valstybės ir privačių projektų planuojamos veiklos, galinčios turėti žymų poveikį aplinkai, turėtų būti duodamas tik atlikus tokių projektų galimo reikšmingo poveikio aplinkai vertinimą. Toks vertinimas turėtų būti atliktas remiantis atitinkama informacija, kurią pateikia projekto užsakovas ir kurią gali papildyti valdžios institucijos bei visuomenė, galinti būti suinteresuota minimu projektu;

                  (8)

                  tam tikrų rūšių projektai daro reikšmingą poveikį aplinkai, ir tokie projektai dažniausiai turėtų būti sistemingai vertinami;

                  (9)

                  kitų rūšių projektai gali ne visais atvejais daryti reikšmingą poveikį aplinkai ir tokie projektai turėtų būti vertinami, kai, valstybės narės manymu, reikšmingas poveikis yra tikėtinas;

                  (10)

                  valstybės narės, siekdamos nustatyti, kurie iš tokių projektų turėtų būti vertinami pagal daromą reikšmingą poveikį aplinkai, gali tam nusistatyti ribas ar kriterijus. Valstybės narės neprivalo kiekvienu atveju nagrinėti projektų, kurie pagal savo charakteristikas nesiekia nustatytų ribų ar netenkina kriterijų;

                  (11)

                  valstybės narės, nusistatydamos tokias ribas ar kriterijus arba nagrinėdamos projektus, kad nustatytų, kuriuos iš jų reikia vertinti pagal daromą reikšmingą poveikį aplinkai, turėtų atsižvelgti į šios direktyvos nustatytus atitinkamus atrankos kriterijus. Pagal subsidiarumo principą valstybės narės geriausiai žino, kokiais atvejais taikyti tuos kriterijus;

                  (12)

                  kai vertinimas projektams privalomas, reikėtų pateikti tam tikrą minimalią informaciją apie patį projektą ir jo poveikį;

                  (13)

                  tikslinga nustatyti procedūrą, įgalinančią užsakovą gauti kompetentingos institucijos nuomonę dėl informacijos, kurią reikia parengti ir pateikti vertinimui atlikti, turinio ir apimties. Valstybės narės pagal šią procedūrą gali reikalauti iš užsakovo pateikti, be kita ko, projektų, dėl kurių jis ketina teikti prašymą, alternatyvas;

                  (14)

                  projekto poveikį aplinkai reikėtų vertinti atsižvelgiant į poreikį apsaugoti žmonių sveikatą, užtikrinti sveikesnę aplinką ir tuo prisidėti prie gyvenimo kokybės kūrimo, užtikrinti rūšių įvairovės palaikymą ir palaikyti ekosistemos, kaip pagrindinio gyvybės šaltinio, reprodukcijos pajėgumą;

                  (15)

                  pageidautina nustatyti stiprinančio poveikio aplinkai vertinimo nuostatas tarpvalstybiniu mastu ir atsižvelgti į plėtrą tarptautiniu lygiu. 1991 m. vasario 25 d. Europos bendrija pasirašė ir 1997 m. birželio 24 d. ratifikavo konvenciją dėl poveikio aplinkai vertinimo tarpvalstybiniame kontekste;

                  (16)

                  veiksmingas visuomenės dalyvavimas priimant sprendimus sudaro palankias sąlygas visuomenei reikšti nuomonę, o sprendimų priėmėjams atsižvelgti į jos nuomones ir interesus, kurie gali būti svarbūs tiems sprendimams, kartu didindamas atskaitomybę ir sprendimų priėmimo proceso skaidrumą bei visuomenės informuotumą aplinkos klausimais ir paramą priimtiems sprendimams;

                  (17)

                  dėl to dalyvavimas, įskaitant asociacijų, organizacijų ir grupių, ypač aplinkosaugą skatinančių nevyriausybinių organizacijų dalyvavimą, turėtų būti atitinkamai puoselėjamas, taip pat, inter alia, skatinant visuomenės švietimą aplinkosaugos klausimais;

                  (18)

                  Europos bendrija pasirašė JT/EEK Konvenciją dėl teisės gauti informaciją, visuomenės dalyvavimo priimant sprendimus ir teisės kreiptis į teismus aplinkosaugos klausimais (Orhuso konvenciją) 1998 m. birželio 25 d. ir ją ratifikavo 2005 m. vasario 17 d.;

                  (19)

                  vienas iš Orhuso konvencijos tikslų - siekimas užtikrinti visuomenės dalyvavimo priimant sprendimus aplinkosaugos klausimais teises, kad būtų geriau saugoma teisė gyventi aplinkoje, tinkamoje žmonių sveikatai ir gerovei;

                  (20)

                  Orhuso konvencijos 6 straipsnis nustato visuomenės dalyvavimą priimant sprendimus dėl konkrečių veiklos rūšių, išvardytų prie jos pridedamame priede, ir ten neišvardytų veiklos rūšių, kurios gali turėti didelį poveikį aplinkai;

                  (21)

                  Orhuso konvencijos 9 straipsnio 2 ir 4 dalys nustato galimybę imtis veiksmų teismo ar kita tvarka siekiant užginčyti sprendimų, veikimo ar neveikimo materialinį ar procesinį teisėtumą atsižvelgiant į tos Konvencijos 6 straipsnio nuostatas dėl visuomenės dalyvavimo;

                  (22)

                  ši direktyva vis dėlto neturėtų būti taikoma projektams, kurių detalės priimamos konkrečiais nacionalinės teisės aktais, nes šios direktyvos tikslai, įskaitant dėl informacijos pateikimo, įgyvendinami per įstatymų leidybos procesą;

                  (23)

                  išskirtiniais atvejais gali būti tikslinga tam tikram projektui netaikyti šioje direktyvoje numatytų vertinimo procedūrų, kai Komisijai ir suinteresuotai visuomenei pateikiama tinkama informacija;

                  (24)

                  kadangi direktyvos tikslų valstybės narės negali deramai pasiekti, ir kadangi dėl veiklos masto arba poveikio tų tikslų būtų geriau siekti Sąjungos lygiu, laikydamasi Europos Sąjungos sutarties 5 straipsnyje nustatyto subsidiarumo principo Sąjunga gali patvirtinti priemones. Pagal tame straipsnyje nustatytą proporcingumo principą neviršijama to, kas būtina nurodytiems tikslams pasiekti;

                  (25)

                  ši direktyva neturėtų pažeisti valstybių narių įsipareigojimų, susijusių su direktyvų perkėlimo į nacionalinę teisę terminais, numatytais V priedo B dalyje,

            PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:
      1 straipsnis
      1.   Ši direktyva taikoma valstybės ir privačių projektų, kurie gali daryti reikšmingą poveikį aplinkai, poveikio aplinkai vertinimui.
      2.   Šioje direktyvoje vartojamų sąvokų apibrėžtys:

            a)
            projektas:

                  —

                  statybos darbai bei kitų objektų ar veiklos planų įgyvendinimas,

                  —

                  kitokie įsikišimai į natūralią aplinką ir gamtovaizdį, įskaitant mineralinių išteklių gavybą;

            b)

            užsakovas –
          pareiškėjas, prašantis leidimo vykdyti privatų projektą, arba valstybės institucija, kuri projektą inicijuoja;

            c)

            sutikimas dėl planuojamos veiklos –
          kompetentingos institucijos sprendimas, kuris suteikia užsakovui teisę įgyvendinti projektą;

            d)

            visuomenė –
          vienas arba daugiau fizinių ar juridinių asmenų ir pagal nacionalinės teisės aktus ar praktiką jų asociacijos, organizacijos ar grupės;

            e)

            suinteresuota visuomenė –
          visuomenė, kuriai turėjo ar gali turėti poveikio 2 straipsnio 2 dalyje nurodyta sprendimų aplinkos klausimais priėmimo tvarka arba kuri yra suinteresuota ta tvarka. Šioje apibrėžtyje nevyriausybinės organizacijos, skatinančios aplinkos apsaugą ir atitinkančios reikalavimus pagal nacionalinę teisę, yra laikomos suinteresuotomis;

            f)

