title: 1978 m. liepos 25 d. Tarybos direktyva, nustatanti specifinius emulsiklių, stabilizatorių, tirštiklių ir standiklių, skirtų naudoti maisto produktuose, grynumo kriterijus

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

31978L0663

Oficialusis leidinys L 223 , 14/08/1978 p. 0007 - 0029 specialusis leidimas suomių kalba: skyrius 13 tomas 9 p. 0003  specialusis leidimas graikų k.: skyrius 03 tomas 22 p. 0104  specialusis leidimas švedų kalba: skyrius 13 tomas 9 p. 0003  specialusis leidimas ispanų kalba: skyrius 13 tomas 8 p. 0242  specialusis leidimas portugalų kalba skyrius 13 tomas 8 p. 0242

		Tarybos direktyva1978 m. liepos 25 d.nustatanti specifinius emulsiklių, stabilizatorių, tirštiklių ir standiklių, skirtų naudoti maisto produktuose, grynumo kriterijus(78/663/EEB)EUROPOS BENDRIJŲ TARYBA,atsižvelgdama į Europos ekonominės bendrijos steigimo sutartį,atsižvelgdama į 1974 m. birželio 18 d. Tarybos direktyvą 74/329/EEB dėl valstybių narių įstatymų, reglamentuojančių emulsiklių, stabilizatorių, tirštiklių ir standiklių naudojimą maisto produktuose, suderinimo [1] su paskutiniais pakeitimais, padarytais Komisijos direktyva 78/612/EEB [2], ir ypač į jos 7 straipsnio 1 dalį,atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą,kadangi pagal Direktyvos 74/329/EEB 6 straipsnį emulsikliai, stabilizatoriai, tirštikliai ir standikliai turi atitikti specifinius grynumo kriterijus, nustatytus pagal tos direktyvos 7 straipsnio 1 dalį,PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:1 straipsnisSpecifiniai grynumo kriterijai, nurodyti Direktyvos 74/329/EEB 6 straipsnio 1 dalies b punkte, pateikiami šios direktyvos priede.2 straipsnisDėl nurodytų priede medžiagų, kurių numeriai E 474 ir E 477, Taryba, remdamasi Komisijos pasiūlymu, gali iki 1981 m. gruodžio 31 d. vienbalsiai nuspręsti dėl būtinų pakeitimų po to, kai Komisija atliks savo tyrimą.3 straipsnisValstybės narės priima įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie, įsigalioję per 18 mėnesių nuo pranešimo apie šią direktyvą, ją įgyvendina. Jos nedelsdamos apie tai praneša Komisijai.4 straipsnisŠi direktyva skirta valstybėms narėms.Priimta Briuselyje, 1978 m. liepos 25 d.Tarybos varduPirmininkasH. J. Rohr[1] OL L 189, 1974 7 12, p. 1.[2] OL L 197, 1978 7 22, p. 22.--------------------------------------------------PRIEDASKONKRETŪS EMULSIKLIŲ, STABILIZATORIŲ, TIRŠTIKLIŲ IR STANDIKLIŲ, SKIRTŲ NAUDOTI MAISTO PRODUKTUOSE, GRYNUMO KRITERIJAIBendrosios pastabos1. Jei toliau pateikiamų kriterijų aiškinimas reikalauja kai kurių techninių detalių apibrėžimo, turi būti nurodyti analizės metodai, nustatyti pagal Direktyvos 74/329/EEB 7 straipsnio 2 dalį.2. Jei kitaip nenurodyta, turi būti skaičiuojami paties produkto masės kiekiai ir procentinė sudėtis.3. Specifiniai grynumo kriterijai, taikytini medžiagoms E 322, E 339 (i), (ii) ir (iii), E 340 (i), (ii) ir (iii) bei E 341 (i) ir (ii), yra nustatyti 1978 m. liepos 25 d. Tarybos direktyvoje 78/664/EEB, reglamentuojančioje specifinius antioksidantų, kurie gali būti naudojami žmonėms skirtuose maisto produktuose, grynumo kriterijus [1]. Hidrolizuotiems lecitinams taikytinos toje pačioje direktyvoje nustatytos sąlygos.E 341 – iii) Kalcio ortofosfatasCheminis apibūdinimas | —kalcio fosfatas; Ca3(PO4)2.—hidroksiapatitas; Ca5(PO4)3OH. |Išvaizdos apibūdinimas | Smulkūs balti milteliai. |Kiekis | Ne mažiau kaip 90 %, skaičiuojant Ca3(PO4)2. Nustatomas iškaitinant 800 ± 25o C temperatūroje iki pastoviosios masės. |Lakiosios medžiagos | Ne daugiau kaip 10 %. Nustatomos iškaitinant 800 ± 25o C temperatūroje iki pastoviosios masės. |Fluorido kiekis | Ne daugiau kaip 50 mg/kg, skaičiuojant fluoru. |E 400 – Algino rūgštisCheminis apibūdinimas | Linijinis polisacharidas, kurį daugiausia sudaro 1–4 padėtyje sujungtos β-D-manurono ir α-L-gulurono rūgščių piranozinės formos. Hidrofilinis koloidinis angliavandenis praskiestu šarmu ekstrahuojamas iš įvairių rūšių rusvųjų jūros dumblių. |Išvaizdos apibūdinimas | Beveik bekvapiai, skonio neturintys, baltos arba gelsvos spalvos plaušelinės struktūros milteliai. |Kiekis | Susidaro, skaičiuojant po lakiųjų medžiagų pašalinimo, ne mažiau kaip 20 % ir ne daugiau kaip 23 % anglies dioksido, atitinkančio ne mažiau kaip 91,0 ir ne daugiau kaip 104,5 % algino rūgšties (ekvivalento masė 200). |Pelenai | Ne daugiau kaip 4 %, skaičiuojant po lakiųjų medžiagų pašalinimo. Nustatomi iškaitinant 600o C temperatūroje po keturių valandų džiovinimo 105o C temperatūroje. |Netirpios medžiagos (praskiestame NaOH) | Ne daugiau kaip 0,5 %. |Lakiosios medžiagos | Ne daugiau kaip 15 %. Nustatomos džiovinant keturias valandas 105o C temperatūroje. |Rūgštyse netirpūs pelenai (netirpūs maždaug 3 N druskos rūgštyje) | Ne daugiau kaip 0,5 %. |E 401 – Natrio alginatasCheminis apibūdinimas | Algino rūgšties natrio druska. |Išvaizdos apibūdinimas | Beveik bekvapiai, skonio neturintys baltos arba gelsvos spalvos plaušelinės ar grūdėtos struktūros milteliai. |Kiekis | Susidaro, skaičiuojant po lakiųjų medžiagų pašalinimo, ne mažiau kaip 18 % ir ne daugiau kaip 21 % anglies dioksido, atitinkančio ne mažiau kaip 90,8 ir ne daugiau kaip 106,0 % natrio alginato (ekvivalento masė 222). |Pelenai | Ne mažiau kaip 18 % ir ne daugiau kaip 27 %, skaičiuojant po lakiųjų medžiagų pašalinimo. Nustatomi iškaitinant 600o C temperatūroje po keturių valandų džiovinimo 105o C temperatūroje. |Netirpios medžiagos (praskiestame NaOH) | Ne daugiau kaip 0,5 %. |Lakiosios medžiagos | Ne daugiau kaip 15 %. Nustatomos džiovinant keturias valandas 105o C temperatūroje. |Rūgštyse netirpūs pelenai (netirpūs maždaug 3 N druskos rūgštyje) | Ne daugiau kaip 0,5 %. |E 402 – Kalio alginatasCheminis apibūdinimas | Algino rūgšties kalio druska. |Išvaizdos apibūdinimas | Beveik bekvapiai, skonio neturintys baltos arba gelsvos spalvos plaušelinės arba grūdėtos struktūros milteliai. |Kiekis | Susidaro, skaičiuojant po lakiųjų medžiagų pašalinimo, ne mažiau kaip 16,5 % ir ne daugiau kaip 19,5 % anglies dioksido, atitinkančio ne mažiau kaip 89,2 ir ne daugiau kaip 105,5 % kalio alginato (ekvivalento masė 238). |Pelenai | Ne mažiau kaip 23 % ir ne daugiau kaip 32 %, skaičiuojant po lakiųjų medžiagų pašalinimo. Nustatomi iškaitinant 600o C temperatūroje po keturių valandų džiovinimo 105o C temperatūroje. |Netirpios medžiagos (praskiestame NaOH) | Ne daugiau kaip 0,5 %. |Lakiosios medžiagos | Ne daugiau kaip 15 %. Nustatomos džiovinant keturias valandas 105o C temperatūroje. |Rūgštyse netirpūs pelenai (netirpūs maždaug 3 N druskos rūgštyje) | Ne daugiau kaip 0,5 %. |E 403 – Amonio alginatasCheminis apibūdinimas | Algino rūgšties amonio druska. |Išvaizdos apibūdinimas | Baltos arba gelsvos spalvos plaušelinės arba grūdėtos struktūros milteliai. |Kiekis | Susidaro, skaičiuojant po lakiųjų medžiagų pašalinimo, ne mažiau kaip 18,0 % ir ne daugiau kaip 21,0 % anglies dioksido, atitinkančio ne mažiau kaip 88,7 ir ne daugiau kaip 103,6 % amonio alginato (ekvivalento masė 217). |Pelenai | Ne daugiau kaip 4 %, skaičiuojant po lakiųjų medžiagų pašalinimo. Nustatomi iškaitinant 600o C temperatūroje po keturių valandų džiovinimo 105o C temperatūroje. |Netirpios medžiagos (praskiestame NaOH) | Ne daugiau kaip 0,5 %. |Lakiosios medžiagos | Ne daugiau kaip 15 %. Nustatomos džiovinant keturias valandas 105o C temperatūroje. |Rūgštyse netirpūs pelenai (netirpūs maždaug 3 N druskos rūgštyje) | Ne daugiau kaip 0,5 %. |E 404 – Kalcio alginatasCheminis apibūdinimas | Algino rūgšties kalcio druska. |Išvaizdos apibūdinimas | Beveik bekvapiai, skonio neturintys baltos arba gelsvos spalvos plaušelinės arba grūdėtos struktūros milteliai. |Kiekis | Susidaro, skaičiuojant po lakiųjų medžiagų pašalinimo, ne mažiau kaip 18,0 % ir ne daugiau kaip 21,0 % anglies dioksido, atitinkančio ne mažiau kaip 89,6 ir ne daugiau kaip 104,5 % kalcio alginato (ekvivalento masė 219). |Pelenai | Ne mažiau kaip 15 % ir ne daugiau kaip 24 %, skaičiuojant po lakiųjų medžiagų pašalinimo. Nustatomi iškaitinant 600o C temperatūroje po keturių valandų džiovinimo 105o C temperatūroje. |Netirpios medžiagos (praskiestame NaOH naudojant natrio polifosfatą E 450 (c)) | Ne daugiau kaip 0,5 %. |Lakiosios medžiagos | Ne daugiau kaip 15 %. Nustatomos džiovinant keturias valandas 105o C temperatūroje. |Rūgštyse netirpūs pelenai (netirpūs maždaug 3 N druskos rūgštyje) | Ne daugiau kaip 0,5 %. |E 405 – Propan-1,2-diolalginatasCheminis apibūdinimas | Algino rūgšties ir propan-1,2-diolio esteris; kintamos sudėties, kuri priklauso nuo esterinimo laipsnio ir nuo procentinio laisvųjų bei neutralizuotų karboksilo grupių skaičiaus molekulėje. |Išvaizdos apibūdinimas | Beveik bekvapiai, skonio neturintys baltos arba gelsvos spalvos plaušelinės arba grūdėtos struktūros milteliai. |Kiekis | Susidaro, skaičiuojant po lakiųjų medžiagų pašalinimo, ne mažiau kaip 16,0 % ir ne daugiau kaip 20,0 % anglies dioksido. |Pelenai | Ne daugiau kaip 10 %, skaičiuojant po lakiųjų medžiagų pašalinimo. Nustatomi iškaitinant 600o C temperatūroje po keturių valandų džiovinimo 105o C temperatūroje. |Bendras propan-1,2-diolio kiekis | Ne mažiau kaip 15 % ir ne daugiau kaip 36 %. |Laisvojo propan-1,2-diolio kiekis | Ne daugiau kaip 12 %. |Netirpios medžiagos (praskiestame NaOH) | Ne daugiau kaip 0,5 %. |Lakiosios medžiagos | Ne daugiau kaip 20 %. Nustatomos džiovinant keturias valandas 105o C temperatūroje. |Rūgštyse netirpūs pelenai (netirpūs maždaug 3 N druskos rūgštyje) | Ne daugiau kaip 0,5 %. |E 406 – AgarasCheminis apibūdinimas | Hidrofilinis koloidinis poligalaktozidas, kurio 90 % galaktozės molekulių yra D-formos ir 10 % – L-formos. Maždaug kas dešimtos D-galaktopiranozės grandies viena iš hidroksilo grupių yra esterinta sieros rūgštimi, kurios vandenilio jonai yra pakeisti kalcio, magnio, kalio arba natrio jonais. Agaras ekstrahuojamas iš kai kurių jūros dumblių Gelidiaceae ir Sphaerociccaceae šeimos bei joms giminingo raudonojo dumblio, priklausančio Rhodophyceae klasei. |Išvaizdos apibūdinimas | Baltos arba šviesiai geltonos spalvos plaušeliai arba dribsniai, bekvapiai arba turintys vos užuodžiamą būdingą kvapą ir šiek tiek lipnūs. |Pelenai | Ne daugiau kaip 6,5 %, skaičiuojant po lakiųjų medžiagų pašalinimo. Nustatomi iškaitinant 550o C temperatūroje. |Rūgštyse netirpūs pelenai (netirpūs maždaug 3N druskos rūgštyje) | Ne daugiau kaip 0,5 % skaičiuojant po lakiųjų medžiagų pašalinimo. Nustatomi iškaitinant 550o C temperatūroje. |Želatina ir kiti baltymai | Apie 1 g agaro ištirpinama 100 ml verdančio vandens ir paliekama ataušti iki maždaug 50o C. Į 5 ml tirpalo įpilama 5 ml trinitrofenolio tirpalo (1 g bevandenio trinitrofenolio 100 ml karšto vandens). Po dešimties minučių tirpalas neturi susidrumsti. |Netirpios medžiagos (karštame vandenyje) | Ne daugiau kaip 1 %. |Lakiosios medžiagos | Ne daugiau kaip 20 %. Nustatomos džiovinant penkias valandas 105o C temperatūroje. |Krakmolas ir dekstrinai | 100 mg agaro užvirinama 100 ml vandens, įlašinami trys lašai druskos rūgšties ir praskiedžiama iki 1000 ml. Neturi atsirasti mėlyna arba raudona spalva. |Vandens absorbcija | 5 g agaro įdedama į 100 ml tūrio matavimo cilindrą, iki žymės įpilama vandens, sumaišoma ir paliekama 24 valandas stovėti maždaug 25o C temperatūroje. Cilindro turinys išpilamas per sudrėkintą stiklo vatą, vandenį surenkant į kitą 100 ml matavimo cilindrą. Surenkama ne daugiau kaip 75 ml vandens. |E 407 – KarageninasCheminis apibūdinimas | Karageninas gaunamas vandeniu ekstrahuojant Gigartinaceae, Solierriaceae, Hypneaceae ir Furcellariaceae šeimų, priklausančių Rhodophyceae klasei, jūros dumblius (raudonieji jūros dumbliai). Kaip organiniai nusodikliai turi būti naudojami tik metanolis, etanolis ir izopropanolis. Karageniną daugiausia sudaro sieros rūgštimi esterintų polisacharidų kalio, nario, magnio ir kalcio druskos, kurios hidrolizuojamos virsta galaktoze ir 3,6-anhidrogalaktoze. Karageninas neturi būti hidrolizuotas arba kitu būdu chemiškai suskilęs. |Išvaizdos apibūdinimas | Geltoni arba bespalviai, rupūs arba smulkūs milteliai, kurie yra bekvapiai ir šiek tiek lipnūs. |Lakiosios medžiagos | Ne daugiau kaip 12 %. Nustatomos džiovinant keturias valandas 105o C temperatūroje. |Sulfatai | Ne mažiau kaip 15 % ir ne daugiau kaip 40 %, skaičiuojant sulfato jonais po lakiųjų medžiagų pašalinimo. |Rūgštyse netirpūs pelenai (netirpūs maždaug 1 % v/v sieros rūgštyje) | Ne daugiau kaip 2 %, skaičiuojant po lakiųjų medžiagų pašalinimo. |Pelenai | Ne mažiau kaip 15 % ir ne daugiau kaip 40 %. Nustatomi po lakiųjų medžiagų pašalinimo, iškaitinant 550o C temperatūroje. |Metanolio, etanolio, izopropanolio kiekis | Ne daugiau kaip 1 % kiekvieno atskirai arba visų kartu. |1,5 % tirpalo klampumas 75o C temperatūroje | Ne mažiau kaip 5 centipuazai. |E 