title: 1996 m. kovo 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 96/9/EB dėl duomenų bazių teisinės apsaugos

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

31996L0009

Oficialusis leidinys L 077 , 27/03/1996 p. 0020 - 0028

		Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 96/9/EB1996 m. kovo 11 d.dėl duomenų bazių teisinės apsaugosEUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdami į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 57 straipsnio 2 dalį, 66 ir 100a straipsnius,atsižvelgdami į Komisijos pasiūlymą [1],atsižvelgdami į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [2],laikydamiesi Sutarties [3] 189b straipsnyje nustatytos tvarkos,(1) kadangi šiuo metu galiojantys teisės aktai nepakankamai gerai apsaugo visų valstybių narių duomenų bazes; kadangi ten, kur tokia apsauga yra, ji skiriasi pagal savybes;(2) kadangi tokie valstybių narių teisės aktuose numatyti duomenų bazių teisinės apsaugos skirtumai trukdo normaliam vidaus rinkos funkcionavimui, kai kalbama apie duomenų bazes ir ypač apie fizinių ir juridinių asmenų laisvę naudojantis operatyviosiomis (on-line) duomenų bazėmis teikti prekes ir paslaugas, remiantis visoje Bendrijoje suderintomis teisinėmis priemonėmis; kadangi tokie skirtumai gali dar labiau išryškėti, šioje srityje valstybėms narėms priėmus naujus teisės aktus, o tokia tendencija vis labiau pastebima tarptautiniu mastu;(3) kadangi būtina pašalinti vidaus rinkai normaliai funkcionuoti trukdančius skirtumus ir neleisti atsirasti naujiems, kadangi neigiamai vidaus rinkos neveikiančių arba informacijos rinkai Bendrijoje formuotis netrukdančių skirtumų šalinti ir trukdyti jiems atsirasti nereikia;(4) kadangi pagal įstatymus arba precedentinę teisę duomenų bazių autorių teisių apsauga įvairiomis formomis egzistuoja valstybėse narėse ir kadangi dėl valstybių narių teisės aktuose esančių apsaugos apimties ir sąlygų skirtumų nesuderintos intelektinės nuosavybės teisės gali trukdyti laisvam prekių arba paslaugų judėjimui Bendrijoje;(5) kadangi autorių teisė išliks kaip tam tikra išskirtinė teisė autoriams, kurie sukūrė duomenų bazes;(6) kadangi, nesant suderintų įstatymų dėl nesąžiningos konkurencijos arba precedentų teisės sistemos šiuo klausimu, vis dėlto būtinos kitos papildomos priemonės, kad būtų išvengta neteisėto duomenų bazės perkėlimo ir (arba) panaudojimo;(7) kadangi duomenų bazių kūrimas reikalauja didelių žmogiškų, techninių ir finansinių išteklių investavimo, o jas kopijuoti arba prie jų prieiti galima panaudojus tik mažą dalį savarankiškam jų kūrimui skirtos sumos;(8) kadangi neteisėtas duomenų bazės perkėlimas ir (arba) panaudojimas gali turėti rimtų ekonominių ir techninių pasekmių;(9) kadangi duomenų bazės yra gyvybiškai svarbus įrankis kuriant Bendrijos informacijos rinką; kadangi šio įrankio gali reikėti ir kitose srityse;(10) kadangi vis labiau Bendrijoje ir visame pasaulyje didėjantis kasmet gaunamos ir apdorojamos informacijos kiekis visose prekybos ir pramonės srityse įrodo būtinybę visoms valstybėms narėms investuoti į pažangias informacijos apdorojimo sistemas;(11) kadangi šiuo metu investicijų į duomenų bazes lygis tarp valstybių narių ir tarp Bendrijos bei didžiausių duomenų bazių gamintojų trečiųjų šalių labai skiriasi;(12) kadangi Bendrijoje tokios investicijos į modernias informacijos saugojimo ir apdorojimo sistemas yra įmanomos tik įvedus patikimą ir vienodą duomenų bazių autorių teisių apsaugos teisinę sistemą;(13) kadangi šia direktyva ginami darbų, duomenų ar kitokios medžiagos rinkiniai, kitaip dar vadinami"sankaupomis", kurie tvarkomi, saugomi ir naudojami elektroninėmis, elektromagnetinėmis, elektrovaizdinėmis ir panašiomis apdorojimo priemonėmis;(14) kadangi šia direktyva reglamentuojama apsauga turi apimti taip pat ir neelektroniniu būdu sukurtas duomenų bazes;(15) kadangi kriterijai, taikomi norint nustatyti, ar tam tikra duomenų bazė turėtų būti saugoma autorių teisių, turėtų būti