title: 2008 m. balandžio 4 d. Komisijos direktyva 2008/43/EB, nustatanti civiliniam naudojimui skirtų sprogmenų atpažinties ir susekamumo sistemą pagal Tarybos direktyvą 93/15/EEB (Tekstas svarbus EEE)

text:
5.4.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 94/8

      KOMISIJOS DIREKTYVA 2008/43/EB
   2008 m. balandžio 4 d.
   nustatanti civiliniam naudojimui skirtų sprogmenų atpažinties ir susekamumo sistemą pagal Tarybos direktyvą 93/15/EEB
   (Tekstas svarbus EEE)
   EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,
   atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,
   atsižvelgdama į 1993 m. balandžio 5 d. Tarybos direktyvą 93/15/EEB dėl civiliniam naudojimui skirtų sprogmenų pateikimo į rinką ir jos priežiūros nuostatų suderinimo (1), ypač į jos 14 straipsnio antros pastraipos antrąjį sakinį,
   kadangi:

               (1)

               Direktyva 93/15/EEB nustato sprogmenų apyvartos Bendrijos rinkoje saugos ir apsaugos taisykles.

               (2)

               Kaip numatyta minėtoje direktyvoje, būtina užtikrinti, kad sprogmenų sektoriaus įmonės turėtų sistemą, kuri leistų surasti sprogmenis ir bet kuriuo metu nustatyti, kas juos turi.

               (3)

               Sprogmenis būtina žymėti unikaliu atpažinties žymeniu, kad tikslūs ir išsamūs duomenys apie sprogmenis būtų registruojami visuose tiekimo grandinės etapuose. Taip būtų galima atpažinti ir susekti sprogmenį nuo jo gamybos vietos ir pirmojo pateikimo į rinką iki galutinio vartotojo ir panaudojimo, siekiant išvengti netinkamo sprogmenų naudojimo ir vagystės bei padėti teisėsaugos institucijoms nustatyti dingusių arba pavogtų sprogmenų kilmę.

               (4)

               Šioje direktyvoje numatytos priemonės atitinka pagal Direktyvos 93/15/EEB 13 straipsnio 1 dalį įsteigto Vadybos komiteto nuomonę,

         PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:
   1 SKYRIUS
   BENDROSIOS NUOSTATOS
   1 straipsnis
   Dalykas
   Ši direktyva nustato suderintą civiliniam naudojimui skirtų sprogmenų atpažinties ir susekamumo sistemą.
   2 straipsnis
   Taikymo sritis
   Ši direktyva netaikoma šiems gaminiams:

               a)

               sprogmenims, kurie vežami ir tiekiami nesupakuoti arba hidrauliniuose krautuvuose ir iš karto iškraunami į sprogdinimo ertmes;

               b)

               sprogmenims, kurie gaminami sprogdinimo vietose ir ką tik pagaminti (in situ gamyba) užtaisomi;

               c)

               šaudmenims.

         2 SKYRIUS
   GAMINIO ŽENKLINIMAS
   3 straipsnis
   Unikalus atpažinties žymuo
   1.   Valstybės narės užtikrina, kad sprogmenų sektoriaus įmonės, kurios gamina, importuoja sprogmenis arba surenka detonatorius, ant sprogmenų ir visų mažiausių pakuočių naudotų unikalų atpažinties žymenį.
   Jei sprogmenys dar nėra galutinis produktas, gamintojai neprivalo naudoti naujo unikalaus atpažinties žymens, išskyrus tuo atvejus, kai unikalaus atpažinties žymens nesimato, kaip nurodyta 4 straipsnio nuostatose.
   2.   1 dalis netaikoma, jei sprogmenys gaminami eksportui ir laikantis importuojančios šalies reikalavimų yra pažymėti atpažinties žymeniu, pagal kurį sprogmenis galima susekti.
   3.   Unikalų atpažinties žymenį sudaro šios direktyvos priede išvardyti požymiai.
   4.   Valstybės narės nacionalinė institucija paskiria kiekvienai toje šalyje įsikūrusiai gamybos vietai trijų skaitmenų kodą.
   5.   Jei gamybos vieta yra ne Bendrijoje, Bendrijoje įsisteigęs gamintojas prašo importo valstybės narės nacionalinės institucijos gamybos vietai paskirti tokį kodą.
   Jei gamybos vieta yra ne Bendrijoje, ir gamintojas įsisteigęs ne Bendrijoje, sprogmenų importuotojas prašo importo valstybės narės nacionalinės institucijos gamybos vietai paskirti tokį kodą.
   6.   Valstybės narės užtikrina, kad sprogmenis perpakuojantys platintojai pasirūpintų, jog sprogmuo ir mažiausia pakuotė būtų ženklinami unikaliu atpažinties žymeniu.
   4 straipsnis
   Ženklinimas ir žymens tvirtinimas
   Unikalus atpažinties žymuo turi būti ženklinamas arba tvirtai pritvirtintas ant gaminio taip, kad būtų lengvai įskaitomas ir patvarus.
   5 straipsnis
   Šoviniai ir sprogmenys maišeliuose
   Šovinių ir sprogmenų maišeliuose unikalus atpažinties žymuo yra lipni etiketė arba tiesiogiai ant kiekvieno šovinio ar maišelio žymimi spaudmenys. Ant kiekvienos šovinių dėžės tvirtinama atitinkama etiketė.
   Be to, įmonės gali kiekvieną šovinį ar maišelį ženklinti pasyvia inertiška elektronine žymena ir atitinkama žymena ženklinti kiekvieną šovinių dėžę.
   6 straipsnis
   Dviejų dalių sprogmenys
   Supakuotų dviejų dalių sprogmenų unikalus atpažinties žymuo yra lipni etiketė arba tiesiogiai ant kiekvienos mažiausios dviejų dalių pakuotės žymimi spaudmenys.
   7 straipsnis
   Detonatoriai ir uždelstiniai sprogdikliai
   Detonatorių arba uždelstinių sprogdiklių unikalus atpažinties žymuo yra lipni etiketė arba tiesiogiai ant detonatoriaus apvalkalo žymimas spaudmuo ar įspaudas. Ant kiekvienos detonatorių arba uždelstinių sprogdiklių dėžės tvirtinama atitinkama etiketė.
   Be to, įmonės gali kiekvieną detonatorių arba uždelstinį sprogdiklį ženklinti pasyvia inertiška elektronine žymena ir atitinkama žymena ženklinti kiekvieną detonatorių arba uždelstinių sprogdiklių dėžę.
   8 straipsnis
   Elektriniai, neelektriniai ir elektroniniai detonatoriai
   Elektrinių, neelektrinių ir elektroninių detonatorių unikalus atpažinties žymuo yra ant laidų ar vamzdelio tvirtinama lipni etiketė, ant detonatoriaus apvalkalo tvirtinama lipni etiketė ar tiesiogiai ant detonatoriaus žymimas spaudmuo ar įspaudas. Ant kiekvienos detonatorių dėžės tvirtinama atitinkama etiketė.
   Be to, įmonės gali kiekvieną detonatorių ženklinti pasyvia inertiška elektronine žymena ir atitinkama žymena ženklinti kiekvieną detonatorių dėžę.
   9 straipsnis
   Pagrindiniai sprogmenys ir stiprintuvai
   Pagrindinių sprogmenų ir stiprintuvų unikalus atpažinties žymuo yra ant pagrindinio sprogmens ar stiprintuvo tvirtinama lipni etiketė arba tiesiogiai ant jo žymimas spaudmuo. Ant kiekvienos pagrindinių sprogmenų ar stiprintuvų dėžės tvirtinama atitinkama etiketė.
   Be to, įmonės gali pagrindinį sprogmenį ar stiprintuvą ženklinti pasyvia inertiška elektronine žymena ir atitinkama žymena ženklinti kiekvieną pagrindinių sprogmenų ar stiprintuvų dėžę.
   10 straipsnis
   Sprogdinimo virvutės ir padegamosios virvutės
   Sprogdinimo virvučių ir padegamųjų virvučių unikalus atpažinties žymuo yra ant ritės tvirtinama lipni etiketė arba tiesiogiai ant jos žymimas spaudmuo. Unikalus atpažinties žymuo žymimas kas penkis metrus arba ant sprogdinimo virvutės arba padegamosios virvutės išorinės dangos apvalkalo, arba ant presuoto vidaus plastmasės sluoksnio, po išoriniu sprogdinimo virvutės arba padegamosios virvutės sluoksniu. Ant kiekvienos sprogdinimo virvučių arba padegamųjų virvučių dėžės tvirtinama atitinkama etiketė.
   Be to, įmonės ženklinimui gali naudoti virvutės viduje tvirtinamą pasyvią inertišką elektroninę žymeną ir atitinkama žymena ženklinti kiekvieną sprogdinimo virvučių arba padegamųjų virvučių dėžę.
   11 straipsnis
   Metalinės dėžės ir statinės, kuriose yra sprogmenų
   Metalinių dėžių ir statinių, kuriose yra sprogmenų, unikalus atpažinties žymuo yra ant jų tvirtinama lipni etiketė arba tiesiogiai ant jų žymimas spaudmuo.
   Be to, įmonės gali pasyvia inertiška elektronine žymena ženklinti kiekvieną metalinę dėžę ir statinę.
   12 straipsnis
   Originalios etiketės kopijos
   Įmonės ant sprogmenų, skirtų saviems klientams, gali tvirtinti lipnias nuimamas originalios etiketės kopijas. Ant šių kopijų turi būti aiškiai pažymėta, kad jos yra originalo kopijos, kad nebūtų netinkamai panaudota.
   3 SKYRIUS
   DUOMENŲ RINKIMAS IR REGISTRAVIMAS
   13 straipsnis
   Duomenų rinkimas
   1.   Valstybės narės užtikrina, kad sprogmenų sektoriaus įmonės turėtų duomenų apie sprogmenis, įskaitant jų unikalų atpažinties žymenį, rinkimo sistemą visoje tiekimo grandinėje ir viso jų galiojimo ciklo metu.
   2.   Duomenų rinkimo sistema padeda įmonėms rasti sprogmenis, kad bet kuriuo metu būtų galima nustatyti, kas juos turi.
   3.   Valstybės narės užtikrina, kad surinkti duomenys, įskaitant ir unikalų atpažinties žymenį, saugomi ir atnaujinami 10 metų po pristatymo arba pasibaigus sprogmenų galiojimo ciklui (jeigu jis žinomas) net ir tuo atveju, jei įmonės nutraukė prekybą.
   14 straipsnis
   Įmonių įsipareigojimai
   Valstybės narės užtikrina, kad sprogmenų sektoriaus įmonės vykdo šiuos įsipareigojimus:

               a)

               registruoja visus sprogmens atpažinties žymenis ir visą susijusią informaciją, įskaitant informaciją apie sprogmens rūšį, įmonę ar asmenį, kuriam jis yra perduotas saugoti;

               b)

               registruoja visų sprogmenų buvimo vietą tuo metu, kai jos turi ar saugo tuos sprogmenis, iki jie perduodami kitai įmonei arba panaudojami;

               c)

               reguliariai tikrina savo duomenų rinkimo sistemą, kad užtikrintų jos veiksmingumą ir registruojamų duomenų kokybę;

               d)

               saugo ir atnaujina surinktus duomenis, įskaitant unikalius atpažinties žymenis, 13 straipsnio 3 dalyje nurodytu laikotarpiu;

               e)

               saugo surinktus duomenis nuo atsitiktinės arba tyčinės žalos ar sunaikinimo;

               f)

               teikia kompetentingoms institucijoms, jų prašymu, informaciją apie kiekvieno sprogmens kilmę ir buvimo vietą jo galiojimo ciklo metu bei visoje tiekimo grandinėje;

               g)

               praneša atsakingoms valstybių narių institucijoms asmens, galinčio suteikti f punkte nurodytą informaciją ne darbo valandomis, pavardę ir ryšių duomenis.