410 – Ceratonia siligua sakaiCheminis apibūdinimas | Didesnę produkto dalį sudaro didelės molekulinės masės hidrofilinis koloidinis polisacharidas, sudarytas iš galaktopiranozės ir manopiranozės grandžių, sujungtų glikozidinėmis jungtimis. Chemiškai galima būtų apibūdinti kaip galaktomanozę. |Išvaizdos apibūdinimas | Ceratonia siligua sakai yra Ceratonia siligua (L) Taub. (Leguminosae šeima) medžio sėklų sumaltas endospermas. Tai baltos arba gelsvos spalvos beveik bekvapiai milteliai. |Galaktomanozės kiekis | Ne mažiau kaip 75 %. |Netirpios medžiagos (0,4 N sieros rūgštyje) | Ne daugiau kaip 4 % po šešių valandų virinimo. |Pelenai | Ne daugiau kaip 1,2 %. Nustatomi iškaitinant 800o C temperatūroje. |Lakiosios medžiagos | Ne daugiau kaip 14 %. Nustatomos džiovinant iki pastoviosios masės 102–105o C temperatūroje (tris penkias valandas). |Baltymai (N × 6,25) | Ne daugiau kaip 7 %. |E 412 – Cyamopsis tetragonolobus sakaiCheminis apibūdinimas | Didesnę produkto dalį sudaro didelės molekulinės masės hidrofilinis koloidinis polisacharidas, sudarytas iš galaktopiranozės ir manopiranozės grandžių, sujungtų glikozidinėmis jungtimis. Chemiškai galima būtų apibūdinti kaip galaktomanozę. |Išvaizdos apibūdinimas | Cyamopsis tetragonolobus sakai yra Cyamopsis tetragonolobus (L) Taub. (Leguminosae šeima) medžio sėklų sumaltas endospermas. Tai baltos arba gelsvai baltos spalvos beveik bekvapiai milteliai. |Galaktomanozės kiekis | Ne mažiau kaip 75 %. |Netirpios medžiagos (0,4 N sieros rūgštyje) | Ne daugiau kaip 4 % po šešių valandų virinimo. |Pelenai | Ne daugiau kaip 1,5 %. Nustatomi iškaitinant 800o C temperatūroje. |Lakiosios medžiagos | Ne daugiau kaip 14 %. Nustatomos džiovinant iki pastoviosios masės 102–105o C temperatūroje (tris penkias val.). |Baltymai (N × 6,25) | Ne daugiau kaip 7 %. |E 413 – TragakantasCheminis apibūdinimas | Didesnę produkto dalį sudaro didelės molekulinės masės polisacharidai, sudaryti iš galaktoarabinozės, ir rūgštūs polisacharidai, turintys galakturono rūgšties grandis. |Išvaizdos apibūdinimas | Tragakantas yra išdžiovintas sakų ekstraktas, gaunamas iš Astragalus gummifer Labillardiere arba kitų Azijos Astragalus (Leguminosae šeima) rūšių. Nemaltas tragakantas yra plokšti, plokštelių pavidalo, dažnai susukti gabalai arba tiesūs ar susukti į spiralę 0,5–2,5 mm storio gabalai. Jie yra baltos arba šviesiai geltonos spalvos, bekvapiai, be skonio, lipnūs. Miltelių pavidalo tragakantas yra baltos arba gelsvos spalvos. |1 % tirpalo klampumas 25oC temperatūroje | Ne mažiau kaip 250 centipuazų. |Pelenai | Ne daugiau kaip 3,5 %. Nustatomi iškaitinant 550o C temperatūroje. |Rūgštyse netirpūs pelenai (netirpūs maždaug 3 N druskos rūgštyje) | Ne daugiau kaip 0,5 %. Nustatoma iškaitinant 550o C temperatūroje. |Karajos (Sterculia urens) derva | 1 g produkto virinama 20 ml vandens, kol susidro lipnus skystis. Įpilama 5 ml druskos rūgšties ir vėl virinama 5 min. Neturi atsirasti rožinės arba raudonos spalvos. |E 414 – AkacijaCheminis apibūdinimas | Didesnę produkto dalį sudaro didelės molekulinės masės polisacharidai ir jų kalcio, kalio ir magnio druskos. Šiuos junginius hidrolizuojant susidaro arabinozė, galaktozė, ramnozė ir gliukurono rūgštis. Gaunama išdžiovinto sakų ekstrakto pavidalu iš Acacia Senegal (L) Willd. kamieno ir šakų arba iš giminingų Acacia (Leguminosae šeima) rūšių. |Išvaizdos apibūdinimas | Nemalta akacija yra balti, geltonai balti arba šviesiai rožiniai įvairaus dydžio rutuliukai ar kampuoti gabalai. Ji taip pat parduodama baltų arba gelsvų dribsnių, grūdelių arba miltelių pavidalu. |Pelenai | Ne daugiau kaip 4 %. Nustatomi iškaitinant 550o C temperatūroje. |Rūgštyse netirpūs pelenai (netirpūs maždaug 3 N druskos rūgštyje) | Ne daugiau kaip 0,5 %. Nustatoma iškaitinant 550o C temperatūroje. |Netirpios medžiagos (netirpios maždaug 3 N druskos rūgštyje) | Ne daugiau kaip 1 %. |Lakiosios medžiagos | Ne daugiau kaip 15 %. Nustatomos džiovinant penkias val. 105o C temperatūroje. |Krakmolas arba dekstrinai | Užverdamas 1:50 sakų tirpalas ir ataušinamas. Į 5 ml įlašinamas lašas jodo tirpalo (14 g jodo ištirpinama tirpale, turinčiame 36 g kalio jodido 100 ml vandens, įlašinami trys lašai druskos rūgšties ir praskiedžiama iki 1000 ml). Neturi atsirasti melsva arba rausva spalva. |Taninai | Į 10 ml 1:50 sakų tirpalo įlašinama apie 0,1 ml geležies (III) chlorido tirpalo (ištirpinus vandenyje 9 g FeCl3 6H2O, praskiedžiama vandeniu iki 100 ml). Neturi atsirasti juosva spalva arba juosvos nuosėdos. |E 420 – (1) GliucitolisCheminis pavadinimas | D-gliucitolis. |Išvaizdos apibūdinimas | Balti, kristaliniai, higroskopiški saldaus skonio milteliai, dribsniai arba granulės. |Kiekis | Ne mažiau kaip 98 % gliucitolių ir ne mažiau kaip 91 % D-gliucitolio, kiekvienu atveju skaičiuojant sausai medžiagai. Gliucitoliai yra junginiai, turintys bendrą formulę CH2OH (CHOH)n CH2OH, kurioje n yra sveikas skaičius. Ta dalis produkto, kuri nėra D-gliucitolis, daugiausia sudaryta iš manitolio, taip pat mažų kiekių kitų gliucitolių, kuriuose n ≤ 4, bei nežymaus kiekio hidrintų oligosacharidų. |Vanduo | Ne daugiau kaip 1 % (pagal Karl Fischer metodą). |Redukuojantys cukrūs | Ne daugiau kaip 0,3 %, skaičiuojant gliukoze sausai medžiagai. |Bendras cukrų kiekis | Ne daugiau kaip 1 %, skaičiuojant gliukoze sausai medžiagai. |Sulfatiniai pelenai | Ne daugiau kaip 0,1 %, skaičiuojant sausai medžiagai. Nustatomi iškaitinant 800 ± 25 o C temperatūroje. |Sulfatai | Ne daugiau kaip 0,01 %, skaičiuojant sulfato jonais sausai medžiagai. |Chloridai | Ne daugiau kaip 0,005 %, skaičiuojant chloru sausai medžiagai. |Nikelis | Ne daugiau kaip 2 mg/kg, skaičiuojant Ni. |E 420 – (2) Gliucitolio sirupasApibūdinimas | Skaidrus, bespalvis, saldaus skonio gliucitolio ir hidrintų oligosacharidų vandeninis tirpalas. Ta dalis produkto, kuri nėra D-gliucitolis, daugiausia sudaryta iš hidrintų oligosacharidų, gautų hidrinant gliukozės sirupo žaliavą (gliukozės sirupas nesikristalizuoja) arba iš manitolio. Gali būti maži kiekiai kitų gliucitolių, kuriuose n ≤ 4. Gliucitoliai yra junginiai, turintys bendrą formulę CH2OH (CHOH)n CH2OH, kurioje n yra sveikas skaičius. |Kiekis | Ne mažiau kaip 69 % bendros sausos medžiagos ir ne mažiau kaip 50 % D-gliucitolio. |Redukuojantys cukrūs | Ne daugiau kaip 0,3 %, skaičiuojant gliukoze sausai medžiagai. |Sulfatiniai pelenai | Ne daugiau kaip 0,1 %, skaičiuojant sausai medžiagai. Nustatomi iškaitinant 800 ± 25o C temperatūroje. |Sulfatai | Ne daugiau kaip 0,01 %, skaičiuojant sulfato jonais sausai medžiagai. |Chloridai | Ne daugiau kaip 0,005 %, skaičiuojant chloru sausai medžiagai. |Nikelis | Ne daugiau kaip 2 mg/kg, skaičiuojant Ni. |E 421 –ManitolisCheminis pavadinimas | D-manitolis. |Išvaizdos apibūdinimas | Balta, kieta, kristalinė medžiaga, bekvapė ir saldaus skonio. |Kiekis | Ne mažiau kaip 98 % D-manitolio (C6H14O6), skaičiuojant po lakiųjų medžiagų pašalinimo. |Lydymosi temperatūrų intervalas | 165–169o C. |Savitasis poliarizuotos šviesos plokštumos sukimo kampasαD25 | Ne mažesnis kaip + 23,0o ir ne didesnis kaip + 24,3o. |Lakiosios medžiagos | Ne daugiau kaip 0,3 %. Nustatomos džiovinant 4 val. 105o C temperatūroje. |Redukuojantys cukrūs | Ne daugiau kaip 0,5 %, skaičiuojant gliukoze. |Sulfatai | Ne daugiau kaip 0,01 %, skaičiuojant sulfato jonais. |Chloridai | Ne daugiau kaip 0,007 %, skaičiuojant chloru. |Pelenai | Ne daugiau kaip 0,1 %. Nustatomi iškaitinant 800 ± 25o C temperatūroje. |Nikelis | Ne daugiau kaip 2 mg/kg, skaičiuojant Ni. |E 422 – GlicerolisIšvaizdos apibūdinimas | Skaidrus, bespalvis, higroskopinis, sirupo pavidalo, saldaus skonio skystis, sukeliantis ant liežuvio šilumos pojūtį. |Kiekis | Ne mažiau kaip 98 % glicerolio (C3H8O3). |Santykinis tankis (25/25 oC) | Ne mažesnis kaip 1,257. |Lūžio rodiklisnD20 | 1,471–1,474. |Akroleinas, gliukozė ir amonio junginiai | 5 ml glicerolio ir 5 ml kalio hidroksido tirpalo (1:10) mišinys penkias minutes pašildomas 60o C temperatūroje. Tirpalas neturi pageltonuoti ir neturi turėti amoniako kvapo. |Butantrioliai | Ne daugiau kaip 0,2 %. |Chlorinti junginiai | Ne daugiau kaip 0,003 %, skaičiuojant chloru. |Riebalų rūgštys ir esteriai | Ne daugiau kaip 0,1 %, skaičiuojant sviesto rūgštimi. |Sulfatiniai pelenai | Ne daugiau kaip 0,01 %. Nustatomi iškaitinant 800 ± 25o C temperatūroje. |E 440 a) – PektinasCheminis apibūdinimas | Pektiną sudaro daugiausia poligalakturono rūgštis, kurios dalis karboksilo grupių esterintos metilo alkoholiu, ir jos natrio, kalio, kalcio bei amonio druskos. Pektinas gaunamas vandeniu ekstrahuojant atitinkamas valgomąsias augalines medžiagas, paprastai citrusinius vaisius arba obuolius. Neturi būti naudojami jokie kiti organiniai nusodikliai, išskyrus metanolį, etanolį ir izopropanolį. |Išvaizdos apibūdinimas | Balti, šviesiai geltoni, šviesiai pilki arba šviesiai rudi milteliai. |Galakturono rūgštis | Ne mažiau kaip 65 %, skaičiuojant po lakiųjų medžiagų pašalinimo ir nesaičiuojant pelenų. Nustatoma po plovimo rūgštimi ir alkoholiu. |Lakiosios medžiagos | Ne daugiau kaip 12 %. Nustatomos po dviejų valandų džiovinimo 105o C temperatūroje. |Rūgštyse netirpūs pelenai (netirpūs maždaug 3 N druskos rūgštyje) | Ne daugiau kaip 1 %. |Laisvojo metanolio, etanolio ir izopropanolio kiekis | Ne daugiau kaip 1 % atskirai kiekvieno arba visų bendrai, skaičuojant po lakiųjų medžiagų pašalinimo. |Sieros dioksido likutis | Ne daugiau kaip 50 mg/kg, skaičiuojant po lakiųjų medžiagų pašalinimo. |Azoto kiekis | Ne daugiau kaip 0,5 %. Nustatomas (pagal Kjeldahl metodą) po plovimo rūgštimi ir alkoholių. |E 440 b) – Amiduotas pektinasCheminis apibūdinimas | Amiduotą pektiną sudaro daugiausia poligalakturono rūgštis, kurios dalis karboksilo grupių esterintos metilo alkoholiu arba amiduotos, ir jos amonio, natrio, kalio ir kalcio druskos. Gaunamas vandeniu ekstrahuojant atitinkamas valgomąsias augalines medžiagas, paprastai citrusinius vaisius arba obuolius ir ekstraktą veikiant amoniaku šarminėje terpėje. Neturi būti naudojami jokie kiti organiniai nusodikliai, išskyrus metanolį, etanolį ir izopropanolį. |Išvaizdos apibūdinimas | Balti, šviesiai geltoni, šviesiai pilki arba šviesiai rudi milteliai. |Amidinimo laipsnis | Ne daugiau kaip 25 % bendro karboksilo grupių skaičiaus. |Galakturono rūgštis | Ne mažiau kaip 65 %, skaičiuojant po lakiųjų medžiagų pašalinimo ir neskaičiuojant pelenų. Nustatoma po plovimo rūgštimi ir alkoholiu. |Lakiosios medžiagos | Ne daugiau kaip 12 %. Nustatomos po dviejų valandų džiovinimo 105o C temperatūroje. |Rūgštyse netirpūs pelenai (netirpūs maždaug 3 N druskos rūgštyje) | Ne daugiau kaip 1 %. |Laisvojo metanolio, etanolio ir izopropanolio kiekis | Ne daugiau kaip 1 % atskirai kiekvieno arba visų bendrai, skaičuojant po lakiųjų medžiagų pašalinimo. |Sieros dioksido likutis | Ne daugiau kaip 50 mg/kg, skaičiuojant po lakiųjų medžiagų pašalinimo. |Azoto kiekis | Ne daugiau kaip 2,5 %. Nustatomas (pagal Kjeldahl metodą) po plovimo rūgštimi ir alkoholiu. |E 450 a) – i) Dinatrio-divandenilio heptaoksodifosfatasIšvaizdos apibūdinimas | Balti milteliai arba grūdeliai. |Kiekis | Ne mažiau kaip 95,0 % Na2H2P2O7. |Kiekis, skaičiuojant P2O5 | Ne mažiau kaip 63,0 % ir ne daugiau kaip 64,0 %. |Lakiosios medžiagos | Ne daugiau kaip 0,5 %. Nustatomos po keturių val. džiovinimo 105o C temperatūroje. |1 % tirpalo pH vertė | Ne mažiau kaip 3,7 ir ne daugiau kaip 4,4. |Vandenyje netirpios medžiagos | Ne daugiau kaip 0,6 %. |Fluoridai | Ne daugiau kaip 10 mg/kg, skaičiuojant fluoru. |E 450 a) – ii) Trinatrio-vandenilio heptaoksodifosfatasIšvaizdos apibūdinimas | Balti milteliai arba grūdeliai. Bevandenis arba monohidrato pavidalu. |Kiekis | Ne mažiau kaip 95,0 % Na3HP2O7 arba Na3HP2O7 H2O. |Kiekis, skaičiuojant P2O5 | Ne mažiau kaip 57,5 % ir ne daugiau kaip 58,5 % bevandenės druskos atveju. Ne mažiau kaip 53,6 % ir ne daugiau kaip 54,6 % monohidrato atveju. |1 % tirpalo pH vertė | Ne mažiau kaip 6,7 ir ne daugiau kaip 7,3. |Lakiosios medžiagos | Ne daugiau kaip 0,5 %. Nustatomos po keturių val. džiovinimo 105o C temperatūroje. |Vandenyje netirpios medžiagos | Ne daugiau kaip 0,2 %. |Fluoridai | Ne daugiau kaip 10 mg/kg, skaičiuojant fluoru. |E 450 a) – iii) Tetranatrio heptaoksodifosfatasIšvaizdos apibūdinimas | Balti kristaliniai arba grūdėti milteliai. Būna bevandenis arba dekahidrato pavidalu. |Kiekis | Ne mažiau kaip 95,0 % Na4P2O7 arba Na4P2O7 · 10H2O. |Kiekis, skaičiuojant P2O5 | Ne mažiau kaip 52,5 % ir ne daugiau kaip 54,0 % bevandenės druskos atveju. Ne mažiau kaip 31,5 % ir ne daugiau kaip 32,5 % dekahidrato atveju. |Masės sumažėjimas po iškaitinimo | Ne daugiau kaip 0,5 % bevandenės druskos atveju, ne mažiau kaip 38 % ir ne daugiau kaip 42 % dekahidrato atveju. Abiem atvejais nustatomas po keturių