            kompetentinga institucija ar institucijos –
          institucija ar institucijos, kurias valstybės narės paskiria atsakingomis už šios direktyvos numatytų pareigų vykdymą.
      3.   Valstybės narės gali, jei taip numato nacionaliniai teisės aktai, kiekvienu konkrečiu atveju nuspręsti netaikyti šios direktyvos projektams, rengiamiems nacionalinės gynybos tikslais, jei jos mano, kad toks taikymas turėtų neigiamą poveikį tiems tikslams.
      4.   Ši direktyva netaikoma projektams, kurių detalės priimamos konkrečiais nacionaliniais teisės aktais, nes šios direktyvos tikslai, įskaitant dėl informacijos pateikimo, yra įgyvendinami per įstatymų leidybos procesą.
      2 straipsnis
      1.   Valstybės narės imasi visų priemonių, reikalingų užtikrinti, jog prieš duodant sutikimą projektams, kurie gali daryti reikšmingą poveikį aplinkai, be kita ko, dėl savo pobūdžio, masto ar vietos, bus reikalaujama sutikimo planuojamai veiklai ir poveikio aplinkai vertinimo. Tie projektai apibrėžti 4 straipsnyje.
      2.   Poveikio aplinkai vertinimas gali būti integruotas į valstybių narių galiojančias sutikimo dėl projektų davimo procedūras, arba, jei taip nėra, į kitas procedūras arba į procedūras, kurios bus nustatytos siekiant įgyvendinti šios direktyvos tikslus.
      3.   Valstybės narės gali nustatyti vieningą procedūrą, skirtą įvykdyti šios direktyvos ir 2008 m. sausio 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2008/1/EB dėl taršos integruotos prevencijos ir kontrolės (5) reikalavimus.
      4.   Nepažeisdamos 7 straipsnio, valstybės narės gali išimtiniais atvejais netaikyti šios direktyvos nuostatų konkretiems projektams ar jų dalims.
      Tokiu atveju valstybės narės:

                  a)

                  svarsto, ar būtų tinkama kita vertinimo forma;

                  b)

                  supažindina suinteresuotą visuomenę su informacija, gauta naudojant kitas a punkte nurodytas vertinimo formas, informacija apie sprendimu suteiktą išimtį – procedūros netaikymą ir netaikymo motyvus;

                  c)

                  prieš duodamos sutikimą, informuoja Komisiją apie priežastis, pateisinančias padarytą išimtį, ir, kur taikoma, pateikia jai informaciją, kurią gavo tos valstybės gyventojai.

            Komisija nedelsiant siunčia gautus dokumentus kitoms valstybėms narėms.
      Komisija kasmet atsiskaito Europos Parlamentui ir Tarybai apie šios dalies taikymą.
      3 straipsnis
      Vertinant poveikį aplinkai pagal 4–12 straipsnius ir kiekvienu konkrečiu atveju nustatomas, apibūdinamas ir įvertinamas tiesioginis ir netiesioginis projekto poveikis šiems veiksniams:

                  a)

                  žmonėms, gyvūnijai ir augmenijai;

                  b)

                  dirvožemiui, vandeniui, orui, klimatui ir kraštovaizdžiui;

                  c)

                  materialinėms vertybės ir kultūros paveldui;

                  d)

                  a, b ir c punktuose nurodytų veiksnių sąveikai.

            4 straipsnis
      1.   Remiantis 2 straipsnio 4 dalimi, I priede išvardyti projektai, turi būti vertinami pagal 5–10 straipsnius.
      2.   Remdamosi 2 straipsnio 4 dalimi, valstybės narės nusprendžia, ar projektai, išvardyti II priede, turi būti vertinami pagal 5–10 straipsnius. Valstybės narės tai nusprendžia:

                  a)

                  išnagrinėjusios kiekvieną atvejį;
                  arba

                  b)

                  pagal valstybės narės nustatytas ribas ar kriterijus.

            Valstybės narės gali apsispręsti naudoti abi a ir b punktuose nurodytas procedūras.
      3.   Kai pagal 2 dalį nagrinėjamas kiekvienas atvejis ar naudojamasi valstybės narės nustatytomis ribomis ar kriterijais, privaloma atsižvelgti į atrankos kriterijus, išvardytus III priede.
      4.   Valstybės narės privalo užtikrinti, kad visuomenė būtų informuojama apie kompetentingos institucijos sprendimą, priimtą pagal 2 dalį.
      5 straipsnis
      1.   Jei, remiantis 4 straipsniu, projektai vertinami pagal šį straipsnį ir 6–10 straipsnius, valstybės narės privalo priimti reikalingas priemones, užtikrinančias, kad užsakovas atitinkama forma pateiktų IV priede nurodytą informaciją, kai:

                  a)

                  valstybės narės mano, kad tokia informacija yra reikalinga tam sutikimo planuojamai veiklai tvarkos etapui bei konkrečiam projektui ar projekto rūšies charakteristikoms arba aplinkos savybėms, kurios gali būti paveiktos;

                  b)

                  valstybės narės mano, kad galima pagrįstai reikalauti, jog užsakovas surinktų šią informaciją, atsižvelgdamas, be kita ko, į naujausias žinias ir vertinimo metodus.

            2.   Valstybės narės imasi reikalingų priemonių, užtikrinančių, kad užsakovo pageidavimu, dar prieš užsakovui pateikiant paraišką dėl sutikimo planuojamai veiklai, kompetentinga institucija pareiškia savo nuomonę dėl informacijos, kurią užsakovas privalo pateikti pagal 1 dalį. Kompetentinga institucija pagal 6 straipsnio 1 dalį, prieš pateikdama savo nuomonę, pasitaria su užsakovu ir atitinkamomis institucijomis. Aplinkybės, jog kompetentinga institucija pagal šią dalį pareiškė savo nuomonę, nevaržo jos dėl to reikalauti iš užsakovo kitos reikalingos informacijos.
      Valstybės narės gali reikalauti, kad kompetentinga institucija pareikštų savo nuomonę nepaisydama, ar užsakovas to pageidauja.
      3.   Pagal 1 dalį užsakovas privalo pateikti bent šią informaciją:

                  a)

                  projekto aprašymą, apibūdinant vietą, projektavimą ir projekto dydį;

                  b)

                  numatytų priemonių, skirtų išvengti, sušvelninti ar atitaisyti reikšmingo neigiamo poveikio pasekmes, aprašymą;

                  c)

                  duomenis, reikalingus galimiems pagrindiniams projekto poveikiams aplinkai nustatyti ir įvertinti;

                  d)

                  pagrindinių užsakovo išnagrinėtų alternatyvų aprašymą, taip pat argumentuotą jo pasirinkimo priežasčių paaiškinimą, atsižvelgiant į poveikį aplinkai;

                  e)

                  netechninio pobūdžio santrauką, apibendrinančią a–d punktuose nurodytą informaciją.

            4.   Jei reikalinga, valstybės narės užtikrina, kad institucijos, disponuojančios atitinkama informacija, nurodyta 3 straipsnyje, suteiks užsakovui galimybę ja pasinaudoti.
      6 straipsnis
      1.   Valstybės narės privalo imtis reikalingų priemonių, užtikrinančių, kad projektu suinteresuotoms institucijoms (kai tų institucijų interesai susiję su jų prisiimta specialia atsakomybe už aplinkos apsaugą) būtų suteikta galimybė pareikšti nuomonę dėl užsakovo pateiktos informacijos ir dėl sutikimo planuojamai veiklai. Tuo tikslu, valstybės narės paskiria institucijas, su kuriomis konsultuojamasi bendrais ar konkrečiais atvejais. Informacija, surinkta pagal 5 straipsnį, perduodama minėtoms institucijoms. Konsultacijos procedūros detales nustato valstybės narės.
      2.   Atliekant 2 straipsnio 2 dalyje nurodytas sprendimo aplinkos klausimais priėmimo procedūras, visuomenė arba viešais skelbimais, arba kitomis atitinkamomis priemonėmis, pavyzdžiui, elektroninėmis visuomenės informavimo priemonėmis, jei jos prieinamos, iš anksto ir vėliausiai tada, kai tik informacija gali būti pagrįstai teikiama, yra informuojama apie:

                  a)

                  prašymą dėl leidimo vykdyti planuojamą veiklą;

                  b)

                  tai, kad projektui taikoma poveikio aplinkai vertinimo procedūra ir atitinkamais atvejais apie tai, kad taikomas 7 straipsnis;

                  c)

                  duomenis apie institucijas, atsakingas už sprendimo priėmimą, tas, iš kurių gali būti gaunama atitinkama informacija, tas, kurioms gali būti teikiamos pastabos ar klausimai, ir pastabų ar klausimų pateikimo tvarkaraščio duomenis;

                  d)

                  galimų sprendimų pobūdį arba, jei jau toks yra, sprendimo projektą;

                  e)

                  apie pagal 5 straipsnį surinktos informacijos prieinamumą;

                  f)

                  atitinkamos informacijos gavimo laiką, vietą ir būdą;

                  g)

                  duomenis apie visuomenės dalyvavimo priemones, parengtas pagal šio straipsnio 5 dalį.

