title: 1991 m. liepos 22 d. Tarybos Direktyva nustatanti sveikatos reikalavimus, reglamentuojančius žuvininkystės produktų gamybą ir jų tiekimą į rinką

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

31991L0493

Oficialusis leidinys L 268 , 24/09/1991 p. 0015 - 0034 specialusis leidimas suomių kalba: skyrius 4 tomas 3 p. 0192  specialusis leidimas švedų kalba: skyrius 4 tomas 3 p. 0192

		Tarybos Direktyva1991 m. liepos 22 d.nustatanti sveikatos reikalavimus, reglamentuojančius žuvininkystės produktų gamybą ir jų tiekimą į rinką(91/493/EEB)EUROPOS BENDRIJŲ TARYBA,atsižvelgdama į Europos ekonominės bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 43 straipsnį,atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą [1],atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę [2],atsižvelgdama į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [3],kadangi, siekiant sukurti vidaus rinką ir ypač užtikrinti darnius bendrosios rinkos organizavimo, nustatyto Reglamentu (EEB) Nr. 3796/81 [4] su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EEB) Nr. 2886/89 [5], veiksmus žuvininkystės produktų sektoriuje, svarbu, jog prekybai žuvimi ir žuvies produktais nebetrukdytų skirtingi valstybių narių sveikatos reikalavimai; kadangi tai padės geriau suderinti gamybą bei produkcijos tiekimą rinkai, užtikrins vienodas konkurencijos sąlygas bei kokybiškų produktų pateikimą vartotojams;kadangi Europos Parlamentas 1989 m. kovo 17 d. priimta rezoliucija [6] paprašė Komisijos parengti išsamius pasiūlymus dėl žuvininkystės produktų gamybos bei jų tiekimo rinkai higienos, taip pat ir nematodų problemos sprendimo būdus;kadangi neseniai sugauti žuvininkystės produktai iš principo nėra užteršti mikroorganizmais; kadangi, nehigieniškai tvarkomi ar perdirbami, jie gali būti užteršiami ir vėliau sugesti;kadangi visose gamybos stadijose bei saugojimo ir transportavimo metu turi būti nustatyti esminiai tinkamo šviežių ar perdirbamų žuvininkystės produktų tvarkymo higienos reikalavimai;kadangi, tam, kad būtų nustatyt šių produktų sveikumo kokybė, analogiškai galima taikyti aReglamento (EEB) Nr. 3796/81 2 straipsnyje nustatytus pardavimo standartus;kadangi žuvininkystės pramonė visų pirma turi užtikrinti, kad žuvininkystės produktai atitinka šioje direktyvoje nustatytus sveikatos reikalavimus;kadangi valstybių narių kompetentingos institucijos, atlikdamos patikrinimus ir kontroliuodamos, turi užtikrinti, kad gamintojai laikosi minėtų reikalavimų;kadangi kontrolės priemonės Bendrijoje turi būti įdiegtos tam, kad būtų užtikrintas šioje direktyvoje nustatytų standartų vieningas taikymas visose valstybėse narėse;kadangi, siekiant užtikrinti, kad sklandžiai funkcionuotų bendroji rinka, būtina taikyti tuo pačiu būdu atitinkamas priemones prekybai valstybėse narėse ir prekybai tarp valstybių narių;kadangi prekybos Bendrijoje taisyklės, nustatytos 1989 m. gruodžio 11 d. Tarybos direktyva 89/662/EEB dėl veterinarinių patikrinimų, taikomų Bendrijos vidaus prekyboje, siekiant sukurti vidaus rinką [7], iš dalies pakeista Direktyva 90/675/EEB [8], taikomos ir žuvininkystės produktams;kadangi žuvininkystės produktų iš trečiųjų šalių, skirtų Bendrijos rinkai, tiekimo tvarka negali būti palankesnė, nei taikoma Bendrijos produktams; kadangi todėl, kad būtų galima taikyti bendrą lygiavertėmis sąlygomis paremtą importo sistemą, turi būti priimtos nuostatos dėl Bendrijos patikrinimų dėl gamybos ir tiekimo rinkai sąlygų trečiosiose šalyse tvarkos;kadangi minimiems produktams turi būti taikomos tikrinimo taisyklės ir apsaugos priemonės, nurodytos 1990 m. gruodžio 10 d. Tarybos direktyvoje 90/675/EEB nustatančioje iš trečiųjų šalių į Bendriją įvežamų produktų veterinarinių patikrinimų organizavimo principus;kadangi, atsižvelgiant į tam tikras aplinkybes, kai kurioms iki 1993 m. sausio 1 d. veikiančioms įmonėms, išimties tvarka, gali būti leidžiama prisiderinti prie visų šioje direktyvoje keliamų reikalavimų;kadangi Komisijai turėtų būti patikėta teisė priimti tam tikras priemones šios direktyvos įgyvendinimui; kadangi tuo tikslu turėtų būti nustatytos procedūros įtvirtinančios glaudų ir efektyvų Komisijos ir valstybių narių bendradarbiavimą Veterinarijos nuolatiniame komitete;kadangi šioje direktyvoje nustatyti esminiai reikalavimai vėliau gali būti tikslinami,PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:I SKYRIUSBendrosios nuostatos1 straipsnisŠi direktyva nustato sveikatos reikalavimus, žmogui vartoti skirtų žuvininkystės produktų gamybai ir jų tiekimui rinkai.2 straipsnisŠioje direktyvoje vartojami tokie terminai:1) "žuvininkystės produktai" – tai visi jūros ar gėlo vandens gyvūnai arba jų dalys, įskaitant ikrus ir pienius, išskyrus vandens žinduolius, varles ir vandens gyvūnus, kuriems taikomi kiti Bendrijos teisės aktai;2) "akvakultūros produktai" – tai visi žuvininkystės produktai, kurių gimstamumą ir augimą iki jų, kaip maisto produktų, tiekimo rinkai kontroliuoja žmonės. Akvakultūros produktais taip pat laikomi visi jūros ar gėlo vandens žuvų ar vėžiagyvių jaunikliai, sugauti natūralioje aplinkoje ir auginti nelaisvėje iki tinkamo parduoti žmogui vartoti dydžio. Tinkamo parduoti dydžio žuvys ar vėžiagyviai, sugauti natūralioje aplinkoje ir palikti gyvi tam, kad paskui būtų parduoti, nelaikomi akvakultūros produktais tuo atveju, jeigu jie buvo laikomi gyvų žuvų saugykloje tik dėl to, kad išliktų gyvi, bet ne tam, kad užaugtų didesni ir daugiau svertų;3) "atšaldymas" – tai procesas, kurio metu žuvininkystės produktai šaldomi iki temperatūros, kuri yra artima tirpstančio ledo temperatūrai;4) "švieži produktai" – tai bet kokie išdarinėti ar neišdarinėti žuvininkystės produktai, įskaitant produktus supakuotus vakuume arba modifikuotoje atmosferoje, kurie, kad užtikrinti produktų išsilaikymą, nebuvo niekaip kitaip apdorojami kaip tik atšaldant;5) "išdarinėti produktai" – tai visi žuvininkystės produktai, kuriems buvo atliktos operacijos, suardančios jų anatominį vientisumą, būtent: išskrodimas, galvos atkirtimas, supjaustymas gabalais, išpjaustymas, sukapojimas ir pan.;6) "perdirbti produktai" – tai visi žuvininkystės produktai, apdoroti cheminiu arba fiziniu būdu, t. y. termiškai apdoroti, rūkyti, sūdyti, džiovinti, marinuoti ir pan., iš atšaldytų ar sušaldytų produktų, sumaišyti arba nesumaišyti su kitais maisto produktais, arba pagaminti naudojant šių įvairių metodų kombinacijas;7) "konservavimas" – tai metodas, kai produktai sudedami į hermetiškai uždaromus indus ir termiškai apdorojami, siekiant sunaikinti arba įaktyvuoti galinčius daugintis mikroorganizmus, nepriklausomai nuo temperatūros, kurioje tie produktai turėtų būti laikomi;8) "sušaldyti produktai" – tai visi žuvininkystės produktai, kurie buvo sušaldyti taip, kad po terminės stabilizacijos produkto viduryje būtų pasiekta –18 °C ar žemesnė temperatūra;9) "pakavimas" – tai operacija, skirta žuvininkystės produktų apsaugai, kurios metu naudojamos vyniojimo medžiagos, indai ar kitokios tam skirtos priemonės;10) "partija" – tai žuvininkystės produktų, įgytų praktiškai vienodomis sąlygomis, kiekis;11) "siunta" – tai žuvininkystės produktų, skirtų vienam arba keliems užsakovams paskirties šalyje ir pristatytų viena transporto priemone, kiekis;12) "transporto priemonės" – tai automobilių, traukinių, lėktuvų kroviniams skirtos dalys, taip pat laivų triumai arba kelių, jūrų ar oro transporto konteineriai;13) "kompetentinga institucija" – tai valstybės narės centrinės valdžios institucija, kompetentinga atlikti veterinarinius patikrinimus, arba kita institucija, kuriai ji patikėjo šią kompetenciją;14) "įmonė" – tai visos patalpos, kuriose žuvininkystės produktai yra išdarinėjami, perdirbami, atšaldomi, sušaldomi, pakuojami arba sandėliuojami. Aukcionai ir urmo prekyvietės, kuriuose prekės yra tik išdėliojamos parduoti ir parduodamos urmu, nelaikomos įmonėmis;15) "tiekimas rinkai" – tai turėjimas arba išdėliojimas parduoti, siūlymas parduoti, pardavimas, tiekimas arba kitoks tiekimo rinkai būdas Bendrijoje, išskyrus mažmeninę prekybą arba pardavimą vietos turguje, kai žvejys tiesiogiai parduoda mažą kiekį mažmenininkui arba vartotojui – šiais atvejais turi būti atlikti veterinariniai patikrinimai, numatyti nacionalinėse mažmeninės prekybos kontrolės taisyklėse;16) "importas" – tai žuvininkystės produktų iš trečiųjų šalių įvežimas į Bendrijos teritoriją;17) "švarus jūros vanduo" – tai jūros vanduo arba sūrus vanduo, kuris neturi mikrobiologinių teršalų, kenksmingų medžiagų ir (arba) toksiško jūrų planktono kiekio, galinčio pakenkti žuvininkystės produktų sanitarinei kokybei, ir kuris naudojamas šioje direktyvoje nustatytomis sąlygomis;18) "žuvų perdirbimo laivai" – tai visi laivai, kuriuose žuvininkystės produktams yra atliekama viena arba keletas šių operacijų, užbaigiamų pakavimu: išpjaustymas, supjaustymas gabalais, skutimas, kapojimas, sušaldymas, perdirbimas.Žuvų perdirbimo laivais nelaikomi:- žvejybiniai laivai, kuriuose tik verdamos krevetės ir moliuskai,- žvejybiniai laivai, kuriuose atliekamas tik sušaldymas.3 straipsnis1. Reikalavimai taikomi natūralioje aplinkoje sugautų žuvininkystės produktų tiekimui rinkai:a) žuvininkystės produktai turi būti:i) sugauti ir prireikus tvarkomi kraujo nuleidimui, galvų nukirtimui, skrodimui, pelekų nupjovimui, atšaldymui ar sušaldymui laivuose, laikantis higienos taisyklių, kurias nustato Taryba, balsuodama už Komisijos pasiūlymą nustatytąja balsų dauguma. Pasiūlymus šiam tikslui Komisija pateikia iki 1992 m. spalio 1 d.;ii) prireikus tvarkomi žuvų perdirbimo laivuose, patvirtintuose remiantis 7 straipsniu, laikantis priedo I skyriaus reikalavimų.Krevetės ir moliuskai verdami laive taip, kaip nurodyta priedo III skyriaus I skirsnio 5 dalies ir IV skyriaus IV skirsnio 7 dalies nuostatose. Kompetentinga institucija šiuos laivus registruoja atitinkama tvarka;b) iškraunant į krantą ir po iškrovimo tvarkomi taip, kaip nurodyta priedo II skyriuje;c) tvarkomi ir prireikus pakuojami, darinėjami, perdirbami, sušaldomi, atšildomi arba sandėliuojami higienišku būdu įmonėse, patvirtintose remiantis 7 straipsniu, laikantis priedo III ir IV skyrių reikalavimų.Taikydama išlygą priedo II skyriaus 2 daliai, kompetentinga institucija gali leisti iškrauti į krantą šviežius žuvininkystės produktus konteineriuose, kurie nedelsiant turėtų būti pristatyti į patvirtintąją įmonę arba į įregistruotą aukcioną ar urmo prekyvietę ir ten patikrinti;d) jiems turi būti atliktas priedo V skyriuje nurodytas sveikumo patikrinimas;e) pakuojami taip, kaip nurodyta priedo VI skyriuje;f) ženklinami taip, kaip nurodyta priedo VII skyriuje;g) sandėliuojami ir transportuojami laikantis priedo VIII skyriuje nurodytų higienos reikalavimų.2. Jeigu techniniu ir komerciniu požiūriu skrosti galima, tai reikia padaryti kuo greičiau po sugavimo arba iškrovimo į krantą.3. Reikalavimai taikomi akvakultūros produktų tiekimui rinkai:a) skrosti būtina tinkamomis higienos sąlygomis. Produktai neturi būti suteršti žemėmis, purvu ar fekalijomis. Jeigu tuoj pat po skrodimo nebus perdirbami, būtina laikyti atšaldytus;b) produktai, be kita ko, turi atitikti straipsnio 1 dalies c ir g punktų reikalavimus.4. a) Gyvi dvigeldžiai moliuskai pateikiami rinkai, remiantis nuostatomis, nurodytomis 1991 m. liepos 15 d. Tarybos direktyvoje 91/492/EEB, nustatančioje gyvūnų sveikatos reikalavimus, reglamentuojančius gyvų dvigeldžių moliuskų gamybą ir tiekimą į rinką [9].b) Perdirbti skirti gyvi dvigeldžiai moliuskai, be straipsnio 1 dalies a punkto reikalavimų, turi atitikti c–g punktų reikalavimus.4 straipsnisŽuvininkystės produktai, kurie bus pateikiami rinkai gyvi, turi būti nuolatos laikomi palankiausiomis išgyvenimo sąlygomis.5 straipsnisDraudžiama pateikti rinkai šiuos produktus:- šių šeimų nuodingas žuvis: Tetraodontidae, Molidae, Diodontidae, Canthigasteridae,- žuvininkystės produktus, turinčius tokių biotoksinų kaip ciguatera arba raumenis paralyžiuojančių toksinų.Detalūs reikalavimai šiame straipsnyje nurodytoms rūšims bei jų tyrimo metodai turi būti nustatomi 15 straipsnyje numatyta tvarka.6 straipsnis1. Valstybės narės užtikrina, kad atsakingieji įmonių darbuotojai imtųsi visų reikalingų priemonių tam, jog šios direktyvos specifikacijų būtų laikomasi visose žuvininkystės produktų gamybos stadijose.