valandų džiovinimo 105o C temperatūroje, po kurio 30 minučių iškaitinama 550o C temperatūroje. |1 % tirpalo pH vertė | Ne mažiau kaip 9,9 ir ne daugiau kaip 10,7. |Vandenyje netirpios medžiagos | Ne daugiau kaip 0,2 %. |Fluoridai | Ne daugiau kaip 10 mg/kg, skaičiuojant fluoru. |E 450 a) – iv) Tetrakalio heptaoksodifosfatasIšvaizdos apibūdinimas | Bespalviai kristalai arba balti, labai higroskopiški milteliai. |Kiekis | Ne mažiau kaip 95,0 % K4P2O7. |Kiekis, skaičiuojant P2O5 | Ne mažiau kaip 42,0 % ir ne daugiau kaip 43,7 %. |Masės sumažėjimas po iškaitinimo | Ne daugiau kaip 2 %. Nustatomas po keturių val. džiovinimo 105o C temperatūroje, po kurio 30 min. iškaitinama 550o C temperatūroje. |1 % tirpalo pH vertė | Ne mažiau kaip 10,0 ir ne daugiau kaip 10,7. |Vandenyje netirpios medžiagos | Ne daugiau kaip 0,2 %. |Fluoridai | Ne daugiau kaip 10 mg/kg, skaičiuojant fluoru. |E 450 b) – i) Pentanatrio dekaoksotrifosfatasIšvaizdos apibūdinimas | Balti, truputį higroskopiškos granulės arba milteliai. Būna bevandenis arba heksahidrato pavidalu. |Kiekis | Ne mažiau kaip 85,0 % Na5P3O10 arba Na5P3O10 · 6H2O. Likutis daugiausia sudarytas iš kitų natrio fosfatų (E 450). |Kiekis, skaičiuojant P2O5 | Ne mažiau kaip 56,0 % ir ne daugiau kaip 58,0 % bevandenės druskos atveju. Ne mažiau kaip 43,0 % ir ne daugiau kaip 45,0 % heksahidrato atveju. |Masės sumažėjimas po iškaitinimo | Ne daugiau kaip 0,5 % bevandenės druskos atveju, ir ne daugiau kaip 23,5 % heksahidrato atveju. Abiem atvejais nustatomas po keturių val. džiovinimo 105o C temperatūroje, po kurio 30 min. iškaitinama 550o C temperatūroje. |1 % tirpalo pH vertė | Ne mažiau kaip 9,3 ir ne daugiau kaip 10,1. |Vandenyje netirpios medžiagos | Ne daugiau kaip 0,2 %. |Fluoridai | Ne daugiau kaip 10 mg/kg, skaičiuojant fluoru. |E 450 b) – ii) Pentakalio dekaoksotrifosfatasIšvaizdos apibūdinimas | Balti, labai higroskopiški milteliai. |Kiekis | Ne mažiau kaip 85,0 % K5P3O10. Likutis daugiausia sudarytas iš kitų kalio fosfatų (E 450). |Kiekis, skaičiuojant P2O5 | Ne mažiau kaip 46,5 % ir ne daugiau kaip 48,0 %. |Masės sumažėjimas po iškaitinimo | Ne daugiau kaip 0,5 % skaičiuojant P2O5. Nustatomas po keturių val. džiovinimo 105o C temperatūroje, po kurio 30 min. iškaitinama 550o C temperatūroje. |1 % tirpalo pH vertė | Ne mažiau kaip 9,3 ir ne daugiau kaip 10,1. |Vandenyje netirpios medžiagos | Ne daugiau kaip 2 %. |Fluoridai | Ne daugiau kaip 10 mg/kg, skaičiuojant fluoru. |E 450 c) – i) Natrio polifosfataiCheminis apibūdinimas | Linijinių kondensuotų polifosforo rūgščių, turinčių bendrą formulę H(n + 2)PnO(3n + 1), kurioje n ne mažesnis kaip 2, įvairių natrio druskų mišiniai. |Išvaizdos apibūdinimas | Smulkūs balti milteliai, kristalai arba bespalvės stikliškos plokštelės. |Kiekis, skaičiuojant P2O5 | Ne mažiau kaip 59,5 % ir ne daugiau kaip 70,0 %, skaičiuojant iškaitintai medžiagai. |Masės sumažėjimas po iškaitinimo | Ne daugiau kaip 0,5 %. Nustatomas po keturių val. džiovinimo 105o C temperatūroje, po kurio 30 min. kaitinama 550o C temperatūroje. |1 % tirpalo pH vertė | Ne mažiau kaip 3,6 ir ne daugiau kaip 9,0. |Vandenyje netirpios medžiagos | Ne daugiau kaip 0,2 %. |Fluoridai | Ne daugiau kaip 10 mg/kg, skaičiuojant fluoru. |Cikliniai fosfatai | Ne daugiau kaip 8 %. |E 450 c) – ii) Kalio polifosfataiCheminis apibūdinimas | Linijinių kondensuotų polifosforo rūgščių, turinčių bendrą formulę H(n + 2)PnO3(n + 1), kurioje n ne mažesnis kaip 2, įvairių kalio druskų nevienalyčiai mišiniai. |Išvaizdos apibūdinimas | Smulkūs balti milteliai, kristalai arba bespalvės stikliškos plokštelės. |Kiekis, skaičiuojant P2O5 | Ne mažiau kaip 53,5 % ir ne daugiau kaip 61,5 %, skaičiuojant iškaitintai medžiagai. |Masės sumažėjimas po iškaitinimo | Ne daugiau kaip 2 %. Nustatomas po keturių val. džiovinimo 105o C temperatūroje, po kurio 30 min. iškaitinama 550o C temperatūroje. |1 % tirpalo pH vertė | Ne mažiau kaip 7,8. |Vandenyje netirpios medžiagos | Ne daugiau kaip 0,2 %. |Fluoridai | Ne daugiau kaip 10 mg/kg, skaičiuojant fluoru. |Cikliniai fosfatai | Ne daugiau kaip 8 %. |Cheminis apibūdinimas | Mikrokristalinė celiuliozė yra išgryninta, iš dalies depolimerizuota celiuliozė, pagaminta hidrolizuojant rūgštyje α-celiuliozę, kuri buvo tiesiogiai gauta iš pluoštinės augalinės medžiagos. Jos molekulinė masė apie 36000. |Išvaizdos apibūdinimas | Smulkūs balti arba beveik balti, kvapo neturintys milteliai. |Lakiosios medžiagos | Ne daugiau kaip 5 %. Nustatomos džiovinant iki pastoviosios masės 105o C temperatūroje. |pH vertė | Apie 5 g celiuliozės ir 40 ml anglies dioksido neturinčio vandens mišinys plakamas 20 min. ir centrifuguojamas. Centrifugato pH vertė yra 5,5–7,0. |Sulfatiniai pelenai | Ne daugiau kaip 0,1 %. Nustatomi iškaitinant 800 ± 25o C temperatūroje. |Vandenyje tirpios medžiagos | Ne daugiau kaip 0,16 %. |Dietileteriu ekstrahuojama medžiaga | Ne daugiau kaip 200 mg/kg. |Chloridai | Ne daugiau kaip 350 mg/kg, skaičiuojant chloru. |Sulfatai | Ne daugiau kaip 600 mg/kg, skaičiuojant sulfato jonais. |E 461 – MetilceliuliozėCheminis apibūdinimas | Metilceliuliozė yra celiuliozė, gauta tiesiogiai iš pluoštinės augalinės medžiagos ir iš dalies eterifikuota metilgrupėmis. |Išvaizdos apibūdinimas | Šiek tiek higroskopiški, balti arba truputį gelsvi arba pilkšvi, kvapo ir skonio neturintys, grūdėti arba pluoštiniai milteliai. |Cheminė formulė | Polimerus sudaro pakeistos anhidrogliukozės grandys, kurių bendra formulė yra tokia: C6H7O2(OR1)(OR2)(OR3), kurioje kiekvienas R1, R2, R3 gali būti H,CH3 arbaCH2-CH2OH. |Molekulinė masė | Maždaug nuo 20000 iki 380000. |Pakeistų grupių kiekis | Ne mažiau kaip 25 % ir ne daugiau kaip 33 % metoksigrupių (OCH3). Ne daugiau kaip 5 % hidroksietoksigrupių (-OCH2-CH2OH). |Lakiosios medžiagos | Ne daugiau kaip 10 %. Nustatomos džiovinant iki pastoviosios masės 105o C temperatūroje. |Sulfatiniai pelenai | Ne daugiau kaip 1,5 %. Nustatomi iškaitinant 800 ± 25o C temperatūroje. |1 % tirpalo pH vertė | Ne mažiau kaip 5 ir ne daugiau kaip 8. |E 463 – HidroksipropilceliuliozėCheminis apibūdinimas | Hidroksipropilceliuliozė yra celiuliozė, gauta tiesiogiai iš pluoštinės augalinės medžiagos ir iš dalies eterifikuota hidroksipropilgrupėmis. |Išvaizdos apibūdinimas | Šiek tiek higroskopiški, balti arba truputį gelsvi arba pilkšvi, kvapo ir skonio neturintys, grūdėti arba pluoštiniai milteliai. |Cheminė formulė | Polimerus sudaro pakeistos anhidrogliukozės grandys, kurių bendra formulė yra tokia: C6H7O2(OR1)(OR2)(OR3), kurioje kiekvienas R1, R2, R3 gali būti H,CH2CHOHCH3,CH2CHO(CH2CHOHCH3)CH3,CH2CHO[CH2CHO(CH2CHOHCH3)CH3]CH3. |Molekulinė masė | Maždaug nuo 30000 iki 1000000. |Pakeistų grupių kiekis | Ne mažiau kaip 80,5 % hidroksipropoksigrupių (-OCH2CHOHCH3), skaičiuojant po lakiųjų medžiagų pašalinimo. Tai atitinka ne daugiau kaip 4,6 hidroksipropoksigrupių vienai anhidrogliukozės grandžiai. |1 % tirpalo pH vertė | Ne mažiau kaip 5,0 ir ne daugiau kaip 8,0. |Lakiosios medžiagos | Ne daugiau kaip 10 %. Nustatomos džiovinant iki pastoviosios masės 105o C temperatūroje. |Sulfatiniai pelenai | Ne daugiau kaip 0,5 %. Nustatomi iškaitinant 800 ± 25o C temperatūroje. |E 464 – HidroksipropilmetilceliuliozėCheminis apibūdinimas | Hidroksipropilmetilceliuliozė yra celiuliozė, gauta tiesiogiai iš pluoštinės augalinės medžiagos ir iš dalies eterifikuota metilgrupėmis bei turinti nedidelį skaičių hidroksipropilgrupių. |Išvaizdos apibūdinimas | Šiek tiek higroskopiški, balti arba truputį gelsvi arba pilkšvi, kvapo ir skonio neturintys, grūdėti arba pluoštiniai milteliai. |Cheminė formulė | Polimerus sudaro pakeistos anhidrogliukozės grandys, kurių bendra formulė yra tokia: C6H7O2(OR1)(OR2)(OR3), kurioje kiekvienas R1, R2, R3 gali būti H,CH3,CH2CHOHCH3,CH2CHO(CH2CHOHCH3)CH3,CH2CHO[CH2CHO(CH2CHOHCH3)CH3]CH3. |Molekulinė masė | Maždaug nuo 13000 iki 200000. |Pakeistų grupių kiekis | Ne mažiau kaip 19 % ir ne daugiau kaip 30 % metoksigrupių (-OCH3) bei ne mažiau kaip 3 % ir ne daugiau kaip 12 % hidroksipropoksigrupių (-OCH2CHOHCH3), skaičiuojant po lakiųjų medžiagų pašalinimo. |1 % tirpalo pH vertė | Ne mažiau kaip 5,0 ir ne daugiau kaip 8,0. |Lakiosios medžiagos | Ne daugiau kaip 10 %. Nustatomos džiovinant iki pastoviosios masės 105o C temperatūroje. |Sulfatiniai pelenai | Ne daugiau kaip 1,5 % tuose produktuose, kurių klampumas didesnis kaip 50 centipuazų, ir ne daugiau kaip 3 % produktuose, kurių klampumas yra 50 centipuazų arba mažiau. Nustatomi iškaitinant 800 ± 25o C temperatūroje. |E 465 – EtilmetilceliuliozėCheminis apibūdinimas | Etilmetilceliuliozė yra celiuliozė, gauta tiesiogiai iš pluoštinės augalinės medžiagos ir iš dalies eterifikuota metilgrupėmis ir etilgrupėmis. |Išvaizdos apibūdinimas | Šiek tiek higroskopiški, balti arba truputį gelsvi arba pilkšvi, kvapo ir skonio neturintys, grūdėti arba pluoštiniai milteliai. |Cheminė formulė | Polimerus sudaro pakeistos anhidrogliukozės grandys, kurių bendra formulė yra tokia: C6H7O2(OR1)(OR2)(OR3), kurioje kiekvienas R1, R2, R3 gali būti H,CH3,CH2CH3. |Molekulinė masė | Maždaug nuo 30000 iki 40000. |Pakeistų grupių kiekis | Ne mažiau kaip 14,5 % ir ne daugiau kaip 19 % etoksigrupių (-OC2H5) bei ne mažiau kaip 3,5 % ir ne daugiau kaip 6,5 % metoksigrupių (-OCH3), skaičiuojant po lakiųjų medžiagų pašalinimo. |Lakiosios medžiagos | Pluoštinė medžiaga: ne daugiau kaip 15 %. Milteliai: ne daugiau kaip 10 %. Nustatomos kiekvienu atveju džiovinant iki pastoviosios masės 105o C temperatūroje. |Sulfatiniai pelenai | Ne daugiau kaip 0,6 %. Nustatomi iškaitinant 800 ± 25o C temperatūroje. |1 % tirpalo pH vertė | Ne mažiau kaip 5,0 ir ne daugiau kaip 8,0. |E 466 – KarboksimetilceliuliozėCheminis apibūdinimas | Karboksimetilceliuliozė yra celiuliozė, gauta tiesiogiai iš pluoštinės augalinės medžiagos ir iš dalies eterifikuota karboksimetilgrupėmis, kurių vandenilio jonai iš dalies pakeisti natrio jonais. |Išvaizdos apibūdinimas | Šiek tiek higroskopiški, balti ar truputį gelsvi arba pilkšvi, kvapo ir skonio neturintys, grūdėti arba pluoštiniai milteliai. |Cheminė formulė | Polimerus sudaro pakeistos anhidrogliukozės grandys, kurių bendra formulė yra tokia: C6H7O2(OR1)(OR2)(OR3), kurioje kiekvienas R1, R2, R3 gali būti H,CH2COONa,CH2COOH. |Molekulinė masė | Maždaug nuo 17000 iki 1500000. |Kiekis | Ne mažiau kaip 99,5 % karboksimetilceliuliozės, skaičiuojant po lakiųjų medžiagų pašalinimo. |Natrio chloridas ir natrio glikoliatas | Ne daugiau kaip 0,5 % bendro kiekio ir ne daugiau kaip 0,4 % natrio glikoliato. |Pakeitimo laipsnis | Ne mažiau kaip 0,2 ir ne daugiau kaip 1,0 karboksimetilgrupės (-CH2COOH) vienai anhidrogliukozės grandžiai. |Natris | Ne daugiau kaip 9,7 %, skaičiuojant po lakiųjų medžiagų pašalinimo. |Lakiosios medžiagos | Ne daugiau kaip 12 %. Nustatomos džiovinant iki pastoviosios masės 105o C temperatūroje. |1 % tirpalo pH vertė | Ne mažiau kaip 6,0 ir ne daugiau kaip 8,5. |E 470 – Riebalų rūgščių natrio, kalio ir kalcio druskosCheminis apibūdinimas | Riebalų rūgščių natrio, kalio ir kalcio druskos, esančios maistiniuose aliejuose ir riebaluose, gaunamos iš maistinių riebalų arba iš nudistiliuotų maistinių riebalų rūgščių. |Išvaizdos apibūdinimas | Baltos arba gelsvos spalvos lengvi milteliai, dribsniai arba pusiau kietos medžiagos. |Nemuilinamos medžiagos | Ne daugiau kaip 2 %. |Laisvosios riebalų rūgštys | Ne daugiau kaip 3 %, skaičiuojant oleino rūgštimi. |Bendras glicerolio (junginiuose ir laisvo) kiekis | Ne daugiau kaip 10 %. |Laisvieji šarmai | Ne daugiau kaip 0,1 %, skaičiuojant NaOH. |Alkoholyje netirpios medžiagos | Ne daugiau kaip 0,2 % (tik natrio ir kalio druskos). |Lakiosios medžiagos | Ne daugiau kaip 3 %. |Natrio, kalio arba kalcio kiekis | Natrio Ne mažiau kaip 9,0 % ir ne daugiau kaip 14,0 %, skaičiuojant Na2O. Kalio Ne mažiau kaip 13,0 % ir ne daugiau kaip 21,5 %, skaičiuojant K2O. Kalcio Ne mažiau kaip 8,5 % ir ne daugiau kaip 13,0 %, skaičiuojant CaO. |E 471 – Riebalų rūgščių mono- ir digliceridaiPastaba.