            3.   Valstybės narės užtikrina, kad tinkamais terminais suinteresuota visuomenė galėtų susipažinti su:

                  a)

                  pagal 5 straipsnį surinkta informacija;

                  b)

                  pagal nacionalinės teisės aktus – svarbiausiomis ataskaitomis ir pasiūlymais, pateiktais kompetentingai institucijai ar institucijoms tuo metu, kai suinteresuota visuomenė yra informuota pagal šio straipsnio 2 dalį;

                  c)

                  pagal 2003 m. sausio 28 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2003/4/EB dėl visuomenės galimybės susipažinti su informacija apie aplinką (6) – šio straipsnio 2 dalyje nenurodyta informacija, kuri yra svarbi priimant sprendimą pagal šios direktyvos 8 straipsnį ir kuri tampa prieinama po to, kai suinteresuota visuomenė buvo informuota pagal šio straipsnio 2 dalį.

            4.   Suinteresuotai visuomenei sudaromos išankstinės ir veiksmingos palankios galimybės dalyvauti 2 straipsnio 2 dalyje nurodytose sprendimo aplinkos klausimais priėmimo procedūrose ir tuo tikslu ji turi teisę reikšti pastabas ir nuomones, kol kompetentingai institucijai ar institucijoms visos pasirinkimo galimybės yra atviros prieš priimant sprendimą dėl leidimo suteikimo vykdyti planuojamą veiklą.
      5.   Išsamias visuomenės informavimo (pavyzdžiui, informavimą skelbimais tam tikru spinduliu ar skelbimais vietiniuose laikraščiuose) ir konsultavimosi su suinteresuota visuomene (pavyzdžiui, rašytiniais teikimais ar visuomenės apklausos būdu) priemones nustato valstybės narės.
      6.   Kad būtų pakankamai laiko visuomenei informuoti, o suinteresuotai visuomenei pasirengti ir veiksmingai dalyvauti priimant sprendimą aplinkos klausimais pagal šį straipsnį, turi būti numatyti tinkami įvairių etapų terminai.
      7 straipsnis
      1.   Jeigu valstybė narė žino, kad koks nors projektas gali turėti didelį poveikį kitos valstybės narės aplinkai, arba jeigu valstybė narė, kurios aplinka gali patirti tokį poveikį, to prašo, valstybė narė, kurios teritorijoje tą projektą ketinama įgyvendinti, kuo skubiau ir ne vėliau kaip tuo metu, kai ji informuoja savo visuomenę, siunčia tai poveikį galinčiai patirti valstybei narei, inter alia:

                  a)

                  projekto aprašymą kartu su visa turima informacija apie galimą tarpvalstybinį poveikį;

                  b)

                  informaciją apie numatomo priimti sprendimo pobūdį.

            Valstybė narė kurios teritorijoje projektą ketinama įgyvendinti suteikia tai kitai valstybei narei pakankamai laiko, kad ji galėtų nurodyti, ar ji ketina dalyvauti 2 straipsnio 2 dalyje nurodytose sprendimo aplinkos klausimais priėmimo procedūrose, ir gali įtraukti šio straipsnio 2 dalyje nurodytą informaciją.
      2.   Jei valstybė narė, kuri gauna informaciją pagal šio straipsnio 1 dalį, nurodo, kad ji ketina dalyvauti 2 straipsnio 2 dalyje nurodytose sprendimo aplinkos klausimais priėmimo procedūrose, valstybė narė, kurios teritorijoje ketinama tą projektą įgyvendinti, siunčia, jei ji to nėra padariusi, galinčiai patirti poveikį valstybei narei informaciją, reikalaujamą pateikti pagal 6 straipsnio 2 dalį ir prieinamą pagal 6 straipsnio 3 dalies a ir b punktus.
      3.   Suinteresuotos valstybės narės savo ruožtu taip pat:

                  a)

                  pasirūpina, kad institucijoms, nurodytoms 6 straipsnio 1 dalyje ir galimą poveikį patirsiančios valstybės narės visuomenei bus duota pakankamai laiko susipažinti su informacija, nurodyta 1 ir 2 dalyse; ir

                  b)

                  užtikrinti, kad, prieš suteikiant leidimą vykdyti planuojamą ūkinę veiklą, 6 straipsnio 1 dalyje minėtoms institucijoms ir visuomenei bus duota pakankamai laiko pareikšti nuomonę apie informaciją, pateiktą valstybės narės, kurios teritorijoje planuojama įgyvendinti projektą, kompetentingai institucijai.

            4.   Suinteresuotos valstybės narės pradeda konsultuotis dėl, be kita ko, galimų tarpvalstybinių projekto poveikių, numatomų priemonių, skirtų sumažinti ar pašalinti šiuos poveikius, bei derina klausimą dėl priimtinos konsultacijų trukmės.
      5.   Išsamias šio straipsnio įgyvendinimo priemones gali nustatyti atitinkamos valstybės narės, o jos turi būti tokios, kad leistų suinteresuotai visuomenei galinčios patirti poveikį valstybės narės teritorijoje veiksmingai dalyvauti 2 straipsnio 2 dalyje nurodytose sprendimo aplinkos klausimais priėmimo procedūrose.
      8 straipsnis
      Priimant sprendimą dėl leidimo planuojamai ūkinei veiklai vykdyti, turi būti atsižvelgta į konsultacijų rezultatus bei į informaciją, surinktą pagal 5, 6 ir 7 straipsnius.
      9 straipsnis
      1.   Priėmusi sprendimą leisti ar neleisti vykdyti planuojamą veiklą, kompetentinga institucija ar institucijos atitinkama tvarka informuoja apie jį visuomenę ir pasirūpina, kad visuomenei būtų prieinama ši informacija:

                  a)

                  sprendimo turinys ir su juo susijusios sąlygos;

                  b)

                  apsvarsčius suinteresuotos visuomenės išreikštą susirūpinimą ir nuomones - pagrindiniai motyvai ir aplinkybės, kuriais grindžiamas sprendimas, įskaitant informaciją apie visuomenės dalyvavimą;

                  c)

                  prireikus, pagrindinių priemonių didesniems neigiamiems padariniams išvengti, sumažinti ir, jei galima, kompensuoti aprašymas.

            2.   Kompetentinga institucija ar institucijos informuoja kiekvieną valstybę narę, su kuria konsultavosi pagal 7 straipsnį, perduodama jai šio straipsnio 1 dalyje nurodytą informaciją.
      Valstybės narės, su kuriomis buvo konsultuojamasi, užtikrina, kad ta informacija būtų tinkamu būdu prieinama suinteresuotai visuomenei jų teritorijoje.
      10 straipsnis
      Šios direktyvos nuostatos neturi daryti įtakos kompetentingų institucijų pareigai laikytis nacionalinių įstatymų ir kitų teisės aktų bei priimtos teisinės praktikos, susijusios su komercinių ir gamybinių paslapčių saugojimu, įskaitant intelektinę nuosavybę, bei su visuomenės interesų apsauga.
      Taikant 7 straipsnį vienos valstybės narės suteikia informaciją kitai valstybei narei ir tokia informacija gaunama kitoje valstybėje narėje pagal apribojimus, galiojančius valstybėje narėje, kurios teritorijoje planuojama įgyvendinti projektą.
      11 straipsnis
      1.   Valstybės narės užtikrina, kad pagal atitinkamą nacionalinę teisinę sistemą suinteresuotos visuomenės nariai:

                  a)

                  turintys pakankamą interesą, arba alternatyviai;

                  b)

                  pareikšdami apie teisės pažeidimą, jei valstybės narės administracinio proceso teisė reikalauja to kaip išankstinės sąlygos,