Šiuo tikslu minėti darbuotojai turi savo įmonėje atlikti savikontrolę, pagrįstą šiais principais:- kritinių taškų identifikavimas savo įmonėje, atsižvelgiant į naudojamus gamybos būdus,- šių kritinių taškų priežiūros bei savikontrolės būdų nustatymas ir įgyvendinimas,- mėginių paėmimas tyrimams kompetentingos institucijos patvirtintoje laboratorijoje, siekiant tikrinti valymo ir dezinfekavimo metodus bei tikrinti, kaip laikomasi šia direktyva nustatytų normų,- ankstesnių duomenų registravimas įrašant raštu ar kitokiais neištrinamais būdais, kad būtų galima su jais supažindinti kompetentingą instituciją. Skirtingų patikrinimų bei testų rezultatai turi būti itin saugomi ne trumpiau kaip dvejus metus.2. Jeigu savikontrolės rezultatai arba kokia nors informacija, kurią turi straipsnio 1 dalyje nurodyti atsakingieji darbuotojai, rodo, kad esama pavojaus sveikatai, arba leidžia įtarti tokį pavojų, nepažeidžiant priemonių, numatytų Direktyvos 89/662/EEB 3 straipsnio 1 dalies ketvirtoje pastraipoje, esant oficialiai priežiūrai, imamasi atitinkamų priemonių.3. Straipsnio 1 dalies antros pastraipos taikymo tvarka nustatoma 15 straipsnyje numatyta tvarka.7 straipsnis1. Kompetentingos institucijos patvirtina įmones, kai įsitikina, jog pagal savo vykdomos veiklos pobūdį jos atitinka šios direktyvos nuostatas. Patvirtinimas turi būti atnaujintas, jeigu įmonė pradeda vykdyti veiklą, skirtingą nuo tos, kuriai buvo patvirtinta.Kompetentingos institucijos imasi reikiamų priemonių, jeigu nebesilaikoma patvirtinimo sąlygų. Šiuo tikslu jos taip pat atsižvelgia į galimo patikrinimo, atliekamo remiantis 8 straipsniu, rezultatus.Kompetentingos institucijos įregistruoja aukcionus ir urmo prekyvietes, kurie nėra tvirtinami, kai įsitikina, jog jie atitinka šios direktyvos nuostatas.2. Vis dėlto, tik su būtina sąlyga, kad žuvų perdirbimo laivų bei įmonių, aukcionų bei urmo prekyviečių produkcija atitinka šioje direktyvoje nustatytas higienos normas, valstybės narės dėl priedo I ir IV skyriuose numatytų įrangos ir struktūros reikalavimų gali suteikti papildomą terminą iki 1995 m. gruodžio 31 d. pasirengti, kad žuvų perdirbimo laivai bei įmonės, aukcionai bei urmo prekyvietės atitiktų IX skyriuje keliamus patvirtinimo reikalavimus. Tokios išimtys galės būti taikomos tik tiems žuvų perdirbimo laivams bei įmonėms, aukcionams bei urmo prekyvietėms, kurie veikė 1991 m. gruodžio 31 d. ir kurie iki 1992 m. liepos 1 d. bus pateikę šiuo tikslu nacionalinei kompetentingai institucijai atitinkamai pagrįstą prašymą. Prie šio prašymo turi būti pridėtas darbų planas ir programa, nurodant terminus, per kuriuos šie žuvų perdirbimo laivai, įmonės, aukcionai ir urmo prekyvietės prisiderins prie minėtų reikalavimų. Prašant Bendrijos finansinės paramos, bus priimami tik šios direktyvos reikalavimus atitinkantys projektai.3. Kompetentingos institucijos sudaro patvirtintų įmonių sąrašą, kiekvienai iš jų yra suteikiamas oficialus numeris.Kiekviena valstybė narė pateikia Komisijai patvirtintų įmonių sąrašą bei praneša apie bet kurį vėlesnį jo pakeitimą. Komisija šią informaciją perduoda kitoms valstybėms narėms.4. Kompetentinga institucija, savo atsakomybe, reguliariai tikrina bei prižiūri įmones ir turi teisę lankytis visose įstaigų patalpose, kad galėtų įsitikinti, jog šios direktyvos nuostatų yra laikomasi.Jeigu šių tikrinimų ir priežiūros metu nustatoma, kad nesilaikoma šios direktyvos reikalavimų, kompetentinga institucija imasi atitinkamų priemonių.5. Straipsnio 1, 3 ir 4 dalys taip pat taikomos žuvų perdirbimo laivams.6. Straipsnio 3 ir 4 dalys taip pat taikomos aukcionams bei urmo prekyvietėms.8 straipsnis1. Komisijos ekspertai, jeigu to reikia vieningam šios direktyvos taikymui užtikrinti, bendradarbiaudami su valstybių narių kompetentingomis institucijomis, gali atlikti patikrinimus vietoje. Jie taip pat gali tikrinti, ar įmonės iš tikrųjų laikosi šios direktyvos nuostatų. Valstybė narė, kurios teritorijoje atliekamas patikrinimas, suteikia visokeriopą pagalbą savo pareigas atliekantiems ekspertams. Komisija informuoja valstybes nares apie atliktų patikrinimų rezultatus.2. Straipsnio 1 dalies taikymo tvarka nustatoma 15 straipsnyje numatyta tvarka.9 straipsnis1. Taisyklės dėl žmogui vartoti skirtų žuvininkystės produktų, numatytos Direktyvoje 89/662/EEB, yra taikomos, ypač tos, kurios numato paskirties valstybės narės atliekamų patikrinimų organizavimą ir tolesnę jų eigą bei apsaugos priemonių įgyvendinimą.2. Direktyva 89/662/EEB iš dalies keičiama taip:a) priede A pridedama įtrauka:"— 1991 m. liepos 22 d. Tarybos direktyva 91/493/EEB, nustatanti sveikatos taisykles, reglamentuojančias žuvininkystės produktų gamybą ir jų tiekimą rinkai (OJ L 268, 1991 9 24, p. 15);"b) priede B įtrauka panaikinama:"— žmogui vartoti skirti žuvininkystės produktai".II SKYRIUSImportas iš trečiųjų šalių10 straipsnisNuostatos, taikomos žuvininkystės produktų iš trečiųjų šalių importui, turi būti lygiavertės Bendrijos produktų gamybai ir jų tiekimui rinkai taikomoms nuostatoms.Žuvininkystės produktai, kuriuos jų natūralioje aplinkoje sugavo žvejybiniai laivai, plaukiojantys su vienos iš trečiųjų šalių vėliava, turi būti tikrinami taip, kaip numatyta Direktyvos 90/675/EEB 18 straipsnio 3 dalyje.11 straipsnis1. Atskiros žuvininkystės produktų importo sąlygos nustatomos kiekvienai trečiajai šaliai arba grupei trečiųjų šalių 15 straipsnyje numatyta tvarka, atsižvelgiant į atitinkamos trečiosios šalies sanitarinę padėtį.2. Tam, kad būtų leista nustatyti importo sąlygas ir kad būtų patikrintos žuvininkystės produktų gamybos, saugojimo ir įvežimo į Bendriją sąlygos, Komisijos ir valstybių narių ekspertai patikrinimus atlieka vietoje.Šiems patikrinimams atlikti valstybių narių siūlymu Komisija skiria valstybių narių ekspertus.Šie patikrinimai atliekami Bendrijos vardu, kuri padengia visas su jais susijusias išlaidas.Šių patikrinimų dažnumas ir tvarka nustatomi 15 straipsnyje numatyta tvarka.3. Nustatant straipsnio 1 dalyje nurodytas žuvininkystės produktų importo sąlygas, ypač turi būti atsižvelgiama į:a) trečiosios valstybės įstatymus;b) trečiosios valstybės kompetentingos institucijos bei jos inspekcinių tarnybų organizavimą, šių tarnybų įgaliojimus bei atliekamų patikrinimų pobūdį, taip pat į šių tarnybų galimybes efektyviai tikrinti galiojančių įstatymų taikymą;c) gamybos, saugojimo ir įvežimo sanitarines sąlygas, kurios realiai taikomos Bendrijai skirtiems žuvininkystės produktams;d) priedo V skyriuje išvardytų taisyklių laikymosi garantijas, kurias gali suteikti trečioji šalis.4. Į straipsnio 1 dalyje nurodytas importo sąlygas taip pat įeina:a) siuntų, skirtų Bendrijai, privalomo sveikumo sertifikavimo tvarka;b) žuvininkystės produktų žymėjimas, svarbiausia, nurodant įmonės kilmę patvirtinantį numerį, išskyrus atvejį, kai žuvininkystės produktai yra sušaldyti ir nedelsiant iškraunami konservų gamybai, o prie jų pridėtas a punkte numatytas sertifikatas;c) patvirtintų įmonių sąrašas ir, jei reikia, 15 straipsnyje numatyta tvarka Komisijos įregistruotų ir patvirtintų, aukcionų ar urmo prekyviečių sąrašai.Šiam tikslui, vienas ar keli tokių įmonių sąrašai sudaromi remiantis trečiosios šalies kompetentingų institucijų Komisijai pateikta informacija. Į juos gali būti įtrauktos tik tokios įmonės, kurias oficialiai patvirtino trečiosios valstybės, eksportuojančios į Bendriją, kompetentinga institucija. Patvirtinimas suteikiamas, kai laikomasi šių reikalavimų:- keliami reikalavimai yra lygiaverčiai šioje direktyvoje nustatytiems reikalavimams,- priežiūrą vykdo trečiosios valstybės oficialios kontrolės tarnyba.5. Straipsnio 4 dalies a ir b punktuose nurodyti reikalavimai gali būti iš dalies pakeisti arba papildyti 15 straipsnyje numatyta tvarka.Komisija gali iš dalies pakeisti straipsnio 4 dalies c punkte nurodytą sąrašą, remdamasi Komisijos sprendimu 90/13/EEB [10] nustatytomis taisyklėmis.6. Atskirais atvejais gali būti leista importuoti 15 straipsnyje numatyta tvarka tiesiai iš trečiosios šalies įmonės arba žuvų perdirbimo laivo, jeigu ši šalis negali pateikti straipsnio 3 dalyje numatytų garantijų, ir jeigu ši įmonė arba šis gamyklinis laivas po inspekcijos, atliktos pagal straipsnio 2 dalį, gavo specialų patvirtinimą. Sprendime išduoti leidimą nustatomos atskiros importo sąlygos, keliamos šių įmonių ar žuvų perdirbimo laivų produkcijai.7. Kol bus nustatytos straipsnio 1 dalyje numatytos importo sąlygos, valstybės narės žuvininkystės produktų importui iš trečiųjų šalių importui taiko reikalavimus, bent jau lygiaverčius Bendrijos produktų gamybos ir tiekimo rinkai reikalavimams.12 straipsnis1. Yra taikomos tos Direktyvoje 90/675/EEB numatytos taisyklės ir taikomi tie principai, kurie numato valstybių narių atliekamų tikrinimų organizavimą ir tolesnę jų eigą bei apsaugos priemonių įgyvendinimą.2. Nepažeidžiant šio straipsnio 1 dalyje nurodytų taisyklių ir principų laikymosi ir kol bus įgyvendinti sprendimai, numatyti Direktyvos 90/675/EEB 8 straipsnio 3 punkte ir 30 straipsnyje, taip pat sprendimai, numatyti šios direktyvos 11 straipsnyje, ir toliau taikoma atitinkama nacionalinė pirmiau minėtos direktyvos 8 straipsnio 1 ir 2 dalies taikymo tvarka.III SKYRIUSBaigiamosios nuostatos13 straipsnisTaryba, Komisijos pasiūlymu, balsuodama kvalifikuota balsų dauguma, gali pakeisti priedus.14 straipsnisKomisija po konsultacijų su valstybėmis narėmis iki 1992 m. liepos 1 d. pateikia Tarybai ataskaitą dėl minimalių konstrukcijos ir įrangos reikalavimų, keliamų mažoms įmonėms, užtikrinančioms paskirstymą vietos rinkoje ir esančioms regionuose, kuriems taikomi atskiri tiekimo apribojimai, ir pasiūlymus, kuriems Taryba, balsuodama Sutarties 43 straipsnyje numatyta tvarka, pritaria iki 1992 m. gruodžio 31 d.15 straipsnis1. Tuo atveju, kai reikia laikytis šiame straipsnyje išdėstytos tvarkos, Veterinarijos nuolatinio komiteto (toliau – komitetas), įkurto Sprendimu 68/361/EEB [11], pirmininkas, veikdamas savo iniciatyva ar valstybės narės prašymu, perduoda svarstyti klausimą komitetui.2. Komisijos atstovas pateikia komitetui numatomų priemonių projektą. Komitetas savo nuomonę dėl projekto pareiškia per tokį laiką, kurį pirmininkas gali nustatyti, atsižvelgdamas į klausimo skubumą. Nuomonė pareiškiama Sutarties 148 straipsnio 2 dalyje nustatyta balsų dauguma tuo atveju, kai Taryba turi priimti sprendimą dėl Komisijos pasiūlymo. Valstybių narių atstovų balsai skaičiuojami taip, kaip nustatyta tame straipsnyje. Pirmininkas nebalsuoja.3. a) Komisija priima numatytas priemones, jeigu jos atitinka komiteto nuomonę.b) Jeigu numatytos priemonės neatitinka komiteto nuomonės arba nuomonė nepareiškiama, Komisija nedelsdama pateikia Tarybai pasiūlymą dėl reikiamų priemonių. Taryba priima sprendimą kvalifikuota balsų dauguma.Jeigu, gavusi pasiūlymą, Taryba per tris mėnesius nepriima jokio sprendimo, Komisija patvirtina pasiūlytas priemones, išskyrus atvejį, kai Taryba paprastąja balsų dauguma pasisako prieš minėtas priemones.16 straipsnisJeigu sprendimas dėl šios direktyvos taikymo tvarkos nepriimamas iki 1993 m. sausio 1 d., būtinos laikinosios priemonės gali būti nustatytos 15 straipsnyje numatyta tvarka dviejų metų laikotarpiui.17 straipsnisŠios direktyvos nuostatas iki 1998 m. sausio 1 d. peržiūri Taryba, atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymus, paremtus įgyta patirtimi.18 straipsnisValstybės narės priima įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie ne vėliau kaip iki 1993 m. sausio 1 d. atitiktų šią direktyvą. Apie tai jos praneša Komisijai.Valstybės narės, priimdamos šias nuostatas, daro jose nuorodą į šią direktyvą, arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.19 straipsnisŠi direktyva skirta valstybėms narėms.Priimta Briuselyje, 1991 m. liepos 22 d.Tarybos varduPirmininkasP. Dankert[1] OL C 66, 1988 3 11, p. 2, OL C 282, 1989 11 8, p. 7 ir OL C 84, 1990 4 2, p. 56.[2] OL C 96, 1989 4 17, p. 29 ir OL C 183, 1991 7 15.[3] OL C 134, 1988 5 24, p. 31 ir OL C 332, 1990 12 31, p. 59.[4] OL L 379, 1981 12 31, p. 1.[5] OL L 282, 1989 10 2, p. 1.[6] OL C 96, 1989 4 17, p. 199.[7] OL L 395, 1989 12 30, p. 13.[8] OL L 373, 1990 12 31, p. 1.[9] OL L 268, 1991 9 24, p. 1.[10] OL L 8, 1990 1 11, p. 70.[11] OL L 255, 1968 10 18, p. 23.