title: 1999 m. gruodžio 15 d. Komisijos direktyva 1999/100/EB derinanti su technine pažanga Tarybos direktyvą 80/1268/EEB dėl valstybių narių įstatymų, reglamentuojančių transporto priemonių degalų suvartojimą, suderinimotekstas svarbus EEE.

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

31999L0100

Oficialusis leidinys L 334 , 28/12/1999 p. 0036 - 0040

		Komisijos direktyva 1999/100/EB1999 m. gruodžio 15 d.derinanti su technine pažanga Tarybos direktyvą 80/1268/EEB dėl valstybių narių įstatymų, reglamentuojančių transporto priemonių degalų suvartojimą, suderinimo(tekstas svarbus EEE)EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,atsižvelgdama į 1970 m. vasario 6 d. Tarybos direktyvą 70/156/EEB dėl valstybių narių įstatymų, reguliuojančių motorinių transporto priemonių ir jų priekabų tipų patvirtinimą, suderinimo [1] su paskutiniais pakeitimais, padarytais Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 98/91/EB [2], ypač į jos 13 straipsnio 2 dalį,atsižvelgdama į 1980 m. gruodžio 16 d. Tarybos direktyvą 80/1268/EEB dėl valstybių narių įstatymų, reglamentuojančių transporto priemonių degalų suvartojimą, suderinimo [3] su paskutiniais pakeitimais, padarytais Komisijos direktyva 93/116/EB [4], ypač į jos 3 straipsnį,kadangi:(1) Direktyva 80/1268/EEB yra viena iš atskirųjų EB tipo patvirtinimo tvarkos, kurią nustatė Direktyva 70/156/EEB, direktyvų. Todėl nuostatos, nustatytos Direktyvoje 70/156/EEB, susijusios su transporto sistemomis, sudėtinėmis dalimis ir atskirais techniniais mazgais, yra taikomos šiai direktyvai.(2) 1998 m. spalio 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 98/69/EB dėl priemonių, kurių turi būti imamasi prieš oro taršą motorinių transporto priemonių išmetamosiomis dujomis, iš dalies keičianti Tarybos direktyvą 70/220/EEB [5], I tipo bandomasis išmetimų matavimų ciklas buvo dalinai pakeistas panaikinant pirmąsias 40 variklio prastovos sekundžių, yra būtina atitinkamai išlyginti bandomąjį CO2 išmetimų ir degalų suvartojimo matavimų ciklą Direktyvoje 80/1268/EEB.(3) Turint omenyje CO2 išmetimų monitoringą, vykdomą Bendrijos strategijos mažinti keleivinių automobilių CO2 išmetimus rėmuose, yra būtina įvesti į Direktyvą 80/1268/EEB naujus techninius su CO2 išmetimų matavimais ir degalų suvartojimu susijusius reikalavimus, taikomus dujinius degalus (SND ir SGD) naudojančių transporto priemonių EB tipo patvirtinimui. Šiuo atžvilgiu yra būtina vadovautis techniniais reikalavimais, kuriuos priėmė Jungtinių Tautų Europos ekonominė komisija savo Reglamente Nr. 101 [6].(4) Šioje direktyvoje numatytos priemonės atitinka Direktyva 70/156/EEB įkurto Derinimo su technikos pažanga komiteto nuomonę,PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:1 straipsnisDirektyvos 80/1268/EEB I ir II priedai iš dalies keičiami pagal šios direktyvos priedą.2 straipsnis1. Dėl priežasčių, susijusių su anglies dvideginio išmetimais ir degalų suvartojimu, nuo 2000 m. sausio 1 d. valstybės narės negali:- atsisakyti bet kurio nustatyto motorinės transporto priemonės tipo atžvilgiu išduoti EB tipo patvirtinimą pagal Direktyvos 70/156/EEB 4 straipsnio 1 dalį arba- atsisakyti išduoti nacionalinį tipo patvirtinimą, arba- uždrausti transporto priemonių registravimą, pardavimą ar naudojimą pagal Direktyvos 70/156/EEB 7 straipsnį,jeigu išmetimų ir suvartojimo dydžių skaičiai buvo nustatyti vadovaujantis reikalavimais, apibrėžtais Direktyvoje 80/1268/EEB su daliniais pakeitimais, padarytais šia direktyva.2. Nuo 2000 m. sausio 1 d. transporto priemonėms, kurioms priskirta kategorija M1, apibrėžta Direktyvos 70/156/EEB II priedo A skirsnyje, išskyrus transporto priemones, kurių maksimali masė viršija 2500 kg, ir nuo 2001 m. sausio 1 d. M1 kategorijos transporto priemonėms, kurių maksimali masė viršija 2500 kg, valstybės narės:- nebeišduoda EB tipo patvirtinimo pagal Direktyvos 70/156/EEB 4 straipsnio 1 dalį ir- atsisako išduoti nacionalinį tipo patvirtinimą, išskyrus tuos atvejus, kai taikomos Direktyvos 70/156/EEB 8 straipsnio 2 dalies nuostatos,transporto priemonės tipui, jeigu išmetimai ir degalų suvartojimas nebuvo nustatyti pagal reikalavimus, numatytus Direktyvoje 80/1268/EEB su pakeitimais, padarytais šia direktyva.3. Nuo 2001 m. sausio 1 d. transporto priemonių, kurioms priskirta kategorija M1, apibrėžta Direktyvos 70/156/EEB II priedo A skirsnyje, išskyrus transporto priemones, kurių maksimali masė viršija 2500 kg, ir nuo 2002 m. sausio 1 d. M1 kategorijos transporto priemonių, kurių maksimali masė viršija 2500 kg, atžvilgiu valstybės narės:- laiko, kad atitikties liudijimai, pateikiami naujoms transporto priemonėms pagal Direktyvos 70/156/EEB nuostatas, yra nebegaliojantys dėl šios direktyvos 7 straipsnio 1 dalies, ir- neduoda sutikimo registruoti, pardavinėti ir naudoti naujas transporto priemones, kurios neturi atitikties liudijimo pagal Direktyvą 70/156/EEB, išskyrus tuos atvejus, kai taikomos Direktyvos 70/156/EEB 8 straipsnio 2 dalies nuostatos,jeigu išmetimai ir sąnaudos nebuvo nustatyti pagal reikalavimus, numatytus Direktyvoje 80/1268/EEB su pakeitimais, padarytais šia direktyva.3 straipsnis1. Valstybės narės priima įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie, įsigalioję ne vėliau kaip 1999 m. gruodžio 31 d., įgyvendina šią direktyvą. Apie tai jos nedelsdamos praneša Komisijai.Valstybės narės, tvirtindamos šias nuostatas, daro jose nuorodą į šią direktyvą, arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.2. Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų nacionalinės teisės aktų pagrindinių nuostatų tekstus.4 straipsnisŠi direktyva įsigalioja trečią dieną po jos paskelbimo Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje.5 straipsnisŠi direktyva skirta valstybėms narėms.Priimta Briuselyje, 1999 m. gruodžio 15 d.Komisijos varduErkki LiikanenKomisijos narys[1] OL L 42, 1970 2 23, p. 1.[2] OL L 11, 1999 1 16, p. 25.[3] OL L 375, 1980 12 31, p. 36.[4] OL L 329, 1993 12 30, p. 39.[5] OL L 350, 1998 12 28, p. 1.[6] JT/EEK reglamentas Nr. 101 su daliniais pakeitimais (E/EEK324-E/EEK/TRANS/505/2 peržiūr. 100 papild.).--------------------------------------------------PRIEDASDIREKTYVOS 80/1268/EEB I IR II PRIEDŲ PAKEITIMAII priedas iš dalies keičiamas taip:1. 4.1 punktas pakeičiamas tokiu sakiniu:"4.1. CO2 išmetimai yra matuojami bandomojo ciklo metu modeliuojant važiavimą miesto ir užmiesčio sąlygomis, kaip aprašyta Direktyvos 70/220/EEB III priedo 1 priedėlyje su paskutiniais pakeitimais."2. 4.4 punktas pakeičiamas taip:"4.4. Bandomieji degalai4.4.1. Benzininės ir dyzelinės transporto priemonėsBandymams turi būti naudojamos etaloninės degalų rūšys, apibrėžtos Direktyvos 70/220/EEB IX priede su paskutiniais pakeitimais.4.4.2. SND ir SGD degalus naudojančios transporto priemonėsSND ir SGD atžvilgiu naudojami tie degalai, kuriuos pasirinko gamintojas naudingosios galios matavimui pagal Direktyvos 80/1269/EEB I priedą. Pasirinkti degalai smulkiai apibūdinami informaciniame dokumente, kaip apibrėžta II priede.4.4.3. 4.3 punkte skaičiavimui naudojamos šios degalų charakteristikos:a) tankis: matuojamas panaudojus bandomuosius degalus pagal ISO 3675 arba lygiavertį metodą; benzinui ir dyzelinui tankis matuojamas, esant 15 °C temperatūrai; SND ir SGD degalams naudojamas toks etaloninis tankis:0,538 kg/l SND degalams,0,654 kg/m3 SGD degalams [1];b) vandenilio-anglies santykis: naudojamos tokios nustatytos vertės:1,85 benzinui,1,86 dyzeliui,2,525 SND,4,00 SGD,2,93 SGD (NMHC)."3. 5.1.4 punkto antroji pastraipa keičiama tokiu tekstu:"Gamintojui prašant, transporto priemonėms su benzininiais varikliais gali būti nustatomos išankstinės sąlygos pagal procedūrą, nurodytą Direktyvos 70/220/EEB VI priedo 5.2.1 punkte su paskutiniais pakeitimais. Transporto priemonėms su dyzeliniais varikliais gali būti nustatomos išankstinės sąlygos pagal procedūrą, apibrėžtą tos pačios direktyvos III priedo 5.3 punkte."4. 6.1 punktas pakeičiamas tokiu tekstu:"6.1. Bandomasis ciklasBandomasis ciklas apibrėžtas Direktyvos 70/220/EEB III priedo 1 priedėlyje su paskutiniais pakeitimais, įskaitant I dalį (važiavimas miesto sąlygomis) ir II dalį (važiavimas užmiesčio sąlygomis). Visi šiame priedelyje pateikti važiavimo sąlygų nurodymai taikomi CO2 matavimams."5. 6.3.1 punktas pakeičiamas tokiu tekstu:"6.3.1. Traukos stendo apkrova ir inercija yra reguliuojama taip, kaip apibrėžta Direktyvos 70/220/EEB III priede su paskutiniais pakeitimais."6. 6.3.2 ir 6.3.3 punktai panaikinami.7. 6.4.1.3 punktas iš dalies keičiamas taip:"…Praskiedimo geba apskaičiuojama taip:Benzinui ir dyzelinui DF = 13,4COC+ CCO10-4SND DF = 11,9COC+ CCO10-4SGD DF = 9,5COC+ CCO10-4čia:…."8. 7.2 punktas pakeičiamas tokiu tekstu:"7.2. Degalų sąnaudos, išreikštos l/100 km (benzino, SND arba dyzelino atveju) arba m3/100 km (SGD atveju), apskaičiuojamas pagal tokias formules: [2]a) transporto priemonėms su benzininiais varikliais, naudojančioms benziną:FC =×CO2b) transporto priemonėms su benzininiais varikliais, naudojančioms SND degalus:FC=×0,273 × CO2FC=× cf ×0,273 × C02Pataisinis daugiklis, kurį galima pritaikyti, apibrėžiamas tokia formule:cf = 0,825 + 0,0693 x n,čia:nfaktinis = naudotų degalų faktinis H/C santykis;c) transporto priemonėms su benzininiais varikliais, naudojančioms SGD degalus:FC=×0,273 × CO2d) transporto priemonėms su dyzeliniais varikliais:FC =×0,273 × C02Šiose formulėse:FC = degalų sąnaudos l/100 km (benzino, SND arba dyzelio atveju) arba m3/100 km (SGD atveju);THC = pamatuoti visų anglies ir vandenilio junginių išmetimai g/km;CO = pamatuoti anglies monoksido išmetimai g/km;CO2 = pamatuoti anglies dvideginio išmetimai g/km;D = bandomųjų degalų tankis, esant 15 °C temperatūrai."9. 9.1.1.2.4 punktas pakeičiamas tokiu sakiniu:"9.1.1.2.4. Etaloniniai degalai, aprašyti Direktyvos 70/220/EEB IX priede ir IXa priede su paskutiniais pakeitimais, turi būti naudojami bandymams."II priedas iš dalies keičiamas taip:1. Papildymo 1.7 punktas pakeičiamas taip:+++++ TIFF +++++2. Papildymo pabaigoje įrašomos šios išnašos:"(4) Pakartokite benzinui ir dujiniams degalams tuo atveju, kai transporto priemonė naudoja arba benziną, arba dujinius degalus. Transporto priemonės, kurios naudoja tiek benziną, tiek ir dujinius degalus, bet kuriose benzino sistema yra įrengta avariniais tikslais ar tik užvedimui, o jų benzino bake negali būti daugiau 15 litrų benzino, bus vertinamos bandymo tikslu kaip transporto priemonės, kurios gali naudoti tik dujinius degalus.(5) Transporto priemonėms, naudojančioms SGD degalus, "l/100 km" matavimo vienetas pakeistas "m3/100 km" vienetu."[1] Tai yra vidutinė vertė G20 ir G23 etaloniniams degalams, esant 15 °C temperatūrai.[2] Pakartokite benzinui ir dujiniams degalams tuo atveju, kai transporto priemonė naudoja arba benziną, arba dujinius degalus. Transporto priemonės, kurios naudoja tiek benziną, tiek ir dujinius degalus, bet kuriose benzino sistema yra įrengta avariniais tikslais ar tik užvedimui, o jų benzino bake negali būti daugiau 15 litrų benzino, bus vertinamos bandymo atveju kaip transporto priemonės, kurios gali naudoti tik dujinius degalus.--------------------------------------------------


title: 1992 m. gruodžio 15 d. Tarybos Direktyva 92/112/EEB dėl titano dioksido pramonės atliekų sukeltos taršos mažinimo ir galutinio panaikinimo programų derinimo tvarkos