            turėtų teisę į peržiūrėjimą teisme ar kitoje įstatymo nustatytoje nepriklausomoje ir nešališkoje institucijoje, kad užginčytų sprendimų, veikimo ar neveikimo, kuriems pagal šią direktyvą taikomos visuomenės dalyvavimo nuostatos, materialinį ar procesinį teisėtumą.
      2.   Valstybės narės nustato, kuriuo etapu sprendimai, veikimas ar neveikimas gali būti ginčijami.
      3.   Kas yra pakankamas interesas ir teisės pažeidimas nustato valstybės narės, deramai siekdamos suteikti suinteresuotai visuomenei plačias galimybes kreiptis į teismus. Tuo tikslu kiekvienos nevyriausybinės organizacijos, atitinkančios 1 straipsnio 2 dalyje nurodytus reikalavimus, interesas yra laikomas pakankamu šio straipsnio 1 dalies a punkto prasme. Tokia organizacija taip pat laikoma turinti teises, kurios gali būti pažeistos, šio straipsnio 1 dalies b punkto prasme.
      4.   Pagal šio straipsnio nuostatas neatmetama preliminarios peržiūros administracinėje institucijoje galimybė ir nuostatos nedaro poveikio reikalavimui išnaudoti administracinės peržiūros procedūras prieš imantis peržiūros procedūrų teismo tvarka, jei to reikalauja nacionalinė teisė.
      Bet kuri tokia procedūra turi būti teisinga, nešališka, savalaikė ir ne pernelyg brangi.
      5.   Siekdamos toliau didinti šio straipsnio nuostatų veiksmingumą, valstybės narės užtikrina, kad visuomenei būtų prieinama praktinio pobūdžio informacija apie teisę į administracinės ir teisminės peržiūros procedūras.
      12 straipsnis
      1.   Valstybės narės ir Komisija keičiasi informacija apie patirtį, sukauptą taikant šią direktyvą.
      2.   Valstybės narės būtinai praneša Komisijai, kokios ribos ir (ar) kriterijai buvo nustatyti projektų atrankai pagal 4 straipsnio 2 dalį.
      3.   Remdamasi tuo keitimusi informacija, Komisija prireikus pateikia Europos Parlamentui ir Tarybai papildomus pasiūlymus, kad būtų užtikrintas pakankamas šios direktyvos taikymo koordinavimas.
      13 straipsnis
      Valstybės narės perduoda Komisijai nacionalinių įstatymų, kuriuos jos priėmė šios direktyvos srityje, nuostatų tekstus.
      14 straipsnis
      Direktyva 85/337/EEB su pakeitimais, padarytais direktyvomis, nurodytomis V priedo A dalyje, yra panaikinama nepažeidžiant valstybių narių įsipareigojimų, susijusių su direktyvų perkėlimo į nacionalinę teisę terminais, numatytais V priedo B dalyje.
      Nuorodos į panaikintą direktyvą laikomos nuorodomis į šią direktyvą, ir skaitomos pagal VI priede pateiktą atitikmenų lentelę.
      15 straipsnis
      Ši direktyva įsigalioja dvidešimtą dieną po jos paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
      16 straipsnis
      Ši direktyva skirta valstybėms narėms.

         Priimta Strasbūre 2011 m. gruodžio 13 d.

               Europos Parlamento vardu

               Pirmininkas

            J. BUZEK

               Tarybos vardu

               Pirmininkas

            M. SZPUNAR

         (1)  OL C 248, 2011 8 25, p. 154.

         (2)  2011 m. rugsėjo 13 d. Europos Parlamento pozicija (dar nepaskelbta Oficialiajame leidinyje) ir 2011 m. lapkričio 15 d. Tarybos sprendimas.

         (3)  OL L 175, 1985 7 5, p. 40.

         (4)  Žr. VI priedo A dalį.

         (5)  OL L 24, 2008 1 29, p. 8.

         (6)  OL L 41, 2003 2 14, p. 26.

         I PRIEDAS

            4 STRAIPSNIO 1 DALYJE NURODYTI PROJEKTAI

                     1.

                     500 t per dieną arba didesnio pajėgumo naftos perdirbimo įmonės (išskyrus įmones, gaminančias tik tepalus iš žalios naftos) ir anglių arba bitumuotų skalūnų gazifikacijos ir suskystinimo įranga.

                     2.

                                 a)

                                 300 megavatų arba didesnio šiluminio pajėgumo šiluminės elektrinės bei kiti deginimo įrengimai;

                                 b)

                                 atominės elektrinės bei kiti įrengimai su atominiais reaktoriais, įskaitant tokių elektrinių ir įrengimų (1) demontavimą ar uždarymą (išskyrus tyrimo įrengimus gaminti ir transformuoti skylančioms ir reprodukuojamoms medžiagoms, kurių maksimalus galingumas neviršija 1 kW nuolatinės šiluminės apkrovos).

                     3.

                                 a)

                                 Įrengimai, skirti radioaktyviam kurui perdirbti;

                                 b)

                                 įrengimai, skirti:

                                             i)

                                             atominiam kurui gaminti ar sodrinti;

                                             ii)

                                             spinduliuojančio atominio kuro ar aukšto lygio radioaktyvumo atliekoms perdirbti;

                                             iii)

                                             spinduliuojančiam atominiam kurui laidoti;

                                             iv)

                                             vien radioaktyvioms atliekoms laidoti;

                                             v)

                                             vien spinduliuojančiam radioaktyviam kurui ar radioaktyvioms atliekoms ne gamybos vietoje saugoti (jei planuojama daugiau nei dešimčiai metų).

                     4.

                                 a)

                                 Integruoti plieno ir ketaus pradinio lydymo darbai;

                                 b)

                                 įrengimai, skirti spalvotiems metalams gaminti iš rūdų, koncentratų ar antrinių žaliavų, naudojant cheminius, metalurgijos ar elektrolizės procesus.

                     5.

                     Asbesto gavybos ir perdirbimo, asbesto ir gaminių, kurių sudėtyje yra asbesto, modifikaciniai įrengimai: gaminių, kurių sudėtyje yra asbesto – kai pagaminama daugiau kaip 20 000 t produkto per metus; trinties medžiagų – kai per metus pagaminama daugiau kaip 50 t; kitų asbesto panaudojimo būdų – kai sunaudojama daugiau kaip 200 t per metus.

                     6.

                     Integruoti chemijos pramonės įrengimai (visų pirma pramoninės medžiagų gamybos įrengimai, sudaryti iš keleto funkciškai suderintų gamybinių vienetų ir naudojantys cheminius procesus), skirti:

                                 a)

                                 pagrindinių organinių cheminių medžiagų gamybai;

                                 b)

                                 pagrindinių neorganinių cheminių medžiagų gamybai;

                                 c)

                                 fosforo, azoto ir kalio trąšų (įskaitant kompleksines trąšas) gamybai;

                                 d)

                                 pagrindinių augalininkystei naudojamų cheminių medžiagų, biocidų gamybai;

                                 e)

                                 pagrindinių farmacinių produktų gamybai, taikant biologinius ir cheminius procesus;

                                 f)

                                 sprogmenų gamybai.

                     7.

                                 a)

                                 Tolimojo susisiekimo geležinkelio linijų tiesimas ir oro uostų (2), turinčių 2 100 metrų ar ilgesnį pagrindinį pakilimo taką, statyba;

                                 b)

                                 automagistralių ir greitkelių (3) tiesimas;

                                 c)

                                 keturių ir daugiau eilių naujo kelio tiesimas arba dviejų ir mažiau eilių kelio pertvarkymo (platinimo) darbai, kai numatoma praplatinti tokį kelią iki keturių ar daugiau eilių, jei tiesimas ar minėti darbai numatyti ne trumpesniame nei 10 km ilgio nenutrūkstamo kelio ruože.

                     8.

                                 a)

                                 Vidaus vandens keliai ir vietiniai laivybos uostai, skirti priimti didesnio nei 1 350 t tonažo laivams;

                                 b)

                                 prekybos uostai, pakrovimo (iškrovimo) terminalai, sujungti su vidaus ir išorės uostais (išskyrus keltų prieplaukas), skirti priimti didesnio nei 1 350 t tonažo laivus.

                     9.

                     Atliekų šalinimo įrengimai, skirti atliekoms deginti ar chemiškai perdirbti, kaip nurodyta 2008 m. lapkričio 19 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2008/98/EB dėl atliekų (4) I priede, D9, arba pavojingų atliekų sąvartynai, kaip apibrėžta tos direktyvos 3 straipsnio 2 punkte.

                     10.

                     Atliekų šalinimo įrengimai, skirti nepavojingoms atliekoms deginti ar chemiškai perdirbti, kaip nurodyta Direktyvos 2008/98/EB, I priede, D9, kurių galingumas viršija 100 t per dieną.

                     11.

                     Gruntinio vandens gavyba ar gruntinio vandens dirbtinio papildymo projektai, kai per metus išgaunama ar pripildoma 10 mln. ir daugiau m3 vandens.

                     12.

                                 a)

                                 Vandens išteklių paskirstymo tarp upių baseinų darbai, kad būtų užkirstas kelias galimam vandens išteklių trūkumui, kai vandens išleidžiama daugiau nei 100 mln. m3 per metus;

                                 b)

                                 visais kitais atvejais – vandens išteklių paskirstymo tarp upių baseinų darbai, kai daugiametis vidutinis baseino, iš kurio imamas vanduo, nuotėkis yra didesnis nei 2 000 mln. m3 per metus ir kai išleidžiamo vandens kiekis sudaro daugiau nei 5 % to nuotėkio.