--------------------------------------------------PRIEDASI SKYRIUSŽUVŲ PERDIRBIMO LAIVAMS TAIKOMI REIKALAVIMAII. Reikalavimai konstrukcijai ir įrangai1. Žuvų perdirbimo laivuose būtinai turi būti:a) priėmimo vieta skirta žuvininkystės produktams pakrauti į laivą, suprojektuota ir suskirstyta į pakankamo ploto aptvarus taip, kad kiekvieną kitą sugavimą būtų galima atskirti. Ši priėmimo vieta ir jos išardomosios dalys turi būti lengvai valomos. Ji turi būti suprojektuota taip, kad produktai būtų apsaugoti nuo saulės ar blogo oro poveikio ir nuo bet kokios nešvaros ar teršalų;b) higienos taisykles atitinkanti konvejerinė sistema žuvininkystės produktams transportuoti iš priėmimo vietos į darbo zonas;c) darbo zonos turi būti pakankamo ploto, kad žuvininkystės produktai būtų darinėjami ir perdirbami higieniškomis sąlygomis. Jos turi būti suprojektuotos ir išdėstytos taip, kad produktai būtų apsaugoti nuo bet kokių teršalų;d) pakankamo dydžio gatavų produktų saugojimo patalpos, suprojektuotos taip, kad jas būtų lengva valyti. Jeigu atliekos perdirbamos laive, subproduktams sandėliuoti turi būti skirtas atskiras triumas;e) pakavimo medžiagų saugojimo patalpos, atskirtos nuo produktų darinėjimo ir perdirbimo patalpų;f) specialūs įrenginiai atliekoms ir žmogui vartoti netinkamiems žuvininkystės produktams išmesti tiesiai į jūrą arba, jeigu to reikalauja aplinkybės, į tam skirtus nepralaidžius skysčiams konteinerius. Jeigu atliekos, siekiant jas išvalyti, sandėliuojamos ir perdirbamos laive, tam turi būti numatytos atskiros patalpos;g) įrengimai, leidžiantys tiekti geriamą vandenį, kaip apibrėžta 1980 m. liepos 15 d. Direktyvoje 80/778/EEB dėl žmonėms vartoti skirto vandens kokybės [1], arba švarų jūros vandenį, naudojant slėgį. Jūros vandens siurbimo anga turi būti įrengta tokioje vietoje, kad siurbiamas vanduo negalėtų būti užterštas į jūrą išmetamu panaudotu vandeniu, atliekomis ar variklių aušinimo vandeniu;h) pakankamai rūbinių, prausyklų bei tualetų, iš kurių nebūtų išeinama tiesiai į produktų darinėjimo, perdirbimo ar saugojimo patalpas. Prausyklose turi būti higienos reikalavimus atitinkančių valymo ir šluostymo priemonių; kriauklių čiaupai turi būti tokie, kad norint jais pasinaudoti, jų nereikėtų liesti rankomis.2. Vietose, kur darinėjami ir perdirbami arba sušaldomi/labai greit žemoje temperatūroje sušaldomi žuvininkystės produktai, turi būti:a) neslidžios, lengvai valomos ir dezinfekuojamos grindys su įtaisu vandeniui pašalinti. Prie grindų pritvirtintuose įrenginiuose ar prietaisuose turi būti tokio dydžio angos, kad neužsikimštų žuvų atliekomis ir kad per jas lengvai nutekėtų vanduo;b) lengvai valomos pertvaros ir lubos, ypač tose vietose, kur eina vamzdžiai, tinklai ar elektros laidai;c) hidraulinės srovės grandinės, pastatytos arba apsaugotos taip, kad nutekėję tepalai negalėtų užteršti žuvininkystės produktų;d) pakankama ventiliacija ir, jei reikia, atitinkamas įrenginys garams pašalinti;e) pakankamas apšvietimas;f) įrenginiai įrankiams, įrangai ir įrengimams valyti ir dezinfekuoti;g) įrenginiai rankoms plauti ir dezinfekuoti, tarp jų ir tokie kriauklių čiaupai, kuriais norint pasinaudoti nereikėtų liesti rankomis, bei vienkartiniai rankšluosčiai.3. Įrenginiai ir darbo įrankiai, kaip antai: pjaustymo stalai, indai, konvejeriai, skrodimo bei pjaustymo mechanizmai ir t. t., turi būti pagaminti iš jūros vandens korozijai atsparių, lengvai valomų ir dezinfekuojamų medžiagų bei turi būti gerai prižiūrimi.4. Žuvų perdirbimo laivuose, kuriuose sušaldomi žuvininkystės produktai, turi būti:a) tokio galingumo šaldymo įrenginys, kuris leistų greitai sumažinti temperatūrą produktų viduryje iki šios direktyvos specifikacijas atitinkančios temperatūros;b) tokio galingumo šaldymo įrenginių, kurie leistų triumuose sandėliuojamus žuvininkystės produktus laikyti šios direktyvos specifikacijas atitinkančioje temperatūroje. Temperatūros registravimo sistema saugojimo triumuose turi būti įrengta taip, kad ją būtų lengva tikrinti.II. Higienos reikalavimai žuvininkystės produktų tvarkymui ir saugojimui laive1. Žuvų perdirbimo laive turi būti kvalifikuotas darbuotojas, atsakingas už geros žuvininkystės produktų gamybos praktikos taikymą. Jam turi būti suteikti įgaliojimai, užtikrinantys, kad būtų taikomos šios direktyvos nuostatos. Šis darbuotojas atsakingas, kad kritinių taškų inspektavimo ir tikrinimo programa, taikoma laive, registravimo knyga, kurioje jis įrašo pastabas ir prireikus reikalaujamus temperatūros registravimo duomenis, būtų prieinama patikrinimus atliekantiems pareigūnams.2. Patalpoms ir įrangai taikomi šio priedo III skyriaus II skirsnio A poskirsnyje nustatyti bendrieji higienos reikalavimai.3. Darbuotojai turi laikytis šio priedo III skyriaus II skirsnio B poskirsnyje išvardytų bendrųjų higienos reikalavimų.4. Galvų atkirtimo, skrodimo ir išpjaustymo operacijos turi būti atliekamos pagal šio priedo IV skyriaus I skirsnio 2, 3 ir 4 dalyse išvardytus reikalavimus.5. Žuvininkystės produktų perdirbimo operacijos laive turi būti atliekamos pagal šio priedo IV skyriaus III, IV ir V skirsniuose išvardytus higienos reikalavimus.6. Žuvininkystės produktai turi būti pakuojami laive pagal šio priedo VI skyriuje išvardytus higienos reikalavimus.7. Žuvininkystės produktai turi būti sandėliuojami pagal šios direktyvos VIII skyriaus 1 ir 2 dalyse išvardytus higienos reikalavimus.II SKYRIUSREIKALAVIMAI IŠKRAUNANT IR PO IŠKROVIMO Į KRANTĄ1. Iškrovimo į krantą įranga turi būti pagaminta iš lengvai valomos medžiagos, švari ir gerai prižiūrima.2. Iškraunamus į krantą žuvininkystės produktus reikia saugoti nuo teršalų. Svarbiausia užtikrinti, kad:- į krantą būtų iškraunama greitai,- žuvininkystės produktai nedelsiant būtų padėti į tokią vietą, kur, priklausomai nuo jų pobūdžio, būtų reikiama temperatūra, ir kad prireikus transporto priemonėse, sandėliuose ar pardavimo vietose būtų apdedami ledais arba sukraunami į patalpas,- nebūtų leidžiama naudotis nei tokiais įrengimais, nei taikyti tokią tvarkymo praktiką, kurie bereikalingai gadintų maistui tinkamos žuvininkystės produktų dalis.3. Aukcionų ir urmo prekyviečių patalpos, kuriose žuvininkystės produktai išdėliojami parduoti, turi:a) būti apdengti ir turėti lengvai valomas sienas;b) turėti neperšlampamas, lengvai plaunamas ir dezinfekuojamas grindis, nuo kurių lengvai nutekėtų vanduo, ir įrenginiai panaudoto vandens higieniškam pašalinimui;c) būti aprūpintos sanitariniais įrenginiais su atitinkamu skaičiumi prausyklų ir tualetų su įrenginiais vandeniui nuleisti. Prausyklose turi būti priemonių rankoms plauti bei vienkartinių rankšluosčių;d) būti gerai apšviestos, siekiant palengvinti žuvininkystės produktų patikrinimus, numatytus šio priedo V skyriuje;e) būti naudojamos tik žuvininkystės produktams išdėlioti ar sandėliuoti ir nebūti naudojamos kitiems tikslams. Transporto priemonės, kurių išmetamosios dujos gali pakenkti žuvininkystės produktų kokybei, į prekyvietes neįleidžiamos. Nepageidaujami gyvūnai į prekyvietes neįleidžiami;f) būti valomos nuolat, ne rečiau kaip po kiekvieno pardavimo; dėžių viršus ir vidus po kiekvieno pardavimo išvalomas ir perplaunamas geriamuoju arba švariu jūros vandeniu; prireikus jos turi būti dezinfekuojamos;g) būti aprūpintos rūkyti, spjaudyti, gerti ir valgyti draudžiančiomis iškabomis, kurios kabinamos matomose vietose;h) būti tokios, kad jas būtų galima uždaryti ir laikyti uždarytas, jei kompetentinga institucija manytų tai esant reikalinga;i) turėti vandens, atitinkančio šio priedo III skyriaus I skirsnio 7 dalies reikalavimus, tiekimo įrenginius;j) turėti specialius konteinerius, nepralaidžius skysčiams ir pagamintus iš korozijai atsparių medžiagų, skirtus maistui netinkamiems žuvininkystės produktams dėti;k) aukcionų ir urmo prekyviečių patalpose kompetentingai institucijai naudotis, jeigu ji neturi savo patalpų vietoje arba netoliese ir priklausomai nuo parduoti pateikiamų produktų kiekio, turi būti išskirta tinkamai įrengta užrakinama patalpa su visa tikrinimams reikalinga įranga.4. Iškrovus į krantą arba, jei reikia, po pirmojo pardavimo žuvininkystės produktai nedelsiant turi būti vežami į jų paskirties vietą, laikantis šio priedo VIII skyriuje išdėstytų reikalavimų.5. Tačiau, jeigu nesilaikoma 4 dalyje nurodytų reikalavimų, aukcionuose, kuriuose prireikus sandėliuojami žuvininkystės produktai prieš išdėliojimą pardavimui arba po pardavimo bei laukiant, kol bus išvežti į paskirties vietą, turi būti įrengtos pakankamo galingumo šaldymo patalpos, atitinkančios šio priedo III skyriaus I skirsnio 3 dalyje išvardytus reikalavimus. Šiuo atveju žuvininkystės produktai turi būti sandėliuojami temperatūroje, artimoje tirpstančio ledo temperatūrai.6. Bendrieji higienos reikalavimai, išdėstyti šio priedo III skyriaus II skirsnio 3 dalyje, išskyrus B poskirsnio 1 dalies a punkto reikalavimus, taikomi su atitinkamais pakeitimais aukcionams, kuriuose žuvininkystės produktai išdėliojami pardavimui arba sandėliuojami.7. Urmo prekyvietėse, kuriuose žuvininkystės produktai išdėliojami pardavimui arba sandėliuojami, taikomi šio skyriaus 3 ir 5 dalyse, ir šio priedo III skyriaus I skirsnio 4, 10 ir 11 dalyse išvardyti reikalavimai.Bendrieji higienos reikalavimai, išvardyti šio priedo III skyriaus II skirsnyje, taikomi mutatis mutandis urmo prekyvietėms.III SKYRIUSBENDRIEJI REIKALAVIMAI ĮMONĖMS ANT KRANTOI. Bendrieji reikalavimai patalpų įrengimui ir įrangaiĮmonėse būtinai turi būti ši įranga:1) pakankamo dydžio darbo zonos, kad būtų galima dirbti tinkamomis higienos sąlygomis. Šios zonos turi būti suprojektuotos ir išdėstytos taip, kad būtų galima produktus apsaugoti nuo bet kokių teršalų ir kad būtų aiškiai atskirtos švarioji dalis ir atliekų dalis;2) nurodytų produktų tvarkymo, darinėjimo ir perdirbimo vietose:a) grindys, iš neperšlampamų medžiagų, lengvai valomos, dezinfekuojamos ir įrengtos taip, kad lengvai nutekėtų vanduo, arba su įranga vandeniui pašalinti;b) sienos lygiu, lengvai valomu, patvariu ir neperšlampamu paviršiumi;c) lengvai valomos lubos ar stogo antdėkliai;d) lengvai valomos durys iš patvarių medžiagų,;e) pakankama ventiliacija ir, jeigu reikia, atitinkamas įrenginys garams pašalinti;f) pakankamas natūralus ar dirbtinis apšvietimas;g) pakankamas skaičius įrenginių rankoms plauti ir dezinfekuoti. Darbo patalpose ir tualetuose esančių kriauklių čiaupai turi būti tokie, kad naudojantis jų nereikėtų liesti rankomis. Įrenginiai vienkartiniams rankšluosčiams;h) įrenginiai įrankiams, įrangai ir įrengimams valyti;3) šaldymo patalpose, kur sandėliuojami žuvininkystės produktai:- toks pat įrengimas, koks numatytas 2 dalies a, b, c, d ir f punktuose,- jei reikia, šaldymo įrenginys, pakankamai galingas, kad užtikrintų produktų laikymą šioje direktyvoje numatytomis terminėmis sąlygomis;4) atitinkami apsaugos nuo nepageidaujamų gyvūnų, kaip antai: vabzdžių, graužikų, paukščių ir pan., įrenginiai;5) lengvai valomi ir dezinfekuojami įrenginiai ir darbo įrankiai, kaip antai: pjaustymo stalai, konvejerių diržai, konvejeriai ir peiliai iš korozijai atsparių medžiagų;6) specialūs, nepralaidūs skysčiams konteineriai, pagaminti iš korozijai atsparių medžiagų, skirti ne žmogui vartoti tinkamiems žuvininkystės produktams laikyti, ir patalpa šiems konteineriams sandėliuoti, jei jie nėra ištuštinami bent jau kiekvienos darbo dienos pabaigoje;7) įrengimai, leidžiantys tiekti geriamą vandenį, kaip apibrėžta 1980 m. Direktyvoje 80/778/EEB, arba švarų jūros vandenį ar jūros vandenį, kuris buvo tinkamai apdorotas tinkama valymo sistema naudojant slėgį. Išimtiniais atvejais gali būti leidžiama tiekti negeriamą vandenį gamybai garuose, gaisrams gesinti ar šaldymo įrenginiams aušinti, tačiau su sąlyga, kad šis vanduo nebūtų naudojamas kitiems tikslams ir negalėtų užteršti produktų. Negeriamo vandens tiekimo vamzdžiai turi būti aiškiai atskirti nuo geriamo arba švaraus jūros vandens tiekimo vamzdžių;8) naudoto vandens higieniško pašalinimo sistema;9) atitinkamas skaičius rūbinių su lygiomis, neperšlampamomis bei plaunamomis sienomis ir grindimis, prausyklų ir tualetų su įrenginiu vandeniui nuleisti. Išėjimas iš šių patalpų negali būti padarytas tiesiai į darbo patalpas. Prausyklose turi būti priemonių rankoms plauti bei vienkartinių rankšluosčių; kriauklių čiaupai turi būti tokie, kad naudojantis nereikėtų jų liesti rankomis;10) jeigu apdorojamų produktų kiekis yra toks, kad juos reikia reguliariai arba nuolat tikrinti, turi būti skirta tinkamai įrengta, užrakinama patalpa išskirtiniam kontrolės tarnybos naudojimui;11) atitinkami įrenginiai transporto priemonėms plauti ir dezinfekuoti. Tačiau šie įrenginiai nėra privalomi, jeigu yra nurodymas jas plauti ir dezinfekuoti kompetentingos institucijos oficialiai patvirtintose patalpose;12) įmonėse, kur laikomi tokie gyvi gyvūnai, kaip vėžiagyviai ir žuvys, turi būti atitinkama įranga, leidžianti suteikti jiems geriausias išgyvenimo sąlygas, o tiekiamas vanduo turi būti tokios kokybės, kad gyvūnams nebūtų perduoti kenksmingi organizmai ar medžiagos.II. Bendrieji higienos reikalavimaiA. Bendrieji higienos reikalavimai, taikomi patalpoms ir įrengimams1. Grindys, sienos, lubos ir pertvaros, darbui su žuvininkystės produktais naudojama įranga ir įrankiai turi būti laikomi švariai ir prižiūrimi taip, kad netaptų užkrato šaltiniu produktams.2. Patalpose ir ant įrengimų turi būti nuolat naikinami graužikai, vabzdžiai ir visi kiti parazitai. Cheminiai preparatai graužikams ir vabzdžiams naikinti bei patalpoms dezinfekuoti arba kitos nuodingos medžiagos laikomi užrakintose patalpose arba spintose; jie turi būti naudojami taip, kad neužkrėstų produktų.3. Darbo zonos, įrankiai ir įranga turi būti naudojami tik produktams ruošti. Kompetentingai institucijai davus leidimą, tuo pačiu arba kitu darbo metu jie gali būti naudojami kitų maisto produktų ruošimui.4. Visais atvejais privaloma naudoti tik geriamą vandenį, kaip apibrėžta Direktyvoje 80/778/EEB, arba švarų jūros vandenį. Išimtiniais atvejais negeriamą vandenį gali būti leista naudoti mechanizmams aušinti, gamybai garuose arba gaisrams gesinti, bet su sąlyga, kad tam įrengtuose vamzdžiuose esantis vanduo nebūtų naudojamas kitiems