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

31992L0112

Oficialusis leidinys L 409 , 31/12/1992 p. 0011 - 0016 specialusis leidimas suomių kalba: skyrius 15 tomas 12 p. 0032  specialusis leidimas švedų kalba: skyrius 15 tomas 12 p. 0032

		Tarybos Direktyva 92/112/EEB1992 m. gruodžio 15 d.dėl titano dioksido pramonės atliekų sukeltos taršos mažinimo ir galutinio panaikinimo programų derinimo tvarkosEUROPOS BENDRIJŲ TARYBA,atsižvelgdama į Europos ekonominės bendrijos steigimo sutartį, ypač jos 100a straipsnį,atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą [1]bendradarbiaudama su Europos Parlamentu, [2],atsižvelgdama į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [3]kadangi 1989 m. birželio 21 d. Tarybos direktyva 89/428/EEB dėl titano dioksido pramonės atliekų sukeltos taršos mažinimo ir galutinio panaikinimo programų suderinimo tvarkos [4] 1991 m. birželio 11 d. Teismo sprendimu buvo panaikinta, remiantis tuo, kad jai trūko tinkamo teisinio pagrindimo [5];kadangi, jei valstybės narės jau ėmėsi būtinų priemonių minėtai direktyvai vykdyti, joms nereikia priimti naujų priemonių, jei tų priemonių šiai direktyvai pakanka;kadangi teisinė spraga, atsiradusi panaikinus minėtą direktyvą, gali turėti neigiamų padarinių aplinkai ir titano dioksido gamybos sektoriuje konkurencijos sąlygoms; kadangi būtina iš esmės atstatyti padėtį, buvusią galiojant šiai direktyvai;kadangi šios direktyvos tikslas — suderinti su titano dioksido gamybos sąlygomis susijusias nacionalines taisykles, kad būtų galima panaikinti konkurencijos tarp įvairių šios pramonės gamintojų iškreipimus ir užtikrinti aukštą aplinkos apsaugos lygį;kadangi 1978 m. vasario 20 d. Tarybos direktyva 78/176/EEB dėl titano dioksido pramonės atliekų [6], ypač jos 9 straipsnis reikalauja, kad valstybės narės sudarytų 1978 m. vasario 20 d. veikusių pramonės įmonių atliekų sukeltos taršos laipsniško mažinimo ir galutinio panaikinimo programas;kadangi tose programose nustatytos bendros skystų, kietų ir dujinių atliekų sukeltos taršos mažinimo užduotys, kurias reikia įvykdyti iki 1987 m. liepos 1 d.; kadangi programas Komisijai reikėjo pristatyti tokias, kad ji galėtų Tarybai pateikti tinkamus pasiūlymus dėl jų derinimo, atsižvelgiant į tokios taršos mažinimą ir galutinį panaikinimą bei konkurencijos sąlygų gerinimą titano dioksido pramonėje;kadangi norint apsaugoti vandenis, turėtų būti draudžiama į juos išversti ar išleisti tam tikras atliekas, ypač kietas ir stipriųjų rūgščių atliekas, ir laipsniškai turėtų būti mažinamas kitų atliekų, ypač silpnųjų rūgščių ir neutralizuotų atliekų išleidimas;kadangi esamos pramonės įmonės turėtų naudoti atitinkamas atliekų apdorojimo sistemas, kad galima būtų pasiekti reikiamų tikslų iki nurodytos datos;kadangi tokių sistemų įrengimas gali tam tikrose įmonėse sudaryti nemažų techninių ir ekonominių sunkumų, susijusių su silpnųjų rūgščių ir neutralizuotomis atliekomis; kadangi dėl to valstybėms narėms turėtų būti leidžiama atidėti šių nuostatų taikymą su sąlyga, kad bus sudaryta ir Komisijai pateikta taršos poveikio mažinimo programa; kadangi valstybėms narėms susidūrus su tokiais sunkumais, Komisija turi turėti galią pratęsti atitinkamus terminus;kadangi valstybės narės turėtų galėti laikytis kai kurių išleidžiamų atliekų kokybės reikalavimų taip, kad rezultatai visais atžvilgiais būtų lygiaverčiai rezultatams, gaunamiems taikant ribines vertes; kadangi tokį rezultatų lygiavertiškumą reikėtų parodyti Komisijai pateikiamoje programoje;kadangi nepažeidžiant įpareigojimų, kuriuos valstybėms narėms nustato 1980 m. liepos 15 d. Tarybos direktyva 80/779/EEB dėl oro kokybės ribinių verčių ir dėl sieros dioksido bei suspenduotų dalelių ore orientacinių verčių [7] ir 1984 m. birželio 28 d. Tarybos direktyva 84/360/EEB dėl kovos su pramonės įmonių oro tarša [8], būtina apsaugoti oro kokybę nustatant atitinkamus titano dioksido pramonės išleidžiamų dujinių teršalų standartus;kadangi norėdamos patikrinti, ar veiksmingai taikomos priemonės, valstybės narės turėtų stebėti kiekvienos įmonės faktinę gamybą;kadangi reikėtų vengti bet kokių titano dioksido pramonės atliekų arba, kai techniškai ir ekonomiškai įmanoma, jas reikėtų pakartotinai panaudoti ir kadangi tokios atliekos turėtų būti pakartotinai naudojamos arba šalinamos, nesukeliant pavojaus žmonėms ir aplinkai;kadangi šios direktyvos nuostatos nedaro poveikio valstybių narių teisei šios direktyvos taikymo srityje toliau taikyti arba nustatyti griežtesnes aplinkos apsaugos nuostatas,PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:1 straipsnisŠi direktyva nustato, kaip reikalauja Direktyvos 78/176/EEB 9 straipsnio 3 dalis, esamų pramonės įmonių keliamos taršos mažinimo ir galutinio panaikinimo programų derinimo tvarką ir siekia pagerinti konkurencijos sąlygas titano dioksido pramonėje.2 straipsnis1. Šioje direktyvoje:a) kai taikomas sulfato metodas:- kietos atliekos — tai:- netirpūs rūdos likučiai, kurių gamybos procese nesuardo sulfato rūgštis,- žaliasis akmenėlis, t. y. kristalinis geležies disulfatas (FeSO47H2O),- stipriųjų rūgščių atliekos — tai:- pokristalizacinis tirpalas, gautas filtruojant po titanilo sulfato tirpalo hidrolizės. Jei šie pokristalizaciniai tirpalai susiję su silpnųjų rūgščių atliekomis, kuriose yra daugiau nei 0,5 % laisvos sulfato rūgšties ir įvairių sunkiųjų metalų [9], tirpalai ir atliekos priskiriami stipriųjų rūgščių atliekoms,- apdorojimo atliekos — tai:- filtravimo druskos, dumblas ir skystos atliekos, susidariusios apdorojant (koncentruojant ir neutralizuojant) stipriųjų rūgščių atliekas, kuriose yra įvairių sunkiųjų metalų; į tokias atliekas neįeina neutralizuotos, filtruotos ar dekantuotos atliekos, kuriose yra tik sunkiųjų metalų pėdsakų ir kurių pH dydis prieš atskiedžiant yra didesnis kaip 5,5,- silpnųjų rūgščių atliekos — tai:- plovimo vanduo, šaldymo vanduo, kondensatai, kitoks dumblas ir skystos atliekos, kuriose yra 0,5 % ar mažiau sulfato rūgšties, išskyrus atliekas, kurioms taikomi aukščiau pateikti apibrėžimai,- neutralizuotos atliekos — tai:- bet koks skystis, kurio pH didesnis kaip 5,5, kuriame sunkiųjų metalų yra tik pėdsakai ir kuris gaunamas filtruojant ar dekantuojant stipriųjų ar silpnųjų rūgščių atliekas po to, kai jos buvo apdorotos mažinant rūgštingumą ar sunkiųjų metalų kiekį jose,- dulkės — tai:- visokių rūšių dulkės iš gamyklų, ypač rūdos ir pigmentų dulkės,- SOx — tai:- dujų sieros dioksidas ar trioksidas, skleidžiamas vykstant įvairiems gamybos etapams ir vidaus atliekų apdorojimo procesams, įskaičiuojant ir sieros lašelius;b) kai taikomas chloro metodas:- kietos atliekos — tai:- netirpūs rūdos likučiai, kurių gamybos procese nesuardo chloras,- metalų chloridai ir metalų hidroksidai (filtravimo medžiagos), susidarantys kietu pavidalu titano tetrachlorido gamyboje,- kokso likučiai, kurie susidaro titano tetrachlorido gamyboje,- stipriųjų rūgščių atliekos — tai:- atliekos, kuriose yra daugiau kaip 0,5 % laisvos sulfato rūgšties ir įvairių sunkiųjų metalų [10],- apdorojimo atliekos — tai:- filtravimo druskos, dumblas ir skystos atliekos, susidariusios apdorojant (koncentruojant ir neutralizuojant) stipriųjų rūgščių atliekas, kuriose yra įvairių sunkiųjų metalų; į tokias atliekas neįeina neutralizuotos, filtruotos ar dekantuotos atliekos, kuriose yra tik sunkiųjų metalų pėdsakų ir kurių pH dydis prieš atskiedžiant yra didesnis kaip 5,5,- silpnųjų rūgščių atliekos — tai:- plovimo vanduo, šaldymo vanduo, kondensatai, kitoks dumblas ir skystos atliekos, turinčios 0,5 % ar mažiau laisvo vandenilio chlorido, išskyrus atliekas, kurioms taikomi aukščiau pateikti apibrėžimai,- neutralizuotos atliekos — tai:- bet koks skystis, turintis didesnį kaip 5,5 pH, kuriame sunkiųjų metalų yra tik pėdsakai ir kuris gaunamas filtruojant ar dekantuojant stipriųjų ar silpnųjų rūgščių atliekas po to, kai jos buvo apdorotos, mažinant rūgštingumą ar sunkiųjų metalų kiekį jose,- dulkės — tai:- visokių rūšių dulkės iš gamyklų, ypač rūdos, pigmentų ir kokso dulkės,- chloras — tai:- chloro dujos, skleidžiamos įvairiuose gamybos etapuose;c) kai naudojamas sulfatinis ar chloro metodas:- išvertimas — tai:- bet koks sąmoningas medžiagų šalinimas iš laivų ar lėktuvų [11] į vidaus paviršinius vandenis, vidaus pakrančių vandenis, teritorinius vandenis ar atvirą jūrą.2. Šioje direktyvoje terminai vartojami tokia pat reikšme, kaip juos apibrėžia Direktyva 78/176/EEB.3 straipsnisDraudimas išversti bet kurias kietas, stipriųjų rūgščių, apdorojimo, silpnųjų rūgščių ar neutralizuotas atliekas, kaip apibrėžiama 2 straipsnyje, įsigalioja nuo 1993 m. birželio 15 d.4 straipsnisValstybės narės imasi būtinų priemonių, kad atliekų išleidimas į vidaus paviršinius, vidaus jūrų pakrančių ir teritorinius vandenis bei atvirą