         Jei sprogmenys pagaminami arba importuojami anksčiau nei nurodyta 15 straipsnio 1 dalies antrojoje pastraipoje, d punkto įgyvendinimo tikslais įmonė atnaujina duomenis laikydamasi galiojančių šalies nuostatų.
   4 SKYRIUS
   BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS
   15 straipsnis
   Nuostatų perkėlimas
   1.   Valstybės narės priima ar paskelbia ne vėliau kaip iki 2009 m. balandžio 5 d. teisės aktus, reglamentus ir administracines nuostatas, būtinas šiai direktyvai įgyvendinti. Jos nedelsdamos pateikia Komisijai šių nuostatų tekstą ir šių nuostatų bei šios direktyvos koreliacinę lentelę.
   Šias nuostatas jos taiko nuo 2012 m. balandžio 5 d.
   Priimdamos nuostatas, valstybės narės pateikia jose nuorodą į šią direktyvą arba pateikia tokią nuorodą oficialiai paskelbdamos šias nuostatas. Valstybės narės nustato, kaip tokia nuoroda turi būti pateikta.
   2.   Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų nacionalinės teisės aktų pagrindinių nuostatų tekstus.
   16 straipsnis
   Įsigaliojimas
   Ši direktyva įsigalioja trečią dieną nuo jos paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
   17 straipsnis
   Ši direktyva yra skirta valstybėms narėms.

      Priimta Briuselyje, 2008 m. balandžio 4 d.

            Komisijos vardu

         Günter VERHEUGEN

            Pirmininko pavaduotojas

      (1)  OL L 121, 1993 5 15, p. 20. Direktyva su pakeitimais, padarytais Europos Parlamento ir Tarybos Reglamentu (EB) Nr. 1882/2003 (OL L 284, 2003 10 31, p. 1).

      PRIEDAS
      Unikalų atpažinties žymenį sudaro:

                  1.

                  Aiškiai įskaitoma atpažinties žymens dalis, kurioje nurodyta:

                              a)

                              gamintojo pavadinimas;

                              b)

                              raidinis skaitmeninis kodas, kurį sudaro:

                                          i)

                                          dvi raidės, žyminčios valstybę narę (gamybos arba importo į Bendrijos rinką vieta, pvz., AT – Austrija);

                                          ii)

                                          trys skaitmenys, žymintys gamybos vietos pavadinimą (juos nustato nacionalinės institucijos);

                                          iii)

                                          unikalus gamintojo nustatytas gaminio kodas ir logistinė informacija.

                  2.

                  Aiškiai įskaitomas elektroninis atpažinties žymuo – brūkšninis ir (arba) matricos kodai, kurie yra tiesiogiai susiję su raidiniu skaitmeniniu atpažinties kodu.
                  Pavyzdys:

                  3.

                  Ant gaminių, kurie yra pernelyg maži, kad būtų galima ženklinti unikaliu gaminio kodu arba gamintojo nustatyta logistine informacija, pakanka nurodyti šio priedo 1 dalies b punkto i ir ii papunkčiuose ir 2 dalyje pateiktą informaciją.


title: 2011 m. kovo 2 d. Komisijos direktyva 2011/19/ES, kuria iš dalies keičiama Tarybos direktyva 91/414/EEB, kad būtų įtraukta veiklioji medžiaga tau–fluvalinatas, ir iš dalies keičiamas Sprendimas 2008/934/EB  Tekstas svarbus EEE

text:
3.3.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 58/41

         KOMISIJOS DIREKTYVA 2011/19/ES
   2011 m. kovo 2 d.
   kuria iš dalies keičiama Tarybos direktyva 91/414/EEB, kad būtų įtraukta veiklioji medžiaga tau–fluvalinatas, ir iš dalies keičiamas Sprendimas 2008/934/EB
   (Tekstas svarbus EEE)
   EUROPOS KOMISIJA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
   atsižvelgdama į 1991 m. liepos 15 d. Tarybos direktyvą 91/414/EEB dėl augalų apsaugos produktų pateikimo į rinką (1), ypač į jos 6 straipsnio 1 dalį,
   kadangi:

               (1)

               Komisijos reglamentuose (EB) Nr. 451/2000 (2) ir (EB) Nr. 1490/2002 (3) nustatytos išsamios Direktyvos 91/414/EEB 8 straipsnio 2 dalyje nurodytos darbo programos trečiojo etapo įgyvendinimo taisyklės ir nustatytas veikliųjų medžiagų, kurias reikia įvertinti, kad būtų galima jas įtraukti į Direktyvos 91/414/EEB I priedą, sąrašas. Tame sąraše yra tau–fluvalinatas.

               (2)

               Pagal Reglamento (EB) Nr. 1490/2002 11e straipsnį pranešėjas per du mėnesius nuo vertinimo ataskaitos projekto gavimo atsisakė siūlymo įtraukti tą veikliąją medžiagą į Direktyvos 91/414/EEB I priedą. Todėl 2008 m. gruodžio 5 d. buvo priimtas Komisijos sprendimas 2008/934/EB dėl tam tikrų veikliųjų medžiagų neįtraukimo į Tarybos direktyvos 91/414/EEB I priedą ir augalų apsaugos produktų, kuriuose yra tų medžiagų, registracijos panaikinimo (4), kuriuo tau–fluvalinatas neįtrauktas į minėtą priedą.

               (3)

               Vadovaudamasis Direktyvos 91/414/EEB 6 straipsnio 2 dalimi pirminis pranešėjas (toliau – pareiškėjas) pateikė naują paraišką prašydamas taikyti skubos tvarką, nustatytą 2008 m. sausio 17 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 33/2008, nustatančio išsamias Tarybos direktyvos 91/414/EEB nuostatų taikymo taisykles, susijusias su veikliųjų medžiagų, įtrauktų į šios direktyvos 8 straipsnio 2 dalyje nurodytą darbų programą, bet neįtrauktų į jos I priedą, vertinimu įprasta ir skubos tvarka (5), 14–19 straipsniuose.

               (4)

               Paraiška pateikta Danijai, kuri Reglamentu (EB) Nr. 451/2000 paskirta ataskaitą rengiančia valstybe nare. Nustatytų skubos tvarkos terminų buvo laikytasi. Veikliosios medžiagos specifikacija ir nurodytos paskirtys yra tokios pat, kaip ir Sprendime 2008/934/EB. Paraiška taip pat atitinka kitus Reglamento (EB) Nr. 33/2008 15 straipsnyje nustatytus turinio ir tvarkos reikalavimus.

               (5)

               Danija įvertino pareiškėjo pateiktus papildomus duomenis ir parengė papildomą ataskaitą. 2009 m. spalio 1 d. ji šią ataskaitą pateikė Europos maisto saugos tarnybai (toliau – Tarnyba) ir Komisijai. Tarnyba perdavė papildomą ataskaitą kitoms valstybėms narėms ir pareiškėjui, kad jie pateiktų pastabų, o gautas pastabas persiuntė Komisijai. Vadovaudamasi Reglamento (EB) Nr. 33/2008 20 straipsnio 1 dalimi ir Komisijos prašymu, 2010 m. birželio 17 d. Tarnyba Komisijai pateikė savo išvadas dėl tau–fluvalinato (6). Vertinimo ataskaitos projektą, papildomą ataskaitą ir Tarnybos išvadas valstybės narės ir Komisija persvarstė Maisto grandinės ir gyvūnų sveikatos nuolatiniame komitete ir 2011 m. sausio 28 d. pateikė kaip Komisijos tau–fluvalinato peržiūros ataskaitą.

               (6)

               Po įvairių tyrimų nustatyta, kad augalų apsaugos produktai, kurių sudėtyje yra tau–fluvalinato, gali būti laikomi iš esmės atitinkančiais Direktyvos 91/414/EEB 5 straipsnio 1 dalies a ir b punktų reikalavimus, visų pirma dėl naudojimo atvejų, kurie buvo išnagrinėti ir išsamiai pateikti Komisijos peržiūros ataskaitoje. Todėl tau–fluvalinatą tikslinga įtraukti į I priedą, siekiant užtikrinti, kad augalų apsaugos produktai, kurių sudėtyje yra šios veikliosios medžiagos, visose valstybėse narėse būtų registruojami vadovaujantis tos direktyvos nuostatomis.

               (7)

               Nepažeidžiant šios išvados, reikėtų gauti papildomos informacijos tam tikrais konkrečiais klausimais. Direktyvos 91/414/EEB 6 straipsnio 1 dalyje nustatyta, kad medžiagos įtraukimas į I priedą gali priklausyti nuo tam tikrų sąlygų. Todėl tikslinga pareikalauti iš pareiškėjo pateikti papildomos informacijos, kuria būtų patvirtinami rizikos vertinimo rezultatai, remiantis naujausiomis mokslinėmis žiniomis apie riziką vandens organizmams bei riziką netiksliniams nariuotakojams ir informacijos apie galimą enantioselektyviosios degradacijos aplinkos terpėse poveikį aplinkai.

               (8)

               Prieš įtraukiant veikliąją medžiagą į I priedą, turėtų būti skiriamas tinkamas laikotarpis, per kurį valstybės narės ir suinteresuotosios šalys galėtų pasirengti laikytis dėl veikliosios medžiagos įtraukimo atsiradusių naujų reikalavimų.