tikslams ir nesudarytų produktų taršos pavojaus.5. Valymo ir dezinfekavimo priemonės bei kitos panašios medžiagos turi būti kompetentingos institucijos patvirtintos ir naudojamos taip, kad nepakenktų įrangai, įrenginiams ir produktams.B. Bendrieji higienos reikalavimai darbuotojams1. Aukščiausias įmanomas švaros standartas taikomas darbuotojams. Būtent:a) darbuotojai privalo dėvėti tinkamus ir švarius darbinius rūbus ir galvos apdangalus, kurie visiškai uždengia plaukus. Tai ypač taikoma darbuotojams, tvarkantiems lengvai užkrečiamus žuvininkystės produktus;b) žuvininkystės produktus tvarkantys ir darinėjantys darbuotojai būtinai turi nusiplauti rankas kiekvieną kartą prieš pradėdami dirbti; rankų žaizdos turi būti apklijuojamos neperšlampamu pleistru;c) darbo zonose arba žuvininkystės produktų sandėliuose draudžiama rūkyti, spjaudyti, gerti ir valgyti.2. Darbdaviai turi imtis visų būtinų priemonių, kad nušalintų nuo darbo ir nuo žuvininkystės produktų tvarkymo tuos produktus užkrėsti galinčius asmenis tokiam laikotarpiui, kol bus įrodyta, kad jie pajėgūs dirbti nesudarydami pavojaus.Kiekvienas asmuo, samdomas darbui ir žuvininkystės produktų tvarkymui, turi pateikti sveikatos pažymėjimą, įrodantį, kad niekas jam netrukdo dirbti šį darbą. Asmens medicininė priežiūra atliekama vadovaujantis atitinkamos valstybės narės galiojančiais nacionaliniais teisės aktais, o trečiosiose šalyse – 15 straipsnyje numatyta tvarka nustatomomis atskiromis garantijomis.IV SKYRIUSSPECIALŪS ŽUVININKYSTĖS PRODUKTŲ TVARKYMO ĮMONĖSE ANT KRANTO REIKALAVIMAII. Reikalavimai šviežiems produktams1. Jeigu į įmonę pristatyti atšaldyti nesupakuoti produktai nėra iš karto paskirstomi, išvežami, darinėjami ar perdirbami, jie turi būti laikomi arba išdėliojami apdedant juos ledu įmonės šaldymo patalpoje. Ledai turi būti keičiami tiek kartų, kiek to reikia; ledas, su druska ar be jos, turi būti pagamintas iš geriamo arba švaraus jūros vandens ir laikomas pagal higienos reikalavimus specialiuose konteineriuose; konteineriai turi būti švarūs ir gerai prižiūrimi. Švieži supakuoti produktai turi būti šaldomi ledu arba tokį pat terminį efektą turinčiu mechaniniu šaldymo aparatu.2. Galvų atkirtimas ir skrodimas, jeigu nebuvo atlikti laive, turi būti atliekami higieniškai. Po to produktai turi būti gausiai nuplaunami geriamu arba švariu jūros vandeniu.3. Išpjaustoma ir pjaustoma gabalais turi būti taip, kad išpjovos ir gabalai nebūtų užkrečiami ir užteršiami, ir atskirai nuo tos vietos, kur atkertamos galvos ir skrodžiama. Išpjovos ir gabalai ant darbo stalų gali būti laikomi tik tiek laiko, kiek reikia jiems apdoroti. Išpjovos ir gabalai, kurie bus parduodami švieži, po apdorojimo turi būti nedelsiant atšaldomi.4. Ašakos ir žmonių sveikatai galinčios pakenkti dalys atskiriamos nuo žmogui vartoti skirtų produktų.5. Šviežiems žuvininkystės produktams paskirstyti ar laikyti naudojamos talpyklos turi būti padarytos taip, kad užtikrintų produktų apsaugą nuo užteršimo ir jų laikymą tinkamomis higienos sąlygomis bei kad per šias talpyklas galėtų lengvai ištekėti tirpstančio ledo vanduo.6. Jeigu atliekoms nuolat šalinti nėra numatyta speciali įranga, jos dedamos į nepralaidžias skysčiams, lengvai valomas ir dezinfekuojamas talpyklas, uždengiamas dangčiu. Atliekos neturi kauptis darbo vietose. Jos išmetamos į konteinerius arba į šio priedo III skyriaus I skirsnio 6 dalyje nurodytą patalpą nuolat arba kiekvieną kartą, kai talpyklos yra pilnos, ir ne rečiau kaip po kiekvienos darbo dienos. Talpyklos, konteineriai ir (arba) atliekoms skirta patalpa yra kruopščiai valomi ir prireikus dezinfekuojami po kiekvieno panaudojimo. Laikomos atliekos neturi būti įmonės užkrato šaltiniu ir kenkti aplinkai.II. Reikalavimai sušaldytiems produktams1. Įmonėse turi būti:a) tokio galingumo šaldymo įrenginių, kurie leistų greitai sumažinti produktų temperatūrą iki šioje direktyvoje numatytos temperatūros;b) tokio galingumo šaldymo įrenginių, kad, nepriklausomai nuo lauko temperatūros, saugojimo patalpose produktai būtų laikomi temperatūroje, ne aukštesnėje negu numatyta šioje direktyvoje.Tačiau konservams skirtų sūryme sušaldytų neišdarinėtų žuvų temperatūra, atsižvelgiant į techninius reikalavimus, susijusius su šių produktų šaldymo būdu ir jų pakrovimu bei iškrovimu, gali būti aukštesnė, negu numatyta šioje direktyvoje, bet ne aukštesnė nei –9 °C.2. Sušaldymui arba labai greitam sušaldymui naudojami švieži produktai turi atitikti šio skyriaus I skirsnio reikalavimus.3. Saugojimo patalpos turi būti aprūpintos temperatūros registravimo sistema, įrengta taip, kad būtų lengva ją tikrinti. Temperatūros pokyčiams jautrioji termometro dalis turi būti kuo toliau nuo šalčio šaltinio, t. y. kur temperatūra yra visų aukščiausia.Temperatūros registravimo grafikai turi būti prieinami patikrinimus atliekantiems pareigūnams ir saugomi ne trumpiau kaip iki produktų galiojimo pabaigos.III. Reikalavimai atšildytiems produktamsProduktus atšildančios įmonės turi laikytis šių reikalavimų:1) žuvininkystės produktai atšildomi atitinkamomis higienos sąlygomis; turi būti išvengta užteršimo ir numatyta, kad tirpstančio ledo vanduo galėtų lengvai nutekėti.Atšildomų produktų temperatūra neturi kilti labai greitai;2) atšildyti produktai turi būti tvarkomi pagal šios direktyvos reikalavimus. Jeigu šie produktai darinėjami ar perdirbami, šios operacijos turi būti atliekamos per patį trumpiausią laikotarpį. Jeigu jie pateikiami tiesiai į rinką, remiantis 1978 m. gruodžio 18 d. Tarybos direktyvos 79/112/EEB dėl valstybių narių teisės aktų, susijusių su galutiniam vartotojui skirtų maisto produktų ženklinimu etiketėmis, pateikimu ir reklama, derinimo [2] 5 straipsnio 3 dalimi, ant pakuotės turi būti aiškiai matomas įrašas, nurodantis atšildytos žuvies būklę.IV. Reikalavimai perdirbtiems produktams1. Perdirbimui naudojami švieži, sušaldyti ar atšildyti produktai turi atitikti šio skyriaus I ir II skirsnių reikalavimus.2. Jeigu patogeninių mikroorganizmų plitimui sustabdyti taikomas tam tikras apdorojimo būdas arba jeigu šis apdorojimo būdas svarbus produktams išlaikyti, jis turi būti moksliškai pripažintas galiojančiu įstatymu arba, tuo atveju, jeigu apdorojami Direktyvos 91/492/EEB priedo I skyriaus 1 dalies b ir c punktuose nurodyti produktai, kurie nebuvo apdoroti valymo centruose arba natūralaus išsivalymo vietose, šis apdorojimo būdas turi būti patvirtintas šios direktyvos 15 straipsnyje numatyta tvarka per keturis mėnesius po valstybės narės prašymo gavimo.Atsakingas įmonės darbuotojas turi turėti registruoti vykdomas apdorojimo operacijas. Atsižvelgiant į naudojamą apdorojimo tipą, reikia registruoti ir kontroliuoti terminio apdorojimo laiką ir temperatūrą, druskos koncentraciją, pH, vandens kiekį. Įrašai turi būti saugomi ne trumpiau nei produkto galiojimo laikas ir prieinami kompetentingai institucijai.3. Produktai po tokio apdorojimo kaip sūdymas, rūkymas, džiovinimas, marinavimas, kurių galiojimo laikas ribotas, turi ant pakuotės turėti gerai matomą įrašą, nurodantį laikymo sąlygas, remiantis Direktyva 79/112/EEB.Be to, turi būti laikomasi ir toliau išvardytų reikalavimų.4. KonservavimasKai žuvininkystės produktai sterilizuojami hermetiškai uždaromuose induose, reikia užtikrinti, kad:a) konservų dėžučių paruošimui būtų naudojamas geriamas vanduo;b) terminiam apdorojimui būtų naudojamas tinkamas būdas, nustatomas pagal tokius svarbius kriterijus kaip kaitinimo trukmė, temperatūra, indų pripildymas, jų tūris ir pan., tai turi būti registruojama; turi būti naudojamas terminio apdorojimo būdas, galintis sunaikinti arba įaktyvuoti patogeninius mikroorganizmus ir jų sporas. Terminio apdorojimo įrangoje turi būti įtaisytas kontrolės prietaisas, kuris leistų patikrinti, ar indai buvo tinkamai apdoroti karščiu. Po terminio apdorojimo indai turi būti aušinami geriamu vandeniu, kuriame, pagal technologijos reikalavimus, gali būti cheminių medžiagų, naudojamų įrangos bei konteinerių apsaugai nuo korozijos;c) gamintojas papildomai atliktų atsitiktinius produktų patikrinimus, kad būtų įsitikinta, jog produktai buvo tinkamai apdoroti, panaudodamas:- inkubacinius testus. Inkubacija atliekama išlaikant produktus 7 dienas 37 °C temperatūroje arba 10 dienų 35 °C temperatūroje, arba taikant bet kurią kitą lygiavertę kombinaciją,- indų turinio bei pačių indų mikrobiologinius tyrimus, atliekamus įmonės laboratorijoje arba kitoje patvirtintoje laboratorijoje;d) kiekvienos dienos produkcijos mėginiai būtų paimami iš anksto nustatytais laiko tarpais, kad būtų užtikrintas sandarinimo veiksmingumas. Tam reikalingas specialus įrenginys uždarytų indų siūlėms patikrinti;e) būtų patikrinta, ar indai neapgadinti;f) ant indų, apdorotų praktiškai vienodomis terminėmis sąlygomis, būtų uždėtas partijos identifikavimo ženklas, pagal 1989 m. birželio 14 d. Tarybos direktyvą 89/396/EEB dėl nuorodų ir žymų maisto produkto partijai identifikuoti [3].5. RūkymasProduktai turi būti rūkomi atskiroje patalpoje arba specialioje vietoje, aprūpintoje, jei reikia, tokia ventiliacine sistema, kad dūmai ir degimo šiluma nepatektų į kitas žuvininkystės produktų darinėjimo, perdirbimo, saugojimo patalpas ar tam skirtas vietas.a) Medžiagos, naudojamos dūmams, reikalingiems žuvų rūkymui, išgauti, turi būti laikomos atskirai nuo rūkymo vietos ir naudojamos taip, kad neužterštų produktų.b) Dūmams išgauti deginti dažytą, lakuotą, klijuotą arba kitaip chemiškai apdorotą medieną draudžiama.c) Po išrūkymo, prieš pakavimą, produktai turi būti greitai atšaldomi iki jų laikymui reikalaujamos temperatūros.6. Sūdymasa) Sūdymo operacijos turi būti atliekamos kitose patalpose, pakankamai atskirtose nuo tų, kuriose atliekamos kitos operacijos.b) Žuvininkystės produktams apdoroti naudojama druska turi būti švari ir laikoma taip, kad nebūtų užteršta. Ji neturi būti naudojama pakartotinai.c) Sūdymo indai turi būti pagaminti taip, kad sūdomi ar laikomi sūryme produktai būtų apsaugoti nuo bet kokio užteršimo.d) Prieš naudojimą sūdymo indai bei sūdymui numatytos vietos turi būti išvalomi.7. Virtų vėžiagyvių ir moliuskų su geldele produktaiVėžiagyvių ir moliuskų su geldele virimas:a) po virimo jie turi būti tuoj pat atšaldomi. Tam reikia naudoti geriamą arba švarų jūros vandenį. Jeigu jų laikymui jie nebus papildomai apdorojami, atšaldyti reikia tol, kol bus pasiekta tirpstančio ledo temperatūra;b) išlukštenti ir išimti iš lukštų ir geldelių reikia higienišku būdu, saugant produktus nuo užteršimo. Jeigu tai atliekama rankomis, darbuotojai turi ypač kruopščiai nusiplauti rankas ir švariai išvalyti visas darbo vietas. Jei naudojami mechanizmai, jie turi būti valomi dažnai ir po kiekvienos darbo dienos dezinfekuojami.Išlukštentus ar išimtus iš geldelių produktus reikia nedelsiant sušaldyti arba laikyti atšaldytus tokioje temperatūroje, kurioje patogeniniai mikroorganizmai negalėtų daugintis, ir laikyti specialiose patalpose;c) kiekvienas gamintojas turi rūpintis, kad būtų reguliariai atliekami jo produkcijos mikrobiologiniai tyrimai, laikantis standartų, kurie nustatomi, remiantis šio priedo V skyriaus 4 dalimi.8. ŽuvienaŽuviena, gauta mechaniškai atskyrus ją nuo ašakų, turi būti ruošiama laikantis šių reikalavimų:a) mechaniškai atskiriama tuoj po išpjaustymo, naudojama žaliava be vidurių. Jeigu naudojama neišdarinėta žuvis, prieš tai ji turi būti išskrosta ir nuplauta;b) mechanizmai turi būti valomi dažnai, ne rečiau kaip kas 2 valandos;c) paruošta žuviena turi būti kuo greičiau sušaldoma arba sumaišoma su kitu produktu, kuris bus sušaldomas arba kitaip apdorojamas.V. Reikalavimai dėl parazitų1. Gamybos metu ir prieš pateikiant žmogui vartoti žuvis ir jų produktus reikia vizualiai patikrinti, kad būtų surasti ir pašalinti matomi parazitai.Akivaizdžiai parazitų turinčios žuvys arba žuvų dalys, kurios yra pašalinamos, negali būti parduodamos žmogui vartoti.Šio tikrinimo tvarka nustatoma šios direktyvos 15 straipsnyje numatyta tvarka Komisijos siūlymu, kuris turi būti pateiktas iki 1992 m. spalio 1 d.2. Žuvys ir žuvies produktai, nurodyti 3 dalyje, skirti vartoti taip, kaip paprastai yra vartojami, be kita ko, turi būti apdorojami šaldymu, kad ne trumpiau kaip 24 valandas žuvies viduryje temperatūra būtų lygi arba žemesnė negu minus 20 °C. Šaldymu apdorojami švieži arba gatavi produktai.3. 