jūrą būtų draudžiamas:a) kietų, stipriųjų rūgščių ir apdorojimo atliekų iš sulfato metodą taikančių pramonės įmonių:- nuo 1993 m. birželio 15 d. visuose aukščiau minėtuose vandenyse;b) kietų, stipriųjų rūgščių atliekų iš chloro metodą taikančių pramonės įmonių:- nuo 1993 m. birželio 15 d. visuose aukščiau minėtuose vandenyse.5 straipsnisValstybėms narėms, kurioms 4 straipsnyje nurodyta taikymo data sudaro rimtų techninių ir ekonominių sunkumų, Komisija gali terminą pratęsti, jei Komisijai iki 1993 m. birželio 15 d. bus pateikta tokių išleidžiamų atliekų efektyvaus mažinimo programa. Toje programoje turi būti numatyta tokį išleidimą uždrausti iki 1993 m. birželio 30 d.Ne vėliau kaip po trijų mėnesių nuo šios direktyvos priėmimo apie visus tokius atvejus informuojama Komisija ir su ja dėl jų konsultuojamasi. Komisija informuoja kitas valstybes nares.6 straipsnisValstybės narės imasi būtinų priemonių, kad išleidžiamos atliekos būtų mažinamos pagal šias nuostatas:a) iš esamų pramonės įmonių, taikančių sulfato metodą:- silpnųjų rūgščių ir neutralizuotos atliekos iki 1993 m. gruodžio 31 d. visuose vandenyse turi būti sumažintos tiek, kad bendras sulfato kiekis vienai pagamintai titano dioksido tonai nebūtų didesnis kaip 800 kg (t. y. atitikti SO4 jonus, esančius laisvojoje sulfato rūgštyje ir metalų sulfatuose);b) iš esamų pramonės įmonių, taikančių chloro metodą;- silpnųjų rūgščių, apdorojimo ir neutralizuotos atliekos iki 1993 m. birželio 15 d. visuose vandenyse turi būti sumažintos iki šių bendrų chlorido kiekių vienai pagamintai titano dioksido tonai (t. y. atitikti C1 jonus, esančius laisvajame vandenilio chloride ir metalų chloriduose):- 130 kg naudojant neutralų rutilą,- 228 kg naudojant sintetinį rutilą,- 450 kg naudojant šlaką.Jei įmonės naudoja daugiau nei vienos rūšies rūdą, nurodyti dydžiai taikomi proporcingai naudojamų rūdos rūšių kiekiams.7 straipsnisIšskyrus atvejus, susijusius su vidaus paviršiniais vandenimis, valstybės narės gali 6 straipsnio a punkte minimą taikymo datą atidėti, bet ne ilgiau kaip iki 1994 m. gruodžio 31 d., jei to reikia dėl rimtų techninių ir ekonominių sunkumų ir jei tokių išleidžiamų atliekų efektyvaus mažinimo programa Komisijai pateikiama iki 1993 m. birželio 15 d. Pagal šią programą turi būti galima iki nurodytos datos pasiekti tokius ribines vertes vienai pagamintai titano dioksido tonai:- silpnųjų rūgščių ir neutralizuotoms atliekoms: 1200 kg — 1993 m. birželio 15 d.,- silpnųjų rūgščių ir neutralizuotoms atliekoms: 800 kg — 1994 m. gruodžio 31 d.Ne vėliau kaip praėjus trims mėnesiams nuo šios direktyvos priėmimo apie tokius atvejus informuojama Komisija ir su ja konsultuojamasi. Komisija praneša kitoms valstybėms narėms.8 straipsnis1. Taikant 6 straipsnio nuostatas, valstybės narės gali nutarti laikytis kokybės reikalavimų ir kartu atitinkamų ribinių verčių taip, kad, saugant aplinką ir vengiant konkurencijos iškraipymo, rezultatai būtų lygiaverčiai rezultatams, gautiems taikant šia direktyva nustatytas ribines vertes.2. Jei valstybė narė nusprendžia vadovautis kokybės reikalavimais, ji Komisijai pateikia programą [12], įrodančią, kad aplinkos apsaugos ir konkurencijos iškraipymo vengimo priemonių rezultatai yra lygiaverčiai ribinių verčių rezultatams tada, kai tos ribinės vertės turi būti taikomos pagal 6 straipsnį.Ši programa Komisijai pateikiama bent prieš šešis mėnesius, valstybei narei nusprendus vadovautis kokybės reikalavimais.Komisija programą vertina Direktyvos 78/176/EEB 10 straipsnyje nustatyta tvarka.Komisija informuoja kitas valstybes nares.9 straipsnis1. Valstybės narės imasi būtinų priemonių, kad išleidžiami į atmosferą teršalai būtų mažinami, laikantis šių nuostatų:a) iš esamų pramonės įmonių, taikančių sulfato metodą:i) iš stambių šaltinių išleidžiamų dulkių kiekis iki 1993 m. gruodžio 31 d sumažinamas tiek, kad jo liktų ne daugiau kaip 50 mg/nm [13], iš bet kurio kito šaltinio [14] — ne daugiau kaip 150 mg/nm [15];ii) išleidžiamų SOx kiekis virinimo ir kaitinimo etapuose, gaminant titano dioksidą iki 1995 m. sausio 1 d. sumažinamas tiek, kad jo liktų ne daugiau kaip 10 kg SO2 ekvivalento vienai pagamintai titano dioksido tonai;iii) valstybės narės turi reikalauti, kad būtų įrengtos priemonės, neleidžiančios rūgšties lašeliams sklisti į aplinką;iv) įmonės, koncentruojančios atliekų rūgštis, neturi išleisti daugiau kaip 500 mg/nm3 SOx, apskaičiuoto kaip SO2 ekvivalentas [16];v) įmonėse, kaitinančiose druskas, susidariusias apdorojant atliekas, turi būti įrengta geriausia ir ne per daug brangi technologija, kad būtų galima sumažinti skleidžiamą SOx;b) iš esamų pramonės įmonių, taikančių chloro metodą:i) iš stambių šaltinių išleidžiamų dulkių kiekis iki 1993 m. birželio 15 d. sumažinamas tiek, kad liktų ne daugiau kaip 50 mg/nm [17], iš bet kurio kito šaltinio [18] — ne daugiau kaip 150 mg/nm [19];ii) išleidžiamo chloro kiekis iki 1993 m. birželio 15 d. sumažinamas tiek, kad liktų ne daugiau kaip 5 mg/nm [20] dienos vidutinės koncentracijos ir ne daugiau kaip 40 mg/nm3 bet kuriuo metu.2. Ši direktyva nepažeidžia Direktyvos 80/779/EEB.3. Išleidžiamų į atmosferą SOx pamatinių matavimų stebėjimo tvarka yra nustatyta priede.10 straipsnisValstybės narės stebi kiekvienos įmonės gamybos faktines vertes ir sumažinimo dydžius, nurodytus 6, 8 ir 9 straipsniuose.11 straipsnisValstybės narės imasi būtinų priemonių, kad visos titano dioksido pramonės atliekos ir ypač atliekos, kurias draudžiama išversti į vandenį ar išmesti į atmosferą:- nesusidarytų arba būtų pakartotinai panaudojamos, jei techniškai ir ekonomiškai įmanoma,- būtų pakartotinai panaudojamos arba šalinamos nekeliant pavojaus žmonėms ir nedarant žalos aplinkaiTas pat taikoma ir atliekoms, susidarančioms pakartotinai panaudojant arba apdorojant aukščiau minėtas atliekas.12 straipsnis1. Valstybėse narėse, kurios dar nepriėmė priemonių, įgyvendinančių šią direktyvą, priima jas nevėliau kaip iki 1993 m. birželio 15 d. Jos nedelsdamos praneša Komisijai apie šios direktyvos taikymo srityje priimtas nacionalines nuostatas.Valstybės narės, priimdamos šias priemones, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės2. Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų nacionalinių teisės aktų nuostatas.13 straipsnisŠi direktyva skirta valstybėms narėms.Priimta Briuselyje, 1993 m. gruodžio 15 d.Tarybos varduPirmininkasM. Howard[1] OL C 317, 1991 12 7, p. 5.[2] OL C 94, 1992 4 13, p. 158 irOL C 305, 1992 11 23[3] OL C 98, 1992 4 21, p. 9.[4] OL L 201, 1989 7 14, p. 56[5] 1991 m. birželio 11 d. sprendimas, byla C-300/89, Komisija prieš Tarybą (dar nepaskelbta)[6] OL L 54, 1978 2 25, p. 19; direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 83/29/EEB (OL L 32, 1983 2 3, p. 28).[7] OL L 229, 1980 8 30, p. 30; direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 89/427/EEB (OL L 201, 1989 7 14, p. 53).[8] OL L 188, 1989 7 16, p. 20.[9] Šis apibrėžimas taip pat apima stipriųjų rūgščių atliekas, atskiestas tiek, kad jose yra 0,5 % ar mažiau laisvos sulfato rūgšties.[10] Šis apibrėžimas taip pat apima stipriųjų rūgščių atliekas, atskiestas tiek, kad jose yra 0,5 % ar mažiau laisvos sulfato rūgšties.[11] "Laivai ir orlaiviai" — tai bet kurie ant vandens plaukiojantys laivai ir ore skraidantys orlaiviai. Šis pavadinimas apima orlaivius su oro pagalve, plūduriuojančius laivus, savaeigius, nesavaeigius, fiksuotas ar plūduriuojančias platformas.[12] Tokia informacija teikiama pagal Direktyvos 78/176/EEB 14 straipsnį arba atskirai, jei to reikalauja aplinkybės.[13] Kubinis metras esant 273 K temperatūrai ir 101,3 kPa slėgiui.[14] Valstybės praneša Komisijai apie smulkesnius šaltinius, kurie neįtraukiami į jų matavimus.[15] Kubinis metras esant 273 K temperatūrai ir 101,3 kPa slėgiui.[16] Komisija gali pritarti kitokiems naujų koncentracijos procesų dydžiams, jei valstybės narės gali įrodyti, kad nėra metodų tokiam standartui pasiekti.[17] Kubinis metras esant 273 K temperatūrai ir 101,3 kPa slėgiui.[18] Valstybės narės praneša Komisijai apie smulkesnius šaltinius, kurie neįtraukiami į jų matavimus.[19] Kubinis metras esant 273 K temperatūrai ir 101,3 kPa slėgiui.[20] Sutarta, kad šie dydžiai atitinka šešių gramų vienai pagaminto titano dioksido tonai maksimumą.--------------------------------------------------PRIEDASSkleidžiamų Sox dujų pamatinio matavimo duomenų stebėjimo tvarkaApskaičiuojant konkrečių įrenginių skleidžiamus SO2 ir SO3 ir rūgščių lašelius, išreikštus kaip SO2 ekvivalentas, būtina atsižvelgti į skleidžiamų dujų kiekį vykstant gamybos procesui ir per tą patį laiką išmatuotą jose esančių SO2 ir SO3 vidutinį kiekį. SO2/SO3 tėkmės greitis ir kiekis nustatomi tokiomis pačiomis temperatūros ir drėgmės sąlygomis.--------------------------------------------------