               (9)

               Nepažeidžiant Direktyvoje 91/414/EEB apibrėžtų pareigų, įtraukus veikliąją medžiagą į I priedą, valstybėms narėms turėtų būti suteiktas šešių mėnesių laikotarpis nuo tos medžiagos įtraukimo, per kurį jos patikslintų galiojančią augalų apsaugos produktų, kurių sudėtyje yra tau–fluvalinato, registraciją, siekdamos įsitikinti, kad laikomasi Direktyvoje 91/414/EEB, ypač jos 13 straipsnyje nustatytų reikalavimų ir I priede išdėstytų atitinkamų sąlygų. Valstybės narės atitinkamai turėtų iš dalies keisti, pakeisti arba panaikinti galiojančią registraciją pagal Direktyvos 91/414/EEB nuostatas. Nukrypstant nuo pirmiau minėto galutinio termino, reikėtų suteikti ilgesnį laikotarpį, per kurį pagal Direktyvoje 91/414/EEB nustatytus vienodus principus būtų pateikiamas ir vertinamas III priede nurodytas visas kiekvieno augalų apsaugos produkto kiekvienos numatytos paskirties dokumentų rinkinys.

               (10)

               Ankstesnė patirtis, įgyta į Direktyvos 91/414/EEB I priedą įtraukiant veikliąsias medžiagas, įvertintas remiantis 1992 m. gruodžio 11 d. Komisijos reglamento (EEB) Nr. 3600/92, nustatančio išsamias darbų programos, minėtos Tarybos direktyvos 91/414/EEB dėl augalų apsaugos produktų pateikimo į rinką 8 straipsnio 2 dalyje, pirmojo etapo įgyvendinimo taisykles (7), nuostatomis, rodo, kad gali kilti sunkumų išaiškinant galiojančios registracijos turėtojų pareigas, susijusias su galimybe naudotis duomenimis. Todėl, siekiant išvengti tolesnių sunkumų, būtina aiškiau apibrėžti valstybių narių pareigas, visų pirma pareigą patikrinti, ar registracijos turėtojas gali naudotis tos direktyvos II priedo reikalavimus atitinkančiu dokumentų rinkiniu. Tačiau, aiškiau apibrėžus esamas pareigas valstybėms narėms arba registracijos turėtojams, naujų įsipareigojimų, palyginti su iki šiol priimtomis I priedą iš dalies keičiančiomis direktyvomis, neatsirastų.

               (11)

               Todėl Direktyva 91/414/EEB turėtų būti atitinkamai iš dalies pakeista.

               (12)

               Sprendimu 2008/934/EB tau–fluvalinatas neįtrauktas į I priedą ir augalų apsaugos produktų, kurių sudėtyje yra tos medžiagos, registracija panaikinama iki 2011 m. gruodžio 31 d. Būtina išbraukti eilutę apie tau–fluvalinatą to sprendimo priede.

               (13)

               Todėl Sprendimas 2008/934/EB turėtų būti atitinkamai iš dalies pakeistas.

               (14)

               Šioje direktyvoje nustatytos priemonės atitinka Maisto grandinės ir gyvūnų sveikatos nuolatinio komiteto nuomonę,

         PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:
   1 straipsnis
   Direktyvos 91/414/EEB I priedas iš dalies keičiamas pagal šios direktyvos priedą.
   2 straipsnis
   Sprendimo 2008/934/EB priedo eilutė apie tau–fluvalinatą išbraukiama.
   3 straipsnis
   Valstybės narės ne vėliau kaip 2011 m. lapkričio 30 d. priima ir paskelbia įstatymus ir kitus teisės aktus, būtinus, kad būtų laikomasi šios direktyvos. Jos nedelsdamos pateikia Komisijai tų teisės aktų nuostatų tekstą bei tų nuostatų ir šios direktyvos atitikties lentelę.
   Tas nuostatas jos taiko nuo 2011 m. gruodžio 1 d.
   Valstybės narės, priimdamos tas nuostatas, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.
   4 straipsnis
   1.   Vadovaudamosi Direktyva 91/414/EEB valstybės narės, jei būtina, iki 2011 m. lapkričio 30 d. iš dalies keičia arba panaikina galiojančią augalų apsaugos produktų, kurių sudėtyje yra veikliosios medžiagos tau–fluvalinato, registraciją.
   Iki tos dienos jos turi patikrinti, ar laikomasi tos direktyvos I priede nurodytų reikalavimų, susijusių su tau–fluvalinatu, išskyrus įrašo B dalyje apibrėžtus su šia veikliąja medžiaga susijusius reikalavimus, ir ar registracijos turėtojas turi visą dokumentų rinkinį, atitinkantį tos direktyvos II priedo reikalavimus, arba ar gali juo naudotis pagal tos direktyvos 13 straipsnio sąlygas.
   2.   Nukrypdamos nuo 1 dalies nuostatų, valstybės narės iš naujo pagal Direktyvos 91/414/EEB VI priede nustatytus vienodus principus, vadovaudamosi tos direktyvos III priedo reikalavimus atitinkančiu dokumentų rinkiniu ir atsižvelgdamos į jos I priedo įrašo B dalį, susijusią su tau–fluvalinatu, įvertina kiekvieną registruotą augalų apsaugos produktą, kurio sudėtyje tau–fluvalinatas yra vienintelė veiklioji medžiaga arba viena iš keleto į Direktyvos 91/414/EEB I priedą ne vėliau kaip iki 2011 m. gegužės 31 d. įtrauktų veikliųjų medžiagų. Remdamosi tuo įvertinimu, jos nustato, ar produktas atitinka Direktyvos 91/414/EEB 4 straipsnio 1 dalies b, c, d ir e punktuose išdėstytas sąlygas.
   Nustačiusios, ar produktas atitinka minėtas sąlygas, valstybės narės:

               a)

               jei būtina, ne vėliau kaip iki 2015 m. gegužės 31 d. iš dalies pakeičia arba panaikina produkto, kurio sudėtyje tau–fluvalinatas yra vienintelė veiklioji medžiaga, registraciją arba

               b)

               jei būtina, iš dalies pakeičia arba panaikina produkto, kurio sudėtyje tau–fluvalinatas yra viena iš kelių veikliųjų medžiagų, registraciją ne vėliau kaip iki 2015 m. gegužės 31 d. arba iki tokiam pakeitimui ar panaikinimui atlikti nustatytos dienos, kuri nurodyta atitinkamoje direktyvoje arba direktyvose, kuriomis atitinkama medžiaga ar medžiagos buvo įtrauktos į Direktyvos 91/414/EEB I priedą, pasirinkdamos vėliausią datą.

         5 straipsnis
   Ši direktyva įsigalioja 2011 m. birželio 1 d.
   6 straipsnis
   Ši direktyva skirta valstybėms narėms.

      Priimta Briuselyje 2011 m. kovo 2 d.

            Komisijos vardu

            Pirmininkas

         José Manuel BARROSO

      (1)  OL L 230, 1991 8 19, p. 1.

      (2)  OL L 55, 2000 2 29, p. 25.

      (3)  OL L 224, 2002 8 21, p. 23.

      (4)  OL L 333, 2008 12 11, p. 11.

      (5)  OL L 15, 2008 1 18, p. 5.

      (6)  Europos maisto saugos tarnyba. „Bendros peržiūros išvados dėl veikliosios medžiagos pesticido tau–fluvalinato keliamos rizikos vertinimo“. EMST leidinys, 2010 m.; 8(7):1645. [70 p.]. doi:10.2903/j.efsa.2010.1645. Pateikta www.efsa.europa.eu.

      (7)  OL L 366, 1992 12 15, p. 10.

      PRIEDAS
      Direktyvos 91/414/EEB I priedo lentelės pabaigoje įrašoma:

                     Nr.

                     Įprastas pavadinimas, identifikavimo numeriai

                     IUPAC pavadinimas

                     Grynumas (1)

                     Įsigalioja

                     Įrašymo termino pabaiga

                     Konkrečios nuostatos

                     „335

                     Tau–fluvalinatas
                     CAS Nr. 102851-06-9

                     CIPAC Nr. 786

                     (RS)-α-cian-3-fenoksibenzil N-(2-chloro- α,α α- trifluoro-p-tolil)-D-valinatas
                     (Izomerų santykis 1:1)

                     ≥ 920 g/kg
                     (R-α-cian ir S-α-cian izomerų santykis 1:1)
                     Priemaišos:
                     toluenas: ne daugiau kaip 5 g/kg

                     2011 m. birželio 1 d.

                     2021 m. gegužės 31 d.

                     A   DALIS
                     Leidžiama naudoti tik kaip insekticidą arba akaricidą.
                     B   DALIS
                     Įgyvendinant VI priede numatytus vienodus principus, atsižvelgiama į tau–fluvalinato peržiūros ataskaitos, priimtos Maisto grandinės ir gyvūnų sveikatos nuolatiniame komitete 2011 m. sausio 28 d., išvadas, ypač į jos I ir II priedėlius.
                     Atlikdamos šį bendrą vertinimą, valstybės narės turi ypatingą dėmesį skirti:

                                 a)

                                 vandens organizmams kylančiai rizikai ir užtikrinti, kad naudojimo sąlygose būtų nustatytos tinkamos rizikos mažinimo priemonės;

                                 b)

                                 netiksliniams nariuotakojams kylančiai rizikai ir užtikrinti, kad naudojimo sąlygose būtų nustatytos tinkamos rizikos mažinimo priemonės;

                                 c)

                                 tyrimų medžiagą, naudotą rengiant toksiškumo dokumentų rinkinius, lyginti su komerciniais tikslais pagamintos techninės medžiagos specifikacija.

                           Susijusios valstybės narės prašo pateikti patvirtinamosios informacijos apie:

                                 —

                                 bioakumuliacijos / biokoncentravimosi vandens aplinkoje keliamą riziką;

                                 —

                                 netiksliniams nariuotakojams keliamą riziką;

                           Susijusios valstybės narės užtikrina, kad pareiškėjas šią patvirtinamąją informaciją pateiktų Komisijai iki 2013 m. gegužės 31 d.
                     Valstybės narės užtikrina, kad pareiškėjas, praėjus dvejiems metas po konkrečių gairių priėmimo, pateiktų patvirtinamosios informacijos apie:
                     galimą enantioselektyviosios degradacijos aplinkos terpėse poveikį aplinkai.“

         (1)  Išsamesnė informacija apie veikliosios medžiagos tapatumą ir specifikaciją pateikta peržiūros ataskaitoje.


title: 2011 m. gruodžio 20 d. Komisijos direktyva 2011/100/ES, kuria iš dalies keičiama Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 98/79/EB dėl in vitro diagnostikos medicinos prietaisų  Tekstas svarbus EEE

text:
22.12.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 341/50

         KOMISIJOS DIREKTYVA 2011/100/ES
   2011 m. gruodžio 20 d.
   kuria iš dalies keičiama Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 98/79/EB dėl in vitro diagnostikos medicinos prietaisų
   (Tekstas svarbus EEE)
   EUROPOS KOMISIJA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
   atsižvelgdama į 1998 m. spalio 27 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 98/79/EB dėl in vitro diagnostikos medicinos prietaisų (1) ypač į jos 14 straipsnį,
   kadangi:

               (1)

               remdamasi Direktyvos 98/79/EB 14 straipsnio 1 dalies a punktu, Jungtinė Karalystė paprašė, kad Europos Komisija imtųsi reikiamų priemonių, kad tyrimai Kroicfeldo-Jakobo ligos atmainai (toliau – KJLa) nustatyti būtų įtraukti į tos direktyvos II priedo A sąrašą;

               (2)

               siekiant užtikrinti didžiausią sveikatos apsaugos lygį ir užtikrinti, kad notifikuotosios įstaigos tikrintų, ar tyrimai KJLa nustatyti atitinka Direktyvos 98/79/EB I priede išdėstytus esminius reikalavimus, kraujo atrankinės patikros, diagnozavimo ir diagnozės patvirtinimo KJLa nustatymo tyrimai turėtų būti įtraukti į Direktyvos 98/79/EB II priedo A sąrašą;

               (3)

               šioje direktyvoje nustatytos priemonės atitinka pagal Tarybos direktyvos 90/385/EEB (2) 6 straipsnio 2 dalį įsteigto ir Direktyvos 98/79/EB 7 straipsnio 1 dalyje minimo komiteto nuomonę,

         PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:
   1 straipsnis
   Direktyvos 98/79/EB II priedas iš dalies keičiamas pagal šios direktyvos priedą.
   2 straipsnis
   1.   Valstybės narės ne vėliau kaip 2012 m. birželio 30 d. priima ir paskelbia įstatymus ir kitus teisės aktus, būtinus, kad būtų laikomasi šios direktyvos. Jos nedelsdamos pateikia Komisijai tų teisės aktų nuostatų tekstą.
   Valstybės narės tas nuostatas taiko nuo 2012 m. liepos 1 d.
   Valstybės narės, priimdamos tas nuostatas, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.
   2.   Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų nacionalinės teisės aktų pagrindinių nuostatų tekstus.
   3 straipsnis
   Ši direktyva įsigalioja dvidešimtąją dieną po jos paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
   4 straipsnis
   Šis sprendimas skirtas valstybėms narėms.

      Priimta Briuselyje 2011 m. gruodžio 20 d.

            Komisijos vardu

            Pirmininkas

         José Manuel BARROSO

      (1)  OL L 331, 1998 12 7, p. 1.

      (2)  OL L 189, 1990 7 20, p. 17.

      PRIEDAS
      Direktyvos 98/79/EB II priedo A sąrašo pabaigoje įrašoma ši įtrauka:

                  „—

                  kraujo atrankinės patikros, diagnozavimo ir diagnozės patvirtinimo Kroicfeldo-Jakobo ligos atmainos (KJLa) nustatymo tyrimai.“


title: 2011 m. gruodžio 5 d. Tarybos direktyva 2011/97/ES, kuria iš dalies keičiama Direktyva 1999/31/EB įtraukiant specifinius atliekomis laikomo metalinio gyvsidabrio saugojimo kriterijus

text:
10.12.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 328/49

         TARYBOS DIREKTYVA 2011/97/ES
   2011 m. gruodžio 5 d.
   kuria iš dalies keičiama Direktyva 1999/31/EB įtraukiant specifinius atliekomis laikomo metalinio gyvsidabrio saugojimo kriterijus
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
   atsižvelgdama į 2008 m. spalio 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1102/2008 dėl metalinio gyvsidabrio ir tam tikrų gyvsidabrio junginių ir mišinių eksporto uždraudimo bei metalinio gyvsidabrio saugaus saugojimo (1), ypač į jo 4 straipsnio 3 dalį, ir į 1999 m. balandžio 26 d. Tarybos direktyvą dėl atliekų sąvartynų (2), ypač į jos 16 straipsnį;
   atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą,
   kadangi:

               (1)

               Reglamente (EB) Nr. 1102/2008 nustatyta, kad nukrypstant nuo Direktyvos 1999/31/EB 5 straipsnio 3 dalies a punkto atliekomis laikomas metalinis gyvsidabris tinkamose talpyklose gali būti laikinai saugomas ilgiau nei vienerius metus arba nuolat saugomas tam tikrų tipų sąvartynuose;

               (2)

               atliekomis laikomo metalinio gyvsidabrio saugojimas jau reglamentuojamas Sąjungos teisės aktais dėl atliekų tvarkymo;

               (3)

               atliekomis laikomo metalinio gyvsidabrio saugojimas iki vienerių metų atliekamas laikantis leidimų reikalavimų, išdėstytų 2008 m. lapkričio 19 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos dėl atliekų (3) 23 straipsnyje;

               (4)

               pagal Reglamento (EB) Nr. 1102/2008 3 straipsnio 1 dalį įrenginiams, skirtiems metaliniam gyvsidabriui saugoti ilgiau nei vienerius metus, taikoma Direktyva 1999/31/EB ir 2002 m. gruodžio 19 d. Tarybos sprendimas 2003/33/EB, kuriuo pagal Direktyvos 1999/31/EB 16 straipsnį ir II priedą nustatomi atliekų priėmimo į sąvartynus kriterijai ir tvarka (4);

               (5)

               tai pirmiausia reiškia, kad visiems įrenginiams, skirtiems metaliniam gyvsidabriui saugoti ilgiau nei vienerius metus, reikia leidimo pagal Direktyvos 1999/31/EB 7, 8 ir 9 straipsnius ir kad jiems taikomi tos direktyvos 12 straipsnyje nustatyti kontrolės ir stebėjimo reikalavimai, o jei tai požeminė saugykla – dar ir Sprendimo 2003/33/EB A priedėlyje nustatyti saugumo įvertinimo reikalavimai;

               (6)

               be to, tokiems įrenginiams taikomos Direktyvoje 2008/98/EB nustatytos bendrosios apskaitos tvarkymo nuostatos;

               (7)

               taip pat įrenginiams, skirtiems laikinam antžeminiam saugojimui, kaip numatyta Reglamento (EB) Nr. 1102/2008 3 straipsnio 2 dalyje, taikomos 1996 m. gruodžio 9 d. Tarybos direktyvos 96/82/EB dėl didelių, su pavojingomis medžiagomis susijusių avarijų pavojaus kontrolės (5) nuostatos;

               (8)

               tačiau šiose nuostatose nėra visiškai atsižvelgiama į specifines metalinio gyvsidabrio savybes, todėl reikia nustatyti papildomus reikalavimus;

               (9)

               nustatant papildomus reikalavimus turėtų būti atsižvelgiama į vykdomus mokslinius tyrimus ieškant saugaus šalinimo būdų, įskaitant metalinio gyvsidabrio kietinimą. Plėtojant netaršius kietinimo būdus jau pasiekta tam tikros pažangos, tačiau dar per anksti spręsti apie šių būdų pritaikomumą plačiu mastu;

               (10)

               siekiant nustatyti tinkamus ir žiniomis pagrįstus metalinio gyvsidabrio nuolatinio saugojimo reikalavimus reikia plačiau ištirti, kaip šią medžiagą veikia nuolatinis laikymas požeminėse saugyklose. Todėl šioje direktyvoje nustatyti reikalavimai turėtų būti taikomi tik laikinam saugojimui – jie laikomi tinkamais patikimai saugoti metalinį gyvsidabrį ne ilgiau kaip penkerius metus ir atitinka pažangiausias tokios trukmės saugojimo technologijas;

               (11)

               todėl Direktyvą 1999/31/EB reikėtų atitinkamai iš dalies pakeisti;

               (12)

               Direktyvos 1999/31/EB 16 straipsnyje nurodytas komitetas nuomonės nepateikė. Todėl Taryba turėtų priimti šią direktyvą,

         PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:
   1 straipsnis
   Direktyvos 1999/31/EB I, II ir III priedai iš dalies keičiami taip, kaip nurodyta šios direktyvos priede.
   2 straipsnis
   1.   Valstybės narės užtikrina, kad įsigaliotų įstatymai ir kiti teisės aktai, būtini, kad šios direktyvos būtų laikomasi ne vėliau kaip nuo 2013 m. kovo 15 d. Apie tai jos nedelsdamos praneša Komisijai.
   Valstybės narės, priimdamos tas nuostatas, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.
   2.   Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų nacionalinės teisės aktų pagrindinių nuostatų tekstus.
   3 straipsnis
   Ši direktyva įsigalioja trečią dieną po jos paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
   4 straipsnis
   Ši direktyva skirta valstybėms narėms.

      Priimta Briuselyje 2011 m. gruodžio 5 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         W. PAWLAK

      (1)  OL L 304, 2008 11 14, p. 75.

      (2)  OL L 182, 1999 7 16, p. 1.

      (3)  OL L 312, 2008 11 22, p. 3.

      (4)  OL L 11, 2003 1 16, p. 27.

      (5)  OL L 10, 1997 1 14, p. 13.

      PRIEDAS
      Direktyvos 1999/31/EB I, II ir III priedai iš dalies keičiami taip:

                  1.

                  I priedas papildomas šiuo skirsniu:
                  „8.   Laikinas metalinio gyvsidabrio saugojimas
                  Metalinį gyvsidabrį laikinai saugant ilgiau nei vienerius metus taikomi šie reikalavimai:

                              —

                              metalinis gyvsidabris turi būti saugomas atskirai nuo kitų atliekų,

                              —

                              konteineriai turi būti laikomi saugomo gyvsidabrio kiekį atitinkančio tūrio, metaliniam gyvsidabriui nelaidžiuose surinkimo baseinuose su tinkama paviršiaus danga, užtikrinančia, kad baseine nebūtų įtrūkimų ir plyšių,

                              —

                              saugojimo vietoje turi būti įrengtos dirbtinės arba naudojamos natūralios užtvaros, kurios tinkamai apsaugotų aplinką nuo gyvsidabrio nuotėkio; saugojimo vietos dydis turi atitikti saugomo gyvsidabrio kiekį,

                              —

                              saugojimo vietos grindys turi būti padengtos gyvsidabriui nelaidžiais sandarikliais; jose turi būti nuolydis su surenkamuoju rezervuaru,

                              —

                              saugojimo vietoje turi būti įrengta priešgaisrinės apsaugos sistema,

                              —

                              saugojimo vieta turi būti sutvarkyta taip, kad visus konteinerius būtų lengva išimti.“

                  2.

                  II priedas papildomas šiuo skirsniu:
                  „6.   Specialūs metaliniam gyvsidabriui taikomi reikalavimai
                  Metalinį gyvsidabrį laikinai saugant ilgiau nei vienerius metus taikomi šie reikalavimai:

                              A.

                              Gyvsidabrio sudėtis
                              Metalinis gyvsidabris turi atitikti šias specifikacijas:

                                          —

                                          gyvsidabris sudaro daugiau nei 99,9 % svorio,

                                          —

                                          nėra jokių priemaišų, galinčių ėsdinti anglinį arba nerūdijantį plieną (pvz., azoto rūgšties tirpalo ar chloridų tirpalų).

                              B.