Šie kriterijai atitinka produktą, kuriame nėra E 470.Cheminis apibūdinimas | Riebalų rūgščių mono- bei digliceridai yra riebalų rūgščių ir glicerolio mono-, di- ir triesterių mišiniai, esantys maistiniuose riebaluose. Juose gali būti maži kiekiai laisvųjų riebalų rūgščių ir glicerolio. |Išvaizdos apibūdinimas | Tai arba aliejingas skystis, kurio spalva keičiasi nuo šviesiai geltonos iki šviesiai rudos, arba į vašką panaši balta arba šiek tiek balkšva kieta medžiaga. Kieta medžiaga gali būti dribsnių, miltelių arba mažų rutuliukų pavidalo. |Mono- ir diesterių kiekiai | Ne mažiau kaip 70 %. |Laisvosios riebalų rūgštys | Ne daugiau kaip 3 %, skaičiuojant oleino rūgštimi. |Laisvasis glicerolis | Ne daugiau kaip 7 %. |Bendras glicerolio kiekis | Ne mažiau kaip 16 % ir ne daugiau kaip 33 %. |Poligliceroliai | Ne daugiau kaip 4 % diglicerolio ir ne daugiau kaip 1 % aukštesniųjų poliglicerolių, abiem atvejais skaičiuojant bendram glicerolio kiekiui. |Vanduo | Ne daugiau kaip 2 % (pagal Karl Fischer metodą)). |Sulfatiniai pelenai | Ne daugiau kaip 0,5 %. Nustatomi iškaitinant 800 ± 25o C temperatūroje. |E 472 a) – Riebalų rūgščių mono- ir digliceridų acto rūgšties esteriaiCheminis apibūdinimas | Riebalų rūgščių ir acto rūgšties bei glicerolio esteriai, esantys maistiniuose riebaluose. Juose gali būti maži kiekiai laisvųjų riebalų rūgščių ir glicerolio, laisvosios acto rūgšties ir laisvųjų gliceridų. |Išvaizdos apibūdinimas | Skaidrūs neklampūs skysčiai arba kietos medžiagos, baltos arba šviesiai geltonos spalvos. |Bendras acto rūgšties kiekis | Ne mažiau kaip 9 % ir ne daugiau kaip 32 %. |Laisvosvųjų riebalų rūgščių (ir acto rūgšties) kiekis | Ne daugiau kaip 3 %, skaičiuojant oleino rūgštimi. |Laisvojo glicerolio kiekis | Ne daugiau kaip 2 %. |Bendras glicerolio kiekis | Ne mažiau kaip 14 % ir ne daugiau kaip 31 %. |Sulfatiniai pelenai | Ne daugiau kaip 0,5 %. Nustatomi iškaitinant 800 ± 25o C temperatūroje. |E 472 b) – Riebalų rūgščių mono- ir digliceridų pieno rūgšties esteriaiPastaba.. Šie kriterijai atitinka produktą, kuriame nėra E 470.Cheminis apibūdinimas | Riebalų rūgščių ir pieno rūgšties bei glicerolio esteriai, esantys maistiniuose riebaluose. Juose gali būti maži kiekiai laisvųjų riebalų rūgščių ir glicerolio, laisvosios pieno rūgšties ir laisvųjų gliceridų. |Išvaizdos apibūdinimas | Minkštos ir kietos medžiagos, primenančios vašką. |Bendras pieno rūgšties kiekis | Ne mažiau kaip 13 % ir ne daugiau kaip 45 %. |Laisvosios riebalų rūgštys | Ne daugiau kaip 3 %, skaičiuojant oleino rūgštimi. |Laisvasis glicerolis | Ne daugiau kaip 2 %. |Bendras glicerolio kiekis | Ne mažiau kaip 13 % ir ne daugiau kaip 30 %. |Sulfatiniai pelenai | Ne daugiau kaip 0,5 %. Nustatomi iškaitinant 800 ± 25o C temperatūroje. |E 472 c) – Maistinių riebalų rūgščių mono- ir digliceridų citrinų rūgšties esteriaiCheminis apibūdinimas | Riebalų rūgščių ir citrinų rūgšties bei glicerolio esteriai, esantys maistiniuose aliejuose ir riebaluose. Juose gali būti maži kiekiai laisvųjų riebalų rūgščių ir glicerolio, laisvosios citrinų rūgšties ir laisvųjų gliceridų. Jie gali būti iš dalies arba visiškai neutralizuoti natrio šarmu arba kalio šarmu. |Išvaizdos apibūdinimas | Gelsvi arba šviesiai rudi skysčiai, kietos arba pusiau kietos medžiagos, primenančios vašką. |Bendras citrinų rūgšties kiekis | Ne mažiau kaip 13 % ir ne daugiau kaip 50 %. |Laisvosios riebalų rūgštys | Ne daugiau kaip 3 %, skaičiuojant oleino rūgštimi. |Laisvasis glicerolis | Ne daugiau kaip 2 %. |Bendras glicerolio kiekis | Ne mažiau kaip 11 % ir ne daugiau kaip 29 %. |Sulfatiniai pelenai | Ne daugiau kaip 0,5 % produktams rūgščių pavidalu ir ne daugiau kaip 10,0 % iš dalies arba visiškai neutralizuotiems produktams. Nustatomi iškaitinant 800 ± 25o C temperatūroje. |1 % tirpalo pH vertė | Ne mažiau kaip 3 ir ne daugiau kaip 7,3. |E 472 d) – Maistinių riebalų rūgščių mono- ir digliceridų vyno rūgšties esteriaiCheminis apibūdinimas | Riebalų rūgščių ir vyno rūgšties (E 334) bei glicerolio esteriai, esantys maistiniuose riebaluose. Juose gali būti maži kiekiai laisvųjų riebalų rūgščių ir laisvojo glicerolio, laisvosios vyno rūgšties ir laisvųjų gliceridų. |Išvaizdos apibūdinimas | Lipnūs ir klampūs gelsvi skysčiai ir kietos geltonos medžiagos, primenančios vašką. |Bendras vyno rūgšties kiekis | Ne mažiau kaip 15 % ir ne daugiau kaip 50 %. |Laisvosios riebalų rūgštys | Ne daugiau kaip 3 %, skaičiuojant oleino rūgštimi. |Laisvasis glicerolis | Ne daugiau kaip 2 %. |Bendras glicerolio kiekis | Ne mažiau kaip 12 % ir ne daugiau kaip 29 %. |Sulfatiniai pelenai | Ne daugiau kaip 0,5 %. Nustatomi iškaitinant 800 ± 25o C temperatūroje. |E 472 e) – Riebalų rūgščių mono- ir digliceridų mono- bei diacetilvyno rūgšties esteriaiCheminis apibūdinimas | Riebalų rūgščių ir mono- bei diacetilvyno rūgšties (gautos iš vyno rūgšties E 334) ir glicerolio esteriai, esantys maistiniuose riebaluose. Juose gali būti maži kiekiai laisvųjų riebalų rūgščių, laisvojo glicerolio, laisvosios vyno ir acto rūgšties bei jų darinių, taip pat laisvųjų gliceridų. |Išvaizdos apibūdinimas | Lipnūs ir klampūs gelsvi skysčiai, kurių konsistencija primena riebalus, ir kietos, geltonos, primenančios vašką medžiagos. Drėgname ore hidrolizuojasi, susidarant acto rūgščiai. |Bendras vyno rūgšties kiekis | Ne mažiau kaip 10 % ir ne daugiau kaip 40 %. |Bendras acto rūgšties kiekis | Ne mažiau kaip 8 % ir ne daugiau kaip 32 %. |Laisvosios riebalų rūgštys | Ne daugiau kaip 3 %, skaičiuojant oleino rūgštimi. |Laisvasis glicerolis | Ne daugiau kaip 2 %. |Bendras glicerolio kiekis | Ne mažiau kaip 11 % ir ne daugiau kaip 28 %. |Sulfatiniai pelenai | Ne daugiau kaip 0,5 %. Nustatomi iškaitinant 800 ± 25o C temperatūroje. |E 472 f) –Riebalų rūgščių mono- ir digliceridų mišrūs acto bei vyno rūgšties esteriaiCheminis apibūdinimas | Riebalų rūgščių ir acto bei vyno rūgšties (E 334) ir glicerolio esteriai, esantys maistiniuose riebaluose. Juose gali būti maži kiekiai laisvojo glicerolio, laisvųjų riebalų rūgščių, laisvosios vyno ir acto rūgšties bei laisvųjų gliceridų. |Išvaizdos apibūdinimas | Skaidrūs neklampūs skysčiai ir kietos medžiagos, baltos arba šviesiai geltonos spalvos. |Bendras acto rūgšties kiekis | Ne mažiau kaip 10 % ir ne daugiau kaip 20 %. |Bendras vyno rūgšties kiekis | Ne mažiau kaip 20 % ir ne daugiau kaip 40 %. |Laisvoji acto rūgštis | Ne mažiau kaip 5,5 % ir ne daugiau kaip 8,5 %. |Laisvoji acto rūgštis | Ne daugiau kaip 1 %. |Laisvosios riebalų rūgštys | Ne daugiau kaip 3 %, skaičiuojant oleino rūgštimi. |Laisvasis glicerolis | Ne daugiau kaip 2 %. |Bendras glicerolio kiekis | Ne mažiau kaip 12 % ir ne daugiau kaip 27 %. |Sulfatiniai pelenai | Ne daugiau kaip 0,5 %. Nustatomi iškaitinant 800 ± 25o C temperatūroje. |E 473 – Riebalų rūgščių ir sacharozės esteriaiPastaba.Šie kriterijai atitinka produktą, kuriame nėra E 470.Cheminis apibūdinimas | Riebalų rūgščių ir sacharozės daugiausia mono- ir diesteriai, esantys maistiniuose riebaluose. Juos galima pagaminti iš sacharozės ir maistinių riebalų rūgščių metilo bei etilo esterių arba ekstrahuojant iš sacharozės gliceridų. Jų gamyboje neturi būti naudojami jokie kiti organiniai tirpikliai, išskyrus dimetilformamidą, etilacetatą ir izopropanolį. |Išvaizdos apibūdinimas | Minkštos medžiagos, standūs geliai, balti arba baltai pilki milteliai. |Bendras sacharozės ir riebalų rūgščių esterių kiekis | Ne mažiau kaip 80 %. |Bendras gliceridų kiekis | Ne daugiau kaip 20 %. |Laisvosios sacharozės kiekis | Ne daugiau kaip 5 %. |Laisvųjų riebalų rūgščių kiekis | Ne daugiau kaip 3 %, skaičiuojant oleino rūgštimi. |Sulfatiniai pelenai | Ne daugiau kaip 2 %. Nustatomi iškaitinant 800 ± 25o C temperatūroje. |Dimetilformamido kiekis | Ne daugiau kaip 1 mg/kg. |Metanolio kiekis | Ne daugiau kaip 10 mg/kg. |Bendras etilacetato ir izopropanolio kiekis | Ne daugiau kaip 350 mg/kg atskirai kiekvieno arba kartu. |E 474 – Sacharozės gliceridaiPastaba.Šie kriterijai atitinka produktą, kuriame nėra E 470.Cheminis apibūdinimas | Sacharozės gliceridai gaunami sacharozei reaguojant su maistiniais riebalais arba aliejais, kai susidaro sacharozės ir riebalų rūgščių mono- ir diesteriai. Kartu iš šių riebalų arba aliejaus lieka nedaug mono-, di- ir trigliceridų. Esterių gamyboje neturi būti naudojami jokie kiti organiniai tirpikliai, išskyrus dimetilformamidą, etilacetatą ir izopropanolį. |Išvaizdos apibūdinimas | Minkštos medžiagos, standūs geliai, balti arba balkšvi milteliai. |Bendras sacharozės ir riebalų rūgščių esterių kiekis | Ne mažiau kaip 40 % ir ne daugiau kaip 60 %. |Bendras gliceridų kiekis | Ne mažiau kaip 40 % ir ne daugiau kaip 60 %. |Laisvosios sacharozės kiekis | Ne daugiau kaip 5 %. |Laisvųjų riebalų rūgščių kiekis | Ne daugiau kaip 3 %, skaičiuojant oleino rūgštimi. |Sulfatiniai pelenai | Ne daugiau kaip 2 %. Nustatomi iškaitinant 800 ± 25o C temperatūroje. |Dimetilformamido kiekis | Ne daugiau kaip 1 mg/kg. |Metanolio kiekis | Ne daugiau kaip 10 mg/kg. |Bendras etilacetato ir izopropanolio kiekis | Ne daugiau kaip 350 mg/kg atskirai kiekvieno arba kartu. |E 475 – Nepolimerizuotų riebalų rūgščių ir poliglicerolio esteriaiPastaba.Šie kriterijai atitinka produktą, kuriame nėra E 470.Cheminis apibūdinimas | Riebalų rūgščių ir poliglicerolių esteriai gaunami esterinant poliglicerolius maistiniais riebalais arba riebalinėmis rūgštimis, esančiomis maistiniuose riebaluose. Poliglicerolių didesnę dalį sudaro di-, tri- ir tetraglicerolis, heptaglicerolio ir aukštesniųjų poliglicerolių yra ne daugiau kaip 10 %. |Išvaizdos apibūdinimas | Geltoni arba šviesiai rudi skysčiai bei pusiau kietos medžiagos. |Bendras riebalų rūgščių esterių kiekis | Ne mažiau kaip 90 %. |Laisvosios riebalų rūgštys | Ne daugiau kaip 6 %, skaičiuojant oleino rūgštimi. |Bendras glicerolio ir poliglicerolių kiekis | Ne mažiau kaip 18 % ir ne daugiau kaip 60 %. |Laisvasis glicerolis ir poligliceroliai | Ne daugiau kaip 7 %. |Sulfatiniai pelenai | Ne daugiau kaip 0,5 %. Nustatomi iškaitinant 800 ± 25o C temperatūroje. |E 477 – Riebalų rūgščių ir propan-1,2-diolio esteriaiPastaba.Šie kriterijai atitinka produktą, kuriame nėra E 470.Cheminis apibūdinimas | Daugiausia sudaro maistiniuose riebaluose esančių riebalų rūgščių ir propan-1,2-diolio mono- bei diesterių mišiniai. Pagrindinę alkoholių dalį sudaro propan-1,2-diolis, taip pat yra dimero ir pėdsakai trimero. Organinių rūgščių, išskyrus maistinių riebalų rūgštis, nėra. |Išvaizdos apibūdinimas | Primenantys vašką balti dribsniai, rutuliukai arba kietos medžiagos. |Bendras riebalų rūgščių esterių kiekis | Ne mažiau kaip 85 %. |Laisvasis propan-1,2-diolis | Ne daugiau kaip 5 %. |Propan-1,2-diolio dimeras ir trimeras | Ne daugiau kaip 0,4 %. |Laisvosios riebalų rūgštys | Ne daugiau kaip 6 %, skaičiuojant oleino rūgštimi. |Sulfatiniai pelenai | Ne daugiau kaip 0,5 %. Nustatomi iškaitinant 800 ± 25o C temperatūroje. |Bendras propan-1,2-diolio kiekis | Ne mažiau kaip 11 % ir ne daugiau kaip 31 %. |E 481 – Natrio stearoil-2-laktataiCheminis apibūdinimas | Stearoilpieno rūgščių natrio druskų ir nedidelio kiekio kitų giminingų rūgščių natrio druskų mišinys, gaunamas reaguojant stearino ir pieno rūgštims. Jame taip pat gali būti kitų maistinių riebalų rūgščių, laisvųjų arba esterintų, kadangi jų yra naudojamoje stearino rūgštyje. |Išvaizdos apibūdinimas | Būdingo kvapo kreminės spalvos milteliai arba trapi kieta medžiaga. |Natrio kiekis | Ne mažiau kaip 2,5 % ir ne daugiau kaip 5 %. |Esterių skaičius | Ne mažiau kaip 90 mg ir ne daugiau kaip 190 mg KOH/g. |Bendras pieno rūgšties kiekis (laisvosios ir junginiuose) | Ne mažiau kaip 15 % ir ne daugiau kaip 40 %. |Rūgščių skaičius | Ne mažiau kaip 60 mg ir ne daugiau kaip 130 mg KOH/g. |E 482 – Kalcio stearoil-2-laktatasCheminis apibūdinimas | Stearoilpieno rūgščių kalcio druskų ir nedidelio kiekio kitų giminingų rūgščių kalcio druskų mišinys, gaunamas reaguojant stearino ir pieno rūgštims. Jame taip pat gali būti kitų maistinių riebalų rūgščių, laisvųjų arba esterintų, kadangi jų yra naudojamoje stearino rūgštyje. |Išvaizdos apibūdinimas | Būdingo kvapo baltos spalvos milteliai arba trapi kieta medžiaga. |Kalcio kiekis | Ne mažiau kaip 1,0 % ir ne daugiau kaip 5,2 %. |Esterių skaičius | Ne mažiau kaip 125 mg ir ne daugiau kaip 190 mg KOH/g. |Bendras pieno rūgšties kiekis (laisvosios ir junginiuose) | Ne mažiau kaip 15 % ir ne daugiau kaip 40 %. |Rūgščių skaičius | Ne mažiau kaip 50 mg ir ne daugiau kaip 130 mg KOH/g. |E 483 – SteariltartratasCheminis apibūdinimas | Steariltartratas gaunamas esterinant vyno rūgštį (E 334) 1-oktadekanoliu. Jį daugiausia sudaro diesteris, taip pt nedideli kiekiai monoesterio, vyno rūgšties ir 1-oktadekanolio. Taip pat gali būti kitų esterių, nes naudojamame 1-oktadekanolyje yra alkoholių, susidariusių ne tik iš stearino rūgšties, bet ir iš kitų maistinių riebalų rūgščių. |Išvaizdos apibūdinimas | Kreminės spalvos riebi kieta medžiaga (25o C temperatūroje). |Bendras esterių kiekis | Ne mažiau kaip 90,0 %. |Bendras vyno rūgšties kiekis | Ne mažiau kaip 18 % ir ne daugiau kaip 35 %. |Nemuilinama medžiaga | Ne mažiau kaip 77 % ir ne daugiau kaip 83 %. |Lydymosi temperatūros intervalas | 67–77o C. |Esterių skaičius | Ne mažiau kaip 163 mg ir ne daugiau kaip 180 mg KOH/g. |Jodo skaičius | Ne daugiau kaip 4 (Pagal Wijs metodą). |Rūgščių skaičius | Ne ne daugiau kaip 6 mg KOH/g. |Sulfatiniai pelenai | Ne daugiau kaip 0,5 %. Nustatomi iškaitinant 800 ± 25o C temperatūroje. |[1] OL L 223, 1978 8 14, p. 30.--------------------------------------------------