                           Nė vienas iš šių atvejų netaikomas vamzdynais leidžiamam geriamam vandeniui.

                     13.

                     Nuotekų valymo įrenginiai, kurių galingumas viršija 150 000 gyventojų ekvivalentą (kaip apibrėžta 1991 m. gegužės 21 d. Tarybos direktyvos 91/271/EEB dėl miesto nuotėkų valymo (5) 2 straipsnio 6 punkte).

                     14.

                     Naftos ir gamtinių dujų komercinė gavyba, kai per dieną išgaunama daugiau nei 500 t naftos ar 500 000 m3 gamtinių dujų.

                     15.

                     Užtvankos ir kiti įrenginiai, skirti vandens sulaikymui ar nuolatiniam saugojimui, kai saugomo ar sulaikomo vandens kiekis (naujas ar papildomas) yra didesnis nei 10 mln. m3.

                     16.

                     Didesnio nei 800 mm skersmens ir ilgesni nei 40 km vamzdynai, skirti:

                                 a)

                                 dujoms, naftai, cheminėms medžiagoms transportuoti;

                                 b)

                                 geologiniam saugojimui skirtiems anglies dioksido (CO2) srautams transportuoti, įskaitant susijusias slėgines.

                     17.

                     Įrengimai, skirti intensyviam naminių paukščių ar kiaulių auginimui, jei yra daugiau nei:

                                 a)

                                 85 000 vietų broileriams ir 60 000 vietų vištoms;

                                 b)

                                 3 000 vietų kiaulėms (sunkesnėms nei 30 kg); arba

                                 c)

                                 900 vietų paršavedėms kiaulėms.

                     18.

                     Pramoniniai įrengimai, skirti gaminti:

                                 a)

                                 medienos masei iš rąstų ar panašios plaušinės žaliavos;

                                 b)

                                 popieriui ir kartonui, kai įrengimų gamybinis pajėgumas didesnis nei 200 t per dieną.

                     19.

                     Akmens skaldyklos ir atviro tipo kasyklos, kai jų paviršiaus plotas didesnis nei 25 ha; durpių gavyba, kai durpyno plotas didesnis nei 150 ha.

                     20.

                     Antžeminių elektros perdavimo linijų tiesimas, kai įtampa aukštesnė nei (arba lygi) 220 kV ir linijos ilgesnės nei 15 km.

                     21.

                     Naftos, naftos chemijos produktų ir cheminių produktų saugyklos, kurių talpa didesnė nei 200 000 t.

                     22.

                     2009 m. balandžio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2009/31/EB dėl anglies dioksido geologinio saugojimo (6) numatytos saugyklos.

                     23.

                     Įrenginiai, naudojami geologiniam saugojimui skirtiems CO2 srautams surinkti pagal Direktyvą 2009/31/EB iš šiame priede nurodytų įrenginių arba kai iš viso per metus surenkama 1,5 megatonos CO2 arba daugiau.

                     24.

                     Kiekvienas šiame priede išvardytų projektų pakeitimas ar išplėtimas tais atvejais, kai pats toks pakeitimas ar išplėtimas atitinka šiame priede nustatytus ribinius dydžius, jei jie yra nustatyti.

            (1)  Atominės elektrinės ir kiti įrenginiai su atominiai reaktoriais nebelaikomi šios rūšies įrenginiais, kai radioaktyvus kuras ir kiti radioaktyvumu užteršti elementai visam laikui pašalinami iš įrengimo statybos vietos.

            (2)  Šioje direktyvoje „oro uostas“ reiškia oro uostą, atitinkantį 1944 m. Čikagos konvencijos įsteigto Tarptautinės civilinės aviacijos organizacijos oro uosto apibrėžimą (14 priedas).

            (3)  Šioje direktyvoje „greitkelis“ – tai kelias, atitinkantis 1975 m. lapkričio 15 d. Europinio susitarimo dėl pagrindinių tarptautinių transporto arterijų apibrėžimą.

            (4)  OL L 312, 2008 11 22, p. 3.

            (5)  OL L 135, 1991 5 30, p. 40.

            (6)  OL L 140, 2009 6 5, p. 114.

         II PRIEDAS

            4 STRAIPSNIO 2 DALYJE NURODYTI PROJEKTAI

         1.   MIŠKININKYSTĖ, ŽEMĖS IR VANDENS ŪKIS:

                     a)

                     kaimo valdų pertvarkymo projektai;

                     b)

                     nedirbamų ar pusiau natūralių žemės plotų naudojimas intensyviai žemdirbystei;

                     c)

                     vandens išteklių naudojimo žemės ūkyje projektai, įskaitant drėkinimą ir melioraciją;

                     d)

                     pirminis apželdinimas mišku ir miško kirtimas siekiant pakeisti žemėnaudos rūšį;

                     e)

                     statiniai intensyviam naminių gyvulių auginimui (jei neįtraukti į I priedą);

                     f)

                     žuvų veisimas;

                     g)

                     žemės atgavimas iš jūros.

               2.   GAVYBOS PRAMONĖ:

                     a)

                     akmens skaldyklos, atviros kasyklos ir durpių gavyba (jei projektai neįtraukti į I priedą);

                     b)

                     požeminės kasyklos;

                     c)

                     mineralų gavyba iš jūros ir upių laivu žemsiurbe;

                     d)

                     giluminiai gręžiniai, ypač:

                                 i)

                                 geoterminiai gręžiniai;

                                 ii)

                                 gręžiniai, skirti atominėms atliekoms saugoti;

                                 iii)

                                 vandens tiekimo gręžiniai;

                           išskyrus gręžinius, skirtus dirvožemio stabilumui tirti;

                     e)

                     pramoniniai antžeminiai įrengimai, skirti anglių, naftos, gamtinių dujų, rūdų ir bituminio skalūno gavybai.

               3.   ENERGETIKA:

                     a)

                     pramoniniai įrengimai, skirti elektros energijos, garo ir karšto vandens gamybai (jei projektai neįtraukti į I priedą);

                     b)

                     pramoniniai įrengimai dujų, garo ar karšto vandens perdavimui, elektros energijos perdavimas antžeminiais tinklais (jei projektai neįtraukti į I priedą);

                     c)

                     gamtinių dujų antžeminis saugojimas;

                     d)

                     degiųjų dujų požeminis saugojimas;

                     e)

                     iškastinio kuro antžeminis saugojimas;

                     f)

                     pramoninė briketų gamyba iš anglių ir lignito;

                     g)

                     radioaktyvių atliekų perdirbimo ir saugojimo įrengimai (jei projektai neįtraukti į I priedą);

                     h)

                     hidroelektrinės;

                     i)

                     vėjo jėgainės;

                     j)

                     įrenginiai, naudojami geologiniam saugojimui skirtiems CO2 srautams surinkti pagal Direktyvą 2009/31/EB iš šios direktyvos I priede nenurodytų įrenginių.

               4.   METALŲ GAMYBA IR PERDIRBIMAS:

                     a)

                     įrengimai geležies ir plieno gamybai (pirminis ir antrinis lydymas), įskaitant nuolatinį liejimą;

                     b)

                     geležingų metalų perdirbimo įrengimai:

                                 i)

                                 karšto valcavimo įrengimai;

                                 ii)

                                 plaktukinė kalvystė;

                                 iii)

                                 apsauginių lydmetalių dangos naudojimas;

                     c)

                     geležingų metalų liejyklos;

                     d)

                     įrengimai, skirti spalvotiesiems metalams (išskyrus tauriuosius metalus) lieti ir lydyti, įskaitant antrinių žaliavų perdirbimą (valymą, liejimą ir t. t.);

                     e)

                     įrengimai, skirti metalų ir plastmasinių medžiagų paviršiams apdoroti, naudojant elektrolitinius ar cheminius procesus;

                     f)

                     motorinių transporto priemonių ir jų variklių gamyba bei surinkimas;

                     g)

                     laivų statyklos;

                     h)

                     lėktuvų remonto ir gamybos įrengimai;

                     i)

                     geležinkelių įrengimų gamyba;

                     j)

                     presavimas sprogstamuoju būdu;

                     k)

                     metalų rūdų sodrinimo ir lydymo įrengimai.

               5.   MINERALINIŲ MEDŽIAGŲ PRAMONĖ:

                     a)

                     kokso gamyba (sausas anglių distiliavimas);

                     b)

                     cemento gamybos įrengimai;

                     c)

                     asbesto gamybos įrengimai ir asbesto produktų gamyba (jei projektai neįtraukti į I priedą);

                     d)

                     stiklo ir stiklo pluošto gamybos įrengimai;

                     e)

                     mineralinių medžiagų lydymo įrengimai, įskaitant mineralinio pluošto gamybą;

                     f)

                     degimo keramika, ypač stoginių čerpių, plytų, ugniai atsparių plytų, čerpių, molio ir porceliano gamyba.