Svarbus teisinis pranešimas

|

32002L0003

2002 m. vasario 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2002/3/EB dėl ozono aplinkos ore

Oficialusis leidinys L 067 , 09/03/2002 p. 0014 - 0030 CS.ES skyrius 15 tomas 06 p. 497  - 514 ET.ES skyrius 15 tomas 06 p. 497  - 514 HU.ES skyrius 15 tomas 06 p. 497  - 514 LT.ES skyrius 15 tomas 06 p. 497  - 514 LV.ES skyrius 15 tomas 06 p. 497  - 514 MT.ES skyrius 15 tomas 06 p. 497  - 514 PL.ES skyrius 15 tomas 06 p. 497  - 514 SK.ES skyrius 15 tomas 06 p. 497  - 514 SL.ES skyrius 15 tomas 06 p. 497  - 514

		Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2002/3/EB2002 m. vasario 12 d.dėl ozono aplinkos oreEUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdami į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 175 straipsnio 1 dalį,atsižvelgdami į Komisijos pasiūlymą [1],atsižvelgdami į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [2],atsižvelgdami į Regionų komiteto nuomonę [3],laikydamiesi Sutarties 251 straipsnyje nustatytos tvarkos [4] ir atsižvelgdami į 2001 m. gruodžio 10 d. Taikinimo komiteto patvirtintą bendrą tekstą,kadangi:(1) Remiantis Sutarties 174 straipsnyje numatytais principais, Penktoji aplinkosaugos veiksmų programa, patvirtinta 1993 m. vasario 1 d. Tarybos ir valstybių narių Vyriausybių atstovų susitikime priimtoje rezoliucijoje dėl Europos Bendrijos politikos ir veiksmų, susijusių su aplinka ir tvaria plėtra, programos [5], bei papildyta Sprendimu Nr. 2179/98/EB [6], visų pirma numato iš dalies pakeisti esamus teisės aktus dėl oro teršalų. Minėtoje programoje rekomenduojama nustatyti ilgalaikius oro kokybės tikslus.(2) Pagal 1996 m. rugsėjo 27 d. Tarybos direktyvos 96/62/EB dėl aplinkos oro kokybės vertinimo ir valdymo [7] 4 straipsnio 5 dalį Taryba turi priimti minėto straipsnio 1 dalyje numatytus teisės aktus bei 3 ir 4 dalyse nustatytas nuostatas.(3) Svarbu užtikrinti veiksmingą žmonių sveikatos apsaugą nuo žalingo ozono poveikio. Turėtų būti kiek įmanoma sumažintas nepageidaujamas ozono poveikis augalijai, ekosistemoms ir aplinkai kaip visumai. Tarpvalstybinio pobūdžio tarša ozonu reikalauja imtis priemonių Bendrijos lygiu.(4) Direktyvoje 96/62/EB numatyta, kad skaitmeninės ribinės vertės būtų pagrįstosduomenimis, kuriuos gauna šioje srityje dirbančios tarptautinės mokslininkų grupės. Komisija turi atsižvelgti į naujausius mokslinių tyrimų duomenis konkrečiose epidemiologijos ir aplinkos srityse bei į naujausius metrologijos pasiekimus, siekiant pakartotinai išanalizuoti elementus, kuriais šios ribinės vertės yra pagrįstos.(5) Direktyvoje 96/62/EB reikalaujama, kad ozonui būtų nustatytos ribinės ir (arba) siektinos vertės. Atsižvelgiant į tarpvalstybinį ozono taršos pobūdį, Bendrijos lygiu turėtų būti nustatytos siektinos vertės žmonių sveikatos apsaugai ir augalijos apsaugai. Šios siektinos vertės turėtų būti susijusios su Bendrijos integruotos strategijos tarpiniais tikslais, skirtais kovai su rūgštėjimu ir pažemio ozonu, kurie taip pat sudaro 2001 m. spalio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2001/81/EB dėl tam tikrų atmosferos teršalų išmetimo nacionalinių ribų [8] pagrindą.(6) Atsižvelgiant į Direktyvą 96/62/EB, planai ir programos turėtų būti įgyvendinti tose zonose ir aglomeracijose, kuriose ozono koncentracijos viršija siektinas vertes, siekiant užtikrinti, kad iki nustatytos datos siektinos vertės nebūtų viršijamos. Tokiuose planuose ir programose daugiausia turėtų būti numatytos kontrolės priemonės, įgyvendintinos pagal atitinkamus Bendrijos teisės aktus.(7) Turėtų būti nustatyti ilgalaikiai tikslai, numatantys veiksmingą žmonių sveikatos ir aplinkos apsaugą. Ilgalaikiai tikslai turėtų būti susiję su ozono ir rūgštėjimo mažinimo strategija, bei jos siekiu sumažinti atotrūkį tarp esamų ozono lygių ir ilgalaikių tikslų.(8) Zonose, kuriose viršijami ilgalaikiai tikslai, turėtų būti atliekami privalomi matavimai. Papildomos vertinimo priemonės gali padėti sumažinti reikalaujamą ėminių ėmimo nustatytose vietose skaičių.(9) Siekiant apsaugoti plačiąją visuomenę, turėtų būti nustatytas ozono pavojaus slenkstis. Kad būtų apsaugotos jautriosios gyventojų grupės, turėtų būti nustatytas informavimo slenkstis. Naujausia informacija apie ozono koncentracijas aplinkos ore turėtų būti reguliariai pateikiama visuomenei.(10) Reikėtų sudaryti trumpalaikius veiksmų planus, jeigu pavojaus slenksčio viršijimo riziką galima labai sumažinti. Turėtų būti ištirta ir įvertinta galimybė sumažinti viršijimo riziką, trukmę ir sunkumą. Neturėtų būti reikalaujama imtis vietinių priemonių, jeigu naudos ir sąnaudų patikrinimas rodo, kad jos yra neproporcingos.(11) Dėl tarpvalstybinio ozono taršos pobūdžio, sudarant bei įgyvendinant planus, programas ir trumpalaikius veiksmų planus bei informuojant visuomenę, gali būti reikalingas koordinacinis darbas tarp kaimyninių valstybių narių. Prireikus valstybės narės turėtų bendradarbiauti su trečiosiomis šalimis, ypatingą dėmesį skirdamos tam, kad į tai kuo anksčiau būtų įtrauktos šalys kandidatės.(12) Kaip reguliariai pateikiamų ataskaitų pagrindas Komisijai turėtų būti pateikiama informacija apie išmatuotas koncentracijas.(13) Komisija turėtų iš naujo išnagrinėti šios direktyvos nuostatas, atsižvelgdama į pačius naujausius mokslinius tyrimus, visų pirma susijusius su ozono poveikiu žmonių sveikatai ir aplinkai. Komisijos ataskaita turėtų būti pateikiama kaip neatskiriama oro kokybės strategijos dalis, skirta iš naujo apsvarstyti ir Bendrijai pasiūlyti oro kokybei numatytus tikslus ir sukurti strategijas jų įgyvendinimui, kad būtų užtikrinta, jog šie tikslai bus pasiekti. Tokiu būdu šioje ataskaitoje turėtų būti atsižvelgta į galimybę per nustatytą laiką pasiekti ilgalaikius tikslus.(14) Šios direktyvos įgyvendinimui reikalingos priemonės turėtų būti priimtos pagal 1999 m. birželio 28 d. Tarybos direktyvą 1999/468/EB, nustatančią Komisijos naudojimosi jai suteiktais įgyvendinimo įgaliojimais tvarką [9].(15) Kadangi dėl tarpvalstybinio ozono taršos pobūdžio valstybės narės negali tinkamai įgyvendinti siūlomų veiksmų tikslų, užtikrinančių veiksmingą žmonių sveikatos apsaugą nuo žalingo ozono poveikio ir sumažinančių nepageidaujamą ozono poveikį augalijai, ekosistemoms ir aplinkai kaip visumai, ir todėl šie tikslai gali būti geriau įgyvendinti Bendrijos lygiu, Bendrija gali priimti priemones pagal Sutarties 5 straipsnyje nurodytą subsidiarumo principą. Pagal minėtame straipsnyje nurodytą proporcingumo principą ši direktyva neišeina už tų ribų, kurios reikalingos šiems tikslams pasiekti.(16) 1992 m. rugsėjo 21 d. Tarybos direktyva 92/72/EEB dėl oro taršos ozonu [10] turėtų būti panaikinta,PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:1 straipsnisTikslaiŠios direktyvos tikslas:a) nustatyti Bendrijoje ilgalaikius tikslus, siektinas vertes, pavojaus ir informavimo slenksčius, susijusius su ozono koncentracijos aplinkos ore, skirtus išvengti, užkirsti kelią arba sumažinti žalingą poveikį žmonių sveikatai ir aplinkai kaip visumai;b) užtikrinti, kad aplinkos ore esančio ozono koncentracijai ir atitinkamai ozono prekursoriams (azoto oksidams ir lakiesiems organiniams junginiams) vertinti valstybėse narėse būtų taikomi bendri metodai ir kriterijai;c) užtikrinti, kad būtų gaunama pakankamai informacijos apie ozono lygius aplinkoje ir kad ji būtų prieinama visuomenei;d) užtikrinti, kad aplinkos oro kokybė ozono atžvilgiu būtų išlaikoma, jeigu ji yra gera, o kitais atvejais — ji būtų gerinama;e) skatinti didesnį bendradarbiavimą tarp valstybių narių ozono lygių mažinimo srityje, panaudoti tarpvalstybinių priemonių galimybes ir susitarimus dėl tokių priemonių.2 straipsnisSąvokų apibrėžimaiŠioje direktyvoje:1) "aplinkos oras" — tai troposferos oras, išskyrus darbo aplinkos orą;2) "teršalas" — tai visos medžiagos, kurias žmogus tiesiogiai ar netiesiogiai išleidžia į aplinkos orą ir kurios gali turėti žalingą poveikį žmonių sveikatai ir (arba) aplinkai kaip visumai;3) "ozono prekursorių medžiagos" — tai medžiagos, turinčios įtakos pažemio ozono susidarymui, dalis kurių yra išvardytos VI priede;4) "lygis" — tai teršalų koncentracija aplinkos ore arba jų nusėdimas paviršiuje per nustatytą laiką;5) "vertinimas" — tai bet kuris metodas, taikomas išmatuoti, apskaičiuoti, numatyti arba įvertinti teršalo lygį aplinkos ore;6) "fiksuoti matavimai" — tai matavimai, atliekami pagal Direktyvos 96/62/EB 6 straipsnio 5 dalies reikalavimus.7) "zona" — tai valstybės narės nustatyta jos teritorijos dalis;8) "aglomeracija" — tai zona, kurioje yra daugiau nei 250000 gyventojų arba kurioje, jeigu gyventojų skaičius yra ne didesnis nei 250000, dėl gyventojų tankumo viename km2 valstybėje narėje būtina vertinti ir valdyti aplinkos oro kokybę;9) "siektina vertė" — tai nustatytas lygis, siekiant per ilgą laiką išvengti žalingo poveikio žmonių sveikatai ir (arba) aplinkai kaip visumai, kuris, jeigu įmanoma, turi būti pasiektas per nurodytą laiką;10) "ilgalaikis tikslas" — tai ozono koncentracija aplinkos ore, žemiau kurios, pagal dabartines mokslo žinias, negali pasireikšti tiesioginis nepageidaujamas poveikis žmonių sveikatai ir (arba) aplinkai kaip visumai. Šis tikslas turi būti pasiektas per ilgą laiką, jeigu jo neįmanoma pasiekti naudojant atitinkamas priemones, kurių tikslas — veiksmingai apsaugoti žmonių sveikatą ir aplinką;11) "pavojaus slenkstis" — tai užterštumo lygis, kurį viršijus net dėl trumpalaikio poveikio kyla pavojus žmonių sveikatai ir (arba) aplinkai ir kuriam esant valstybės narės turi nedelsdamos imtis 6 ir 7 straipsniuose nustatytų veiksmų;12) "informavimo slenkstis" — tai lygis, kurį viršijus kyla pavojus žmonių sveikatai dėl trumpalaikio poveikio ypatingai jautrioms gyventojų grupėms ir kuriam esant būtina pateikti naujausią informaciją;13) "lakieji organiniai junginiai" (LOJ) — tai visi organiniai junginiai iš antropogeninių ir biogeninių šaltinių, išskyrus metaną, kuriems saulės šviesoje reaguojant su azoto oksidais gali susidaryti fotocheminiai oksidatoriai.3 straipsnisSiektinos vertės1. Siektinos ozono koncentracijos vertės aplinkos ore 2010 metams yra nustatytos I priedo II skirsnyje.2. Valstybės narės sudaro zonų ir aglomeracijų sąrašą, kuriose ozono lygiai aplinkos ore, įvertinti pagal 9 straipsnį, yra didesni už 1 dalyje nurodytas siektinas vertes.3. Valstybės narės 2 dalyje nurodytose zonose ir aglomeracijose taiko priemones, užtikrinančias, kad pagal Direktyvos 2001/81/EB nuostatas būtų parengti ir įgyvendinti planai arba programos, kad nuo I priedo II skirsnyje nurodytos datos nebūtų viršijamos siektinos vertės, jeigu jų neįmanoma pasiekti naudojant atitinkamas priemones.Jeigu pagal Direktyvos 96/62/EB 8 straipsnio 3 dalį planai arba programos turi būti parengtos ar įgyvendintos kitiems teršalams, o ne ozonui, valstybės narės tam tikrais atvejais parengia ir įgyvendina bendrus planus arba programas, į kuriuos įeina visi nagrinėjami teršalai.4. Į 3 dalyje nurodytus planus arba programas turi būti įtraukta bent jau Direktyvos 