title: 2005 m. kovo 2 d. Komisijos direktyva 2005/18/EB, iš dalies keičianti Direktyvą 2001/32/EB, pripažįstančią apsaugotas Bendrijos zonas, kuriose augalų sveikatai gresia ypatingas pavojus

text:
3.3.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 57/25

         KOMISIJOS DIREKTYVA 2005/18/EB
   2005 m. kovo 2 d.
   iš dalies keičianti Direktyvą 2001/32/EB, pripažįstančią apsaugotas Bendrijos zonas, kuriose augalų sveikatai gresia ypatingas pavojus
   EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,
   atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,
   atsižvelgdama į 2000 m. gegužės 8 d. Tarybos direktyvą 2000/29/EB dėl apsaugos priemonių nuo augalams ir augaliniams produktams kenksmingų organizmų įvežimo į Bendriją ir išplitimo joje (1), ypač į jos 2 straipsnio 1 dalies h punkto pirmą papunktį,
   atsižvelgdama į Čekijos Respublikos, Danijos, Estijos, Graikijos, Airijos, Italijos, Švedijos ir Jungtinės Karalystės pateiktus prašymus,
   kadangi:

               (1)

               Remiantis Čekijos Respublikos, Danijos, Graikijos (Kretos ir Lesvos salų), Airijos, Švedijos ir Jungtinės Karalystės (įskaitant Lamanšo sąsiaurio salų, bet ne Meno salos) pateikta informacija, nustatyta, kad šiuo metu Cryphonectria parasitica (Murrill) Barr. neaptinkamas šių šalių teritorijoje. Taigi šias šalis reikėtų pripažinti nuo Cryphonectria parasitica (Murrill) Barr. apsaugotomis zonomis.

               (2)

               Remiantis į Danijos pateikta atnaujintų tyrimų metu gauta informacija, Danijos jau nereikėtų pripažinti nuo runkelių gyslų nekrotinio pageltimo furoviruso apsaugota zona, nes nustatyta, kad šiuo metu šis žalingas organizmas aptinkamas ir Danijoje.

               (3)

               Remiantis Estijos pateikta atnaujintų tyrimų metu gauta informacija, nustatyta, kad šiuo metu vaismedžių bakterinė degligė (Erwinia amylovora (Burr.) Winsl. et al.) neaptinkama Estijos teritorijoje. Todėl Estiją reikėtų laikinai pripažinti nuo šio organizmo apsaugota zona.