                              Laikymas
                              Konteineriai, naudojami metaliniam gyvsidabriui laikyti, turi būti atsparūs korozijai ir smūgiams. Todėl reikėtų vengti suvirintųjų siūlių. Konteineriai visų pirma turi atitikti šias specifikacijas:

                                          —

                                          konteinerio medžiaga: anglinis plienas (ne žemesnio nei ASTM A36 standarto) arba nerūdijantis plienas (AISI 304, 316L),

                                          —

                                          konteineriai turi būti nepralaidūs dujoms ir skysčiui,

                                          —

                                          išorinė konteinerio pusė turi būti atspari saugojimo vietos sąlygoms,

                                          —

                                          konteineriai turi būti tokio tipo konstrukcijos, kad sėkmingai atlaikytų kritimo smūgio bandymą ir sandarumo bandymą, kaip nurodyta JT rekomendacijų dėl pavojingų krovinių vežimo bandymų ir kriterijų vadovo 6.1.5.3 ir 6.1.5.4 skyriuose.

                                    Didžiausia konteinerio užpildymo norma yra 80 % tūrio, kad liktų pakankamai tuščios ertmės ir dėl skysčio tūrio išsiplėtimo aukštoje temperatūroje nenukentėtų konteinerio sandarumas arba konteineris nebūtų negrįžtamai deformuotas.

                              C.

                              Priėmimo tvarka
                              Priimami tik tie konteineriai, kuriems išduotas šiame skirsnyje nurodytus reikalavimus atitinkantis sertifikatas.
                              Priėmimo tvarka turi atitikti šiuos reikalavimus:

                                          —

                                          priimamas tik pirmiau išdėstytus būtinuosius priėmimo reikalavimus atitinkantis metalinis gyvsidabris,

                                          —

                                          konteineriai prieš saugojimą turi būti vizualiai patikrinami; apgadinti, nesandarūs ar korozijos paveikti konteineriai nepriimami,

                                          —

                                          ant konteinerio turi būti ilgalaikis įspaudas (padarytas presu), kuriame nurodomas konteinerio atpažinties numeris, gamybos medžiaga, savasis svoris, gamintojo nuoroda ir pagaminimo data,

                                          —

                                          ant konteinerio turi būti nenuimamai pritvirtinta plokštelė su sertifikato atpažinties numeriu.

                              D.

                              Sertifikatas
                              C poskirsnyje nurodytame sertifikate pateikiama ši informacija:

                                          —

                                          atliekų gamintojo pavadinimas ir adresas,

                                          —

                                          už konteinerio pripildymą atsakingo asmens vardas, pavardė ir adresas,

                                          —

                                          pripildymo vieta ir data,

                                          —

                                          gyvsidabrio kiekis,

                                          —

                                          gyvsidabrio grynumo laipsnis ir priemaišų, jei jų yra, apibūdinimas, įskaitant analizės ataskaitą,

                                          —

                                          patvirtinimas, kad konteineriai naudoti tik vežti ir (arba) saugoti gyvsidabriui,

                                          —

                                          konteinerių atpažinties numeriai,

                                          —

                                          ypatingos pastabos.

                                    Sertifikatą išduoda atliekų gamintojas, o jei jo nėra – už tų atliekų tvarkymą atsakingas asmuo.“

                  3.

                  III priedas papildomas šiuo skirsniu:
                  „6.   Specialūs metaliniam gyvsidabriui taikomi reikalavimai
                  Metalinį gyvsidabrį laikinai saugant ilgiau nei vienerius metus taikomi šie reikalavimai:

                              A.

                              Stebėjimo, tikrinimo ir reagavimo į avarinę padėtį reikalavimai
                              Saugojimo vietoje turi būti įrengta gyvsidabrio garų nuotėkio nuolatinės kontrolės sistema, reaguojanti į 0,02 mg gyvsidabrio vienam kubiniam metrui nuotėkį. Jutikliai įtaisomi palei grindis ir žmogaus ūgį atitinkančiame aukštyje. Sistema turi turėti regimojo ir garsinio įspėjimo funkciją. Kasmet turi būti atliekama sistemos techninė priežiūra.
                              Saugojimo vietą ir konteinerius bent kartą per mėnesį turi vizualiai patikrinti įgaliotas asmuo. Jei aptinkamas nuotėkis, operatorius nedelsdamas imasi visų būtinų priemonių, kad būtų išvengta gyvsidabrio nutekėjimo į aplinką ir atkurtos saugios gyvsidabrio saugojimo sąlygos. Bet koks nuotėkis laikomas turinčiu svarbų neigiamą poveikį aplinkai, kaip nurodyta 12 straipsnio b punkte.
                              Saugojimo vietoje turi būti avarijos likvidavimo priemonių planai ir tinkama apsauginė įranga metaliniam gyvsidabriui tvarkyti.

                              B.

                              Duomenų saugojimas
                              Visi dokumentai, kuriuose pateikiama II priedo 6 skirsnyje ir šio skirsnio A dalyje nurodyta informacija, įskaitant konteinerio sertifikatą, taip pat įrašai apie metalinio gyvsidabrio pašalinimą iš saugojimo vietos ir išvežimą pasibaigus laikinam saugojimui, jo paskirties vietą ir numatytą tvarkymą laikomi ne trumpiau kaip trejus metus nuo saugojimo pabaigos.“


title: 2002 m. lapkričio 5 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2002/85/EB, iš dalies keičianti Tarybos direktyvą 92/6/EEB dėl greičio ribotuvų įrengimo ir naudojimo kai kurių kategorijų transporto priemonėse Bendrijoje

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

32002L0085

Oficialusis leidinys L 327 , 04/12/2002 p. 0008 - 0009

		Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2002/85/EB2002 m. lapkričio 5 d.iš dalies keičianti Tarybos direktyvą 92/6/EEB dėl greičio ribotuvų įrengimo ir naudojimo kai kurių kategorijų transporto priemonėse BendrijojeEUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdami į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 71 straipsnį,atsižvelgdami į Komisijos pasiūlymą [1],atsižvelgdami į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [2],pasikonsultavę su Regionų komitetu,laikydamiesi Sutarties 251 straipsnyje nustatytos tvarkos [3],kadangi:(1) Transporto sauga ir su transportu susiję aplinkos klausimai yra labai svarbūs užtikrinant tvarų mobilumą.(2) Greičio ribotuvų naudojimas sunkiausių motorinių transporto priemonių kategorijoms turėjo teigiamą poveikį kelių eismo saugos gerinimui. Jis taip pat padėjo saugoti aplinką.(3) Tarybos direktyva 92/6/EEB [4] numato, kad, atsižvelgiant į valstybių narių technines galimybes ir patirtį, greičio ribotuvų įrengimo ir naudojimo reikalavimai paskui galėtų būti taikomi ir lengvųjų krovinių transporto priemonėms.(4) Direktyvos 92/6/EEB taikymo srities išplėtimas daugiau kaip 3,5 tonos sveriančioms transporto priemonėms, skirtoms kroviniams arba keleiviams vežti, buvo viena iš priemonių, kurias Taryba, remdamasi 2000 m. kovo 20 d. Komisijos komunikatu dėl ES kelių eismo saugos prioritetų, palaikė savo 2000 m. birželio 26 d. rezoliucijoje dėl kelių eismo saugos gerinimo [5].(5) Direktyvos 92/6/EEB taikymo sritis turėtų apimti ir M2 kategorijos motorines transporto priemones, M3 kategorijos transporto priemones, turinčias maksimalią masę, didesnę kaip 5 tonos, bet neviršijančią 10 tonų, ir N2 kategorijos transporto priemones.(6) Kadangi siūlomos veiklos tikslų, būtent − nustatyti greičio ribotuvų įrengimo kai kurioms sunkiasvorių transporto priemonių kategorijoms ir šių prietaisų naudojimo Bendrijoje priemonių pakeitimus, valstybės narės negali pakankamai pasiekti, o dėl veiklos masto arba veiksmingumo jie gali būti geriau pasiekti Bendrijos lygmeniu, Bendrija gali imtis priemonių pagal Sutarties 5 straipsnyje nustatytą subsidiarumo principą. Pagal tame straipsnyje nustatytą proporcingumo principą šia direktyva nesiekiama daugiau negu reikia tiems tikslams įvykdyti.(7) Dėl to Direktyva 92/6/EEB turėtų būti atitinkamai iš dalies pakeista,PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:1 straipsnisDirektyva 92/6/EEB iš dalies keičiama taip:1. 1−5 straipsniai pakeičiami taip:"1 straipsnisŠioje direktyvoje "motorinė transporto priemonė" reiškia bet kurią variklio varomą M2, M3, N2 ar N3 kategorijoms priklausančią transporto priemonę, skirtą naudoti kelyje ir turinčią bent keturis ratus bei maksimalų konstrukcinį greitį, viršijantį 25 km/h.M2, M3, N2 ir N3 kategorijos suprantamos taip, kaip jos apibrėžtos Direktyvos 70/156/EEB [6] II priede.2 straipsnisValstybės narės imasi reikiamų priemonių užtikrinti, kad 1 straipsnyje nurodytos M2 ir M3 kategorijų motorinės transporto priemonės galėtų būti naudojamos kelyje tik su įrengtais greičio ribotuvais, nustatytais taip, kad transporto priemonių greitis negalėtų viršyti 100 km/h.M3 kategorijos transporto priemonės, įregistruotos iki 2005 m. sausio 1 d. ir turinčios maksimalią masę, viršijančią 10 tonų, gali ir toliau būti su ribotuvais, nustatančiais maksimalų 100 km/h greitį.3 straipsnis1. Valstybės narės imasi reikiamų priemonių užtikrinti, kad N2 ir N3 kategorijų motorinės transporto priemonės galėtų būti naudojamos kelyje tik su įrengtais greičio ribotuvais, nustatančiais, kad transporto priemonių greitis negalėtų viršyti 90 km/h.2. Valstybėms narėms yra leidžiama nustatyti maksimaliai leistiną šio prietaiso rodomą 90 km/h arba mažesnį kaip 90 km/h greitį transporto priemonėms, naudojamoms išskirtinai pavojingiems kroviniams vežti ir registruotoms šių valstybių teritorijoje.4 straipsnis1. M3 kategorijos motorinėms transporto priemonėms, turinčioms maksimalią masę, viršijančią 10 tonų, ir N3 kategorijos motorinėms transporto priemonėms 2 ir 3 straipsniai taikomi:a) nuo 1994 m. sausio 1 d. registruotoms transporto priemonėms − nuo 1994 m. sausio 1 d.;b) nuo 1988 m. sausio 1 d. iki 1994 m. sausio 1 d. registruotoms transporto priemonėms:i) nuo 1995 m. sausio 1 d., jei transporto priemonės naudojamos ir nacionalinėms, ir tarptautinėms transporto operacijoms;ii) nuo 1996 m. sausio 1 d., jei transporto priemonės naudojamos tiktai nacionalinėms transporto operacijoms.2. M2 kategorijos motorinėms transporto priemonėms, M3 kategorijos transporto priemonėms, turinčios maksimalią masę, didesnę kaip 5 tonos, bet neviršijančią 10 tonų, ir N2 kategorijos motorinėms transporto priemonėms 2 ir 3 straipsniai taikomi ne vėliau kaip:a) nuo 2005 m. sausio 1 d. registruotoms transporto priemonėms;b) transporto priemonėms, atitinkančioms Direktyvoje 88/77/EEB [7] nustatytas ribines vertes ir registruotoms nuo 2001 m. spalio 1 d. iki 2005 m. sausio 1 d.:i) nuo 2006 m. sausio 1 d., jei transporto priemonės naudojamos ir nacionalinėms, ir tarptautinėms transporto operacijoms;ii) nuo 2007 m. sausio 1 d., jei transporto priemonės naudojamos tiktai nacionalinėms transporto operacijoms.3. Ne ilgiau kaip trejus metus nuo 2005 m. sausio 1 d. kiekviena valstybė narė 2 ir 3 straipsnių nuostatų gali netaikyti M2 kategorijos transporto priemonėms ir N2 kategorijos transporto priemonėms, turinčioms maksimalią masę, didesnę kaip 3,5 tonos, bet neviršijančią 7,5 tonos, registruotoms nacionaliniame registre ir nekeliaujančioms kitos valstybės narės teritorijoje.5 straipsnis1. 2 ir 3 straipsniuose nurodyti greičio ribotuvai turi atitikti Direktyvos 92/24/EEB [8] priede nustatytus techninius reikalavimus. Tačiau visos transporto priemonės, kurioms taikoma ši direktyva ir kurios registruotos iki 2005 m. sausio 1 d., gali ir toliau turėti greičio ribotuvus, atitinkančius kompetentingų nacionalinių institucijų nustatytus techninius reikalavimus.2. Greičio ribotuvus įtaiso valstybių narių patvirtintos dirbtuvės ar įstaigos."2. Įterpiamas šis straipsnis:"6a straipsnisPagal 2002−2010 m. kelių eismo saugos veiksmų programą Komisija įvertina M2 kategorijos transporto priemonėse ir N2 kategorijos transporto priemonėse, turinčiose maksimalią 7,5 tonų ar mažesnę masę, naudojamų greičių ribotuvų pritaikymo prie šioje direktyvoje nustaytų greičių reikšmę kelių eismo saugai ir kelių eismui.Prireikus Komisija pateikia atitinkamus pasiūlymus."2 straipsnisValstybės narės priima įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie, įsigalioję ne vėliau kaip iki 2005 m. sausio 1 d., įgyvendina šią direktyvą. Apie tai jos nedelsdamos praneša Komisijai.Valstybės narės, tvirtindamos šias priemones, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.3 straipsnisŠi direktyva įsigalioja jos paskelbimo Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje dieną.4 straipsnisŠi direktyva skirta valstybėms narėms.Priimta Briuselyje, 2002 m. lapkričio 5 d.Europos Parlamento varduPirmininkasP. CoxTarybos varduPirmininkasT. Pedersen[1] OL C 270 E, 2001 9 25, p. 77.[2] OL C 48, 2002 2 21, p. 47.[3] 2002 m. vasario 7 d. Europos Parlamento nuomonė (dar nepaskelbta Oficialiajame leidinyje), 2002 m. birželio 25 d. Tarybos bendra pozicija (OL C 228 E, 2002 9 25, p. 14) ir 2002 m. rugsėjo 24 d. Europos Parlamento sprendimas (dar nepaskelbta Oficialiajame leidinyje).[4] OL L 57, 1992 3 2, p. 27.[5] OL C 218, 2000 7 31, p. 1.[6] 1970 m. vasario 6 d. Tarybos direktyva dėl valstybių narių įstatymų, reglamentuojančių motorinių transporto priemonių ir jų priekabų tipo patvirtinimą, suderinimo (OL L 42, 1970 2 23, p. 1). Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Komisijos direktyva 2001/116/EB (OL L 18, 2002 1 21, p. 1).[7] 1987 m. gruodžio 3 d. Tarybos direktyva 88/77/EEB dėl valstybių narių įstatymų, reglamentuojančių priemones, kurių būtina imtis dėl transporto priemonių dyzelinių variklių skleidžiamų dujinių teršalų, suderinimo (OL L 36, 1988 2 9, p. 33). Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Komisijos direktyva 2001/27/EB (OL L 107, 2001 4 18, p. 10).[8] 1992 m. kovo 31 d. Tarybos direktyva 92/24/EEB dėl tam tikrų motorinių transporto priemonių greičio ribotuvų ar panašių greičio ribojimo sistemų (OL L 129, 1992 5 14, p. 154).--------------------------------------------------