96/62/EB IV priede išvardyta informacija, kuri turi būti prieinama visuomenei bei tam tikroms organizacijoms, tokioms kaip aplinkos organizacijos, vartotojų organizacijos, organizacijos, atstovaujančios jautrių gyventojų grupių interesams, bei kitoms atitinkamoms sveikatos priežiūros institucijoms.4 straipsnisIlgalaikiai tikslai1. Ilgalaikiai tikslai, nustatyti ozono koncentracijoms aplinkos ore, yra išdėstyti I priedo III skirsnyje.2. Valstybės narės sudaro sąrašą zonų ir aglomeracijų, kuriose ozono lygiai aplinkos ore, įvertinti pagal 9 straipsnį, yra didesni nei 1 dalyje nurodyti ilgalaikiai tikslai, bet mažesni už I priedo II skirsnyje nustatytas siektinas vertes arba joms lygūs. Tokioms zonoms ir aglomeracijoms valstybės narės parengia ir įgyvendina rentabilias priemones, kuriomis siekiama ilgalaikių tikslų. Priemonės, kurių imamasi, turi būti suderintos su visais 3 straipsnio 3 dalyje nurodytais planais arba programomis. Be to, jos turi remtis priemonėmis, kurių imamasi pagal Direktyvos 2001/81/EB nuostatas ir kitus susijusius jau esamus ir būsimus EB teisės aktus.3. Bendrijos pažanga siekiant ilgalaikių tikslų turi būti nuolat tikslinama pagal 11 straipsnį ir ryšium su Direktyva 2001/81/EB, imant 2020 m. atskaitos tašku bei atsižvelgiant į pažangą, padarytą siekiant minėtoje direktyvoje išvardytų nacionalinių didžiausių leistinų emisijos ribų.5 straipsnisReikalavimai zonoms ir aglomeracijoms, kuriose ozono lygiai atitinka ilgalaikius tikslusValstybės narės sudaro zonų ir aglomeracijų sąrašus, kuriose ozono lygiai atitinka ilgalaikius tikslus. Kiek tai yra susiję su veiksniais, į kuriuos įeina užterštumas ozonu tarpvalstybiniu mastu, ir kiek leidžia meteorologinės sąlygos, tose zonose ir aglomeracijose turi būti išlaikomi tokie ozono užterštumo lygiai, kurie yra žemesni už ilgalaikių tikslų lygius, ir, taikant atitinkamas priemones, turi būti išsaugoma geriausia aplinkos oro kokybė, atitinkanti tvarios plėtros principus ir aukštą aplinkos ir žmonių sveikatos apsaugos lygį.6 straipsnisVisuomenei pateikiama informacija1. Valstybės narės imasi tam tikrų veiksmų:a) užtikrindamos, kad naujausia informacija apie ozono koncentracijas aplinkos ore būtų reguliariai pateikiama visuomenei, taip pat atitinkamoms organizacijoms, tokioms kaip aplinkos organizacijos, vartotojų organizacijos, organizacijos, atstovaujančioms jautrių gyventojų grupių interesams, bei kitoms atitinkamoms sveikatos apsaugos institucijoms.Tokia informacija atnaujinama bent kartą per dieną, o jeigu įmanoma praktiškai įgyvendinti, — kas valandą.Šioje informacijoje nurodomos bent jau visos koncentracijos, viršijančios užterštumo lygius, nurodytus ilgalaikiuose sveikatos apsaugos tiksluose, ir pavojaus slenksčius per atitinkamą vidurkinimo laiką. Joje taip pat turėtų būti pateikiamas trumpas poveikio sveikatai įvertinimas.Informavimo ir pavojaus slenksčiai ozono koncentracijoms aplinkos ore yra pateikti II priedo I skirsnyje;b) pateikia visuomenei ir tam tikroms organizacijoms, tokioms kaip aplinkos organizacijos, vartotojų organizacijos, organizacijos, atstovaujančios jautrių gyventojų grupių interesams, bei kitoms atitinkamoms sveikatos apsaugos institucijoms, išsamias metines ataskaitas, kuriose nurodomos visos viršijamos siektinų verčių ir ilgalaikių tikslų žmonių sveikatai koncentracijos, informavimo ir pavojaus slenksčių viršijimai per tam tikrą vidurkinimo laikotarpį, augalijai — visos viršijamos siektinų verčių ir ilgalaikių tikslų augalijai koncentracijos ir atitinkamai kartu su trumpu visų šių viršijamų verčių poveikio įvertinimu. Tam tikrais atvejais gali būti įtraukta papildoma informacija apie miškų apsaugą ir jos įvertinimai, kaip apibrėžta III priedo I skirsnyje. Taip pat gali būti pateikta informacija apie tam tikras prekursorių medžiagas, jeigu jos nėra nurodytos galiojančiuose Bendrijos teisės aktuose;c) užtikrindamos, kad sveikatos priežiūros institucijoms ir visuomenei laiku būtų teikiama informacija apie faktiškai viršytas arba prognozuojamas viršyti pavojaus slenksčių koncentracijas.Pirmiau minėta informacija ir ataskaitos priklausomai nuo situacijos yra skelbiamos naudojant tam tikras priemones, pavyzdžiui, transliuojančiąją žiniasklaidą, spaudą arba publikacijas, informacinius skydus arba kompiuterinių tinklų paslaugas, pvz., internetą.2. Visuomenėje pagal Direktyvos 96/62/EB 10 straipsnį pateikiamoje informacijoje, kai yra viršijamas bet kuris slenkstis, turi būti atsižvelgiama į klausimus, nurodytus II priedo II skirsnyje. Tais atvejais, kai galima praktiškai įgyvendinti, valstybės narės imasi veiksmų, kad pateiktų tokią informaciją apie prognozuojamą informavimo arba pavojaus slenksčio viršijimą.3. Informacija, pateikiama pagal šio 1 ir 2 dalis, turi būti aiški, išsami ir prieinama.7 straipsnisTrumpalaikiai veiksmų planai1. Pagal Direktyvos 96/62/EB 7 straipsnio 3 dalį valstybės narės atitinkamame administraciniame lygyje parengia veiksmų planus, nurodydamos specialiąsias priemones, kurių turi būti imtasi greitu laiku, atsižvelgdamos į tam tikras vietos sąlygas tose zonose, kuriose yra pavojus viršyti pavojaus slenkstį, jeigu yra didelių galimybių šį pavojų sumažinti arba sumažinti pavojaus slenksčio viršijimo trukmę arba mastą. Jeigu nustatoma, kad tam tikrose zonose nėra didelių galimybių sumažinti pavojų, pavojaus slenksčio viršijimo trukmę arba mastą, valstybės narės atleidžiamos nuo Direktyvos 96/62/EB 7 straipsnio 3 dalies nuostatų taikymo. Valstybė narė turi pati nustatyti, ar yra realių galimybių sumažinti pavojų, pavojaus slenksčio viršijimo trukmę arba stiprumą, atsižvelgiant į nacionalines geografines, meteorologines ir ekonomines sąlygas.2. Už trumpalaikių veiksmų planų sudarymą, įskaitant specialių veiksmų stimuliavimo lygius, atsako valstybės narės. Kiekvienu atskiru atveju planuose gali būti numatytos laipsniškos rentabilios priemonės, skirtos tam tikrai veiklai kontroliuoti ir, jei būtina, ją sumažinti arba nutraukti, įskaitant motorinių transporto priemonių eismą, kuris prisideda prie teršalų išmetimo, dėl kurių būna viršijami pavojaus slenksčiai. Taip pat gali būti įtrauktos veiksmingos priemonės, susijusios su pramonės įmonių veikla ar produktų panaudojimu.3. Rengdamos ir įgyvendindamos trumpalaikius veiklos planus, valstybės narės apsvarsto priemonių pavyzdžius (kurių veiksmingumas buvo įvertintas), kurios turėtų būti įtrauktos į 12 straipsnyje nurodytas rekomendacijas.4. Valstybės narės pateikia visuomenei ir tam tikroms organizacijoms, tokioms kaip aplinkos organizacijos, vartotojų organizacijos, organizacijos, atstovaujančios jautrių gyventojų grupių interesams, bei kitoms atitinkamoms sveikatos apsaugos institucijoms, savo tyrimų rezultatus kartu su specialių trumpalaikių veiksmų planų turiniu, taip pat informaciją apie šių planų įgyvendinimą.8 straipsnisTarpvalstybinė tarša1. Jeigu ozono koncentracijos, viršijančios siektinas vertes arba ilgalaikius tikslus, daugiausia atsiranda dėl kitose valstybėse narėse išmetamų prekursorių, atitinkama valstybė narė tam tikrais atvejais bendradarbiauja sudarant bendrus planus ir programas, kad būtų pasiektos siektinos vertės arba įgyvendinti ilgalaikiai tikslai, jeigu jų neįmanoma įgyvendinti naudojant atitinkamas priemones. Komisija padeda juos įgyvendinti. Komisija, vykdydama savo įsipareigojimus pagal 11 straipsnį, atsižvelgdama į Direktyvą 2001/81/EB, ypač į jos 9 straipsnį, išnagrinėja, ar turėtų būti imamasi papildomų veiksmų Bendrijos lygiu, kad būtų sumažinti išmetamų prekursorių kiekiai, dėl kurių vyksta tarpvalstybinė tarša ozonu.2. Valstybės narės prireikus pagal 7 straipsnį parengia ir įgyvendina bendrus trumpalaikius veiksmų planus, kurie apima valstybių narių kaimynines zonas. Valstybės narės užtikrina, kad kitose valstybėse narėse esančios kaimyninės zonos, kurios yra parengusios trumpalaikius veiksmų planus, gautų visą reikalingą informaciją.3. Jeigu informavimo arba pavojaus slenkstis viršijamas zonose, esančiose netoli valstybinės sienos, konkrečių kaimyninių valstybių narių kompetentingoms institucijoms informacija turėtų būti pateikiama nedelsiant, kad būtų lengviau informuoti tų valstybių visuomenę.4. Sudarydamos 1 ir 2 dalyse nurodytus planus ir programas ir informuodamos 3 dalyje nurodytą visuomenę, valstybės narės tam tikrais atvejais bendradarbiauja su trečiosiomis šalimis, ypatingą dėmesį atkreipiant į šalis kandidates.9 straipsnisOzono ir pirmtakų medžiagų koncentracijų įvertinimas aplinkos ore1. Zonose ir aglomeracijose, kuriose ozono koncentracijos per bet kurį ankstesnį penkerių metų laikotarpį vykdytų matavimų metu viršijo ilgalaikius tikslus, yra privaloma vykdyti nenutrūkstamus matavimus nustatytoje vietoje.Jeigu turimi mažiau nei penkerių metų duomenys, viršijimai gali būti valstybių narių nustatomi derinant nedidelės trukmės matavimus tokiu laiku ir tokiose vietose, kurios būdingos aukščiausiems taršos lygiams, su duomenimis, gautais sudarant išmetamų teršalų aprašus ir modelius.IV priede išvardyti ėminių ėmimo vietų nustatymo kriterijai atliekant ozono matavimus.V priedo I skirsnyje nurodytas mažiausias ėminių ėmimo vietų skaičius atliekant nenutrūkstamus ozono matavimus kiekvienoje zonoje arba aglomeracijoje, kuriose, vertinant oro kokybę, matavimai yra vienintelis informacijos šaltinis.Azoto dioksido matavimai taip pat turi būti atliekami mažiausiai 50 % ozono ėminių ėmimo vietų, kaip reikalauja V priedo I skirsnis. Azoto dioksido matavimai yra atliekami nenutrūkstamai, išskyrus fonines stotis kaimo vietovėse, kaip apibrėžta IV priedo I skirsnyje, kur gali būti taikomi kitokie matavimų metodai.Zonose ir aglomeracijose, kuriose informacija, gauta iš ėminių ėmimo vietų, skirtų matavimams nustatytose vietose atlikti, yra papildoma modeliniais ir (arba) indikatoriniais matavimais, bendras ėminių ėmimo vietų skaičius, apibrėžtas V priedo I skirsnyje, gali būti sumažintas, jei:a) taikant papildomus metodus gaunama pakankamo lygio informacija oro kokybei įvertinti, atsižvelgiant į siektinas vertes, informavimo ir pavojaus slenksčius;b) ėminių ėmimo vietų, kurios turi būti įrengtos, skaičiaus bei kitų metodų erdvinio išskaidymo turėtų pakakti, kad pagal VII priedo I skirsnyje apibrėžtus duomenų kokybės tikslus būtų galima nustatyti ozono koncentraciją, o rezultatai būtų įvertinti, kaip apibrėžta VII priedo II skirsnyje;c) kiekvienoje zonoje arba aglomeracijoje yra ne mažiau kaip viena ėminių ėmimo vieta dviem milijonams gyventojų arba viena ėminių ėmimo vieta 50000 km2, priklausomai nuo to, kuriuo atveju gaunamas didesnis ėminių ėmimo vietų skaičius;d) kiekvienoje zonoje ar aglomeracijoje yra ne mažiau kaip viena ėminių ėmimo vieta; ire) azoto dioksidas yra matuojamas visose likusiose ėminių ėmimo vietose, išskyrus fonines stotis kaimo vietovėse.Tokiu atveju į modelinių ir (arba) indikatorinių matavimų rezultatus yra atsižvelgiama vertinant oro kokybę pagal siektinas vertes.2. Tose zonose ir aglomeracijose, kuriose per ankstesnius penkerius matavimų metus koncentracijos