               (4)

               Remiantis Jungtinės Karalystės pateikta atnaujintų tyrimų metu gauta informacija apie Dendroctonus micans Kugelan buvimą, nustatyta, kad šis žalingas organizmas aptinkamas kai kuriose Jungtinės Karalystės teritorijos dalyse, išskyrus Šiaurės Airiją, Meno ir Džersio salas. Todėl apsaugotos zonos teritoriją reikėtų pakeisti ir apsiriboti vien tik Šiaurės Airija bei Meno ir Džersio salomis.

               (5)

               Remiantis Italijos pateikta atnaujintų tyrimų metu gauta informacija bei Maisto ir veterinarijos tarnybos misijos, vykusios Italijoje 2004 m. gegužės mėn., metu gauta papildoma informacija, nustatyta, kad šis žalingas organizmas šiuo metu yra randamas šioje šalyje. Todėl Italija jau neturėtų būti pripažįstama nuo citrusinių tristeza viruso (CTV) apsaugota zona.

               (6)

               Remiantis Švedijos pateikta informacija, nustatyta, kad reikia pataisyti kai kurių Švedijos provincijų, pripažįstamų nuo Leptinotarsa decemlineata Say apsaugotomis zonomis, pavadinimų rašybą.

               (7)

               Todėl Direktyvą 2001/32/EB reikėtų atitinkamai iš dalies pakeisti (2).

               (8)

               Šioje direktyvoje numatytos priemonės atitinka Augalų sveikatos nuolatinio komiteto nuomonę,

         PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:
   1 straipsnis
   Direktyva 2001/32/EB iš dalies keičiama taip:

               1)

               1 straipsnio pabaigoje pridedama ši pastraipa:
               „Priedo b punkto 2 papunktyje nurodyta Estijos zona pripažįstama iki 2007 m. kovo 31 d.“

               2)

               Priedas pakeičiamas pagal šios direktyvos priedą.

         2 straipsnis
   1.   Valstybės narės priima ir paskelbia įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie, įsigalioję vėliausiai nuo 2005 m. gegužės 14 d., įgyvendina šią direktyvą. Jos pradeda taikyti tas nuostatas nuo 2005 m. gegužės 15 d.
   Valstybės narės, tvirtindamos šias priemones, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.
   2.   Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų nacionalinių teisės aktų pagrindinių nuostatų tekstus.
   3 straipsnis
   Ši direktyva įsigalioja trečią dieną po jos paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
   4 straipsnis
   Ši direktyva skirta valstybėms narėms.

      Priimta Briuselyje, 2005 m. kovo 2 d.

            Komisijos vardu

         Markos KYPRIANOU

            Komisijos narys

      (1)  OL L 169, 2000 7 10, p. 1. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Komisijos direktyva 2004/102/EB, (OL L 309, 2004 10 6, p. 9).

      (2)  OL L 127, 2001 5 9, p. 38. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 2004/32/EB (OL L 85, 2004 3 23, p. 24).
   PRIEDAS
   Direktyvos 2001/32/EB priedas iš dalies keičiamas taip:

               1.

               a punkte:

                           i)

                           4 papunkčio dešiniajame stulpelyje pateikiamas tekstas keičiamas taip:
                           „Graikija, Airija, Jungtinė Karalystė (Šiaurės Airija, Meno sala ir Džersio sala)“;

                           ii)

                           13 papunkčio dešiniajame stulpelyje žodžiai „Blekroge, Gotlands“ keičiami žodžiais „Blekinge, Gotland“.

               2.

               b punkto 2 papunktyje prieš „Prancūzija (Korsika)“ įrašoma „Estija“.

               3.

               c punkte prieš 1 papunktį įrašomas šis papunktis:

                                       „01.

                                          Cryphonectria parasitica (Murrill) Barr

                           Čekijos Respublika, Danija, Graikija (Kretos ir Lesvos salos), Airija, Švedija ir Jungtinė Karalystė (išskyrus Meno salą)“

               4.

               d punkte:

                           i)

                           1 papunktyje išbraukiama „Danija“;

                           ii)

                           3 papunktyje išbraukiama „Italija“.


title: 1997 m. gruodžio 16 d. Tarybos direktyva 97/77/EB, iš dalies keičianti Direktyvas 93/23/EEB, 93/24/EEB ir 93/25/EEB dėl būtinų kiaulių, galvijų, avių ir ožkų produkcijos statistinių tyrimų

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

31997L0077

Oficialusis leidinys L 010 , 16/01/1998 p. 0028 - 0030

		Tarybos direktyva 97/77/EB1997 m. gruodžio 16 d.iš dalies keičianti Direktyvas 93/23/EEB, 93/24/EEB ir 93/25/EEB dėl būtinų kiaulių, galvijų, avių ir ožkų produkcijos statistinių tyrimųEUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 43 straipsnį,atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą [1],atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę [2],kadangi, siekdama užtikrinti tinkamą bendrosios žemės ūkio politikos valdymą, ypač turint omenyje kiaulienos, galvijienos, avienos ir ožkienos rinkas, Komisija reikalauja nuolat pateikti duomenis apie gyvūnų ir kiaulienos, galvijienos, avienos bei ožkienos gamybos tendencijas;kadangi 1993 m. birželio 1 d. Tarybos direktyva 93/23/EEB dėl statistinių kiaulininkystės tyrimų [3], 1993 m. birželio 1 d. Tarybos direktyva 93/24/EEB dėl statistinių galvijų produkcijos tyrimų [4] ir 1993 m. birželio 1 d. Tarybos direktyva 93/25/EEB dėl atliktinų avių ir ožkų bandų statistinių tyrimų [5] reguliuoja kiaulių, galvijų ir avių bei ožkų produkcijos statistinių tyrimų dažnumą;kadangi tam, kad būtų galima geriau pasinaudoti žemės ūkio statistiniams tyrimams reikalingais prieinamais šaltiniais, reikėtų derinti referencinius laikotarpius;kadangi reikėtų sumažinti statistinius tyrimus atliekančių žemės ūkio valdų darbo krūvį;kadangi įvairūs žemės ūkio sektoriuje atliekami statistiniai tyrimai turi būti kuo labiau sinchronizuoti;kadangi kai kurių valstybių narių įvairios gyvūnų populiacijos sudaro palyginti mažą visos Bendrijos gyvūnų populiacijos dalį; kadangi dėl to šioms valstybėms narėms gali būti leidžiamos tam tikros nukrypti leidžiančios nuostatos,PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:1 straipsnisŠia direktyva Direktyva 93/23/EEB iš dalies yra keičiama taip:1. 1 straipsnyje:a) 2 dalies antra pastraipa pakeičiama taip:"Valstybėms narėms, turinčioms mažiau kaip 3 milijonus kiaulių, statistinį tyrimą gali būti leidžiama atlikti kartą per metus: balandžio, gegužės/birželio, rugpjūčio arba lapkričio/gruodžio mėnesiais. Jei valstybės narės nusprendžia atlikti tyrimą balandžio, gegužės/birželio arba rugpjūčio mėnesiais, jos perduoda Komisijai apytikrį kiaulių skaičių, (turimą) vieną iš pirmųjų referencinių metų gruodžio mėnesio dienų."b) Straipsnis papildomas šiomis 4 ir 5 dalimis:"4. Komisija, valstybių narių prašymu, gali leisti joms atlikti tik du tyrimus per metus išlaikant šešių mėnesių intervalą: gegužę/birželį ir lapkritį/gruodį. Šis leidimas suteikiamas tik su sąlyga, kad valstybės narės taiko atitinkamus metodus, užtikrinančius 12 straipsnyje numatytų prognozių kokybę. Kartu su minėtu prašymu valstybės narės privalo pateikti atitinkamus metodikos dokumentus.5. Daugiau kaip tris tyrimus per metus atliekančioms valstybėms narėms leidžiama ne daugiau kaip trimis dienomis nukrypti nuo dviejų iš 4 dalyje minimų tyrimo datų, kurias jos nustato."2. 5 straipsnis yra papildomas šiomis dalimis:"3. Valstybės narės, gavusios leidimą atlikti tik du tyrimus per metus, perduoda Komisijai negalutinius tyrimų rezultatus, įskaitant papildomus skaičiavimus, iki:- tų pačių metų rugpjūčio 15 dienos – už gegužės/birželio mėnesiais atliktą tyrimą,- kitų metų vasario 15 dienos – už lapkričio/gruodžio tyrimą.Mažiau kaip tris milijonus kiaulių turinčios valstybės narės, gavusios leidimą atlikti tik vieną tyrimą per metus ir neįsipareigojusios to padaryti lapkričio/gruodžio mėnesiais, perduoda Komisijai gruodžio mėnesio apytikrius skaičius iki kitų metų vasario 15 d.4. Valstybės narės, gavusios leidimą atlikti tik du tyrimus per metus, tyrimų rezultatus, įskaitant papildomus skaičiavimus, Komisijai perduoda taip, kaip apibrėžta 4 straipsnio 2 dalyje, iki:- tų pačių metų rugsėjo 15 dienos – už gegužės/birželio mėnesiais atliktą tyrimą,- kitų metų balandžio 1 dienos – už lapkričio/gruodžio tyrimą."3) 6 straipsnyje:a) 1 dalyje žodis "gruodis" keičiamas žodžiais "gruodis arba lapkritis/gruodis";b) 2 dalyje "balandis" keičiamas žodžiais "balandis arba gegužė/birželis".4) 8 straipsnio 1 dalyje žodis "gruodis" keičiamas žodžiais "lapkritis/gruodis".2 straipsnisŠia direktyva Direktyva 93/24/EEB iš dalies keičiama taip:1) 1 straipsnyje:a) 1 dalis pakeičiama taip:"1. Valstybės narės kasmet atlieka statistinius jų teritorijoje esančių galvijų tyrimus nurodydamos vieną gegužės/birželio mėnesio dieną ir vieną lapkričio/gruodžio mėnesio dieną.Valstybėms narėms gali būti leidžiama gegužės/birželio tyrimus pakeisti balandžio mėnesio tyrimu, jei iki tų metų rugsėjo 30 d. Komisijai jos pateikia vieną iš pirmųjų birželio dienų turimų galvijų skaičių."b) 2 dalies antra pastraipa pakeičiama taip:"2. Valstybėms narėms, jų pačių prašymu, gali būti leidžiama atlikti gegužės/birželio arba lapkričio/gruodžio tyrimus pasirinktuose rajonuose, bet tie tyrimai turi apimti ne mažiau kaip 70 % galvijų skaičiaus."2) 5 straipsnio 1 dalies antroje įtraukoje ir 2 dalies antroje įtraukoje "gruodis" keičiamas "lapkritis/gruodis".3) 6 straipsnio 1 dalyje "gruodis" keičiamas "lapkritis/gruodis".4) 8 straipsnio 1 dalyje "gruodis" keičiamas "lapkritis/gruodis".3 straipsnisŠia direktyva Direktyva 93/25/EEB iš dalies keičiama taip:1) 1 straipsnyje:a) 1 dalis pakeičiama taip:"1. Valstybės narės kasmet atlieka statistinius jų teritorijoje esančių avių tyrimus nurodydamos vieną lapkričio/gruodžio mėnesio dieną."b) 2 dalies a punkte žodžiai "į vieną iš pirmųjų gruodžio dienų" keičiami žodžiais "į vieną iš pirmųjų lapkričio/gruodžio dienų."2) 6 straipsnio 2 dalis pakeičiama taip:"2. Nukrypstant nuo 1–5 straipsnių, Belgijai, Danijai, Vokietijai ir Nyderlandams leidžiama nustatyti lapkričio/gruodžio mėnesiais laikomų avių ir ožkų, o Jungtinei Karalystei – ožkų, skaičių remiantis skaičiais, užregistruotais atliekant kasmetinį gyvūnų surašymą arba tais pačiais metais atliekamą žemės ūkio struktūrinį tyrimą. 5 straipsnio 1 dalyje minimus išankstinius duomenis jos išsiunčia Komisijai iki kovo 1 d., o 5 straipsnio 2 dalyje minimus rezultatus – iki tų metų, kurie eina po referencinių, balandžio 1 d."3) 9 straipsnis yra pakeičiamas taip:"9 straipsnisNukrypstant nuo 8 straipsnio:a) Belgijai, Vokietijai ir Nyderlandams leidžiama perduoti per pirmuosius šešis referencinių metų mėnesius vykusį gyvūnų surašymą arba atliktus žemės ūkio struktūrinius tyrimus gautus avių skaičius pagal "région/gewest", "Länder" arba "provincie" atitinkamai iki tų metų spalio 15 d.;b) 1 straipsnio 2 dalies b punkte paminėtos valstybės narės atleidžiamos nuo įpareigojimo pranešti jų turimą avių skaičių pagal rajonus."4) 12 straipsnis pakeičiamas taip:"12 straipsnisNukrypstant nuo 11 straipsnio, Belgijai, Danijai, Vokietijai ir Nyderlandams leidžiama pranešti duomenis apie jų turimų avių ir ožkų, o Jungtinei Karalystei – ožkų skaičių, užregistruotą per referenciniais metais vykusį gyvūnų surašymą arba atliekant žemės ūkio struktūrinį tyrimą, iki kitų metų gegužės 15 d."4 straipsnis1. Valstybės narės priima įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie, įsigalioję ne vėliau kaip iki 1998 m. gruodžio 31 d., įgyvendina šią direktyvą.Valstybės narės, priimdamos šias priemones, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.2. Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų nacionalinės teisės aktų pagrindinių nuostatų tekstus.5 straipsnisŠi direktyva įsigalioja dvidešimtą dieną po jos paskelbimo Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje.6 straipsnisŠi direktyva skirta valstybėms narėms.Priimta Briuselyje, 1997 m. gruodžio 16 d.Tarybos varduPirmininkasF. Boden[1] OL C 288, 1997 9 23, p. 9.[2] OL C 339, 1997 11 10.[3] OL L 149, 1993 6 21, p. 1. Direktyva su pakeitimais, padarytais 1994 m. Stojimo aktu.[4] OL L 149, 1993 6 21, p. 5. Direktyva su pakeitimais, padarytais 1994 m. Stojimo aktu.[5] OL L 149, 1993 6 21, p. 10. Direktyva su pakeitimais, padarytais 1994 m. Stojimo aktu.--------------------------------------------------


title: 2011 m. sausio 17 d. Komisijos direktyva 2011/3/ES, kuria iš dalies keičiama Direktyva 2008/128/EB, nustatanti tam tikrus dažiklių, skirtų naudoti maisto produktuose, grynumo kriterijus  Tekstas svarbus EEE

text:
18.1.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 13/59

         KOMISIJOS DIREKTYVA 2011/3/ES
   2011 m. sausio 17 d.
   kuria iš dalies keičiama Direktyva 2008/128/EB, nustatanti tam tikrus dažiklių, skirtų naudoti maisto produktuose, grynumo kriterijus
   (Tekstas svarbus EEE)
   EUROPOS KOMISIJA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
   atsižvelgdama į 2008 m. gruodžio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1333/2008 dėl maisto priedų (1), ypač į jo 30 straipsnio 5 dalį,
   pasikonsultavusi su Europos maisto saugos tarnyba (EMST),
   kadangi:

               (1)

               Komisijos direktyvoje 2008/128/EB (2) nustatyti tam tikri dažiklių, skirtų naudoti maisto produktuose ir nurodytų 1994 m. birželio 30 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 94/36/EB dėl maisto produktuose naudojamų dažiklių (3), grynumo kriterijai.