               6.   CHEMIJOS PRAMONĖ (JEI PROJEKTAI NEĮTRAUKTI Į I PRIEDĄ):

                     a)

                     tarpinių produktų apdirbimas ir cheminių medžiagų gamyba;

                     b)

                     farmacinių produktų, pesticidų, dažų ir lakų, elastomerų ir peroksidų gamyba;

                     c)

                     naftos, naftos chemijos produktų ir cheminių produktų sandėliavimas.

               7.   MAISTO PRAMONĖ:

                     a)

                     augalinių ir gyvulinių aliejų bei riebalų gamyba;

                     b)

                     augalinių ir gyvulinių produktų pakavimas bei konservavimas;

                     c)

                     pieno produktų gamyba;

                     d)

                     salyklo ir alaus gamyba;

                     e)

                     konditerijos gaminių ir sirupų gamyba;

                     f)

                     gyvulių skerdyklos;

                     g)

                     įrengimai, skirti pramoninei krakmolo gamybai;

                     h)

                     žuvų produktų ir žuvų taukų gamyba;

                     i)

                     cukraus fabrikai.

               8.   TEKSTILĖS, ODOS, MEDIENOS IR POPIERIAUS PRAMONĖ:

                     a)

                     pramoninė popieriaus ir kartono gamyba (jei projektai neįtraukti į I priedą);

                     b)

                     tekstilės ar siūlų dažymo ir išankstinio apdorojimo (plovimo, balinimo) įrengimai;

                     c)

                     kailių ir odos rauginimo įrengimai;

                     d)

                     celiuliozės perdirbimo ir gamybos įrengimai.

               9.   GUMOS PRAMONĖ:
         Elastomerinių produktų gamyba ir perdirbimas.
         10.   INFRASTRUKTŪROS PROJEKTAI:

                     a)

                     pramoninių objektų plėtros projektai;

                     b)

                     urbanizavimo projektai, įskaitant prekybos centrų ir mašinų stovėjimo aikštelių statybą;

                     c)

                     geležinkelių tiesimas, perkrovimo įrenginiai ir terminalai (jei projektai neįtraukti į I priedą);

                     d)

                     oro uostų statyba (jei projektai neįtraukti į I priedą);

                     e)

                     kelių tiesimas, uostų ir uostų įrengimų statyba, įskaitant žvejybos uostus (jei projektai neįtraukti į I priedą);

                     f)

                     vidaus vandens keliai (jei projektai neįtraukti į I priedą), kanalų tiesimo ir apsisaugojimo nuo potvynio darbai;

                     g)

                     užtvankos ir kiti įrengimai, skirti vandens sulaikymui ar ilgalaikiam jo saugojimui (jei projektai neįtraukti į I priedą);

                     h)

                     tramvajaus bėgiai, antžeminiai ir požeminiai geležinkeliai, kabantis ar panašus transportas, kuris iš dalies ar išimtinai naudojamas keleiviams pervežti;

                     i)

                     naftotiekių ir dujotiekių įrenginiai bei vamzdynai geologiniam saugojimui skirtiems CO2 srautams transportuoti (jei projektai neįtraukti į I priedą);

                     j)

                     ilgų vandens kanalų statyba;

                     k)

                     priešeroziniai pakrantės darbai ir jūros statybos darbai, galintys pakeisti pakrantę, pvz.: pylimai, prieplaukos, molai ir kiti apsauginiai objektai, išskyrus šių objektų priežiūros ir rekonstrukcijos darbus;

                     l)

                     gruntinio vandens gavyba ar gruntinio vandens dirbtinio papildymo projektai (jei projektai neįtraukti į I priedą);

                     m)

                     vandens išteklių paskirstymo tarp upių baseinų darbai, neįtraukti į I priedą.

               11.   KITI PROJEKTAI:

                     a)

                     motorinių transporto priemonių nuolatinių lenktynių ir bandomosios trasos;

                     b)

                     įrengimai, skirti atsikratyti atliekomis (jei projektai neįtraukti į I priedą);

                     c)

                     vandens valymo įrengimai (jei projektai neįtraukti į I priedą);

                     d)

                     dumblo saugyklos;

                     e)

                     saugyklos, skirtos metalo laužui, įskaitant senas transporto priemones;

                     f)

                     variklių, turbinų ar reaktorių bandymų įrengimai;

                     g)

                     dirbtinio mineralinio pluošto gamybos įrengimai;

                     h)

                     sprogstamųjų medžiagų nukenksminimo ar panaudojimo įrengimai;

                     i)

                     sergančių ir nebenaudotinų gyvulių supirkimo ir skerdimo punktai.

               12.   TURIZMAS IR LAISVALAIKIS:

                     a)

                     slidinėjimo keltuvai, funikulieriai ir kiti panašūs įrengimai;

                     b)

                     jachtų ar valčių prieplaukos;

                     c)

                     vasarvietės ir viešbučių kompleksai už miestų ribų ir panašūs objektai;

                     d)

                     nuolatinės stovyklavietės ir kempingai;

                     e)

                     teminiai parkai.

                     13.

                     a)

                     Bet kurių I ir šiame priede išvardytų ir jau įgyvendintų, įgyvendinamų ar leistų įgyvendinti projektų pakeitimas ar išplėtimas, galintis daryti reikšmingą neigiamą poveikį aplinkai (pakeitimas ar išplėtimas, neįtrauktas į I priedą),

                     b)

                     I priede išvardyti projektai, jei jie (daugiausia ar išimtinai) skirti naujiems produktams ar metodams išbandyti bei tobulinti ir nenaudojami ilgiau nei 2 metus.

         III PRIEDAS

            4 STRAIPSNIO 3 DALYJE NURODYTI ATRANKOS KRITERIJAI

         1.   PROJEKTO CHARAKTERISTIKOS
         Ypatingas dėmesys turi būti atkreipiamas į šias projekto charakteristikas:

                     a)

                     projekto dydį;

                     b)

                     sąveiką su kitais projektais;

                     c)

                     gamtinių išteklių naudojimą;

                     d)

                     atliekų susidarymą;

                     e)

                     taršą ir trukdžius;

                     f)

                     avarijų tikimybę, atsižvelgiant į naudojamas technologijas ir medžiagas.

               2.   PROJEKTO VIETA
         Geografinės srities, kuriai projektas gali daryti poveikį, jautrumas aplinkosaugos požiūriu turi būti svarstomas būtinai atsižvelgiant į:

                     a)

                     esamą žemėnaudos pobūdį;

                     b)

                     santykinį teritorijos gamtinių išteklių kiekį, kokybę ir regeneracinį pajėgumą;

                     c)

                     natūralios aplinkos buferinį pajėgumą, atkreipiant ypatingą dėmesį į šias teritorijų rūšis:

                                 i)

                                 pelkes;

                                 ii)

                                 pakrančių zonas;

                                 iii)

                                 kalnus ir miškus;

                                 iv)

                                 gamtinius parkus ir draustinius;

                                 v)

                                 teritorijas, kurioms valstybės narės teisės aktai suteikia saugomų teritorijų statusą, ypač saugomas teritorijas, kurioms tokį statusą valstybės narės suteikė pagal 2009 m. lapkričio 30 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2009/147/EB dėl laukinių paukščių apsaugos (1) ir 1992 m. gegužės 21 d. Tarybos direktyvos 92/43/EEB dėl natūralių buveinių ir laukinės faunos bei floros apsaugos (2) nuostatas;

                                 vi)

                                 teritorijas, kuriose jau viršijami Sąjungos nustatyti aplinkos kokybės standartai;

                                 vii)

                                 tankiai apgyvendintas teritorijas;

                                 viii)

                                 kraštovaizdį, turintį istorinės, kultūrinės ar archeologinės svarbos.

               3.   GALIMO POVEIKIO APIBŪDINIMAS
         Galimas reikšmingas projekto poveikis turi būti svarstomas pagal kriterijus, išvardytus 1 ir 2 punktuose, ypač atkreipiant dėmesį į:

                     a)

                     poveikio mastą (geografinę sritį ir populiacijos, kuriai gali būti daromas poveikis, dydį);

                     b)

                     galimą tarpvalstybinį poveikio pobūdį;

                     c)

                     poveikio dydį ir kompleksiškumą;

                     d)

                     poveikio tikimybę;

                     e)

                     poveikio trukmę, dažnumą ir grįžtamumą.

            (1)  OL L 20, 2010 1 26, p. 7.