buvo žemesnės nei ilgalaikiai tikslai, nenutrūkstamų matavimų stočių skaičius yra nustatomas pagal V priedo II skirsnį.3. Kiekviena valstybė narė užtikrina, kad jos teritorijoje būtų įrengta ir eksploatuojama bent viena matavimų stotis, galinti pateikti duomenis apie VI priede išvardytas ozono prekursorių medžiagų koncentracijas. Valstybės narės pasirenka stočių, kuriose turi būti matuojamos ozono prekursorių medžiagos, skaičių ir vietą, atsižvelgdamos į minėtame priede nustatytus tikslus, metodus ir rekomendacijas.Kaip vadovo, sudaryto pagal 12 straipsnį, dalis, rekomendacijos dėl tinkamos ozono prekursorių medžiagų matavimo strategijos yra nustatytos atsižvelgiant į šiuo metu galiojančius Bendrijos teisės aktų reikalavimus ir bendrą oro teršalų monitoringo ir tolimosios oro teršalų pernašos vertinimą Bendrijoje (EMEP).4. Pamatiniai ozono analizės metodai yra išvardyti VIII priedo I skirsnyje. VIII priedo II skirsnyje numatyta ozonui pritaikyta pamatinė modelinė technika.5. Visi pakeitimai, reikalingi šiam straipsniui ir IV–VIII priedams suderinti su mokslo ir technikos pažanga, priimami 13 straipsnio 2 dalyje nustatyta tvarka.10 straipsnisInformacijos ir ataskaitų pateikimas1. Valstybės narės, perduodamos Komisijai informaciją pagal Direktyvos 96/62/EB 11 straipsnį, taip pat siųsdamos ją pirmą kartą už kalendorinius metus nuo 15 straipsnio 1 dalyje nurodytos datos:a) siunčia Komisijai už kiekvienus kalendorinius metus ne vėliau kaip kitų metų rugsėjo 30 d. 3 straipsnio 2 dalyje, 4 straipsnio 2 dalyje ir 5 straipsnyje nurodytų zonų ir aglomeracijų sąrašus;b) siunčia Komisijai ataskaitą, kurioje pateikiama siektinų verčių viršijimų trumpa apžvalga, kaip nustatyta I priedo II skirsnyje. Šioje ataskaitoje pateikiamas paaiškinimas dėl siektinų verčių žmonių sveikatos apsaugai metinių viršijimų. Ataskaitoje taip pat turi būti 3 straipsnio 3 dalyje nurodyti planai ir programos. Ataskaita išsiunčiama ne vėliau kaip praėjus dvejiems metams nuo laikotarpio pabaigos, kurio metu buvo stebėtas siektinų verčių viršijimas;c) kas treji metai valstybės narės praneša Komisijai apie bet kurio plano ar programos vykdyme padarytą pažangą.2. Be to, valstybės narės, pirmą kartą siųsdamos ataskaitą apie kalendorinius metus nuo 15 straipsnio 1 dalyje nurodytos datos:a) kasmet kiekvieną mėnesį nuo balandžio iki rugsėjo siunčia Komisijai negalutinę informaciją:i) ne vėliau kaip iki kito mėnesio pabaigos apie kiekvienos dienos viršijamą (-us) informavimo ir (arba) pavojaus slenkstį (-čius): data, bendras viršijimo valandų skaičius, maksimali 1 valandos ozono vertė (-ės);ii) kasmet, ne vėliau kaip iki spalio 31 d., visą kitą III priede nurodytą informaciją;b) ne vėliau kaip kitų metų rugsėjo 30 dieną apie kiekvienus kalendorinius metus siunčia Komisijai III priede nurodytą patvirtintą informaciją ir ozono prekursorių medžiagų, nurodytų VI priede, tų metų metines vidutines koncentracijas;c) kas treji metai kartu su Tarybos direktyvos 91/692/EEB [11] 4 straipsnyje nurodyta sektorių ataskaita ir ne vėliau kaip iki kitų metų rugsėjo 30 d., pasibaigus kiekvienam trejų metų laikotarpiui, Komisijai siunčia:i) informaciją, kurioje iš naujo patikrinti ozono lygiai, stebėti arba vertinti 3 straipsnio 2 dalyje, 4 straipsnio 2 dalyje ir 5 straipsnyje nurodytose zonose ir aglomeracijose;ii) informaciją apie visas priemones, kurių buvo imtasi ar buvo planuojama imtis pagal 4 straipsnio 2 dalį, iriii) informaciją apie sprendimus dėl trumpalaikių veiksmų planų ir dėl projekto ir turinio bei visų šių planų, parengtų pagal 7 straipsnį, poveikio įvertinimą.3. Komisija:a) užtikrina, kad informacija, pateikiama pagal 2 dalies a punktą, būtų nedelsiant perduodama Europos aplinkos agentūrai, naudojant tinkamas priemones;b) kasmet skelbia sąrašą zonų ir aglomeracijų, įteikiamų pagal 1 dalies a punktą, ir kasmet iki lapkričio 30 d. — ataskaitą apie tų metų vasaros ir ankstesnių kalendorinių metų duomenis apie ozoną, kurios tikslas — pateikti kiekvienoje valstybėje narėje susidariusios situacijos apžvalgas taip, kad jas būtų galima palyginti atsižvelgiant į skirtingas meteorologines sąlygas ir tarpvalstybinę taršą, bei visus ilgalaikių tikslų nustatytų verčių viršijimus valstybėse narėse;c) reguliariai tikrina pagal 1 dalies b punktą įteikiamų planų arba programų įgyvendinimą, analizuodama jų eigą ir oro taršos tendencijas, atsižvelgiant į meteorologines sąlygas ir ozono prekursorių (biogeninių arba antropogeninių) kilmę;d) rengiant trejų metų ataskaitas apie aplinkos oro kokybę pagal Direktyvos 96/62/EB 11 straipsnio 2 dalį, atsižvelgia į informaciją, pateikiamą pagal 1 ir 2 dalis;e) organizuoja, kad būtų tinkamai keičiamasi informacija ir patirtimi, suteikiama pagal 2 dalies c punkto iii papunktį dėl trumpalaikių veiksmų planų projekto ir jų įgyvendinimo.4. Vykdant 3 dalyje nurodytas užduotis, Komisija prireikus prašo Europos aplinkos agentūros atlikti ekspertizę.5. Data, iki kurios valstybės narės praneša Komisijai apie pirminiam oro kokybės įvertinimui taikytus metodus pagal Direktyvos 96/62/EB 11 straipsnio 1 dalies d punktą, turi būti ne vėlesnė nei 2003 m. rugsėjo 9 d.11 straipsnisPatikslinimai ir ataskaitų pateikimas1. Komisija ne vėliau kaip iki 2004 m. gruodžio 31 d. Europos Parlamentui ir Tarybai pateikia ataskaitą, pagrįstą šios direktyvos taikymo srityje įgyta patirtimi. Joje visų pirma pateikiama:a) atsižvelgiant į Pasaulio sveikatos organizacijos rekomendacijas, naujausių mokslinių tyrimų metu gauti duomenys apie ozono poveikį aplinkai ir žmonių sveikatai, ypač atsižvelgiant į jautrias gyventojų grupes; turi būti atsižvelgiama į tikslesnių modelių kūrimą;b) duomenys apie technologijų naujoves, įskaitant visos Europos pažangą, pasiektą koncentracijų matavimams ir kitiems koncentracijų vertinimams taikomų metodų srityje, bei ozono koncentracijų raidos srityje;c) modelinių prognozių palyginimas su faktiniais matavimais;d) informacija apie ilgalaikių tikslų, siektinų verčių, informavimo ir pavojaus slenksčių nustatymą ir lygius;e) ozono poveikio kultūroms ir natūraliai augalijai rezultatai pagal UN/ECE Tolimų oro teršalų permainų konvencijos Tarptautinę bendrąją programą.2. Ataskaita pateikiama kaip neatskiriama oro kokybės strategijos, skirtos patikslinti ir pasiūlyti Bendrijai oro kokybės tikslus ir plėtoti jų įgyvendinimo strategijas, dalis, siekiant užtikrinti šių tikslų įgyvendinimą. Todėl ataskaitoje turi būti atsižvelgta į:a) plačią taikymo sritį toliau mažinant išmetamųjų teršalų kiekius iš visų atitinkamų šaltinių, atsižvelgiant į technines galimybes ir rentabilumą;b) ryšį tarp teršalų bei galimybes taikyti kombinuotas strategijas, kad Bendrijoje būtų įgyvendinta tam tikra oro kokybė ir su ja susiję tikslai;c) galimybes Bendrijos lygiu imtis tolesnių veiksmų, siekiant sumažinti prekursorių išmetimą;d) pažangą, pasiektą įgyvendinant I priedo siektinas vertes, įskaitant planus ir programas, sukurtas ir įgyvendintas pagal 3 ir 4 straipsnius, patirtį, įgytą įgyvendinant trumpalaikius veiksmų planus pagal 7 straipsnį, ir sąlygas, kaip nustatyta IV priede, kurioms esant buvo atlikti oro kokybės matavimai;e) galimybes I priedo III skirsnyje išvardytus ilgalaikius tikslus įgyvendinti per nustatytą laiką;f) dabartinius ir būsimus reikalavimus dėl informacijos visuomenei pateikimo ir dėl informacijos keitimosi tarp valstybių narių ir Komisijos;g) ryšį tarp šios direktyvos ir numatytų pokyčių, atsirandančių dėl priemonių, kurių turi imtis Bendrija ir valstybės narės, kad būtų įgyvendinti su klimato kaita susiję įsipareigojimai;h) taršos pernašas per valstybines sienas, atsižvelgiant į priemones, kurių imtasi šalyse kandidatėse.3. Ataskaitoje taip pat pateikiama šios direktyvos nuostatų apžvalga, atsižvelgiant į joje padarytas išvadas, o prireikus prie jos pridedami pasiūlymai iš dalies pakeisti šią direktyvą, ypatingą dėmesį atkreipiant į ozono poveikį aplinkai ir žmonių sveikatai, ypač nurodant jautrias gyventojų grupes.12 straipsnisVadovas1. Komisija iki 2002 m. rugsėjo 9 d. parengia vadovą šiai direktyvai įgyvendinti. Tai darydama ji prašys valstybių narių, Europos aplinkos agentūros ir kitų ekspertinių institucijų atlikti ekspertizę, atsižvelgiant į galiojančius Bendrijos teisės aktų ir EMEP reikalavimus.2. Vadovas priimamas 13 straipsnio 2 skirsnyje nustatyta tvarka. Šis vadovas neturi nei tiesioginės, nei netiesioginės įtakos keičiant siektinas vertes, ilgalaikius tikslus, pavojaus ar informavimo slenksčius.13 straipsnisKomiteto darbo tvarka1. Komisijai padeda Direktyvos 96/62/EB 12 straipsnio 2 dalimi įsteigtas komitetas.2. Darant nuorodą į šią dalį, taikomi Sprendimo 1999/468/EB 5 ir 7 straipsniai, atsižvelgiant į minėto sprendimo 8 straipsnį.Sprendimo 1999/468/EB 5 straipsnio 6 dalyje nustatytas laikotarpis — trys mėnesiai.3. Komitetas patvirtina savo darbo tvarkos taisykles.14 straipsnisNuobaudosValstybės narės nustato nuobaudas, taikytinas nacionalinių nuostatų, priimtų pagal šią direktyvą pažeidimams. Nuobaudos turi būti veiksmingos, proporcingos ir atgrasančios.15 straipsnisPerkėlimas į nacionalinę teisę1. Valstybės narės priima įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie, įsigalioję iki 2003 m. rugsėjo 9 d., įgyvendina šią direktyvą. Apie tai jos nedelsdamos praneša Komisijai.Valstybės narės, tvirtindamos šias priemones, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.2. Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų nacionalinės teisės aktų pagrindinių nuostatų tekstus.16 straipsnisPanaikinimasDirektyva 92/72/EEB panaikinama nuo 2003 m. rugsėjo 9 d.17 straipsnisĮsigaliojimasŠi direktyva įsigalioja jos paskelbimo Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje dieną.18 straipsnisAdresataiŠi direktyva skirta valstybėms narėms.Priimta Briuselyje, 2002 m. vasario 12 d.Europos Parlamento varduPirmininkasP. CoxTarybos varduPirmininkasJ. Piqué i Camps[1] OL C 56 E, 2000 2 29, p. 40 irOL C 29 E, 2001 1 30, p. 291.[2] OL C 51, 2000 2 23, p. 11.[3] OL C 317, 2000 11 6, p. 35.[4] 2000 m. kovo 15 d. Europos Parlamento nuomonė (OL C 377, 2000 12 29, p. 154), 2001 m. kovo 8 d. Tarybos bendroji pozicija (OL C 126, 2001 4 26, p. 1) ir 2001 m. birželio 13 d. Europos Parlamento sprendimas (dar nepaskelbta Oficialiajame leidinyje), 2002 m. sausio 17 d. Europos Parlamento sprendimas ir 2001 m. gruodžio 19 d. Tarybos sprendimas.[5] OL C 138, 1993 5 17, p. 1.[6] OL L 275, 1998 10 10, p. 1.[7] OL L 296, 1996 11 21, p. 55.[8] OL L 309, 2001 11 27, p. 22.[9] OL L 184, 1999 7 17, p. 23.[10] OL L 297, 1992 10 13, p. 1.[11] OL L 377, 1991 12 31, p. 48.