2 dalyje nurodyti reikalavimai taikomi žuvims ir šiems produktams:a) žuvims, kurios vartojamos žalios arba beveik žalios, kaip antai silkė (maatje);b) šių rūšių žuvims, jeigu jos turi būti apdorojamos šaltu rūkymu, kurio metu temperatūra žuvies viduryje būtų ne aukštesnė kaip 60 °C:- silkėms,- skumbrėms,- kilkėms,- Atlanto ir Ramiojo vandenyno laukinėms lašišoms;c) marinuotai ir (arba) sūdytai silkei, jeigu ją apdorojant nebuvo sunaikintos nematodų lervos.Atsižvelgus į mokslinius duomenis, šis sąrašas gali būti papildytas šios direktyvos 15 straipsnyje numatyta tvarka. Ta pačia tvarka nustatomi kriterijai, leidžiantys apibrėžti tinkamus arba netinkamus apdorojimo būdus nematodams sunaikinti.4. Gamintojai turi užtikrinti, kad 3 dalyje nurodytos žuvys ir žuvies produktai arba jų gamybai naudojamos žaliavos prieš pateikimą vartotojams buvo apdoroti taip, kaip nurodyta 2 dalyje.5. Prie rinkai pateikiamų 3 dalyje nurodytų žuvininkystės produktų gamintojas turi pridėti dokumentą, kuriame turi būti nurodytas panaudotas šių produktų apdorojimo būdas.V SKYRIUSSVEIKATOS KONTROLĖ IR GAMYBOS SĄLYGŲ PRIEŽIŪRAI. Bendroji priežiūraKompetentinga institucija nustato kontrolės ir priežiūros sistemą, kad būtų tikrinama, kaip yra laikomasi šios direktyvos reikalavimų.Šią kontrolės ir priežiūros sistemą sudaro:1) žvejybinių laivų tikrinimas, kuris gali būti atliekamas jiems būnant uostuose;2) iškrovimo į krantą ir pirmojo pardavimo sąlygų tikrinimas;3) reguliarus įmonių tikrinimas, skirtas visų pirma patikrinti:a) ar visada vykdomi patvirtinimo reikalavimai;b) ar žuvininkystės produktai tvarkomi teisingai;c) kaip valomos patalpos, įrengimai ir įrankiai, kaip darbuotojai laikosi higienos;d) ar teisingai ženklinama;4) urmo prekyviečių ir aukcionų tikrinimas;5) saugojimo ir transportavimo sąlygų tikrinimas.II. Ypatingi reikalavimai1. Organoleptiniai tikrinimaiNepažeidžiant išlygų, numatytų 1976 m. sausio 19 d. Tarybos reglamentu (EEB) Nr. 103/76, dėl tam tikrų šviežių arba atšaldytų žuvų bendrųjų prekybos standartų nustatymo [4], kiekviena žuvininkystės produktų partija iškėlimo į krantą metu arba prieš pirmąjį pardavimą turi būti pateikiama kompetentingai institucijai, kuri turi patikrinti, ar produktai tinka žmogui vartoti. Šis patikrinimas atliekamas paimtus mėginius tikrinant organoleptiniu būdu.Žuvininkystės produktai, kurių šviežumas atitinka bendruosius pardavimo standartus, nustatytus taikant Reglamento (EEB) Nr. 3796/81 2 straipsnį, laikomi atitinkantys organoleptinius reikalavimus ir todėl atitinkantys šios direktyvos nuostatas.Žuvininkystės produktams, kuriems netaikomas Reglamentas (EEB) Nr. 3796/81, prireikus, šios direktyvos 15 straipsnyje numatyta tvarka Komisija gali nustatyti atskirus organoleptinius reikalavimus.Jeigu paaiškėja, kad nebuvo laikomasi šios direktyvos reikalavimų, arba jeigu nusprendžiama, jog tai būtina, organoleptinis tikrinimas turi būti pakartojamas po pirmojo žuvininkystės produktų pardavimo. Po pirmojo pardavimo žuvininkystės produktai turi atitikti bent minimalius pirmiau minėto reglamento nustatytus šviežumo reikalavimus.Jeigu organoleptinio tikrinimo metu nustatoma, kad žuvininkystės produktai yra netinkami žmogui vartoti, turi būti imtasi priemonių jiems pašalinti iš rinkos ir taip juos denatūruoti, kad jie nebegalėtų būti panaudojami žmogui vartoti.Jeigu organoleptinio tikrinimo metu kyla nors mažiausia abejonė dėl žuvininkystės produktų šviežumo, gali būti pasitelkti cheminiai arba mikrobiologiniai tyrimai.2. Patikrinimai nuo parazitųPrieš pateikiant žmogui vartoti, turi būti atlikti atsitiktiniai žuvies ir žuvies produktų vizualiniai patikrinimai ieškant matomų parazitų.Žuvys arba jų dalys, akivaizdžiai turinčios parazitų, kurie yra pašalinami, negali būti pateiktos rinkai žmogui vartoti.Šių tikrinimų tvarka nustatoma šios direktyvos 15 straipsnyje numatyta tvarka.3. Cheminiai tyrimaiA. Paimami mėginiai ir pateikiami laboratorijai šiems rodikliams nustatyti:a) TVB–N (Bendras Laisvojo Azoto Kiekis) ir TMA (Trimetilaminas – Azotas):šios medžiagos turi būti nustatomos pagal rūšių kategorijas šios direktyvos 15 straipsnyje numatyta tvarka;b) histaminas:iš kiekvienos partijos paimami devyni mėginiai:- vidutinis kiekis neturi būti didesnis kaip 100 ppm,- dviejuose mėginiuose gali viršyti 100 ppm, bet neturi siekti 200 ppm,- nei viename iš mėginių jo kiekis negali viršyti 200 ppm.Minėti apribojimai taikomi tik tokių šeimų žuvims: Scombridae ir Clupeidae. Jeigu šių šeimų žuvys buvo apdorotos fermentais sūryme, jose histamino kiekis gali būti didesnis, bet ne daugiau kaip du kartus už aukščiau nurodytą kiekį. Tyrimai turi būti atliekami patikimais, moksliškai pripažintais metodais, pavyzdžiui, aukšto slėgio chromatografijos metodu (HPLC).B. Vandenyje esantys teršalaiNepažeidžiant Bendrijos taisyklių dėl vandenų apsaugos ir tvarkymo, o ypač taisyklių dėl vandens užterštumo, valgomose žuvininkystės produktų dalyse negali būti tiek vandenyje esančių teršalų, kaip antai sunkiųjų metalų ir organinių chloro junginių, kad per maistą į žmogaus organizmą patenkantis jų procentas viršytų leistiną dienos arba savaitės normą.Valstybės narės sukuria žuvininkystės produktų užterštumo lygio kontrolės sistemą.C. Šios direktyvos 15 straipsnyje numatyta tvarka ne vėliau kaip iki 1992 m. gruodžio 31 d. turi būti patvirtinti:a) tyrimo metodai, kurie bus naudojami cheminiams rodikliams patikrinti, bei mėginių ėmimo planai;b) cheminių rodiklių priimtinos ribos.4. Mikrobiologiniai tyrimaiSveikatos apsaugos tikslais šios direktyvos 15 straipsnyje numatyta tvarka, prireikus, gali būti nustatyti mikrobiologiniai kriterijai, įskaitant ir mėginių ėmimo planus bei analizės metodus. Šiuo tikslu Komisija iki 1992 m. spalio 1 d. pateiks atitinkamų priemonių projektus.VI SKYRIUSPAKAVIMAS1. Žuvininkystės produktai turi būti pakuojami laikantis higienos reikalavimų, saugant produktus nuo užteršimo.2. Pakavimo medžiagos ir su žuvininkystės produktais besiliečiantys produktai turi atitikti visus higienos reikalavimus, būtent:- negali pabloginti ruošinių bei žuvininkystės produktų organoleptinių savybių,- negali užteršti žuvininkystės produktų žmonių sveikatai kenksmingomis medžiagomis,- turi būti pakankamai tvirti ir užtikrinti tinkamą žuvininkystės produktų apsaugą.3. Pakavimo medžiagos gali būti panaudojamos tik vieną kartą, išskyrus tam tikrą specialią tarą iš nelaidžios skysčiams, lygios, atsparios korozijai medžiagos, tinkamą po valymo ir dezinfekavimo naudoti pakartotinai. Šviežių produktų, laikomų leduose, pakavimo medžiaga turi būti tokia, kad pro ją galėtų ištekėti tirpstančio ledo vanduo.4. Nenaudotos pakavimo medžiagos turi būti laikomos nuo gamybinių patalpų atskirtoje patalpoje; jos turi būti apsaugotos nuo dulkių ir teršalų.VII SKYRIUSIDENTIFIKAVIMASNepažeidžiant Direktyva 79/112/EEB nustatytų reikalavimų, atliekant patikrinimus pagal ženklinimą arba lydimuosius dokumentus turi būti galima identifikuoti žuvininkystės produktų siuntos išsiuntimo įmonę. Tuo tikslu ant pakuotės arba lydimuosiuose dokumentuose turi būti nurodyta:- išsiuntimo šalis,- oficialus įmonės patvirtinimo numeris, o tuo atveju, jeigu aukcionai ir urmo prekyvietės yra registruojami atskirai šios direktyvos 7 straipsnio 1 dalies trečioje pastraipoje numatyta tvarka – aukciono arba urmo prekyvietės registracijos numeris.VIII SKYRIUSSAUGOJIMAS IR TRANSPORTAVIMAS1. Žuvininkystės produktai saugojimo ir transportavimo metu turi būti laikomi tokioje temperatūroje kaip nustatyta šioje direktyvoje. Svarbiausia:- švieži ar atšildyti žuvininkystės produktai bei virtų ir atšaldytų vėžiagyvių ir moliuskų produktai turi būti laikomi tirpstančio ledo temperatūroje,- sušaldyti žuvininkystės produktai, išskyrus konservų gamybai skirtas sūryme sušaldytas žuvis, turi būti laikomi pastovioje minus 18 °C arba dar žemesnėje visuose produkto lygiuose temperatūroje, kuri transportavimo metu gali trumpam pakilti, bet ne daugiau kaip 3 °C,- perdirbti produktai turi būti laikomi gamintojo nurodytoje temperatūroje arba, jeigu tai būtina dėl susidariusių aplinkybių, temperatūroje, kuri nustatoma šios direktyvos 15 straipsnyje numatyta tvarka.2. Kai sušaldyti žuvininkystės produktai iš šaldymo sandėlio transportuojami į patvirtintą įmonę, kur jie bus iš karto atšildomi išdarinėjimui ir (arba) perdirbimui, o pervežimo atstumas yra trumpas, ne didesnis kaip 50 km arba viena valanda kelio, kompetentinga institucija turi teisę leisti nesilaikyti 1 dalies antros įtraukos reikalavimų.3. Produktai negali būti sandėliuojami arba transportuojami su kitais produktais, galinčiais pabloginti jų higienos būklę arba juos užteršti, jeigu pastarieji nėra supakuoti taip, kad būtų garantuota tinkama jų apsauga.4. Žuvininkystės produktams pervežti naudojamos transporto priemonės turi būti suprojektuotos ir aprūpintos tokia įranga, kad būtų garantuota, jog šioje direktyvoje reikalaujamą temperatūrą bus galima palaikyti per visą transportavimo laiką. Jeigu produktams atšaldyti naudojamas ledas, turi būti užtikrintas vandens nutekėjimas, kad tirpstančio ledo vanduo neužsilaikytų prie produktų. Transporto priemonių vidinių pertvarų apdaila turi būti tokia, kad nepakenktų žuvininkystės produktams. Pertvaros turi būti lygiu paviršiumi, lengvai valomos ir dezinfekuojamos.5. Žuvininkystės produktams pervežti naudojamos transporto priemonės gali būti panaudojamos kitų produktų, galinčių užteršti žuvininkystės produktus, pervežimui tik su sąlyga, kad po tokio panaudojimo jos bus kruopščiai išvalytos bei išdezinfekuotos ir kad bus garantuota, jog žuvininkystės produktai nebus užteršti.6. Žuvininkystės produktai negali būti transportuojami nešvariose ar nedezinfekuotose transporto priemonėse ar konteineriuose.7. Žuvininkystės produktų, kurie pateikiami rinkai gyvi, transportavimo sąlygos neturi neigiamai veikti šių produktų.IX SKYRIUSI PRIEDO PUNKTAI, KURIEMS GALI BŪTI TAIKOMOS IŠIMTYS BEI GALIMOS ŠIŲ IŠIMČIŲ TAIKYMO SĄLYGOSPriedo I skyriaus I skirsnis1. 1 dalies a punktassu sąlyga, kad produktai būtų apsaugoti nuo saulės, blogo oro ir nuo bet kokio nešvaros ar taršos šaltinio.2. 1 dalies c punktassu sąlyga, kad produktai būtų saugomi nuo užteršimo.3. 1 dalies d punkto pirmas sakinyssu sąlyga, kad gatavi produktai būtų sandėliuojami laive reikalaujamomis terminėmis sąlygomis.4. 1 dalies g punkto paskutinis sakinyssu sąlyga, kad produktai negalėtų būti teršiami panaudotu vandeniu, atliekomis ar variklių aušinimo vandeniu.5. 1 dalies h punktassu sąlyga, kad žuvininkystės produktus tvarkantys darbuotojai, pasinaudoję tualetais, galėtų nusiplauti rankas.6. 2 dalies a punktassu sąlyga, kad grindys būtų tinkamai valomos ir dezinfekuojamos7. 2 dalies b, c ir d punktai8. 2 dalies g punktas dėl kriauklių čiaupų ir rankšluosčių9. 3 dalissu sąlyga, kad įrenginiai ir darbo įrankiai būtų gerai prižiūrimi.Priedo II skyrius10. 3 dalies a punktassu sąlyga, kad sienos būtų švariai prižiūrimos.11. 3 dalies b punktassu sąlyga, kad grindys būtų išvalomos po kiekvieno pardavimo.12. 3 dalies c punkto pirmas sakinys13. 3 dalies e punktas: transporto priemonės, kurių išmetamosios dujossu sąlyga, kad išmetamosiomis dujomis suteršti produktai būtų pašalinti iš rinkos.14. 3 dalies j punktassu sąlyga, kad žmogui vartoti netinkami produktai negalėtų užteršti žuvininkystės produktų ir nebūtų su jais sumaišomi.15. 3 dalies k punktas16. 7 dalisjeigu ši dalis atitinka to paties skyriaus 3 dalį ir III skyriaus I skirsnio 10 dalį.Priedo III skyriaus I skirsnis17. 1 dalissu sąlyga, kad gatavi produktai negalėtų būti teršiami žaliavomis ar atliekomis.18. 2 dalies a punktassu sąlyga, kad grindys būtų atitinkamai išvalytos ir išdezinfekuotos.19. 2 dalies b punktassu sąlyga, kad sienos būtų švariai prižiūrimos.20. 2 dalies c punktassu sąlyga, kad lubos nebūtų užkrato šaltinis.21. 2 dalies d punktas22. 2 dalies e punktassu sąlyga, kad garai nesugadintų ir neužterštų produktų.23. 2 dalies g punktassu sąlyga, kad darbuotojai turėtų priemonių rankoms plauti.24. 3 dalis25. 5 dalisdėl korozijai atsparių medžiagų, su sąlyga, kad įrenginiai ir darbo įrankiai būtų švariai prižiūrimi.26. 6 dalissu sąlyga, kad produktai negalėtų būti teršiami atliekomis ar iš jų ištekančiu skysčiu.27. 10 dalisPriedo IV skyrius28. I skirsnio 1 dalisdėl būtinybės produktus laikinai padėti į įmonės šaldymo patalpą, su sąlyga, kad produktai vėl būtų šaldomi tiek, kiek reikės, bet ne ilgiau kaip dvylika valandų, arba galėtų būti padėti į netoliese esančią šaldymo patalpą, nepriklausančią įmonei.29. I skirsnio 6 dalisdėl būtinybės sudėti atliekas į nepralaidžias skysčiams, dangčiu uždengiamas talpyklas, su sąlyga, kad produktai negalėtų būti teršiami atliekomis arba iš jų ištekančiu skysčiu.30. IV skirsnio 5 dalies pirma pastraipasu sąlyga, kad bus imtasi visų atsargumo priemonių, jog dūmai nepakenks apdorojamiems arba sandėliuojamiems žuvininkystės produktams.31. IV skirsnio 6 dalies a punktassu sąlyga, kad sūdymo operacijos nepakenktų apdorojamiems arba sandėliuojamiems žuvininkystės produktams.[1] OL L 229, 1980 9 30, p. 11. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais 1985 m. Stojimo aktu (OL L 302, 1985 11 15, p. 218).[2] OL L 33, 1979 2 8, p. 1. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 91/72/EEB (OL L 42, 1991 1 16, p. 27).[3] OL L 186, 1989 6 30, p. 21.[4] OL L 20, 1976 1 28, p. 29. Reglamentas su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EEB) Nr. 33/89 (OL L 5, 1989 1 7, p. 18).--------------------------------------------------