            (2)  OL L 206, 1992 7 22, p. 7.

         IV PRIEDAS

            5 STRAIPSNIO 1 DALYJE NURODYTA INFORMACIJA

                     1.

                     Projekto aprašymas, būtinai įskaitant:

                                 a)

                                 viso projekto techninių charakteristikų aprašymą, taip pat žemėnaudos poreikius statybos ir funkcionavimo metu;

                                 b)

                                 pagrindinių gamybos proceso charakteristikų aprašymą, pvz., naudojamų medžiagų kiekį ir pobūdį;

                                 c)

                                 projekto funkcionavimo metu numatomų emisijų ir atliekų kiekio bei rūšies įvertinimą (vandens, oro ir dirvožemio tarša, triukšmas, vibracija, šviesa, šiluma, radiacija ir t. t.).

                     2.

                     Pagrindinių užsakovo apsvarstytų alternatyvų aprašymas, apibūdinant pagrindines pasirinkimo priežastis ir atsižvelgiant į galimą poveikį aplinkai.

                     3.

                     Aplinkos komponentų, kuriems planuojamas projektas gali daryti reikšmingą poveikį, aprašymas, atkreipiant ypatingą dėmesį į gyventojus, gyvūniją, augaliją, dirvožemį, vandenį, orą, klimato veiksnius, materialines vertybes, įskaitant architektūrinį ir archeologinį paveldą, kraštovaizdį, taip pat minėtų veiksnių tarpusavio sąveiką.

                     4.

                     Galimo reikšmingo planuojamo projekto poveikio aplinkai aprašymas (1). Poveikį gali sukelti:

                                 a)

                                 projekto buvimas;

                                 b)

                                 gamtinių išteklių naudojimas;

                                 c)

                                 taršalų emisijos, trukdžių susidarymas ir atliekų šalinimas.

                     5.

                     Užsakovo naudotų poveikio aplinkai prognozavimo metodų apibūdinimas, kaip nurodyta 4 punkte.

                     6.

                     Priemonių, kurių numatoma imtis siekiant užkirsti kelią, sumažinti ir, kur tai įmanoma, kompensuoti reikšmingą neigiamą poveikį aplinkai, aprašymas.

                     7.

                     Netechninio pobūdžio santrauka, apibendrinanti 1–6 dalyse nurodytą informaciją.

                     8.

                     Nuoroda į sunkumus (nepakanka technikos ar gamybinės patirties), su kuriais užsakovas susidūrė, rengdamas reikalingą informaciją.

            (1)  Turėtų būti aprašytas tiesioginis poveikis, taip pat bet koks netiesioginis, antrinis, kompleksinis, trumpalaikis, vidutinio laikotarpio, ilgalaikis, negrįžtamas, grįžtamas, teigiamas ir neigiamas projekto daromas poveikis.

         V PRIEDAS
         A   DALIS

            Panaikinama direktyva ir jos vėlesni pakeitimai

         (nurodyta 14 straipsnyje)

                     Tarybos direktyva 85/337/EEB
                     (OL L 175, 1985 7 5, p. 40)

                     Tarybos direktyva 97/11/EB
                     (OL L 73, 1997 3 14, p. 5)

                     Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2003/35/EB
                     (OL L 156, 2003 6 25, p. 17)

                     tik 3 straipsnis

                     Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2009/31/EB
                     (OL L 140, 2009 6 5, p. 114)

                     tik 31 straipsnis

               B   DALIS

            Perkėlimo į nacionalinę teisę terminų sąrašas

         (nurodytas 14 straipsnyje)

                     Direktyva

                     Perkėlimo terminas

                     85/337/EEB

                     1998 m. liepos 3 d.

                     97/11/EB

                     1999 m. kovo 14 d.

                     2003/35/EB

                     2005 m. birželio 25 d.

                     2009/31/EB

                     2011 m. birželio 25 d.