--------------------------------------------------I PRIEDASSĄVOKŲ APIBRĖŽIMAI, OZONO SIEKTINOS VERTĖS IR ILGALAIKIAI TIKSLAI1. Sąvokų apibrėžimaiVisos vertės turi būti išreikštos μg/m3. Tūris turi būti standartizuojamas tokiomis temperatūros ir slėgio sąlygomis: 293 K ir 101,3 kPa. Laikas apibrėžiamas Vidurio Europos laiku.AOT40 (išreikštas (μg/m3) × valandos) yra skirtumo tarp valandinių koncentracijų, didesnių už 80 μg/m3 (= 40 dalių vienam milijardui), ir 80 μg/m3 suma per nustatytą laikotarpį, naudojant tik vienos valandos vertes, matuotas nuo 8:00 iki 20:00 val. Vidurio Europos laiku kiekvieną dieną [1].Kad metiniai duomenys apie viršijamas vertes, naudojamas apskaičiuoti atitiktį toliau nurodytoms siektinoms vertėms ir ilgalaikiams tikslams, būtų pagrįsti, jie turi atitikti III priedo II skirsnyje nustatytus kriterijus.II. Ozono siektinos vertės| Parametrai | 2010 m. siektina vertė [2] [5] |1.Siektina vertė, nustatyta žmonių sveikatos apsaugai | Didžiausias paros 8 valandų vidurkis [3] | 120 μg/m3 neturi būti viršijama daugiau nei 25 dienas per kalendorinius metus, imant trejų metų vidurkį [4] |2.Siektina vertė, nustatyta augalijos apsaugai | AOT40, apskaičiuotas pagal 1 valandos vertes nuo gegužės iki liepos mėn. | 18000 μg/m3 × h, imant penkerių metų vidurkį [4] |III. Ozono ilgalaikiai tikslai| Parametrai | Ilgalaikiai tikslai [6] |1.Ilgalaikiai tikslai, nustatyti žmonių sveikatos apsaugai | Didžiausias paros 8 valandų vidurkis per kalendorinius metus | 120 μg/m3 |2.Ilgalaikiai tikslai, nustatyti augalijos apsaugai | AOT40, apskaičiuotas pagal 1 valandos vertes nuo gegužės iki liepos mėn. | 6000 μg/m3 × h |[1] Arba atitinkamas laikas labai nutolusiuose regionuose.[2] Atitiktis siektinoms vertėms bus vertinama kaip gauta iš šios vertės, t. y. 2010 m. bus pirmi metai, kai per juos gauti duomenys bus naudojami apskaičiuojant atitiktį per kitus trejus ar penkerius metus.[3] Didžiausia paros 8 valandų vidutinė koncentracija yra atrenkama, išnagrinėjus per 8 valandas gautus vidurkius, apskaičiuotus iš per valandą gautų duomenų ir juos kas valandą atnaujinant. Taip apskaičiuotas kiekvienas 8 valandų vidurkis yra nustatomas tai parai, kai ji pasibaigia, t. y. bet kurios paros pirmasis apskaičiavimų laikotarpis — tai laikas nuo praėjusios paros 17:00 iki šios 01:00; paskutinis bet kurios vienos paros laikotarpis — tai tos paros laikas nuo 16:00 iki 24:00.[4] Jeigu trejų arba penkerių metų vidurkių neįmanoma nustatyti, remiantis išsamiais ir nuosekliais metiniais duomenimis, mažiausi metiniai duomenys, reikalingi patikrinti atitiktį siektinoms vertėms, yra tokie:- žmonių sveikatos apsaugos siektinos vertės: vienerius metus galiojantys duomenys,- augmenijos apsaugos siektinos vertės: trejus metus galiojantys duomenys.[5] Šios siektinos vertės ir leidžiamos viršyti vertės yra nustatytos nepažeidžiant tyrimų ir 11 straipsnyje numatytų patikslinimų rezultatų, kuriuose atsižvelgiama į skirtingas geografines ir klimatines sąlygas Europos bendrijoje.[6] Bendrijos pažanga siekiant ilgalaikių tikslų, naudojant 2020 m. atskaitos tašku, yra nagrinėjama kaip 11 straipsnyje nurodyto proceso dalis.--------------------------------------------------II PRIEDASGYVENTOJŲ INFORMAVIMO IR PAVOJAUS SLENKSČIAII. Informavimo ir pavojaus slenksčiai ozono atžvilgiu| Parametrai | Vertė |Informavimo slenkstis | 1 valandos vidurkis | 180 μg/m3 |Pavojaus slenkstis | 1 valandos vidurkis [1] | 240 μg/m3 |II. Mažiausias visuomenei pateiktinos informacijos kiekis, kai viršijamas informavimo slenkstis arba kai toks viršijimas yra numatomasIšsamią, visuomenei pakankamai plačiu mastu nedelsiant pateiktiną informaciją turėtų sudaryti:1) informacija apie nustatytą verčių viršijimą:- vieta arba sritis, kurioje viršytos vertės,- viršyto slenksčio pobūdis (informavimo ar pavojaus),- viršijimo pradžios laikas ir trukmė,- aukščiausia 1 valandos ir 8 valandų koncentracija;2) prognozė kitai popietei/dienai (-oms):- geografinė sritis, kurioje tikimasi, kad bus viršytas informavimo ir (arba) pavojaus slenkstis,- numatomas taršos pokytis (pagerėjimas, nusistovėjimas arba pablogėjimas);3) informacija apie konkrečią gyventojų grupę, galimas poveikis sveikatai ir rekomenduojamas elgesys:- informacija apie gyventojų rizikos grupes,- galimų simptomų apibūdinimas,- rekomenduojamos atsargumo priemonės, kurių turi imtis konkretūs gyventojai,- papildomos informacijos šaltiniai ir kaip ją galima rasti;4) informacija apie prevencinius veiksmus siekiant sumažinti užterštumą ir (arba) jo poveikį:nurodomi pagrindiniai taršos šaltiniai; rekomendacijos kokių imtis veiksmų išmetamų teršalų kiekiui sumažinti.[1] Įgyvendinant 7 straipsnį, slenksčius viršijančios vertės turi būti matuojamos arba numatomos iš eilės tris valandas.--------------------------------------------------III PRIEDASInformacija, kurią valstybės narės pateikia Komisijai, ir duomenų sumavimo bei statistinių parametrų apskaičiavimo kriterijaiI. Komisijai pateiktina informacijaŠioje lentelėje nustatyta duomenų, kuriuos valstybės narės turi pateikti Komisijai, rūšis ir kiekis:| Stoties rūšis | Lygis | Vidutinis/kaupimo laikas | Privalomi duomenys, pateikiami kiekvieną mėnesį nuo balandžio iki rugsėjo | Kasmetinė ataskaita |Informavimo slenkstis | Bet kuri | 180 μg/m3 | 1 valanda | kiekvienos paros viršijimas (-ai): data, bendras viršijimo valandų skaičius, maksimalios 1 valandos ozono ir su juo susijusio NO2 vertės, jeigu reikalaujama,kas mėnesį, 1 val. didžiausias ozono kiekis | kiekvienos paros viršijimas (-ai): data, bendras viršijimo valandų skaičius, maksimalios 1 valandos ozono ir su juo susijusio NO2 vertės, jeigu reikalaujama |Pavojaus slenkstis | Bet kuri | 240 μg/m3 | 1 valanda | kiekvienos paros viršijimas (-ai): data, bendras viršijimo valandų skaičius, maksimalios 1 valandos ozono ir su juo susijusio NO2 vertės, jeigu reikalaujama | kiekvienos paros viršijimas (-ai): data, bendras viršijimo valandų skaičius, maksimalios 1 valandos ozono ir su juo susijusio NO2 vertės, jeigu reikalaujama |Sveikatos apsauga | Bet kuri | 120 μg/m3 | 8 valandos | kiekvienos paros viršijimas (-ai): data, didžiausias per 8 valandas [2] | kiekvienos paros viršijimas (-ai): data, didžiausias per 8 valandas [2] |Augalijos apsauga | Priemiesčiai, kaimo vietovės, foninės kaimo vietovės | AOT40 [1]= 6000 μg/m3 × val. | 1 val., rinkta nuo balandžio iki rugsėjo | — | Vertė |Miškų apsauga | Priemiesčiai, kaimo vietovės, foninės kaimo vietovės | AOT40 [1]= 20000 μg/m3 × val. | 1 val., rinkta nuo balandžio iki rugsėjo | — | Vertė |Medžiagos | Bet kurioje | 40 μg/m3 [3] | 1 metai | — | Vertė |Kaip dalis metinės ataskaitos taip pat turi būti pateikta toliau nurodyta informacija, jeigu visi turimi valandiniai duomenys apie ozoną, azoto dioksidą ir azoto oksidus nagrinėjamais metais nebuvo pristatyti pagal Tarybos sprendimą 97/101/EB [4]:- apie ozoną, azoto dioksidą, azoto oksidus ir ozono ir azoto dioksido sumas (pridėtas kaip vieno milijardo dalis, bei išreikštas ozono μg/m3) — didžiausias, 99,9-tasis, 98-tasis, 50-tasis procentilis ir metinis vidurkis, bei pagrįsti duomenys, gauti iš valandinės serijos,- didžiausias, 98-tasis, 50-tasis procentilis ir metinis vidurkis, gautas iš 8 valandų ozono maksimumo.Mėnesinėse ataskaitose pateikti duomenys yra laikomi privalomais ir turi būti atnaujinami, jeigu reikia, vėlesnėse ataskaitose.II. Duomenų sumavimo ir statistinių parametrų apskaičiavimo kriterijaiProcentiliai apskaičiuojami taikant Tarybos sprendime 97/101/EB apibrėžtą metodą.Šie kriterijai turi būti naudojami tikrinant pagrįstumą, kai sumuojami duomenys ir apskaičiuojami statistiniai parametrai:+++++ TIFF +++++Parametrai | Pagrįstų duomenų reikalaujamas santykis |1 valandos vertės | 75 % (t. y. 45 minutės) |8 valandų vertės | 75 % (t. y. 6 valandos) |Didžiausias dienos 8 valandų vidurkis, skaičiuojant 8 valandų vidurkius | 75 % valandinių 8 valandų vidurkių (t. y. 18 8 valandų vidurkių per dieną) |AOT40 | 90 % 1 valandos verčių, gautų per laiką, apibrėžtą apskaičiuojant AOT40 vertę (-es) [5] |Metinis vidurkis | 75 % 1 valandos verčių, gautų atskirai vasaros metu (nuo balandžio iki rugsėjo) ir žiemos metu (nuo sausio iki kovo, nuo spalio iki gruodžio) |Viršijamų verčių skaičius ir didžiausios vertės per mėnesį | 90 % dienos didžiausių vidutinių verčių, gautų per 8 valandas (27 turimos dienos vertės per mėnesį) 90 % 1 valandos verčių, gautų nuo 8:00 iki 20:00 Vidurio Europos laiku |Viršijamų verčių skaičius ir didžiausios vertės per metus | per penkis iš šešių mėnesių vasaros metu |[1] Žr. AOT40 apibrėžimą I priedo I skirsnyje.[2] Didžiausias dienos 8 valandų vidurkis (žr. I priedo II skirsnio a pastabą).[3] Vertė turi būti patikslinta pagal 11 straipsnio 3 dalį, atsižvelgiant į besikeičiančias mokslo žinias.[4] OL L 35, 1997 2 5, p. 14.[5] Tai valandų skaičius per AOT40 apibrėžime nustatytą laiką (pvz., nuo 8:00 iki 20:00 nuo gegužės 1 d. iki liepos 31 d. kasmet augalijos apsaugai ir nuo balandžio 1 d. iki rugsėjo 30 d. kasmet miškų apsaugai).--------------------------------------------------IV PRIEDASOZONO KONCENTRACIJŲ VERTINIMO IR ĖMINIŲ ĖMIMO VIETŲ KLASIFIKAVIMO IR IŠDĖSTYMO KRITERIJAIFiksuotiems matavimams taikomi tokie reikalavimai:I. Matavimo vietų išdėstymas makroskalėjeStoties tipas | Matavimų tikslai | Charakteristikos [1] | Matavimo vietų išdėstymo makroskalėje kriterijai |Miesto | Žmonių sveikatos apsauga: įvertinti ozono poveikį gyventojų sveikatai, t. y. kur didelis gyventojų tankis ir aukšta ozono koncentracija ir atspindi poveikį plačiajai visuomenei | Keli km2 | Atokiai nuo tokių vietinių išmetamųjų teršalų kaip eismo, degalinių ir pan. Ventiliuojamos vietos, kur galima išmatuoti gerai susimaišiusius lygius Vietovės, t. y. miestų gyvenamieji ir komerciniai rajonai, parkai (toliau nuo medžių), didelės gatvės arba skverai, kuriuose eismas nedidelis arba jo nėra, švietimo, sporto arba rekreacijos įrenginiams būdingos vietos |Priemiesčio | Žmonių sveikatos ir augalijos apsauga: įvertinti poveikį gyventojams ir augalams, esantiems aglomeracijų pakraščiuose, kur ozono lygiai aukščiausi, kuriais tiesiogiai ar netiesiogiai gali būti veikiami gyventojai ir augalija | Kelios dešimtosios km2 | Tam tikru atstumu nuo vietos, kur išmetami didžiausi teršalų kiekiai, pavėjui pagrindine vėjo kryptimi/kryptimis, esant palankioms ozono susidarymo sąlygoms Kur gyventojai, jautrūs pasėliai ar natūralios ekosistemos, esančios aglomeracijos išoriniame pakraštyje, yra veikiami dideliais ozono lygiais Tam tikrais atvejais kai kurios priemiestinės stotys taip pat esančios prieš vėją nuo vietų su didžiausiu išmetamųjų teršalų kiekiu, kad būtų galima nustatyti regioninius foninius ozono lygius |Kaimo vietovių | Žmonių sveikatos ir augalijos apsauga: įvertinti ozono koncentracijų poveikį gyventojams, pasėliams ir natūralioms ekologinėms sistemoms subregioniniu mastu | Subregioniniai lygiai (keli km2) | Stotys gali būti įrengtos mažose gyvenvietėse ir (arba) vietovėse su natūraliomis ekosistemomis, miškais arba pasėliais Būdingas ozonui, nuošaliai nuo tiesioginio vietinių išmetamųjų teršalų poveikio, tokių kaip pramoniniai įrenginiai ir keliai Atvirose vietovėse, bet ne ant aukštų kalnų viršūnių |Foninės kaimo vietovės | Žmonių sveikatos ir augalijos apsauga: įvertinti ozono koncentracijų poveikį pasėliams ir natūralioms ekosistemoms | Regioniniai/nacionaliniai/kontinentiniai lygiai (1000-10000 km2) | Stotys