Svarbus teisinis pranešimas

|

31982L0711

1982 m. spalio 18 d. Tarybos direktyva, nustatanti pagrindines taisykles, reikalingas plastikinių medžiagų ir gaminių, galinčių liestis su maisto produktais, sudedamųjų dalių migracijos tyrimams

Oficialusis leidinys L 297 , 23/10/1982 p. 0026 - 0030 specialusis leidimas suomių kalba: skyrius 13 tomas 12 p. 0132  specialusis leidimas ispanų kalba: skyrius 13 tomas 12 p. 0278  specialusis leidimas švedų kalba: skyrius 13 tomas 12 p. 0132  specialusis leidimas portugalų kalba skyrius 13 tomas 12 p. 0278  CS.ES skyrius 13 tomas 006 p. 358  - 362 ET.ES skyrius 13 tomas 006 p. 358  - 362 HU.ES skyrius 13 tomas 006 p. 358  - 362 LT.ES skyrius 13 tomas 006 p. 358  - 362 LV.ES skyrius 13 tomas 006 p. 358  - 362 MT.ES skyrius 13 tomas 006 p. 358  - 362 PL.ES skyrius 13 tomas 006 p. 358  - 362 SK.ES skyrius 13 tomas 006 p. 358  - 362 SL.ES skyrius 13 tomas 006 p. 358  - 362