               (2)

               Reglamento (EB) Nr. 1333/2008 30 straipsnio 4 dalyje nustatyta, kad to straipsnio 1–3 dalyse nurodytos maisto priedų, įskaitant pagal Direktyvą 94/36/EB leidžiamus maisto priedus, specifikacijos tvirtinamos pagal 2008 m. gruodžio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1331/2008, kuriuo nustatoma bendra maisto priedų, fermentų ir maisto kvapiųjų medžiagų leidimo suteikimo procedūra (4), kai tie maisto priedai įrašomi į priedus laikantis minėtų dalių nuostatų.

               (3)

               Atsižvelgiant į tai, kad tokie sąrašai dar nesudaryti, ir siekiant užtikrinti, kad Direktyvos 94/36/EB priedų pakeitimas pagal Reglamento (EB) Nr. 1333/2008 31 straipsnį galiotų ir kad taip leidžiami naudoti priedai atitiktų saugias naudojimo sąlygas, reikėtų iš dalies pakeisti Direktyvą 2008/128/EB.

               (4)

               Europos maisto saugos tarnyba (toliau – Tarnyba) įvertino informaciją apie likopeno, naudojamo kaip maisto dažiklis ir gauto iš įvairių šaltinių, saugą ir 2008 m. sausio 30 d. pateikė savo nuomonę (5). Nagrinėti šie šaltiniai: a) E160d likopenas, gaunamas tirpikliais ekstrahuojant natūraliųjų rūšių raudonuosius pomidorus (Lycopersicon esculentum L.), tirpiklis vėliau pašalinamas, b) sintetinis likopenas ir c) likopenas iš Blakeslea trispora.

               (5)

               Galiojančiais teisės aktais nustatytos tik iš raudonųjų pomidorų gaunamo likopeno specifikacijos, todėl juos reikia atitinkamai iš dalies pakeisti ir įtraukti kitus du šaltinius. Likopeno, ekstrahuoto iš raudonųjų pomidorų, specifikacijas taip pat reikėtų atnaujinti. Remiantis iš suinteresuotųjų šalių gauta informacija, dichlormetanas neturėtų būti įtrauktas į tirpiklių sąrašą, nes jis likopenui iš raudonųjų pomidorų gauti nebenaudojamas. Reikėtų sumažinti didžiausią leidžiamąją švino koncentraciją dėl saugos priežasčių, o nuoroda į sunkiuosius metalus yra pernelyg bendro pobūdžio ir nebeaktuali. Be to, nuoroda į natūraliąsias rūšis turėtų būti atnaujinta pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1829/2003 (6).

               (6)

               Nurodoma, kad dichlormetanas (metileno chloridas) turi būti naudojamas prekybai skirtam likopenui gaminti; tai taip pat nurodoma 2008 m. gruodžio 4 d. Tarnybos nuomonėje dėl šaltame vandenyje disperguotų likopeno produktų iš Blakeslea trispora saugos (7). Panašūs produktai gaunami ir iš sintetinio likopeno, kaip nurodyta 2008 m. balandžio 10 d. Tarnybos nuomonėje dėl sintetinio likopeno saugos (8). Kadangi Tarnyba įvertino šią konkrečią naudojimo paskirtį, būtina leisti medžiagą naudoti taikant tą pačią likučių koncentraciją, kuri buvo nagrinėjama atliekant vertinimą.

               (7)

               Būtina atsižvelgti į priedų specifikacijas ir analizės metodus, išdėstytus Jungtinio maisto priedų ekspertų komiteto sudarytame Codex Alimentarius. Visų pirma, tam tikrais atvejais konkretūs grynumo kriterijai turi būti pakeisti, siekiant atsižvelgti į atitinkamų atskirų sunkiųjų metalų didžiausią leidžiamąją koncentraciją.

               (8)

               Todėl Direktyva 2008/128/EB turėtų būti atitinkamai iš dalies pakeista.

               (9)

               Šioje direktyvoje nustatytos priemonės atitinka Maisto grandinės ir gyvūnų sveikatos nuolatinio komiteto nuomonę, ir joms neprieštarauja nei Europos Parlamentas, nei Taryba,

         PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:
   1 straipsnis
   Direktyvos 2008/128/EB I priedas iš dalies keičiamas pagal šios direktyvos priedą.
   2 straipsnis
   Perkėlimas į nacionalinę teisę
   1.   Valstybės narės ne vėliau kaip 2011 m. rugsėjo 1 d. priima įstatymus ir kitus teisės aktus, būtinus, kad būtų laikomasi šios direktyvos. Jos nedelsdamos pateikia Komisijai tų teisės aktų nuostatų tekstą. Valstybės narės, priimdamos tas nuostatas, jose daro nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.
   2.   Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų nacionalinės teisės aktų pagrindinių nuostatų tekstus.
   3 straipsnis
   Ši direktyva įsigalioja dvidešimtą dieną po jos paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.

   4 straipsnis
   Ši direktyva skirta valstybėms narėms.

      Priimta Briuselyje 2011 m. sausio 17 d.

            Komisijos vardu

            Pirmininkas

         José Manuel BARROSO

      (1)  OL L 354, 2008 12 13, p. 16.

      (2)  OL L 6, 2009 1 10, p. 20.

      (3)  OL L 237, 1994 9 10, p. 13.

      (4)  OL L 354, 2008 12 31, p. 1.

      (5)  Maisto priedų, kvapiųjų medžiagų, perdirbimo medžiagų ir besiliečiančių su maistu medžiagų mokslininkų grupės mokslinė nuomonė, parengta Europos Komisijos prašymu pateikti mokslinę nuomonę dėl šių medžiagų naudojimo saugos: 1) likopenas, gautas fermentuojant Blakeslea triaspora, skirtas naudoti kaip maisto daiklis maisto produktuose ir pareiškėjo siūlomi naudotini jo kiekiai, 2) sintetinis likopenas, skirtas naudoti kaip maisto dažiklis maisto produktuose, išvardytuose Direktyvos 94/36/EB dėl maisto produktuose naudojamų dažiklių III priede ir V priedo 2 dalyje; 3) atsižvelgiant į įvairius šiuo metu nagrinėjamus su likopenu susijusius prašymus, įskaitant iš pomidorų gauto likopeno pakartotinį vertinimą kaip sisteminį visų maisto dažiklių pakartotinį vertinimą. EMST leidinys (2008 m.) 674, p. 1–66.

      (6)  OL L 268, 2003 10 18, p. 1.

      (7)  Dietinių produktų, mitybos ir alergologijos specialistų grupės nuomonė, parengta Europos Komisijos prašymu atlikti papildomą šaltame vandenyje disperguotų likopeno produktų iš Blakeslea Trispora, skirtų naudoti kaip maisto sudedamoji dalis, vertinimą remiantis Reglamentu (EB) Nr. 258/97. EMST leidinys (2008 m.) 893, p. 1–15.

      (8)  Dietinių produktų, mitybos ir alergologijos specialistų grupės mokslinė nuomonė dėl sintetinio likopeno saugos, parengta Europos Komisijos prašymu. EMST leidinys (2008 m.) 676, p. 1–25.

      PRIEDAS
      Direktyvos 2008/128/EB I priede E 160 d skirtas įrašas pakeičiamas taip:

         „E 160 D LIKOPENAS

                     (i)
                           sintetinis likopenas

                        Sinonimai

                     Likopenas, gaunamas cheminės sintezės būdu

                        Apibrėžtis

                     Sintetinis likopenas – tai likopenų izomerų mišinys, gaunamas Wittig'o kondensacijos būdu iš sintetinių tarpinių junginių, kurie paprastai naudojami gaminant kitus maisto produktuose naudojamus karotenoidus. Sintetinis likopenas daugiausia sudarytas iš trans-likopeno izomero, įskaitant 5-cis-likopeną bei nedidelius kitų izomerų kiekius. Prekybai skirti likopeno preparatai, skirti naudoti maisto produktuose, gaminami kaip suspensijos valgomuosiuose aliejuose, kaip vandenyje disperguoti arba kaip vandenyje tirpūs milteliai.

                     Spalvos indekso Nr.

                     75125

                     Europos esamų komercinių cheminių medžiagų sąrašas (EINECS)

                     207-949-1

                     Cheminis pavadinimas

                        Ψ,Ψ-karotinas, vien trans-likopenas, (vien-E)-likopenas, (vien-E)-2,6,10,14,19,23,27,31-oktametil-2,6,8,10,12,14,16,18,20,22,24,26,30-dotriakontatridecenas

                     Cheminė formulė

                     C40H56

                     Molekulinė masė

                     536,85

                     Analizės duomenys

                     Ne mažiau kaip 96 % likopenų izomerų mišinio (ne mažiau kaip 70 % trans-likopeno izomero)
                     E1 cm
                        1 % (100 % trans-likopenui) heksane lygus 3 450, kai bangos ilgis yra 465–475 nm

                        Apibūdinimas

                     Raudoni kristaliniai milteliai

                        Identifikavimas

                     Spektrofotometrija

                     Tirpalo heksane absorbcijos maksimumas atitinka apytikriai 470 nm

                     Karotenoidų bandymas

                     Mėginio tirpalo acetone spalva išnyksta įpylus 5 % natrio nitrito ir 1N sieros rūgšties tirpalo.

                     Tirpumas

                     Netirpsta vandenyje, gerai tirpsta chloroforme

                     1% tirpalo chloroforme charakteristikos

                     Yra skaidrus ir ryškios raudonai oranžinės spalvos

                        Grynumas

                     Dalis, prarandama džiovinant

                     Ne daugiau kaip 0,5 % (išlaikius 4 val. esant 40 °C ir 20 mm Hg)

                        Apo-12’-likopenas

                     Ne daugiau kaip 0,15 %

                     Trifenilfosfino oksidas

                     Ne daugiau kaip 0,01 %

                     Tirpiklių likučiai

                     Metanolis: ne daugiau kaip 200 mg/kg,
                     Heksanas, propan-2-olis: ne daugiau kaip 10 mg/kg kiekvieno.
                     Dichlormetanas: ne daugiau kaip 10 mg/kg (tik prekybai skirtuose preparatuose)

                     Švinas

                     Ne daugiau kaip 1 mg/kg

                     (ii)
                           iš raudonųjų pomidorų

                        Sinonimai

                     Natūralusis geltonis 27

                        Apibrėžtis

                     Likopenas gaunamas tirpikliais ekstrahuojant raudonuosius pomidorus (Lycopersicon esculentum L.), tirpiklis vėliau pašalinamas. Galima naudoti tik šiuos tirpiklius:
                     anglies dioksidą, etilacetatą, acetoną, propan-2-olį, metanolį, etanolį, heksaną. Pagrindinė pomidorų dažančioji medžiaga yra likopenas, gali būti maži kiekiai kitų karotinoidinių pigmentų. Be dažančiųjų pigmentų produkte gali būti aliejų, riebalų, vaškų ir skonio medžiagų, natūraliai esančių pomidoruose.

                     Spalvos indekso Nr.

                     75125

                     Europos esamų komercinių cheminių medžiagų sąrašas (EINECS)

                     207-949-1

                     Cheminis pavadinimas

                        Ψ,Ψ-karotinas, vien trans-likopenas, (vien-E)-likopenas, (vien-E)-2,6,10,14,19,23,27,31-oktametil-2,6,8,10,12,14,16,18,20,22,24,26,30-dotriakontatridecenas

                     Cheminė formulė

                     C40H56

                     Molekulinė masė

                     536,85

                     Analizės duomenys

                     E1 cm
                        1 % (100% trans-likopenui) heksane lygus 3 450, kai bangos ilgis yra 465–475 nm
                     Bendras dažiklių kiekis ne mažesnis kaip 5 %

                        Apibūdinimas

                     Tamsiai raudonas klampus skystis

                        Identifikavimas

                     Spektrofotometrija

                     Maksimumas atitinka apytikriai 472 nm, tirpiklis heksanas

                        Grynumas

                     Tirpiklių likučiai

                     Propan-2-olis
                     Heksanas
                     Acetonas
                     Etanolis
                     Metanolis
                     Etilacetatas
                     ne daugiau kaip 50 mg/kg, atskirai kiekvieno arba bendrai

                     Sulfatiniai pelenai

                     Ne daugiau kaip 1 %

                     Gyvsidabris

                     Ne daugiau kaip 1 mg/kg

                     Kadmis

                     Ne daugiau kaip 1 mg/kg

                     Arsenas

                     Ne daugiau kaip 3 mg/kg

                     Švinas

                     Ne daugiau kaip 2 mg/kg

                     (iii)
                           iš Blakeslea Trispora

                        Sinonimai

                     Natūralusis geltonis 27

                        Apibrėžtis

                     Likopenas iš Blakeslea trispora ekstrahuojamas iš grybinės biomasės ir gryninamas kristalizavimo ir filtravimo būdu. Jį daugiausia sudaro vien trans-likopenas. Jo sudėtyje taip pat yra maži kitų karotenoidų kiekiai. Izopropanolis ir izobutilacetatas – vieninteliai gamyboje naudojami tirpikliai. Prekybai skirti likopeno preparatai, skirti naudoti maisto produktuose, gaminami kaip suspensijos valgomuosiuose aliejuose, kaip vandenyje disperguoti arba kaip vandenyje tirpūs milteliai.

                     Spalvos indeksas Nr.

                     75125

                     Europos esamų komercinių cheminių medžiagų sąrašas (EINECS)

                     207-949-1

                     Cheminis pavadinimas

                        Ψ,Ψ-karotinas, vien trans-likopenas, (vien-E)-likopenas, (vien-E)-2,6,10,14,19,23,27,31-oktametil-2,6,8,10,12,14,16,18,20,22,24,26,30-dotriakontatridecenas

                     Cheminė formulė

                     C40H56

                     Molekulinė masė

                     536,85

                     Analizės duomenys

                     Ne mažiau kaip 95 % likopenų izomerų mišinio ir ne mažiau kaip 90 % visų dažiklių trans-likopeno izomero
                     E1 cm
                        1 % (100 % trans-likopenui) heksane lygus 3 450, kai bangos ilgis yra 465–475 nm.