įrengiamos vietovėse su mažesniu gyventoju tankiu, pvz., natūralios ekosistemos, miškai, esantys toli nuo miestų ir pramoninių rajonų ir atokiai nuo vietinių išmetamųjų teršalų Vengti vietovių, kuriose tam tikrose vietose padidintais kiekiais susidaro paviršinės inversijos sąlygos, taip pat didelių kalnų viršūnių Nerekomenduojamos pakrančių vietovės su ryškiais vėjo ciklų paros svyravimais |Tam tikrais atvejais turėtų būti atsižvelgta į tai, kad kaimo vietovėse ir foninėse kaimo vietovėse esančios stotys atitiktų Komisijos reglamento (EB) Nr. 1091/94 [2] reikalavimus dėl Bendrijos miškų apsaugos nuo atmosferinių teršalų.II. Matavimo vietų išdėstymas mikroskalėjeŠių rekomendacijų turėtų būti laikomasi tiek, kiek jas galima praktiškai pritaikyti:1. Neturėtų būti jokių užtvarų oro srautui patekti į ėminių ėmiklio įsiurbiamąją angą, (laisvas ne mažiau kaip 270o skliaute) be jokių kliūčių, trukdančių orui tekėti šalia ėminių ėmiklio, t. y. atokiai nuo pastatų, balkonų, medžių ir kitų kliūčių daugiau nei per du aukščius kliūties, kuri išsikiša virš ėmiklio.2. Įprasta, kad ėminio ėmiklio įsiurbiamoji anga būtų įrengta nuo 1,5 m (kvėpavimo zona) iki 4 m aukštyje nuo žemės paviršiaus. Kai kuriomis aplinkybėmis ji gali būti aukščiau priemiesčių stotyse ir miškingose vietovėse.3. Ėminių zondas turėtų būti įtaisomas taip, kad jis būtų gana atokiai nuo tokių šaltinių kaip krosnys ir deginimo įrenginių dūmtakiai ir daugiau nei 10 m nuo artimiausio kelio, atstumą didinant priklausomai nuo eismo intensyvumo.4. Ėmiklio išmetamoji anga turėtų būti laikoma taip, kad išmestas oras vėl nepatektų į įsiurbiamąją angą.Taip pat galėtų būti atsižvelgiama į šiuos veiksnius:1) trukdantys šaltiniai;2) saugumas;3) priėjimas;4) galimybė naudotis elektros energija ir telefono ryšiu;5) vietovės matomumas jos aplinkos atžvilgiu;6) visuomenės ir operatorių saugumas;7) galimybė sujungti ėminių ėmimo vietas skirtingiems teršalams;8) planavimo reikalavimai.III. Dokumentai ir vietų atrankos patikrinimasTvarka vietai išrinkti klasifikavimo etape turėtų būti išsamiai pagrįsta dokumentais bei tokiomis priemonėmis kaip geodezinė apylinkių nuotrauka ir detalus žemėlapis. Vietos turėtų būti reguliariai tikrinamos, pakartotinai pateikiant dokumentus, siekiant užtikrinti, kad bus laikomasi atrankos kriterijų.Tam yra reikalingas monitoringo duomenų tinkamas atrinkimas ir aiškinimas, atsižvelgiant į meteorologinius ir fotocheminius procesus, turinčius įtakos tam tikroje vietoje matuotoms ozono koncentracijoms.[1] Jeigu įmanoma, ėminių ėmimo vietos taip pat turėtų būti tokios, kad jų charakteristikos būtų panašios į toliau nuo jų esančių vietovių charakteristikas.[2] OL L 125, 1994 5 18, p. 1.--------------------------------------------------V PRIEDASMAŽIAUSIO ĖMINIŲ ĖMIMO VIETŲ SKAIČIAUS, REIKALINGO ATLIKTI OZONO KONCENTRACIJŲ MATAVIMUS NUSTATYTOSE VIETOSE, NUSTATYMO KRITERIJAII. Mažiausias ėminių ėmimo vietų skaičius, reikalingas atlikti ozono koncentracijų matavimus nustatytose vietose oro kokybei įvertinti, atsižvelgiant į atitiktį siektinoms vertėms, ilgalaikiams tikslams ir pavojaus slenksčiams, kai nenutrūkstami matavimai yra vienintelis informacijos šaltinisGyventojų skaičius (× 1000) | Aglomeracijos (miesto ir priemiesčio) [1] | Kitos zonos (miesto ir priemiesčio) [1] | Foninės, esančios kaimo vietovėse |< 250 | | 1 | 1 stotis/50000 km2 kaip vidutinis tankis visose šalies zonose [2] |< 500 | 1 | 2 |< 1000 | 2 | 2 |< 1500 | 3 | 3 |< 2000 | 3 | 4 |< 2750 | 4 | 5 |< 3750 | 5 | 6 |> 3750 | 1 papildoma stotis 2 milijonams gyventojų | 1 papildoma stotis 2 milijonams gyventojų |II. Mažiausias ėminių ėmimo vietų skaičius, skirtas atlikti ozono matavimus nustatytose vietose ilgalaikių tikslų siekiančiose zonose ir aglomeracijoseĖminių ėmimo vietų skaičius zonose kartu su kitomis papildomomis vertinimo priemonėmis, tokiomis kaip oro kokybės modeliavimas ir sujungti azoto dioksido matavimai, turi būti pakankamas, kad būtų galima patikrinti taršos ozonu tendencijas ir atitiktį ilgalaikiams tikslams. I skirsnyje apibrėžtas aglomeracijose ir kitose zonose esančių stočių skaičius gali būti sumažintas vienu trečdaliu. Jeigu informacija, gauta iš fiksuotų matavimų stočių, yra vienintelis informacijos šaltinis, turėtų būti ne mažiau kaip viena monitoringo stotis. Jeigu zonose, kuriose atliekami papildomi vertinimai, nebelieka matavimo stočių, bendradarbiavimas su kaimyninėse zonose esančiomis stotimis turi užtikrinti, kad ozono koncentracijos bus tinkamai įvertintos siekiant ilgalaikių tikslų. Atokiose kaimo vietovėse turėtų būti 1 stotis 100000 km2.[1] Ne mažiau kaip 1 stotis priemiesčio zonose, kur gyventojams gali pasireikšti didžiausias poveikis. Aglomeracijose ne mažiau kaip 50 % stočių turėtų būti priemiesčio zonose.[2] Sudėtingose vietovėse rekomenduojama 1 stotis 25000 km2.--------------------------------------------------VI PRIEDASOZONO PREKURSORIŲ MEDŽIAGŲ MATAVIMAITikslaiPagrindinis tokių matavimų tikslas yra išanalizuoti visas ozono prekursorių tendencijas, patikrinti išmetamųjų teršalų kiekio sumažinimo strategijas, patikrinti taršos aprašų nuoseklumą ir padėti išaiškinti taršos šaltinių ryšį su taršos koncentracija.Bet koks papildomas tikslas yra padėti suprasti ozono susidarymo ir pirmtakų sklaidos procesus, taip pat fotocheminių modelių taikymas.MedžiagosĮ ozono prekursorių matavimą turi įeiti bent azoto oksidų bei tam tikrų lakiųjų organinių junginių (LOJ) matavimas. Toliau pateikiamas rekomenduojamų matuoti lakiųjų organinių junginių sąrašas.EtanasEtilenasAcetilenasPropanasPropenasn-butanasi-butanas1-butenasTrans-2-butenasCis-2-butenas1,3-butadienasn-pentanasi-pentanas1-pentenas2-pentenasIzoprenasn-heksanasi-hexanasn-heptanasn-oktanasi-oktanasBenzenasToluenasEtilbenzenasm+p-ksilenaso-ksilenas1,2,4-trimetilbenzenas1,2,3-trimetilbenzenas1,3,5-trimetilbenzenasFormaldehidasVisi nemetaniniai angliavandeniliaiPamatiniai metodaiAzoto oksidams taikomi Direktyvoje 1999/30/EB [1] arba vėlesniuose Bendrijos teisės aktuose apibrėžti pamatiniai metodai.Visos valstybės narės turi pranešti Komisijai apie metodus, kuriuos jos taiko LOJ ėminiams imti ir matuoti. Komisija turi kaip galima greičiau atlikti palyginamuosius matavimus ir ištirti galimybę apibrėžti pamatinius metodus, taikomus prekursorių medžiagų ėminių ėmimui ir matavimams, kad būtų galima geriau palyginti matavimus ir kad jie būtų tikslesni iš naujo apsvarstant šią direktyvą pagal 11 straipsnį.Vietos parinkimasMatavimai ypač turėtų būti atliekami miesto ir priemiesčių vietovėse bet kurioje monitoringo vietoje, parinktoje pagal Direktyvos 96/62/EB reikalavimus, ir yra laikomi tinkamais pirmiau minėtiems monitoringo tikslams.[1] OL L 163, 1999 6 29, p. 41.--------------------------------------------------VII PRIEDASDUOMENŲ KOKYBĖS UŽTIKRINIMO TIKSLAI IR DUOMENŲ RINKIMAS ATLIEKANT ORO KOKYBĖS VERTINIMĄ1. Duomenų kokybės užtikrinimo tikslaiToliau nurodyti duomenų kokybės užtikrinimo tikslai, taikant leidžiamo neapibrėžtumo vertinimo metodus, ir mažiausio laiko intervalo tikslai bei matavimų duomenų surinkimo tikslai yra pateikti, kad jais būtų vadovaujamasi kokybės užtikrinimo programose.| Ozonui, NO ir NO2 |Nenutrūkstami nuolatiniai matavimaiAtskirų matavimų neapibrėžtumas | 15 % |Mažiausias surinktų duomenų kiekis | 90 % per vasarą 75 % per žiemą |Tiesioginiai matavimaiAtskirų matavimų neapibrėžtumas | 30 % |Mažiausias surinktų duomenų kiekis | 90 % |Mažiausias laiko intervalas | > 10 % per vasarą |ModeliavimasNeapibrėžtumas1 valandos vidutinės vertės (dienos metu) | 50 % |8 valandų dienos didžiausios vertės | 50 % |Tikslų įvertinimasNeapibrėžtumas | 75 % |Matavimo metodų neapibrėžtumas (95 % pasikliauties intervale) bus vertinamas pagal ISO "Matavimų neapibrėžties reiškinių vadovas" (1993 m.) principus arba pagal ISO 5725-1 "Matavimo metodų ir duomenų tikslumas (tikrumas ir tikslumas)" (1994 m.) arba lygiaverčius metodus. Lentelėje procentinės neapibrėžtumų vertės yra pateiktos atskiriems matavimams, suapvalinus per laikotarpį, kai apskaičiuojamos siektinos vertės ir ilgalaikiai tikslai 95 % pasikliauties intervale. Nenutrūkstamiems nuolatiniams matavimams neapibrėžtumas turėtų būti aiškinamas kaip taikytinas tose koncentracijų srityse, kurios naudojamos tam tikram slenksčiui.Modeliavimo ir objektyvaus vertinimo neapibrėžtumas yra apibrėžiamas kaip didžiausias matuojamų ir apskaičiuojamų koncentracijos lygių nuokrypis per laikotarpį apskaičiuojant tam tikrą slenkstį, neatsižvelgiant į reiškinių pasikartojamumą laike."Laiko intervalas" apibrėžiamas kaip laiko, reikalingo nustatyti slenksčio vertę, per kurį matuojamas teršalas, procentinė vertė."Duomenų surinkimas" apibrėžiamas kaip laiko, per kurį iš prietaiso gaunami pagrįsti duomenys, santykis su laiku, kuriam apskaičiuojamas statistinis parametras arba visa vertė.Į reikalavimus dėl mažiausių surenkamų duomenų ir laiko intervalo neįeina duomenys, prarasti dėl reguliaraus prietaisų kalibravimo ar įprasto remonto.II. Oro kokybės vertinimo rezultataiToliau nurodyta informacija turėtų būti renkama zonose ir aglomeracijose, kuriose gaunamai informacijai papildyti yra naudojami kitokie šaltiniai nei matavimai:- atliekamų vertinimo veiksmų apibūdinimas,- taikyti specialūs metodai su nuorodomis į metodo apibūdinimą,- duomenų ir informacijos šaltiniai,- rezultatų apibūdinimas, įskaitant neapibrėžtumus, ypač apie bet kurios srities zonos ar aglomeracijos dydį, kurioje koncentracijos viršija ilgalaikius tikslus arba siektinas vertes,- ilgalaikiai tikslai arba siektinos vertės, kurių tikslas yra apsaugoti žmonių sveikatą, gyventojų, kurie galėtų būti paveikti, ribą viršijančiomis koncentracijomis.Jeigu įmanoma, valstybės narės turėtų sudaryti žemėlapius, kuriuose nurodomas koncentracijų pasiskirstymas kiekvienoje zonoje ir aglomeracijoje.III. StandartizacijaOzono tūris turi būti standartizuojamas esant tokiai temperatūrai ir slėgiui: 293 K, 101,3 kPa. Azoto oksidai bus standartizuojami kaip apibrėžta Direktyvoje 1999/30/EB.--------------------------------------------------VIII PRIEDASOZONO ANALIZEI IR OZONO PRIETAISŲ KALIBRAVIMUI TAIKOMAS PAMATINIS METODAS1. Ozono analizei ir ozono prietaisų kalibravimui taikomas pamatinis metodas- analizės metodas: UV fotometrinis metodas (ISO FDIS 13964),- kalibravimo metodas: etaloninis UV fotometras (ISO FDIS 13964, VDI 2468, B1.6).Šį metodą standartizavo Europos standartizacijos komitetas (CEN). Komitetui paskelbus tam tikrą standartą, jame apibūdintas metodas ir technika bus šios direktyvos pamatinis ir kalibravimo metodas.Valstybės narės taip pat gali taikyti kitus metodus, jeigu jos įrodo, kad juos taikant gaunami rezultatai yra lygiaverčiai pirmiau minėtiems rezultatams.II. Ozonui naudojama pamatinė modeliavimo technikaŠiuo metu neįmanoma apibrėžti pamatinės modeliavimo technikos. Visi pakeitimai, daromi, kad šis klausimas būtų suderintas su mokslo ir technikos pažanga, priimami 13 straipsnio 2 dalyje nustatyta tvarka.--------------------------------------------------