title: 1983 m. kovo 28 d. Tarybos Direktyva dėl tam tikrų ruoniukų kailių ir iš jų pagamintų produktų importavimo į valstybes nares

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

31983L0129

Oficialusis leidinys L 091 , 09/04/1983 p. 0030 - 0031 specialusis leidimas suomių kalba: skyrius 15 tomas 4 p. 0121  specialusis leidimas ispanų kalba: skyrius 15 tomas 4 p. 0122  specialusis leidimas švedų kalba: skyrius 15 tomas 4 p. 0121  specialusis leidimas portugalų kalba skyrius 15 tomas 4 p. 0122

		Tarybos Direktyva1983 m. kovo 28 d.dėl tam tikrų ruoniukų kailių ir iš jų pagamintų produktų importavimo į valstybes nares(83/129/EEB)EUROPOS BENDRIJŲ TARYBA,atsižvelgdama į Europos ekonominės bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 235 straipsnį,atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą,atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę [1],atsižvelgdama į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [2],kadangi Europos Parlamentas priėmė rezoliuciją dėl Bendrijos prekybos iš ruonių pagamintais produktais, ypač iš grenlandinio ruonio ir ruonio kuoduočio rūšies ruoniukų pagamintais produktais;kadangi keliose valstybėse narėse jau taikomos savanoriškos arba įstatymų numatytos priemonės, kuriomis ribojamas baltų grenlandinio ruonio ruoniukų ir ruonio kuoduočio ruoniukų kailių importavimas ar prekyba; kadangi viena valstybė narė jau pareikalavo žymėti visus iš ruonių pagamintus produktus;kadangi įvairūs tyrimai sukėlė abejonių dėl grenlandinio ruonio ir ruonio kuoduočio ruonių populiacijos padėties, ypač dėl netradicinės medžioklės poveikio ruonio kuoduočio išsaugojimui ir populiacijos būklei;kadangi pagal tai, kaip gyvūnai geba išlikti, ir deramai atsižvelgiant į pusiausvyrą gamtoje, ruonių ir kitų rūšių eksploatavimas yra natūralus ir teisėtas verslas, o tam tikrose pasaulio vietose tai yra svarbi tradicinio gyvenimo būdo ir ekonomikos dalis; kadangi medžioklės, kuria tradiciškai verčiasi vietiniai šiaurės gyventojai, metu ruoniukai nemedžiojami ir dėl to reikėtų pasistengti, kad nebūtų pažeisti vietinių šiaurės gyventojų interesai;kadangi reikėtų toliau tirti grenlandinio ruonio ir ruonio kuoduočio ruoniukų skerdimo mokslinius aspektus ir jo pasekmes; kadangi, kol bus gauti tokio tyrimo rezultatai, pagal 1983 m. sausio 5 d. Tarybos ir valstybių narių Vyriausybių atstovų rezoliuciją [3] reikėtų imtis laikinų priemonių arba ir toliau jas taikyti;kadangi buvo pažymėta, jog tam tikru mastu jau buvo apribota ruoniukų medžioklė; kadangi Taryba paprašė Komisijos, palaikant nuolatinius ryšius su suinteresuotomis šalimis, toliau ieškoti sprendimų, kuriais būtų panaikinti importo ribojimai;kadangi Taryba, remdamasi ataskaita, kurią Komisija turės pateikti iki 1983 m. rugsėjo 1 d., iš naujo apsvarstys susidariusią situaciją,PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:1 straipsnis1. Valstybės narės imasi priemonių, būtinų užtikrinti, kad į jų teritoriją nebūtų komerciškai importuojami priede išvardyti produktai, arba toliau jas taiko.2. Valstybės narės nedelsdamos praneša Komisijai apie tokias priemones.2 straipsnisŠi direktyva taikoma nuo 1983 m. spalio 1 d. iki 1985 m. spalio 1 dienos, jei Taryba nenuspręs kitaip kvalifikuota dauguma priimdama sprendimą dėl Komisijos pasiūlymo ir atsižvelgdama į ataskaitą, kurią Tarybai turi pateikti Komisija iki 1983 m. rugsėjo 1 d.3 straipsnisŠi direktyva netaikoma vietinių šiaurės gyventojų tradicinės medžioklės produktams.4 straipsnisŠi direktyva skirta valstybėms narėms.Priimta Briuselyje, 1983 m. kovo 28 d.Tarybos varduPirmininkasJ. Ertl[1] OL C 334, 1982 12 20, p. 132.[2] OL C 346, 1982 12 31, p. 1.[3] OL C 14, 1983 1 18, p. 1.--------------------------------------------------PRIEDASNr. | CCT pozicijos Nr. | Aprašymas |1 | ex 43.01 ex 43.02 A | Neapdoroti kailiai ir rauginti arba išdirbti su plaukų danga kailiai (įskaitant susiūtas kailių dalis, kryžmai ar panašiai sutvirtintas): baltų grenlandinio ruonio ruoniukų,ruonio kuoduočio (melsvanugario) ruoniukų |2 | ex 43.03 | 1 punkte minėtų kailių gaminiai |--------------------------------------------------


title: 2009 m. kovo 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2009/12/EB dėl oro uostų mokesčių (Tekstas svarbus EEE)

text:
14.3.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 70/11

      EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS DIREKTYVA 2009/12/EB
   2009 m. kovo 11 d.
   dėl oro uostų mokesčių
   (Tekstas svarbus EEE)
   EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdami į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 80 straipsnio 2 dalį,
   atsižvelgdami į Komisijos pasiūlymą,
   atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę (1),
   atsižvelgdami į Regionų komiteto nuomonę (2),
   laikydamiesi Sutarties 251 straipsnyje nustatytos tvarkos (3),
   kadangi:

               (1)

               Pagrindinė oro uostų užduotis ir komercinė veikla – užtikrinti orlaivių priežiūrą nuo jų nusileidimo iki pakilimo, taip pat keleivių aptarnavimą ir krovinių tvarkymą, kad oro vežėjai galėtų teikti oro susisiekimo paslaugas. Šiuo tikslu oro uostai suteikia tam tikrą skaičių įrenginių ir paslaugų, susijusių su orlaivių eksploatavimu ir keleivių aptarnavimu bei krovinių tvarkymu, o su tuo susijusias išlaidas jie paprastai susigrąžina iš oro uostų mokesčių. Oro uostų valdymo organai, suteikiantys įrenginius ir paslaugas, už kuriuos imami oro uostų mokesčiai, turėtų stengtis dirbti ekonomiškai.