                        Apibūdinimas

                     Raudoni kristaliniai milteliai

                        Identifikavimas

                     Spektrofotometrija

                     Tirpalo heksane absorbcijos maksimumas atitinka apytikriai 470 nm

                     Karotenoidų bandymas

                     Mėginio tirpalo acetone spalva išnyksta įpylus 5 % natrio nitrito ir 1N sieros rūgšties tirpalo

                     Tirpumas

                     Netirpsta vandenyje, gerai tirpsta chloroforme

                     1% tirpalo chloroforme charakteristikos

                     Yra skaidrus ir ryškios raudonai oranžinės spalvos

                        Grynumas

                     Dalis, prarandama džiovinant

                     Ne daugiau kaip 0,5 % (išlaikius 4 val. esant 40°C ir 20 mm Hg)

                     Kiti karotenoidai

                     Ne daugiau kaip 5 %

                     Tirpiklių likučiai

                     Propan-2-olis: ne daugiau kaip 0,1 %
                     Izobutilacetatas: ne daugiau kaip 1,0 %
                     Dichlormetanas: ne daugiau kaip 10 mg/kg (tik prekybai skirtuose preparatuose)

                     Sulfatiniai pelenai

                     Ne daugiau kaip 0,3 %

                     Švinas

                     Ne daugiau kaip 1 mg/kg“


title: 1981 m. lapkričio 17 d. Tarybos direktyva iš dalies keičianti Direktyvą 69/169/EEB ir Direktyvą 78/1035/EEB dėl mokesčių lengvatų, taikomų kelionių tarptautiniais maršrutais atveju bei nekomercinio pobūdžio nedidelių prekių siuntų įvežimui iš trečiųjų šalių

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

31981L0933

Oficialusis leidinys L 338 , 25/11/1981 p. 0024 - 0024 specialusis leidimas suomių kalba: skyrius 9 tomas 1 p. 0093  specialusis leidimas ispanų kalba: skyrius 09 tomas 1 p. 0129  specialusis leidimas švedų kalba: skyrius 9 tomas 1 p. 0093  specialusis leidimas portugalų kalba skyrius 09 tomas 1 p. 0129

		Tarybos direktyva1981 m. lapkričio 17 d.iš dalies keičianti Direktyvą 69/169/EEB ir Direktyvą 78/1035/EEB dėl mokesčių lengvatų, taikomų kelionių tarptautiniais maršrutais atveju bei nekomercinio pobūdžio nedidelių prekių siuntų įvežimui iš trečiųjų šalių(81/933/EEB)EUROPOS BENDRIJŲ TARYBA,atsižvelgdama į Europos ekonominės bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 99 straipsnį,atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą [1],atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę [2],atsižvelgdama į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [3],kadangi nustačius 1969 m. gegužės 28 d. Tarybos direktyvoje 69/169/EEB dėl įstatymais ir kitais teisės aktais nustatytų nuostatų, susijusių su tarptautiniais maršrutais keliaujančių asmenų įvežamų prekių atleidimu nuo apyvartos ir akcizo mokesčių, suderinimo [4] su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 78/1033/EEB [5], ir 1978 m. gruodžio 19 d. Tarybos direktyvoje 78/1035/EEB dėl nekomercinio pobūdžio nedidelių prekių siuntų įvežimo iš trečiųjų šalių atleidimo nuo mokesčių [6] numatytų mokesčių lengvatų atitikmenis nacionaline valiuta, vienoje valstybėje narėje taikomų mokesčių lengvatų mastas, perskaičiavus nacionaline valiuta, sumažėtų; kadangi esamomis aplinkybėmis tokio sumažėjimo turėtų būti išvengta,PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:1 straipsnisDirektyvos 69/169/EEB 1 straipsnis iš dalies keičiamas taip:a) 1 pastraipoje suma "40 Europos atsiskaitymo vienetų" pakeičiama suma "45 ekiu";b) 2 pastraipoje suma "20 Europos atsiskaitymo vienetų" pakeičiama suma "23 ekiu".2 straipsnisDirektyvos 78/1035/EEB 1 straipsnio 2 dalies trečioje įtraukoje suma "30 EAV" pakeičiama suma "35 ekiu".3 straipsnis1. Valstybės narės patvirtina priemones, kurios, įsigaliojusios nuo 1982 m. sausio 1 d., įgyvendina šią direktyvą.2. Valstybės narės informuoja Komisiją apie nuostatas, kurias jos priėmė, kad įgyvendintų šią direktyvą.4 straipsnisŠi direktyva skirta valstybėms narėms.Priimta Briuselyje, 1981 m. lapkričio 17 d.Tarybos varduPirmininkasG. Howe[1] OL C 350, 1980 12 21, p. 21.[2] OL C 144, 1981 6 15, p. 76.[3] OL C 159, 1981 6 29, p. 5.[4] OL L 133, 1969 6 4, p. 6.[5] OL L 366, 1978 12 28, p. 31.[6] OL L 366, 1978 12 28, p. 34.--------------------------------------------------


title: 2004 m. balandžio 26 d. Komisijos direktyva 2004/64/EB, iš dalies keičianti Komisijos direktyvą 2003/84/EB dėl laiko apribojimųtekstas svarbus EEE

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

32004L0063

Oficialusis leidinys L 125 , 28/04/2004 p. 0041 - 0041

		Komisijos direktyva 2004/64/EB2004 m. balandžio 26 d.iš dalies keičianti Komisijos direktyvą 2003/84/EB dėl laiko apribojimų(tekstas svarbus EEE)EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,atsižvelgdama į 1991 m. liepos 15 d. Tarybos direktyvą 91/414/EEB dėl augalų apsaugos produktų pateikimo į rinką [1], ypač į jos 6 straipsnio 1 dalį,kadangi:(1) Komisijos direktyva 2003/84/EB [2] iš dalies keičia Tarybos direktyvą 91/414/EEB, kad į tos direktyvos I priedą būtų įrašytos veikliosios medžiagos flurtamonas, flufenacetas, jodsulfuronas, p-dimetenamidas, pikoksistrobinas, fostiazatas ir siltiofamas.(2) Įrašius naują veikliąją medžiagą, valstybėms narėms turėtų būti duodamas pagrįstai protingas laikotarpis Direktyvos 91/414/EEB nuostatoms, susijusioms su augalų apsaugos produktų, kurių sudėtyje yra ši veiklioji medžiaga, įgyvendinti ir ypač peržiūrėti galiojančią laikiną registraciją ir vėliausiai iki šio laikotarpio pabaigos šią laikiną registraciją pakeisti galutine, iš dalies jas pakeisti arba panaikinti, remiantis Direktyvos 91/414/EEB nuostatomis.(3) Direktyvoje 2003/84/EEB nustatytas įgyvendinimo savalaikiškumas neatitinka kitoms naujoms veikliosioms medžiagoms nustatyto savalaikiškumo. Siekiant dabartiniame peržiūros etape suderinti požiūrį į visas veikliąsias medžiagas, reikėtų vengti bet kokio ženklaus skirtumo tarp įvairioms naujoms veikliosioms medžiagoms taikomo savalaikiškumo.(4) Dėl to Direktyva 2003/84/EB turėtų būti iš dalies atitinkamai keičiama.(5) Šioje direktyvoje numatytos priemonės atitinka Maisto grandinės ir gyvūnų sveikatos nuolatinio komiteto nuomonę,PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:1 straipsnisDirektyvos 2003/84/EB 3 straipsnis keičiamas taip:2 dalis yra pakeičiama taip:"2. Visus registruotus augalų apsaugos produktus, savo sudėtyje turinčius vienintelės veikliosios medžiagos flurtamono, flufenaceto, jodsulfurono, p-dimetenamido, pikoksistrobino, fostiazato ir siltiofamo arba vienos iš kelių veikliųjų medžiagų, kurių visos į Direktyvos 91/414/EEB I priedą buvo įrašytos ne vėliau kaip iki 2003 m. gruodžio 31 d., valstybės narės, taikydamos Direktyvos 91/414/EEB VI priede numatytus vienodus principus, įvertina iš naujo pagal dokumentus, atitinkančius tos direktyvos III priedo reikalavimus. Remdamosi šiuo įvertinimu, jos nusprendžia, ar produktas atitinka Direktyvos 91/414/EEB 4 straipsnio 1 dalies b, c, d ir e punktų sąlygas.Laikydamosi tokio nusistatymo valstybės narės:a) ne vėliau kaip iki 2005 m. birželio 30 d. prireikus iš dalies pakeičia arba panaikina kiekvieno produkto, savo sudėtyje turinčio vienintelės veikliosios medžiagos flurtamono, flufenaceto, jodsulfurono, p-dimetenamido, pikoksistrobino, fostiazato ar siltiofamo, registraciją; arbab) prireikus iš dalies pakeičia arba panaikina kiekvieno produkto, savo sudėtyje turinčio vienos iš veikliųjų medžiagų flurtamono, flufenaceto, jodsulfurono, p-dimetenamido, pikoksistrobino, fostiazato ar siltiofamo, registraciją iki 2005 m. birželio 30 d. arba kurios kitos atitinkama direktyva ar direktyvomis, kuriomis atitinkama veiklioji medžiaga ar medžiagos buvo įrašytos į Direktyvos 91/414/EEB I priedą, nustatytos datos (žiūrima, kuri data vėlesnė)."2 straipsnisŠi direktyva įsigalioja dvidešimtą dieną nuo jos paskelbimo.3 straipsnisŠi direktyva skirta valstybėms narėms.Priimta Briuselyje, 2004 m. balandžio 26 d.Komisijos varduDavid ByrneKomisijos narys[1] OL L 230, 1991 8 19, p. 1. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Komisijos direktyva 2004/30/EB (OL L 77, 2004 3 13, p. 50).[2] OL L 247, 2003 9 30, p. 20.--------------------------------------------------


title: 2004 m. balandžio 26 d. Komisijos direktyva 2004/65/EB, iš dalies keičianti Direktyvą 2003/68/EB dėl laiko apribojimųtekstas svarbus EEE

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

32004L0065

Oficialusis leidinys L 125 , 28/04/2004 p. 0043 - 0043

		Komisijos direktyva 2004/65/EB2004 m. balandžio 26 d.iš dalies keičianti Direktyvą 2003/68/EB dėl laiko apribojimų(tekstas svarbus EEE)EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,atsižvelgdama į 1991 m. liepos 15 d. Tarybos direktyvą 91/414/EEB dėl augalų apsaugos produktų pateikimo į rinką [1], ypač į jos 6 straipsnio 1 dalį,kadangi:(1) Komisijos direktyva 2003/68/EB [2] iš dalies keičia Tarybos direktyvą 91/414/EEB, kad į tos direktyvos I priedą būtų įrašytos veikliosios medžiagos trifloksistrobinas, etilkarfentrazonas, mezotrionas, fenamidonas ir izoksaflutolas.(2) Įrašius naują veikliąją medžiagą, valstybėms narėms turėtų būti duodamas pagrįstai protingas laikotarpis Direktyvos 91/414/EEB nuostatoms, susijusioms su augalų apsaugos produktų, kurių sudėtyje yra ši veiklioji medžiaga, įgyvendinti ir ypač peržiūrėti galiojančią laikiną registraciją ir vėliausiai iki šio laikotarpio pabaigos šią laikiną registraciją pakeisti galutine, iš dalies jas pakeisti arba panaikinti, remiantis Direktyvos 91/414/EEB nuostatomis.(3) Direktyvoje 2003/68 nustatytas įgyvendinimo savalaikiškumas neatitinka kitoms naujoms veikliosioms medžiagoms nustatyto savalaikiškumo. Siekiant dabartiniame peržiūros etape suderinti požiūrį į visas medžiagas, reikėtų vengti bet kokio ženklaus skirtumo tarp įvairioms naujoms veikliosioms medžiagoms taikomo savalaikiškumo.(4) Dėl to Direktyva 2003/68/EB turėtų būti iš dalies atitinkamai keičiama.(5) Šioje direktyvoje numatytos priemonės atitinka Maisto grandinės ir gyvūnų sveikatos nuolatinio komiteto nuomonę,PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:1 straipsnisDirektyvos 2003/68/EB 3 straipsnis keičiamas taip:2 dalis yra pakeičiama taip:"2. Visus registruotus augalų apsaugos produktus, savo sudėtyje turinčius vienintelės veikliosios medžiagos trifloksistrobino, etilkarfentrazono, mezotriono, fenamidono arba izoksaflutolo arba vienos iš kelių veikliųjų medžiagų, kurių visos į Direktyvos 91/414/EEB I priedą buvo įrašytos ne vėliau kaip iki 2003 m. rugsėjo 30 d., valstybės narės, taikydamos Direktyvos 91/414/EEB VI priede numatytus vienodus principus, įvertina iš naujo pagal dokumentus, atitinkančius tos direktyvos III priedo reikalavimus. Remdamosi šiuo įvertinimu, jos nusprendžia, ar produktas atitinka Direktyvos 91/414/EEB 4 straipsnio 1 dalies b, c, d ir e punktų sąlygas.Laikydamosi tokio nusistatymo valstybės narės:a) ne vėliau kaip iki 2005 m. kovo 31 d. prireikus iš dalies pakeičia arba panaikina kiekvieno produkto, savo sudėtyje turinčio vienintelės veikliosios medžiagos trifloksistrobino, etilkarfentrazono, mezotriono, fenamidono arba izoksaflutolo, registraciją; arbab) prireikus iš dalies pakeičia arba panaikina kiekvieno produkto, savo sudėtyje turinčio vienos iš veikliųjų medžiagų trifloksistrobino, etilkarfentrazono, mezotriono, fenamidono arba izoksaflutolo, registraciją iki 2005 m. kovo 31 d. arba kurios kitos atitinkama direktyva ar direktyvomis, kuriomis atitinkama veiklioji medžiaga ar medžiagos buvo įrašytos į Direktyvos 91/414/EEB I priedą, nustatytos datos (žiūrima, kuri data vėlesnė)."2 straipsnisŠi direktyva įsigalioja dvidešimtą dieną nuo jos paskelbimo.3 straipsnisŠi direktyva skirta valstybėms narėms.Priimta Briuselyje, 2004 m. balandžio 26 d.Komisijos varduDavid ByrneKomisijos narys[1] OL L 230, 1991 8 19, p. 1. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Komisijos direktyva 2004/30/EB (OL L 77, 2004 3 13, p. 50).[2] OL L 177, 2003 7 16, p. 12.--------------------------------------------------