		Tarybos direktyva1982 m. spalio 18 d.nustatanti pagrindines taisykles, reikalingas plastikinių medžiagų ir gaminių, galinčių liestis su maisto produktais, sudedamųjų dalių migracijos tyrimams(82/711/EEB)EUROPOS BENDRIJŲ TARYBA,atsižvelgdama į Europos ekonominės bendrijos steigimo sutartį,atsižvelgdama į 1976 m. lapkričio 23 d. Tarybos direktyvą 76/893/EEB dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su medžiagomis ir gaminiais, galinčiais liestis su maisto produktais, suderinimo [1], ypač į jos 3 straipsnį,atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą,atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę [2],atsižvelgdama į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [3],kadangi Direktyvos 76/893/EEB 2 straipsnyje, inter alia, nurodyta, kad iš medžiagų ir gaminių į maisto produktus neturi išsiskirti tokie sudedamųjų medžiagų kiekiai, kurie galėtų kelti pavojų žmonių sveikatai arba nepageidaujamai pakeisti maisto produktų sudėtį;kadangi plastikinių medžiagų atžvilgiu šiam tikslui pasiekti geriausiai tiktų atskira direktyva, kaip apibrėžta Direktyvos 76/893/EEB 3 straipsnyje, kurio bendrosios nuostatos taip pat galėtų būti taikomos šiuo konkrečiu atveju;kadangi dėl problemos sudėtingumo direktyvoje reikėtų iš pradžių nustatyti tik pagrindines sudedamųjų dalių migracijos patikros taisykles; kadangi vėlesnės direktyvos, kurios bus priimtos Direktyvos 76/893/EEB 10 straipsnyje nustatyta tvarka, nustatys tokios migracijos patikrai būtinus analizės metodus;kadangi šioje direktyvoje nereglamentuojami visi plastikinių medžiagų ir gaminių aspektai; kadangi dėl to valstybėms narėms, viena vertus, turėtų būti leista nereikalauti etiketėse nurodyti duomenų, apibrėžtų Direktyvos 76/893/EEB 7 straipsnyje, pagal šio straipsnio 4 ir 5 dalis, ir kita vertus, drausti prekybą medžiagomis ir gaminiais, kurie, atitikdami tos direktyvos standartus, neatitinka nacionalinių nuostatų dėl kitų galimų standartų, nurodytų 3 straipsnyje, arba, jeigu tokių nėra, minėtos direktyvos 2 straipsnyje;kadangi, atsižvelgiant į analizių sunkumus, susijusių su migracijos lygių maisto produktuose nustatymu, turėtų būti pasirenkami standartiniai tyrimai (skysčiai, kuriais galima atkurti maisto produktų reakciją bei standartinės tyrimų sąlygos), norint kuo tiksliau atkartoti migracijos reiškinį, kuris gali pasireikšti liečiantis gaminiui ir maisto produktui;kadangi, jeigu vėliau atliekami tyrimai neatspindi tikrosios padėties, valstybėms narėms turėtų būti leista laikinai juos iš dalies keisti, kol bus priimtas Bendrijos sprendimas;kadangi dabartinis analitinių metodikų lygis neleidžia nustatyti visų sąlygų, kurioms esant turėtų būti atliekami standartiniai medžiagų ir gaminių, sudarytų iš dviejų arba daugiau sluoksnių, iš kurių vienas arba daugiau nėra vien tik iš plastikų, migracijos tyrimai; kadangi dėl to sprendimas dėl šios direktyvos taikymo šioms medžiagoms ir gaminiams turėtų būti priimtas vėliau;kadangi šios direktyvos suderinimas su technikos pažanga – tai įgyvendinimo priemonė; kadangi už procedūros supaprastinimą ir paspartinimą turėtų būti atsakinga Komisija;kadangi visais atvejais, kai Taryba suteikia Komisijai įgaliojimus įgyvendinti nuostatas dėl plastikinių medžiagų ir gaminių, galinčių liestis su maisto produktais, turėtų būti nustatoma valstybių narių ir Komisijos bendradarbiavimo Sprendimu 69/414/EEB [4] įsteigtame Maisto produktų nuolatiniame komitete tvarka,PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:1 straipsnis1. Ši direktyva yra atskira direktyva, kaip apibrėžta Direktyvos 76/893/EEB 3 straipsnyje.2. Ši direktyva taikoma plastikinėms medžiagoms ir gaminiams, tai yra, medžiagoms, gaminiams bei dalims:a) sudarytoms tik iš plastikų arbab) susidedančioms iš dviejų ar daugiau medžiagų sluoksnių, kurių kiekvienas susideda tiktai iš plastikų, ir sluoksniai yra sujungti suklijuojant arba kitu būdu,kurios gatavame gaminyje yra skirtos liestis su arba liečiasi su maisto produktais bei yra skirtos tokiam tikslui.3. Šioje direktyvoje "plastikai" – tai organiniai stambiamolekuliniai junginiai, gaunami polimerizacijos, polikondensacijos, poliadicijos būdais arba naudojant kitus panašius procesus, iš mažos molekulinės masės molekulių arba cheminiais būdais pakeičiant natūralias molekules. Silikonai ir kiti į juos panašūs stambiamolekuliniai junginiai taip pat laikomi plastikais. Į stambiamokulinius junginius gali būti pridedama kitų medžiagų.Tačiau "plastikais" nelaikoma:i) dengta ar nedengta regeneruota celiuliozės plėvelė;ii) elastomerai bei natūrali ir sintetinė guma;iii) popierius ir kartonas, su plastikais arba be jų;iv) paviršiaus dangos, pagamintos iš:- parafino vaško, įskaitant sintetinius parafino vaškus, ir (arba) mikrokristalinio vaško,- pirmojoje įtraukoje išvardytų vaškų mišinių ir (arba) jų mišinių su plastikais.4. Ši direktyva netaikoma medžiagoms ir gaminiams, susidedantiems iš dviejų ar daugiau sluoksnių, iš kurių vienas arba daugiau nėra vien tik iš plastikų, net jeigu sluoksnis, turėsiantis tiesioginį sąlytį su maisto produktais, susideda tik iš plastikų.Sprendimas dėl šios direktyvos taikymo medžiagoms ir gaminiams, minimiems pirmojoje pastraipoje ir dėl šios direktyvos adaptacijų, kurių gali prireikti, priimamas vėliau.2 straipsnis1. 1 straipsnyje minimų medžiagų ir gaminių sudedamųjų dalių migracijos į maisto produktus lygis turi neviršyti ribų, nurodytų medžiagų, kurias leista naudoti, išskyrus kitas medžiagas, sąrašuose.2. Jeigu nėra analizės metodų, apibrėžtų pagal Direktyvos 76/893/EEB 9 straipsnį, kurie gali padėti nustatyti migracijos į maisto produktą lygį, šis lygis nustatomas modeliniuose tirpaluose, išvardytuose priedo I skyriuje.3. Taryba, laikydamasi Sutarties 100 straipsnyje nurodytos tvarkos ir remdamasi Komisijos pasiūlymu, sudaro medžiagų, kurias leista naudoti, išskyrus visas kitas medžiagas, sąrašą ir modelinių tirpalų, naudotinų kiekvienam maisto produktui arba maisto produktų grupei, sąrašą ir nustato jų koncentracijas.3 straipsnis1. Modelinių tirpalų migracijos patikra gali būti atliekama standartiniais migracijos tyrimais, kuriuos reglamentuojančios pagrindinės taisyklės yra išdėstytos šios direktyvos priede.2. a) Tačiau, jeigu valstybė narė, remdamasi nauja informacija arba turimos informacijos pakartotiniu įvertinimu po to, kai buvo priimta ši direktyva, turi rimtų priežasčių nuspręsti, kad konkrečios plastikinės medžiagos ar gaminio atveju priede nurodytos taisyklės, reglamentuojančios migracijos tyrimus, yra techniškai netinkamos arba faktinės naudojimo sąlygos iš esmės skiriasi nuo priedo lentelėje nustatytų tyrimų sąlygų, ta valstybė narė savo teritorijoje ir tik šiuo konkrečiu atveju gali laikinai sustabdyti priede nurodytų pagrindinių taisyklių taikymą ir leisti naudotis labiau tinkančiomis pagrindinėmis taisyklėmis. Apie tai ji nedelsdama informuoja kitas valstybes nares ir Komisiją bei pateikia šio sprendimo priežastis.b) Komisija kuo greičiau išnagrinėja suinteresuotos valstybės narės pateiktas priežastis ir konsultuojasi su valstybėmis narėmis Maisto produktų nuolatiniame komitete bei nedelsdama pateikia savo nuomonę ir imasi atitinkamų priemonių.c) Jei Komisija mano, kad šią direktyvą reikia iš dalies pakeisti, kad būtų lengviau pašalinti a punkte minimus sunkumus, ji inicijuoja Direktyvos 76/893/EEB 10 straipsnyje nurodytą procedūrą; tokiu atveju ta valstybė narė, kuri priėmė labiau tinkančias pagrindines taisykles, taiko jas, kol įsigalios minėti pakeitimai.4 straipsnisŠios direktyvos priedo II skyriaus pakeitimai, kuriuos būtina padaryti atsižvelgiant į mokslo ir technikos žinių raidą, tvirtinami Direktyvos 76/893/EEB 10 straipsnyje nustatyta tvarka.5 straipsnisŠi direktyva neturi įtakos nacionalinėms nuostatoms dėl kitų Direktyvos 76/893/EEB 3 straipsnyje nurodytų taisyklių, nei valstybių narių pasirinkimui pagal tos direktyvos 7 straipsnio 4 ir 5 dalis.6 straipsnisValstybės narės įgyvendina šią direktyvą ne vėliau kaip iki atskiros direktyvos, nustatančios 2 straipsnio 1 dalyje nurodytas ribas, įgyvendinimo.7 straipsnisŠi direktyva skirta valstybėms narėms.Priimta Liuksemburge, 1982 m. spalio 18 d.Tarybos varduPirmininkasN. A. Kofoed[1] OL L 340, 1976 12 9, p. 19.[2] OL C 140, 1979 6 5, p. 173.[3] OL C 227, 1979 9 10, p. 31.[4] OL L 291, 1969 11 19, p. 9.--------------------------------------------------PRIEDASPAGRINDINĖS TAISYKLĖS, REIKALINGOS MIGRACIJOS TYRIMAMS ATLIKTI MODELINIUOSE TIRPALUOSEMigracijos nustatymas modeliniuose tirpaluose, atliekamas naudojant šio priedo I skyriuje nurodytus modelinius tirpalus pagal šio priedo II skyriuje nustatytas tyrimų sąlygas.I SKYRIUSModeliniai tirpalai1. Bendras atvejis: plastikinės medžiagos ir gaminiai, skirti liestis su visų rūšių maisto produktaisTyrimai atliekami naudojant visus toliau išvardytus modelinius tirpalus, kiekvienam modeliniam tirpalui imant naują plastikinės medžiagos ar gaminio mėginį:- distiliuotas arba tokios pat kokybės vanduo (= A modelinis tirpalas),- 3 % acto rūgšties (w/v) vandeninis tirpalas (= B modelinis tirpalas),- 15 % etanolio (v/v) vandeninis tirpalas (= C modelinis tirpalas),- rektifikuotas alyvų aliejus [1]; jei dėl techninių priežasčių, susijusių su analizės metodu, būtina naudoti kitus modelinius tirpalus, alyvų aliejus turi būti pakeistas sintetinių trigliceridų mišiniu [2] arba saulėgrąžų aliejumi (= D modelinis tirpalas).2. Specialus atvejis: plastikinės medžiagos ir gaminiai, skirti liestis su vienu maisto produktu arba su konkrečia maisto produktų grupeTyrimai atliekami:- naudojant tik tuos migracinius tirpalus, kurie tinka 2 straipsnio 3 dalyje minimame sąraše išvardytiems maisto produktams arba maisto produktų grupei,- jeigu maisto produkto arba maisto produktų grupės nėra nurodyto sąrašo pirmojoje įtraukoje, parenkant 1 skirsnyje nurodytą modelinį tirpalą ar modelinius tirpalus, labiausiai atitinkančius maisto produkto arba maisto produktų grupės ekstraktinę gebą.II SKYRIUSTyrimų sąlygos (trukmė ir temperatūra)1. Migracijos tyrimai atliekami pasirenkant lentelėje nurodytą trukmę ir temperatūrą, labiausiai atitinkančią įprastines ar iš anksto numatomas tiriamų plastikinių medžiagų ar gaminių sąlyčio sąlygas.2. Jeigu plastikinė medžiaga ar gaminys, skirtas naudoti nuosekliai trumpais intervalais esant skirtingoms sąlyčio sąlygoms, nurodytoms lentelės 1 skiltyje, migracijos tyrimas atliekamas paeiliui visomis 2 skiltyje nurodytomis sąlygomis tiriant medžiagą ar gaminį, naudojant tą patį modelinį tirpalą.3. Jeigu plastikinė medžiaga ar gaminys nurodytą laiką yra tiriamas aukštesnėje temperatūroje, tyrimo nereikia kartoti žemesnėje temperatūroje.Jeigu plastikinė medžiaga ar gaminys nurodytoje temperatūroje yra tiriamas ilgesnį laiką, tyrimo nereikia kartoti per trumpesnį laiką.4. Jeigu plastikinė medžiaga ar gaminys faktiškai gali būti naudojamas esant bet kokioms sąlyčio trukmės ar temperatūros sąlygoms, atliekami tik 10 dienų tyrimai 40 °C temperatūroje ir dviejų valandų tyrimai 70 °C temperatūroje, jas paprastai lakant pačiomis griežčiausiomis.Jeigu naudojamas D modelinis tirpalas (rektifikuotas alyvų aliejus arba jo pakaitalai), atliekamas tik 10 dienų tyrimas 40 °C temperatūroje.5. Jei nustatoma, kad atliekant tyrimus lentelėje nurodytomis sąlygomis, plastikinėje medžiagoje ar gaminyje atsiranda fizinių ar kitų pakitimų, kurių nebūna įprastinėmis ar iš anksto numatomomis tos medžiagos ar gaminio naudojimo sąlygomis, migracijos tyrimai turi būti atliekami esant konkrečiam atvejui labiausiai tinkančiomis sąlygomis.LENTELĖTyrimų sąlygos (laikas (t) ir temperatūra (T)) pasirenkamos pagal sąlyčio laiką esant faktinio naudojimo aplinkybėmsSąlyčio sąlygos faktinio naudojimo metu | Tyrimų sąlygos |1 | 2 |1.Sąlyčio laikas: t > 24 valandos1.1. T ≤ 5 °C | 10 dienų 5 °C temperatūroje |1.2. 5 °C < T ≤ 40 °C [3] | 10 dienų 40 °C temperatūroje |2.Sąlyčio laikas: 2 valandos ≤ t ≤24 valandos2.1. T ≤5 oC | 24 valandos 5 °C temperatūroje |2.2. 5 °C < T ≤ 40 °C | 24 valandos 40 °C temperatūroje |2.3. T > 40 °C | Pagal nacionalinius įstatymus |3.Sąlyčio laikas: t < dvi valandos3.1. T ≤ 5 °C | Dvi valandos 5 °C temperatūroje |3.2. 5 °C < T ≤ 40 °C | Dvi valandos 40 °C temperatūroje |3.3. 40 °C < T ≤ 70 °C | Dvi valandos 70 °C temperatūroje |3.4. 70 °C < T ≤100 °C | Viena valanda 100 °C temperatūroje |3.5. 100 °C < T ≤ 121 °C | 30 minučių 121 °C temperatūroje |3.6. T > 121 °C | Pagal nacionalinius įstatymus |[1] Rektifikuoto alyvų aliejaus rodikliai:- jodo skaičius (Wijs): = 80–88,- lūžio rodiklis esant 25 °C = 1,4665–1,4679,- rūgštingumas (išreikštas oleino rūgšties %) = ne didesnis nei 0,5 %,- peroksido skaičius (išreikštas aktyviojodeguonies miliekvivalentais kilogramui aliejaus) = ne didesnis nei 10.[2] Standartinių sintetinių trigliceridų mišinio charakteristikos nurodytos K. Frigge straipsnyje "Food cosmet. Toxicol" 10 (1972) 815.[3] Plastikinėms medžiagoms ir gaminiams, kurie liečiasi su maisto produktais, kurių saugojimo temperatūra, nurodyta ant pakuotės arba įstatyme, yra žemesnė nei 20 °C, jų tyrimo sąlyga – 10 dienų 20 °C temperatūroje.--------------------------------------------------


title: 2004 m. sausio 20 d. Tarybos Direktyva 2004/7/EB iš dalies keičianti Direktyvą 77/388/EEB dėl bendros pridėtinės vertės mokesčio sistemos, nustatant įgyvendinimo įgaliojimų suteikimą ir nukrypimų priėmimo tvarką