               (2)

               Būtina sukurti bendrą sistemą, reguliuojančią esmines oro uostų mokesčių ypatybes ir jų nustatymo metodus, nes nesant tokios sistemos oro uostų valdymo organų ir oro uostų naudotojų tarpusavio santykiuose gali būti nesilaikoma pagrindinių reikalavimų. Tokia sistema neturėtų pažeisti valstybės narės galimybės nuspręsti, ar ir kokiu mastu gali būti atsižvelgta į oro uosto pajamas iš komercinės veiklos nustatant oro uostų mokesčius.

               (3)

               Ši direktyva turėtų būti taikoma Bendrijoje esantiems oro uostams, didesniems už mažiausią dydį, kadangi mažiems oro uostams valdyti ir finansuoti Bendrijos sistemos taikyti nebūtina.

               (4)

               Be to, valstybėje narėje, kurioje nėra pagal šią direktyvą nustatytų mažiausią dydį atitinkančių oro uostų, oro uostas, kurio keleivių judėjimas didžiausias, turi tokią privilegijuotą patekimo į tą valstybę narę padėtį, kad šiam oro uostui reikia taikyti šią direktyvą, siekiant oro uosto valdymo organo ir oro uosto naudotojų santykiuose užtikrinti tam tikrų pagrindinių principų laikymąsi, ypač atsižvelgiant į mokesčių skaidrumą ir oro uostų naudotojų nediskriminavimą.

               (5)

               Siekiant skatinti teritorinę sanglaudą, valstybės narės turėtų turėti galimybę taikyti bendrą apmokestinimo sistemą, apimančią oro uostų tinklą. Ekonominiai pervedimai tarp oro uostų tokiuose tinkluose turėtų atitikti Bendrijos teisę.

               (6)

               Valstybės narės, siekdamos paskirstyti eismą, turėtų turėti galimybę leisti oro uosto valdymo organui taikyti bendrą ir skaidrią apmokestinimo sistemą oro uostams, aptarnaujantiems tą patį miestą arba konurbaciją. Ekonominiai pervedimai tarp šių oro uostų turėtų atitikti su tuo susijusią Bendrijos teisę.

               (7)

               Paskatos už pradėtus naujus maršrutus, pavyzdžiui, skatinant, inter alia, nepalankioje padėtyje esančių ir atokiausių regionų vystymąsi, turėtų būti suteikiamos tik laikantis Bendrijos teisės.

               (8)

               Mokesčių už oro navigacijos ir antžeminio aptarnavimo paslaugas surinkimas jau aptartas atitinkamai 2006 m. gruodžio 6 d. Komisijos reglamente (EB) Nr. 1794/2006 dėl patekimo į Bendrijos oro uostuose teikiamų antžeminių paslaugų rinką (4) ir 1996 m. spalio 15 d. Tarybos direktyvoje 96/67/EB dėl patekimo į Bendrijos oro uostuose teikiamų antžeminių paslaugų rinką (5). Mokesčius, renkamus neįgaliems keleiviams ir ribotos judėsenos keleiviams teikiamai pagalbai finansuoti, reglamentuoja 2006 m. liepos 5 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1107/2006 dėl neįgalių asmenų ir ribotos judėsenos asmenų teisių keliaujant oru (6).

               (9)

               2004 m. Tarptautinės civilinės aviacijos organizacijos taryba (ICAO taryba) patvirtino politiką dėl oro uostų mokesčių, įskaitant, inter alia, mokesčių susiejimo su išlaidomis, nediskriminavimo ir nepriklausomo mechanizmo, skirto ekonominiam oro uostų reguliavimui, principus.

               (10)

               ICAO tarybos nuomone, oro uosto mokestis – tai rinkliava, skirta ir konkrečiai taikoma civilinei aviacijai suteikiamų įrenginių ir paslaugų išlaidoms padengti, o valstybinis mokestis – tai rinkliava, skirta nacionalinės arba vietos vyriausybės pajamoms surinkti – šios pajamos paprastai nenaudojamos civilinei aviacijai nei apskritai, nei priklausomai nuo išlaidų.

               (11)

               Oro uostų mokesčiai turėtų būti nediskriminaciniai. Turėtų būti įgyvendinta privaloma oro uostų valdymo organų ir oro uostų naudotojų reguliarių konsultacijų procedūra, pagal kurią kiekviena šalis turėtų galimybę kreiptis į nepriklausomą priežiūros instituciją visais atvejais, kai oro uostų naudotojai nesutinka su sprendimu dėl oro uostų mokesčių arba apmokestinimo sistemos pakeitimo.

               (12)

               Siekiant užtikrinti, kad priimami sprendimai būtų nešališki ir kad ši direktyva būtų tinkamai ir veiksmingai taikoma, kiekvienoje valstybėje narėje turėtų būti įsteigta nepriklausoma priežiūros institucija. Ši institucija turėtų turėti visus savo užduotims atlikti būtinus išteklius – personalą, kompetenciją ir finansinius išteklius.

               (13)

               Labai svarbu, kad oro uosto naudotojai iš oro uosto valdymo organo reguliariai gautų informaciją, kaip ir kokiu pagrindu apskaičiuojami oro uosto mokesčiai. Esant tokiam skaidrumui, oro vežėjai galėtų susipažinti su oro uosto patiriamomis išlaidomis ir oro uosto investicijų veiksmingumu. Siekiant, kad oro uosto valdymo organas galėtų deramai įvertinti būsimų investicijų poreikius, turėtų būti reikalaujama, kad oro uosto naudotojai oro uosto valdymo organą laiku informuotų apie savo numatomą veiklą, vystymo projektus ir konkrečius poreikius bei pasiūlymus.

               (14)

               Oro uostų valdymo organai turėtų informuoti oro uostų naudotojus apie stambius infrastruktūros projektus, nes jie daro didelį poveikį sistemai arba oro uostų mokesčių dydžiui. Tokia informacija turėtų būti teikiama, kad būtų galima stebėti išlaidas infrastruktūrai ir siekiant atitinkamame oro uoste suteikti tinkamus ir ekonomiškus įrenginius.

               (15)

               Oro uostų valdymo organams turėtų būti suteikta galimybė taikyti oro uostų mokesčius, atitinkančius suteikiamą infrastruktūrą ir (arba) teikiamų paslaugų lygį, nes oro vežėjai yra teisėtai suinteresuoti iš oro uosto valdymo organo reikalauti kainą atitinkančios kokybės paslaugų. Tačiau galimybė naudotis skirtingo lygio infrastruktūra ar paslaugomis turėtų būti suteikta visiems to pageidaujantiems oro vežėjams jų nediskriminuojant. Jei paklausa viršija pasiūlą, tokia galimybė turėtų būti suteikta remiantis oro uosto valdymo organo nustatytais objektyviais ir nediskriminaciniais kriterijais. Bet koks oro uostų mokesčių diferencijavimas turėtų būti skaidrus, objektyvus ir grindžiamas aiškiais kriterijais.

               (16)

               Oro uosto naudotojai ir oro uosto valdymo organas turėtų turėti galimybę sudaryti susitarimą dėl paslaugų lygio, susijusį su paslaugų, teikiamų už oro uostų mokesčius, kokybe. Derybos dėl paslaugų, teikiamų už oro uostų mokesčius, kokybės galėtų vykti reguliarių konsultacijų metu.

               (17)

               Skirtingose valstybėse narėse veikia skirtingos išankstinio oro uostų finansavimo sistemos. Valstybėse narėse, kuriose vyksta išankstinis finansavimas, valstybės narės arba oro uostų valdymo organai turėtų remtis ICAO politika ir (arba) nustatyti savo apsaugos priemones.

               (18)

               Ši direktyva neturėtų pažeisti Sutarties, visų pirma jos 81–89 straipsnių.

               (19)

               Kadangi šios direktyvos tikslo, t. y. oro uostų mokesčių rinkimo Bendrijos oro uostuose bendrų principų nustatymo, valstybės narės negali deramai pasiekti, nes nacionaliniu lygiu vienodų oro uostų mokesčių sistemų neįmanoma nustatyti visoje Bendrijoje, ir kadangi dėl jo masto ir poveikio to tikslo būtų geriau siekti Bendrijos lygiu, laikydamasi Sutarties 5 straipsnyje nustatyto subsidiarumo principo Bendrija gali patvirtinti priemones. Pagal tame straipsnyje nustatytą proporcingumo principą šia direktyva neviršijama to, kas būtina nurodytam tikslui pasiekti,

         PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:
   1 straipsnis
   Dalykas
   1.   Šia direktyva nustatomi oro uostų mokesčių rinkimo Bendrijos oro uostuose bendri principai.
   2.   Ši direktyva taikoma bet kuriam oro uostui, kuris yra teritorijoje, kuriai taikoma Sutartis, kuris gali būti naudojamas komerciniams skrydžiams vykdyti bei kuris per metus aptarnauja daugiau kaip 5 mln. keleivių, ir kiekvienos valstybės narės oro uostui su didžiausiu keleivių judėjimu.
   3.   Valstybės narės paskelbia jų teritorijoje esančių oro uostų, kuriems taikoma ši direktyva, sąrašą. Šis sąrašas grindžiamas Komisijos (Eurostato) duomenimis ir kasmet atnaujinamas.
   4.   Ši direktyva netaikoma mokesčiams, kurie renkami už maršruto ir terminalo oro navigacijos paslaugas, vadovaujantis Reglamentu (EB) Nr. 1794/2006 arba mokesčiams, kurie renkami už antžemines paslaugas, nurodytas Direktyvos 96/67/EB priede, arba mokesčiams, kurie renkami neįgaliems keleiviams ir ribotos judėsenos keleiviams, nurodytiems Reglamente (EB) Nr. 1107/2006, teikiamai pagalbai finansuoti.
   5.   Šia direktyva nepažeidžiama kiekvienos valstybės narės teisė taikyti papildomas reguliavimo priemones, kurios nėra nesuderinamos su šia direktyva ar kitomis susijusiomis Bendrijos teisės nuostatomis, visiems oro uostų valdymo organams, esantiems jos teritorijoje. Tai gali apimti ekonominės priežiūros priemones, pavyzdžiui, apmokestinimo sistemų ir (arba) mokesčių dydžio tvirtinimą, įskaitant skatinamosiomis priemonėmis grindžiamus apmokestinimo metodus ar viršutinių kainų ribų reguliavimą.
   2 straipsnis
   Apibrėžtys
   Šioje direktyvoje:

               1)

               oro uostas – specialiai orlaiviams leistis, kilti ir judėti pritaikytas bet kuris žemės plotas, įskaitant pagalbinę įrangą, kuri gali būti naudojama atliekant šiuos veiksmus, kad būtų tenkinami orlaivių eismo ir paslaugų poreikiai, įskaitant pagalbinę įrangą, reikalingą komercinėms oro susisiekimo paslaugoms teikti;

               2)

               oro uosto valdymo organas – organas, kurio tikslas, kartu vykdant kitokią veiklą arba pagal aplinkybes tokios veiklos nevykdant, pagal nacionalinius įstatymus ar kitus teisės aktus arba sutartis administruoti ir valdyti oro uosto ar oro uostų tinklo infrastruktūrą bei koordinuoti ir kontroliuoti įvairių atitinkamuose oro uostuose ar oro uostų tinkle dirbančių operatorių veiklą;

               3)

               oro uosto naudotojas – bet kuris fizinis ar juridinis asmuo, atsakingas už keleivių, pašto ir (arba) krovinių skraidinimą į atitinkamą oro uostą arba iš jo;

               4)

               oro uosto mokestis – rinkliava, kuri renkama oro uosto valdymo organo naudai ir kurią moka oro uosto naudotojai už naudojimąsi įrenginiais ir paslaugomis, kuriuos suteikia tik oro uosto valdymo organas ir kurie yra susiję su orlaivių nusileidimu, kilimu, apšvietimu ir stovėjimu, taip pat keleivių aptarnavimu ir krovinių tvarkymu;

               5)

               oro uostų tinklas – grupė oro uostų, kuriuos kaip tokius tinkamai paskiria valstybė narė ir kuriuos valdo tas pats oro uosto valdymo organas.

         3 straipsnis
   Nediskriminavimas
   Valstybės narės užtikrina, kad oro uostų mokesčiais nebūtų diskriminuojami oro uostų naudotojai, laikantis Bendrijos teisės. Tai netrukdo keisti oro uostų mokesčių dėl priežasčių, susijusių su viešaisiais ir bendrais interesais, įskaitant aplinkosaugos klausimus. Toks pakeitimas atliekamas taikant tinkamus, objektyvius ir skaidrius kriterijus.
   4 straipsnis
   Oro uostų tinklas
   Valstybės narės gali leisti oro uostų tinklo oro uosto valdymo organui įvesti bendrą ir skaidrią oro uosto apmokestinimo sistemą oro uostų tinkle.
   5 straipsnis
   Bendros apmokestinimo sistemos
   Valstybės narės, pranešusios apie tai Komisijai ir laikydamosi Bendrijos teisės aktų, gali leisti oro uosto valdymo organui taikyti bendrą ir skaidrią apmokestinimo sistemą oro uostams, kurie teikia paslaugas tam pačiam miestui arba konurbacijai, jei kiekvienas oro uostas visiškai atitinka 7 straipsnyje išdėstytus skaidrumo reikalavimus.
   6 straipsnis
   Konsultacijos ir teisių gynimo priemonės
   1.   Valstybės narės užtikrina, kad būtų nustatyta privaloma reguliarių oro uosto valdymo organo ir oro uosto naudotojų arba oro uosto naudotojų atstovų ar asociacijų konsultacijų procedūra, taikoma oro uosto mokesčių sistemos veikimui, oro uosto mokesčių dydžiui ir prireikus teikiamų paslaugų kokybei. Tokios konsultacijos rengiamos bent kartą per metus, nebent paskutinių konsultacijų metu būtų susitarta kitaip. Tais atvejais, kai sudarytas daugiametis oro uosto valdymo organo ir oro uosto naudotojų susitarimas, konsultacijos rengiamos laikantis tokio susitarimo. Valstybės narės pasilieka teisę prašyti dažniau rengti konsultacijas.
   2.   Valstybės narės užtikrina, kad esant galimybei sistema ar oro uosto mokesčių dydis būtų keičiamas oro uosto valdymo organo ir oro uosto naudotojų susitarimu. Šiuo tikslu oro uosto valdymo organas pasiūlymą keisti sistemą ar oro uosto mokesčių dydį bei siūlomų pakeitimų pagrindimą pateikia oro uosto naudotojams ne vėliau kaip likus keturiems mėnesiams iki jų įsigaliojimo, išskyrus atvejus, kai esama išskirtinių aplinkybių, kurios turi būti pagrįstos oro uosto naudotojams. Prieš priimdamas sprendimą, oro uosto valdymo organas surengia konsultacijas dėl siūlomų pakeitimų su oro uosto naudotojais ir atsižvelgia į jų nuomonę. Paprastai oro uosto valdymo organas paskelbia sprendimą ar rekomendaciją ne vėliau kaip likus dviem mėnesiams iki jo(s) įsigaliojimo. Jei oro uosto valdymo organas ir oro uosto naudotojai nesusitaria dėl siūlomų pakeitimų, oro uosto valdymo organas pagrindžia savo sprendimą atsižvelgdamas į oro uosto naudotojų nuomonę.
   3.   Valstybės narės užtikrina, kad nesusitarus dėl oro uosto valdymo organo priimto sprendimo dėl oro uosto mokesčių, kiekviena šalis galėtų kreiptis į 11 straipsnyje nurodytą nepriklausomą priežiūros instituciją, kuri išnagrinėtų, ar sistemos arba oro uosto mokesčių dydžio pakeitimas yra pagrįstas.
   4.   Oro uosto valdymo organo sprendimu nustatytas sistemos ar oro uosto mokesčių dydžio pakeitimas, jei jis perduotas nagrinėti nepriklausomai priežiūros institucijai, įsigalioja tik tada, kai ta institucija išnagrinėja šį klausimą. Nepriklausoma priežiūros institucija, gavusi klausimą, per keturias savaites priima laikiną sprendimą dėl oro uosto mokesčių pakeitimo įsigaliojimo, išskyrus tuos atvejus, kai galutinis sprendimas gali būti priimtas per tą patį laikotarpį.
   5.   Valstybė narė gali nuspręsti netaikyti 3 ir 4 dalių oro uostų mokesčių dydžio ar struktūros pakeitimams tuose oro uostuose, kuriems:

               a)

               pagal nacionalinę teisę galioja privaloma procedūra, pagal kurią oro uostų mokesčius arba jų maksimalų dydį nustato arba patvirtina nepriklausoma priežiūros institucija; arba

               b)

               pagal nacionalinę teisę galioja privaloma procedūra, pagal kurią nepriklausoma priežiūros institucija nuolat arba reaguodama į suinteresuotų šalių prašymus tikrina, ar šiuose oro uostuose vyksta veiksminga konkurencija. Kai remiantis tokiu tikrinimu tai pateisinama, valstybės narės nusprendžia, kad oro uostų mokesčius arba jų maksimalų dydį nustato arba patvirtina nepriklausoma priežiūros institucija. Šis sprendimas taikomas tol, kol tai reikalinga remiantis tos institucijos atliktu tikrinimu.

         Valstybės narės procedūros, sąlygos ir kriterijai, taikomi šios dalies tikslais, turi būti tinkami, objektyvūs, nediskriminaciniai ir skaidrūs.
   7 straipsnis
   Skaidrumas
   1.   Valstybės narės užtikrina, kad, kiekvieną kartą rengiantis 6 straipsnio 1 dalyje nurodytoms konsultacijoms, oro uosto valdymo organas kiekvienam oro uosto naudotojui arba oro uosto naudotojų atstovams ar asociacijoms pateiktų informaciją apie elementus, kurie sudaro sistemos arba visų mokesčių, kuriuos kiekviename oro uoste renka oro uosto valdymo organas, dydžio nustatymo pagrindą. Pateikiama bent ši informacija:

               a)

               už renkamus oro uosto mokesčius teikiamų įvairių paslaugų ir infrastruktūros sąrašas;

               b)

               oro uosto mokesčių nustatymo metodika;

               c)

               bendra su oro uosto mokesčiais susijusių įrenginių ir paslaugų kainų struktūra;

               d)

               pajamos, gautos iš įvairių mokesčių, ir bendra išlaidų paslaugoms, už kurias jie imami, suma;

               e)

               bet koks valstybinių institucijų su oro uosto mokesčiais susijusių įrenginių ir paslaugų finansavimas;

               f)

               mokesčių, eismo augimo ir siūlomų investicijų padėties oro uoste prognozės;

               g)

               faktinis oro uosto infrastruktūros ir įrangos naudojimas per tam tikrą laikotarpį; ir

               h)

               numatomi bet kokių siūlomų didelių investicijų rezultatai, t. y. jų poveikis oro uosto pajėgumui.

         2.   Valstybės narės užtikrina, kad oro uosto naudotojai prieš kiekvieną konsultaciją, kaip numatyta 6 straipsnio 1 dalyje, oro uosto valdymo organui pateiktų informaciją, susijusią visų pirma su:

               a)

               eismo prognozėmis;

               b)

               savo orlaivių parko sudėtimi ir numatomu naudojimu;

               c)

               savo plėtros projektais atitinkamame oro uoste; ir

               d)

               savo poreikiais atitinkamame oro uoste.

         3.   Laikantis nacionalinės teisės aktų, remiantis šiuo straipsniu pateikta informacija yra laikoma konfidencialia arba ekonomine prasme jautria informacija ir yra atitinkamai tvarkoma. Tuo atveju, kai oro uostų valdymo organai kotiruojami vertybinių popierių biržoje, ypač turi būti atsižvelgiama į vertybinių popierių biržos taisykles.
   8 straipsnis
   Nauja infrastruktūra
   Valstybės narės užtikrina, kad prieš galutinai patvirtinant naujos infrastruktūros projektų planus, oro uosto valdymo organas konsultuotųsi su oro uosto naudotojais.
   9 straipsnis
   Kokybės standartai
   1.   Siekiant užtikrinti sklandų ir veiksmingą oro uosto veikimą, valstybės narės imasi priemonių, būtinų tam, kad oro uosto valdymo organas ir oro uoste veikiantys oro uosto naudotojų atstovai ar asociacijos galėtų pradėti derybas siekdami sudaryti susitarimą dėl paslaugų lygio, susijusį su oro uoste teikiamų paslaugų kokybe. Šios derybos dėl paslaugų kokybės gali vykti 6 straipsnio 1 dalyje nurodytų konsultacijų metu.
   2.   Bet kuriame tokiame susitarime dėl paslaugų lygio nustatomas paslaugų, kurias turi teikti oro uosto valdymo organas, lygis, atsižvelgiant į faktinę sistemą arba faktinį oro uosto mokesčių dydį ir faktinį paslaugų, į kurias oro uosto naudotojai turi teisę už oro uosto mokesčius, lygį.
   10 straipsnis
   Paslaugų diferencijavimas
   1.   Valstybės narės imasi būtinų priemonių, kad oro uosto valdymo organas, siekdamas teikti tikslines paslaugas ar leisti naudotis paskirtu terminalu ar terminalo dalimi, galėtų keisti konkrečių oro uosto paslaugų, terminalų ar terminalų dalių kokybę bei apimtį. Oro uosto mokesčių dydį galima diferencijuoti pagal tokių paslaugų kokybę ir apimtį bei pagal su jomis susijusias išlaidas ar bet kuriuo kitu objektyviu ir skaidriu pagrindu. Nepažeidžiant 3 straipsnio, oro uostų valdymo organai gali nevaržomai nustatyti bet kuriuos tokius diferencijuotus oro uostų mokesčius.
   2.   Valstybės narės imasi priemonių, būtinų tam, kad oro uosto naudotojas, kuris pageidauja naudotis tikslinėmis paslaugomis arba paskirtu terminalu arba terminalo dalimi, turėtų galimybę naudotis šiomis paslaugomis ir terminalu ar terminalo dalimi.
   Tuo atveju, jei galimybės gauti tikslines paslaugas ir (arba) naudotis paskirtu terminalu ar terminalo dalimi pageidauja daugiau oro uosto naudotojų nei įmanoma atsižvelgiant į pajėgumus, tokia galimybė suteikiama remiantis tinkamais, objektyviais, skaidriais ir nediskriminaciniais kriterijais. Šiuos kriterijus gali nustatyti oro uosto valdymo organas, o valstybės narės gali reikalauti, kad šiuos kriterijus patvirtintų nepriklausoma priežiūros institucija.
   11 straipsnis
   Nepriklausoma priežiūros institucija
   1.   Valstybės narės paskiria arba įsteigia nepriklausomą instituciją kaip savo nacionalinę nepriklausomą priežiūros instituciją siekdamos užtikrinti tinkamą šiai direktyvai įgyvendinti vykdomų priemonių taikymą ir atlikti bent jau 6 straipsnyje nustatytas užduotis. Ši institucija gali būti tas pats subjektas, kuriam valstybė narė patikėjo papildomų reguliavimo priemonių, nurodytų 1 straipsnio 5 dalyje, taikymą, įskaitant apmokestinimo sistemos ir (arba) oro uostų mokesčių dydžio patvirtinimą, su sąlyga, kad jis atitinka šio straipsnio 3 dalies reikalavimus.
   2.   Laikantis nacionalinės teisės aktų, pagal šią direktyvą nedraudžiama nepriklausomai priežiūros institucijai, jai prižiūrint ir prisiimant visišką atsakomybę, deleguoti šios direktyvos įgyvendinimo kitoms nepriklausomoms priežiūros institucijoms, jeigu šis įgyvendinimas vyksta laikantis tų pačių standartų.
   3.   Valstybės narės garantuoja nepriklausomos priežiūros institucijos nepriklausomumą, užtikrindamos, kad teisiškai ji bus atskirta nuo bet kurio oro uosto valdymo organo bei oro vežėjo ir nepriklausomai nuo jų vykdys savo funkcijas. Valstybės narės, kurios išlaiko oro uostų, oro uostų valdymo organų ar oro vežėjų nuosavybę arba oro uostų valdymo organų ar oro vežėjų kontrolę, užtikrina, kad su tokia nuosavybe ar kontrole susijusios funkcijos nebūtų perduotos nepriklausomai priežiūros institucijai. Valstybės narės užtikrina, kad nepriklausoma priežiūros institucija savo įgaliojimus vykdytų nešališkai ir skaidriai.
   4.   Valstybės narės praneša Komisijai nepriklausomos priežiūros institucijos pavadinimą ir adresą, jai pavestas užduotis ir atsakomybę, bei priemones, kurių imtasi siekiant užtikrinti, kad būtų laikomasi 3 dalies.
   5.   Valstybės narės gali nustatyti nepriklausomos priežiūros institucijos finansavimo mechanizmą, pagal kurį gali būti renkamas mokestis iš oro uostų naudotojų ir oro uostų valdymo organų.
   6.   Valstybės narės užtikrina, kad 6 straipsnio 3 dalyje nurodytų nesutarimų atveju būtų imtasi priemonių:

               a)

               nustatyti oro uosto valdymo organo ir oro uosto naudotojų nesutarimų sprendimo procedūrą;

               b)

               nustatyti sąlygas, kurioms esant nesutarimą galima perduoti nagrinėti nepriklausomai priežiūros institucijai. Ši institucija visų pirma atmeta skundus, kurie, jos nuomone, netinkamai pagrįsti ar netinkamai dokumentais patvirtinti; ir

               c)

               nustatyti kriterijus, pagal kuriuos nesutarimai bus vertinami juos sprendžiant.

         Šios procedūros, sąlygos ir kriterijai turi būti nediskriminaciniai, skaidrūs ir objektyvūs.
   7.   Atlikdama tyrimą, ar sistemos arba oro uostų mokesčių dydžio pakeitimas yra pagrįstas, kaip nurodyta 6 straipsnyje, nepriklausoma priežiūros institucija, siekdama priimti sprendimą, turi turėti galimybę susipažinti su reikalinga atitinkamų šalių informacija ir privalo konsultuotis su atitinkamomis šalimis. Nepažeisdama 6 straipsnio 4 dalies, ji priima galutinį sprendimą kuo greičiau, bet kuriuo atveju per keturis mėnesius nuo klausimo gavimo dienos. Išskirtiniais ir deramai pagrįstais atvejais šis laikotarpis gali būti pratęstas dviem mėnesiais. Nepriklausomos priežiūros institucijos sprendimai yra privalomi, nepažeidžiant parlamentinės ar teisminės peržiūros, jeigu ji taikoma valstybėse narėse.
   8.   Nepriklausoma priežiūros institucija paskelbia metinę savo veiklos ataskaitą.
   12 straipsnis
   Pranešimas ir peržiūrėjimas
   1.   Komisija ne vėliau kaip 2013 m. kovo 15 d. pateikia Europos Parlamentui ir Tarybai ataskaitą apie šios direktyvos taikymą, kurioje įvertinama siekiant jos tikslo padaryta pažanga, ir prireikus visus deramus pasiūlymus.
   2.   Valstybės narės ir Komisija bendradarbiauja taikydamos šią direktyvą, visų pirma rinkdamos informaciją 1 dalyje nurodytai ataskaitai.
   13 straipsnis
   Perkėlimas
   1.   Valstybės narės užtikrina, kad įsigaliotų įstatymai ir kiti teisės aktai, būtini šiai direktyvai įgyvendinti ne vėliau kaip 2011 m. kovo 15 d. Jos nedelsdamos apie juos praneša Komisijai.
   Valstybės narės, patvirtindamos šias priemones, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.
   2.   Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų nacionalinės teisės aktų pagrindinių nuostatų tekstus.
   14 straipsnis
   Įsigaliojimas
   Ši direktyva įsigalioja kitą dieną po jos paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
   15 straipsnis
   Adresatai
   Ši direktyva skirta valstybėms narėms.

      Priimta Strasbūre, 2009 m. kovo 11 d.

            Europos Parlamento vardu

            Pirmininkas

         H.-G. PÖTTERING

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         A. VONDRA

      (1)  OL C 10, 2008 1 15, p. 35.

      (2)  OL C 305, 2007 12 15, p. 11.

      (3)  2008 m. sausio 15 d. Europos Parlamento nuomonė (dar nepaskelbta Oficialiajame leidinyje), 2008 m. birželio 23 d. Tarybos bendroji pozicija (OL C 254 E, 2008 10 7, p. 18) ir 2008 m. spalio 23 d. Europos Parlamento pozicija (dar nepaskelbta Oficialiajame leidinyje). 2009 m. vasario 19 d. Tarybos sprendimas.

      (4)  OL L 341, 2006 12 7, p. 3.

      (5)  OL L 272, 1996 10 25, p. 36.

      (6)  OL L 204, 2006 7 26, p. 1.