         VI PRIEDAS

            Atitikties lentelė

                     Direktyva 85/337/EEB

                     Ši direktyva

                     1 straipsnio 1 dalis

                     1 straipsnio 1 dalis

                     1 straipsnio 2 dalies pirma pastraipa

                     1 straipsnio 2 dalies įžanginiai žodžiai

                     1 straipsnio 2 dalies antros pastraipos įžanginiai žodžiai

                     1 straipsnio 2 dalies a punkto įžanginiai žodžiai

                     1 straipsnio 2 dalies antros pastraipos pirma įtrauka

                     1 straipsnio 2 dalies a punkto pirma įtrauka

                     1 straipsnio 2 dalies antros pastraipos punkto antra įtrauka

                     1 straipsnio 2 dalies a punkto antra įtrauka

                     1 straipsnio 2 dalies trečia pastraipa

                     1 straipsnio 2 dalies b punktas

                     1 straipsnio 2 dalies ketvirta pastraipa

                     1 straipsnio 2 dalies c punktas

                     1 straipsnio 2 dalies penkta pastraipa

                     1 straipsnio 2 dalies d punktas

                     1 straipsnio 2 dalies šešta pastraipa

                     1 straipsnio 2 dalies e punktas

                     1 straipsnio 3 dalis

                     1 straipsnio 2 dalies f punktas

                     1 straipsnio 4 dalis

                     1 straipsnio 3 dalis

                     1 straipsnio 5 dalis

                     1 straipsnio 4 dalis

                     2 straipsnio 1 dalis

                     2 straipsnio 1 dalis

                     2 straipsnio 2 dalis

                     2 straipsnio 2 dalis

                     2 straipsnio 2a dalis

                     2 straipsnio 3 dalis

                     2 straipsnio 3 dalis

                     2 straipsnio 4 dalis

                     3 straipsnio įžanginiai žodžiai

                     3 straipsnio įžanginiai žodžiai

                     3 straipsnio pirma įtrauka

                     3 straipsnio a punktas

                     3 straipsnio antra įtrauka

                     3 straipsnio b punktas

                     3 straipsnio trečia įtrauka

                     3 straipsnio c punktas

                     3 straipsnio ketvirta įtrauka

                     3 straipsnio d punktas

                     4 straipsnis

                     4 straipsnis

                     5 straipsnio 1 dalis

                     5 straipsnio 1 dalis

                     5 straipsnio 2 dalis

                     5 straipsnio 2 dalis

                     5 straipsnio 3 dalies įžanginiai žodžiai

                     5 straipsnio 3 dalies įžanginiai žodžiai

                     5 straipsnio 3 dalies pirma įtrauka

                     5 straipsnio 3 dalies a punktas

                     5 straipsnio 3 dalies antra įtrauka

                     5 straipsnio 3 dalies b punktas

                     5 straipsnio 3 dalies trečia įtrauka

                     5 straipsnio3 dalies c punktas

                     5 straipsnio 3 dalies ketvirta įtrauka

                     5 straipsnio 3 dalies d punktas

                     5 straipsnio 3 dalies penkta įtrauka

                     5 straipsnio 3 dalies e punktas

                     5 straipsnio 4 dalis

                     5 straipsnio 4 dalis

                     6 straipsnio

                     6 straipsnio

                     7 straipsnio 1 dalies įžanginiai žodžiai

                     7 straipsnio 1 dalies pirmos pastraipos įžanginiai žodžiai

                     7 straipsnio 1 dalies a punktas

                     7 straipsnio 1 dalies pirmos pastraipos a punktas

                     7 straipsnio 1 dalies b punktas

                     7 straipsnio 1 dalies pirmos pastraipos b punktas

                     7 straipsnio 1 dalies baigiamieji žodžiai

                     7 straipsnio 1 dalies antra pastraipa

                     7 straipsnio 2-5 dalys

                     7 straipsnio 2-5 dalys

                     8 straipsnis

                     8 straipsnis

                     9 straipsnio 1 dalies įžanginiai žodžiai

                     9 straipsnio 1 dalies įžanginiai žodžiai

                     9 straipsnio 1 dalies pirma įtrauka

                     9 straipsnio 1 dalies a punktas

                     9 straipsnio 1 dalies antra įtrauka

                     9 straipsnio 1 dalies b punktas

                     9 straipsnio 1 dalies trečia įtrauka

                     9 straipsnio 1 dalies c punktas

                     9 straipsnio 2 dalis

                     9 straipsnio 2 dalis

                     10 straipsnis

                     10 straipsnis

                     10a straipsnio pirma dalis

                     11 straipsnio 1 dalis

                     10a straipsnio antra dalis

                     11 straipsnio 2 dalis

                     10a straipsnio trečia dalis

                     11 straipsnio 3 dalis

                     10a straipsnio ketvirta ir penkta dalys

                     11 straipsnio 4 dalies pirma ir antra pastraipos

                     10a straipsnio šešta dalis

                     11 straipsnio 5 dalis

                     11 straipsnio 1 dalis

                     12 straipsnio 1 dalis

                     11 straipsnio 2 dalis

                     12 straipsnio 2 dalis

                     11 straipsnio 3 dalis

                     —

                     11 straipsnio 4 dalis

                     12 straipsnio 3 dalis

                     12 straipsnio 1 dalis

                     —

                     12 straipsnio 2 dalis

                     13 straipsnis

                     —

                     14 straipsnis

                     —

                     15 straipsnis

                     14 straipsnis

                     16 straipsnis

                     I priedo 1 punktas

                     I priedo 1 punktas

                     I priedo 2 punkto pirma įtrauka

                     I priedo 2 punkto a papunktis

                     I priedo 2 punkto antra įtrauka

                     I priedo 2 punkto b papunktis

                     I priedo 3 punkto a papunktis

                     I priedo 3 punkto a papunktis

                     I priedo 3 punkto b papunkčio įžanginiai žodžiai

                     I priedo 3 punkto b papunkčio įžanginiai žodžiai

                     I priedo 3 punkto b papunkčio pirma įtrauka

                     I priedo 3 punkto b papunkčio i punktas

                     I priedo 3 punkto b papunkčio antra įtrauka

                     I priedo 3 punkto b papunkčio ii punktas

                     I priedo 3 punkto b papunkčio trečia įtrauka

                     I priedo 3 punkto b papunkčio iii punktas

                     I priedo 3 punkto b papunkčio ketvirta įtrauka

                     I priedo 3 punkto b papunkčio iv punktas

                     I priedo 3 punkto b papunkčio penkta įtrauka

                     I priedo 3 punkto b papunkčio v punktas

                     I priedo 4 punkto pirma įtrauka

                     I priedo 4 punkto a papunktis

                     I priedo 4 punkto antra įtrauka

                     I priedo 4 punkto b papunktis

                     I priedo 5 punktas

                     I priedo 5 punktas

                     I priedo 6 punkto įžanginiai žodžiai

                     I priedo 6 punkto įžanginiai žodžiai

                     I priedo 6 punkto i papunktis

                     I priedo 6 punkto a papunktis

                     I priedo 6 punkto ii papunktis

                     I priedo 6 punkto b papunktis

                     I priedo 6 punkto iii papunktis

                     I priedo 6 punkto c papunktis

                     I priedo 6 punkto iv papunktis

                     I priedo 6 punkto d papunktis

                     I priedo 6 punkto v papunktis

                     I priedo 6 punkto e papunktis

                     I priedo 6 punkto vi papunktis

                     I priedo 6 punkto f papunktis

                     I priedo 7-15 punktai

                     I priedo 7-15 punktai

                     I priedo 16 punkto įžanginiai žodžiai

                     I priedo 16 punkto įžanginiai žodžiai

                     I priedo 16 punkto pirma įtrauka

                     I priedo 16 punkto a papunktis

                     I priedo 16 punkto antra įtrauka

                     I priedo 16 punkto b papunktis

                     I priedo 17-21 punktai

                     I priedo 17-21 punktai

                     I priedo 22 punktas

                     I priedo 24 punktas

                     I priedo 23 punktas

                     I priedo 22 punktas

                     I priedo 24 punktas

                     I priedo 23 punktas

                     II priedo 1 punktas

                     II priedo 1 punktas

                     II priedo 2 punkto a, b ir c papunkčiai

                     II priedo 2 punkto a, b ir c papunkčiai

                     II priedo 2 punkto d papunkčio įžanginiai žodžiai

                     II priedo 2 punkto d papunkčio įžanginiai žodžiai

                     II priedo 2 punkto d papunkčio pirma įtrauka

                     II priedo 2 punkto d papunkčio i punktas

                     II priedo 2 punkto d papunkčio antra įtrauka

                     II priedo 2 punkto d papunkčio ii punktas

                     II priedo 2 punkto d papunkčio trečia įtrauka

                     II priedo 2 punkto d papunkčio iii punktas

                     II priedo 2 punkto d papunkčio baigiamieji žodžiai

                     II priedo 2 punkto d papunkčio baigiamieji žodžiai

                     II priedo 2 punkto e papunktis

                     II priedo 2 punkto e papunktis

                     II priedo 3-12 punktai

                     II priedo 3-12 punktai

                     II priedo 13 punkto pirma įtrauka

                     II priedo 13 punkto a papunktis

                     II priedo 13 punkto antra įtrauka

                     II priedo 13 punkto b papunktis

                     III priedo 1 punkto įžanginiai žodžiai

                     III priedo 1 punkto įžanginiai žodžiai

                     III priedo 1 punkto pirma įtrauka

                     III priedo 1 punkto a papunktis

                     III priedo 1 punkto antra įtrauka

                     III priedo 1 punkto b papunktis

                     III priedo 1 punkto trečia įtrauka

                     III priedo 1 punkto c papunktis

                     III priedo 1 punkto ketvirta įtrauka

                     III priedo 1 punkto d papunktis

                     III priedo 1 punkto penkta įtrauka

                     III priedo 1 punkto e papunktis

                     III priedo 1 punkto šešta įtrauka

                     III priedo 1 punkto f papunktis

                     III priedo 2 punkto įžanginiai žodžiai

                     III priedo 2 punkto įžanginiai žodžiai

                     III priedo 2 punkto pirma įtrauka

                     III priedo 2 punkto a papunktis

                     III priedo 2 punkto antra įtrauka

                     III priedo 2 punkto b papunktis

                     III priedo 2 punkto trečios įtraukos įžanginiai žodžiai

                     III priedo 2 punkto c papunkčio įžanginiai žodžiai

                     III priedo 2 punkto trečios įtraukos a punktas

                     III priedo 2 punkto c papunkčio i punktas

                     III priedo 2 punkto trečios įtraukos b punktas

                     III priedo 2 punkto c papunkčio ii punktas

                     III priedo 2 punkto trečios įtraukos c punktas

                     III priedo 2 punkto c papunkčio iii punktas

                     III priedo 2 punkto trečios įtraukos d punktas

                     III priedo 2 punkto c papunkčio iv punktas

                     III priedo 2 punkto trečios įtraukos e punktas

                     III priedo 2 punkto c papunkčio v punktas

                     III priedo 2 punkto trečios įtraukos f punktas

                     III priedo 2 punkto c papunkčio vi punktas

                     III priedo 2 punkto trečios įtraukos g punktas

                     III priedo 2 punkto c papunkčio vii punktas

                     III priedo 2 punkto trečios įtraukos h punktas

                     III priedo 2 punkto c papunkčio viii punktas

                     III priedo 3 punkto įžanginiai žodžiai

                     III priedo 3 punkto įžanginiai žodžiai

                     III priedo 3 punkto pirma įtrauka

                     III priedo 3 punkto a papunktis

                     III priedo 3 punkto antra įtrauka

                     III priedo 3 punkto b papunktis

                     III priedo 3 punkto trečia įtrauka

                     III priedo 3 punkto c papunktis

                     III priedo 3 punkto ketvirta įtrauka

                     III priedo 3 punkto d papunktis

                     III priedo 3 punkto penkta įtrauka

                     III priedo 3 punkto e papunktis

                     IV priedo 1 punkto įžanginiai žodžiai

                     IV priedo 1 punkto įžanginiai žodžiai

                     IV priedo 1 punkto pirma įtrauka

                     IV priedo 1 punkto a papunktis

                     IV priedo 1 punkto antra įtrauka

                     IV priedo 1 punkto b papunktis

                     IV priedo 1 punkto trečia įtrauka

                     IV priedo 1 punkto c papunktis

                     IV priedo 2 ir 3 punktai

                     IV priedo 2 ir 3 punktai

                     IV priedo 4 punkto įžanginiai žodžiai

                     IV priedo 4 punkto pirmos pastraipos įžanginiai žodžiai

                     IV priedo 4 punkto pirma įtrauka

                     IV priedo 4 punkto pirmos pastraipos a punktas

                     IV priedo 4 punkto antra įtrauka

                     IV priedo 4 punkto pirmos pastraipos b punktas

                     IV priedo 4 punkto trečia įtrauka

                     IV priedo 4 punkto pirmos pastraipos c punktas

                     IV priedo 4 punkto baigiamieji žodžiai

                     IV priedo 5 punktas

                     IV priedo 5 punktas

                     IV priedo 6 punktas

                     IV priedo 6 punktas

                     IV priedo 7 punktas

                     IV priedo 7 punktas

                     IV priedo 8 punktas

                     —

                     V priedas

                     —

                     VI priedas