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

32004L0007

Oficialusis leidinys L 027 , 30/01/2004 p. 0044 - 0045

		Tarybos Direktyva 2004/7/EB2004 m. sausio 20 d.iš dalies keičianti Direktyvą 77/388/EEB dėl bendros pridėtinės vertės mokesčio sistemos, nustatant įgyvendinimo įgaliojimų suteikimą ir nukrypimų priėmimo tvarkąEUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 93 straipsnį,atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą,atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę [1],atsižvelgdama į Europos ekonominių ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [2],kadangi:(1) 1977 m. gegužės 17 d. Tarybos direktyvos 77/388/EEB dėl valstybių narių apyvartos mokesčių įstatymų derinimo – Bendra pridėtinės vertės mokesčio sistema: vienodas vertinimo pagrindas [3] 27 ir 30 straipsniai nustato procedūras, dėl kurių gali atsirasti Tarybos tylus pritarimas nukrypti leidžiančioms nuostatoms.(2) Skaidrumo ir teisinio tikrumo interesais, pageidautina užtikrinti, kad bet koks nukrypimas, leidžiamas remiantis Direktyvos 77/388/EEB 27 straipsniu ar 30 straipsniu, būtų aiškiai patvirtintas Tarybos sprendimu, priimtu Komisijos pasiūlymu.(3) Todėl pasibaigus nustatytam laikotarpiui turėtų būti pašalinta Tarybos tylaus pritarimo galimybė.(4) Siekiant užtikrinti, kad valstybė narė, kuri pateikė prašymą dėl nukrypti leidžiančių nuostatų taikymo, neturėtų abejonių dėl to, kokių veiksmų Komisija ketina imtis atsakydama, turėtų būti nustatyti terminai, per kuriuos Komisija turėtų pateikti Tarybai pasiūlymą leisti taikyti nukrypti leidžiančias nuostatas arba nurodyti nesutikimo priežastis.(5) Siekiant valstybėms narėms suteikti galimybę sekti jų prašymų peržiūrėjimo procesą, reikėtų reikalauti, kad Komisija, kai tik ji turės visą informaciją, kurios, jos nuomone, reikia, norint įvertinti prašymą, atitinkamai praneštų prašančiajai valstybei narei ir perduotų prašymą originalo kalba kitoms valstybėms narėms.(6) Direktyvos 77/388EEB 27 straipsnio 1 dalies antrame sakinyje pabrėžiama, kad bendras nežymaus apmokestinimo tvarkos supaprastinimo priemonės poveikio mokesčio sumai, apskaičiuojamai galutinio vartojimo etape, įvertinimas atliekamas, atsižvelgiant į makroekonomines prognozes dėl galimo šios priemonės poveikio Bendrijos nuosaviems ištekliams, surenkamiems iš PVM.(7) Nesant mechanizmo priimti privalomas priemones, kurios reglamentuotų Direktyvos 77/388/EEB įgyvendinimą, toje direktyvoje nustatytų taisyklių taikymas valstybėse narėse skiriasi.(8) Norint pagerinti vidaus rinkos funkcionavimą, būtina užtikrinti vienodesnį dabartinės PVM sistemos taikymą. Šiuo požiūriu didelis žingsnis į priekį būtų nustatyti priemonių, užtikrinančių teisingą priimtų taisyklių įgyvendinimą, įvedimo tvarką.(9) Šios priemonės turėtų padėti spręsti tarptautinių sandorių dvigubo apmokestinimo problemą, kuri gali atsirasti dėl skirtumų tarp valstybių narių, taikant Direktyvos 77/388/EEB nuostatas, reglamentuojančias tiekimo vietą.(10) Tačiau kiekvienos įgyvendinamos priemonės taikymo sritis ir toliau turėtų būti ribota, kadangi, nors ji skirta išaiškinti Direktyvos 77/388/EEB nuostatą, ji niekada negalėtų nukrypti nuo tos nuostatos.(11) Nors įgyvendinimo priemonių taikymo sritis būtų apribota, šios priemonės turėtų įtakos biudžetui, kuri vienai ar kelioms valstybėms narėms gali būti reikšminga.(12) Tokių priemonių įtaka valstybių narių biudžetams pateisina tai, kad Taryba pasilieka teisę pasinaudoti savo įgaliojimais įgyvendinant pačią Direktyvą 77/388/EEB.(13) Atsižvelgiant į ribotą numatomų priemonių taikymo sritį, Taryba, Komisijos pasiūlymu, vieningai priima priemones, įgyvendinančias Direktyvą 77/388/EEB.(14) Kadangi dėl šių priežasčių valstybės narės negali įgyvendinti šios direktyvos tikslų pakankamu mastu veikdamos atskirai ir todėl gali būti geriau juos įgyvendinti Bendrijos lygmenyje, Bendrija gali priimti priemones, atitinkančias subsidiarumo principą, kaip nustatyta Sutarties 5 straipsnyje. Pagal proporcingumo principą, kaip nustatyta tame straipsnyje, ši direktyva neperžengia to, kas nėra būtina siekiant šių tikslų.(15) Todėl Direktyvą 77/388/EEB reikėtų atitinkamai pakeisti,PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:1 straipsnisDirektyva 77/388/EEB iš dalies pakeičiama taip:1. 27 straipsnio 1, 2, 3 ir 4 dalys pakeičiamos taip:"1. Taryba Komisijos siūlymu vieningai gali leisti bet kuriai valstybei narei imtis specialių priemonių, leidžiančių taikyti nuostatas, leidžiančias nukrypti nuo šios direktyvos, kad būtų supaprastinta mokesčio taikymo tvarka arba užkirstas kelias tam tikriems mokesčio vengimo ar išsisukinėjimo ar piktnaudžiavimo atvejams. Priemonės, skirtos apmokestinimo tvarkai supaprastinti, neturi daryti įtakos, nebent labai nežymiai, bendroms mokestinėms pajamoms, surenkamoms galutinio vartojimo etape.2. Valstybė narė, norinti imtis 1 dalyje nurodytų priemonių, siunčia paraišką Komisijai ir jai suteikia visą būtiną informaciją. Jei Komisija mano, kad ji neturi visos būtinos informacijos, ji kreipiasi į suinteresuotą valstybę narę per du mėnesius nuo paraiškos gavimo dienos ir nurodo, kokios papildomos informacijos reikia. Kai Komisija turi visą informaciją, kurios, jos nuomone, reikia prašymo įvertinimui, apie tai ji per vieną mėnesį praneša prašymą pateikusiai valstybei narei ir perduoda prašymą originalo kalba kitoms valstybėms narėms.3. Komisija, išsiuntusi pranešimą, nurodytą paskutiniame 2 dalies sakinyje, per tris mėnesius pateikia Tarybai reikiamą pasiūlymą arba, jei ji nesutinka leisti taikyti nukrypti leidžiančias nuostatas kaip prašoma, pranešimą, kuriame nurodo to nesutikimo priežastis.4. Bet kuriuo atveju Komisija užbaigia 2 ir 3 dalyse nustatytą procedūrą per aštuonis mėnesius nuo paraiškos gavimo dienos."2. XVII antraštinėje dalyje įterpiamas 29a straipsnis:"29a straipsnisĮgyvendinimo priemonėsTaryba, Komisijos pasiūlymu, vieningai patvirtina priemones, būtinas šios direktyvos įgyvendinimui."3. 30 straipsnis pakeičiamas taip:"30 straipsnisTarptautiniai susitarimai1. Taryba, Komisijos pasiūlymu, vieningai gali leisti bet kuriai valstybei narei sudaryti sutartį su trečiąja šalimi ar tarptautine organizacija, kurioje būtų numatytos nuostatos, leidžiančios nukrypti nuo šios direktyvos.2. Valstybė narė, norinti sudaryti tokią sutartį, siunčia paraišką Komisijai ir jai suteikia visą būtiną informaciją. Jei Komisija mano, kad ji neturi visos būtinos informacijos, ji kreipiasi į suinteresuotą valstybę narę per du mėnesius nuo paraiškos gavimo dienos ir nurodo, kokios papildomos informacijos reikia. Kai Komisija turi visą informaciją, kurios, jos nuomone, reikia prašymo įvertinimui, apie tai ji per vieną mėnesį praneša prašymą pateikusiai valstybei narei ir perduoda prašymą originalo kalba kitoms valstybėms narėms.3. Komisija, išsiuntusi pranešimą, nurodytą paskutiniame 2 dalies sakinyje, per tris mėnesius pateikia Tarybai reikiamą pasiūlymą arba, jei ji nesutinka leisti taikyti nukrypti leidžiančias nuostatas kaip prašoma, pranešimą, kuriame nurodo to nesutikimo priežastis.4. Bet kuriuo atveju Komisija užbaigia 2 ir 3 dalyse nustatytą procedūrą per aštuonis mėnesius nuo paraiškos gavimo dienos."2 straipsnisŠi direktyva įsigalioja dvidešimtą dieną po jos paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.3 straipsnisŠi direktyva skirta valstybėms narėms.Priimta Briuselyje, 2004 m. sausio 20 d.Tarybos varduPirmininkasC. McCreevy[1] 2003 m. gruodžio 16 d. pateikta nuomonė (dar nepaskelbta Oficialiajame leidinyje).[2] 2003 m. spalio 30 d. pateikta nuomonė (dar nepaskelbta Oficialiajame leidinyje).[3] OL L 145, 1977 6 13, p. 1. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 2003/92/EB (OL L 260, 2003 10 11, p. 8).--------------------------------------------------