apibrėžti atsižvelgus į tai, ar bazės duomenys buvo parinkti ir išdėstyti pagal paties autoriaus sukurtą sistemą; kadangi tokia apsauga turėtų apimti ir duomenų bazės struktūrą;(16) kadangi tik duomenų bazės autoriaus darbo originalumas turėtų būti laikomas kriterijumi, nustatančiu, ar duomenų bazę turėtų ginti autorių teisių apsaugos teisės aktai, ypač atsisakant estetinių ar kokybinių kriterijų;(17) kadangi terminas"duomenų bazė" pagal apibrėžimą turėtų apimti literatūros, meno, muzikos arba kitokių kūrinių, arba kitokios medžiagos rinkinius, pavyzdžiui, tekstų, garsų, vaizdų, skaičių, faktų ir duomenų; kadangi šis terminas turėtų apimti ir pavienių darbų, duomenų ar kitokios sistemingai arba metodiškai sutvarkytos ir individualiai prieinamos medžiagos rinkinius; kadangi tai rodo, kad garso arba vaizdo įrašų, kinematografinių, literatūrinių ir muzikinių kūrinių apsaugos ši direktyva nereglamentuoja;(18) kadangi ši direktyva leidžia autoriams laisvai apsispręsti, ar jie leis įtraukti jų darbus į duomenų bazes arba kaip jie leis tai padaryti, ir ypač ar toks leidimas yra išimtinis; kadangi duomenų bazių apsauga sui generis teise nepažeidžia kitiems bazės duomenims galiojančių teisių ir kadangi, ypač tais atvejais, kai autorius arba atitinkamos teisės savininkas leidžia įtraukti keletą savo darbų ar kitokių temų į duomenų bazę pagal neišimtinę sutartį, trečioji šalis gali pasinaudoti šiais darbais ar temomis, gavusi privalomą autoriaus arba atitinkamos teisės savininko leidimą, kuriam netaikoma duomenų bazės sudarytojo sui generis teisė, kuri neleistų jai to daryti, bet tik tuo atveju, jei tie darbai ar temos nebus perkeliami iš duomenų bazės arba panaudojami pagal suteiktą leidimą;(19) kadangi paprastai kelių muzikinių įrašų rinkinys kompaktinėje plokštelėje (CD) nepriklauso šios direktyvos taikymo sričiai tiek dėl to, kad toks rinkinys neatitinka autorių teisių apsaugos reikalavimų, tiek dėl to, kad investicija į jį nėra tokia didelė, kad ja vertėtų domėtis sui generis teisių požiūriu;(20) kadangi šia direktyva reglamentuojamą apsaugą galima taikyti medžiagai, kurios reikia, kad galėtų funkcionuoti ir teikti informaciją tam tikros duomenų bazės, pavyzdžiui, aiškinamieji žodynai ir indeksavimo sistemos;(21) kadangi šioje direktyvoje numatyta apsauga taikytina duomenų bazėms, kuriose darbai, duomenys ar kitokia medžiaga yra sistemingai arba metodiškai išdėstyta; kadangi nebūtina, kad minėta medžiaga fizine prasme būtų tvarkingai saugoma;(22) kadangi elektroninės duomenų bazės pagal šią direktyvą gali apimti ir CD-ROM, ir CD-i diskus;(23) kadangi terminas"duomenų bazė" nevartotinas kalbant apie kompiuterines programas, naudojamas duomenų bazėms kurti ir tvarkyti, kurios reglamentuojamos 1991 m. gegužės 14 d. Tarybos direktyva 91/250/EEB dėl kompiuterinių programų teisinės apsaugos [4];(24) kadangi duomenų bazių nuoma ir skolinimas autorinių teisių ir gretutinių teisių srityje yra reglamentuojami tik 1992 m. lapkričio 19 d. Tarybos direktyva 92/100/EEB dėl nuomos ir panaudos teisių bei tam tikrų teisių, gretutinių autorių teisėms, intelektinės nuosavybės srityje [5];(25) kadangi autorių teisių terminą jau reglamentuoja 1993 m. spalio 29 d. Tarybos direktyva 93/98/EEB dėl autorių teisių ir gretutinių teisių apsaugos terminų suderinimo [6];(26) kadangi į duomenų bazę įtrauktus autorių teisių saugomus darbus ir tam tikrų teisių saugomas temas taip pat gina ir atitinkamos išskirtinės teisės, ir jie negali būti įtraukiami į duomenų bazę arba iš jos pašalinami be teisių savininko arba jo teisių perėmėjo leidimo;(27) kadangi įtrauktų į duomenų bazę darbų autorinei teisei ir tam tikrai temoms taikomai teisei jokiu būdu neturi įtakos tai, kad galioja atskira teisė parinkti ir išdėstyti tuos darbus ir temas duomenų bazėje;(28) kadangi duomenų bazę sudariusio fizinio asmens neturtinės teisės priklauso autoriui, kuris jomis naudojasi pagal valstybių narių įstatymus ir Berno konvencijos dėl literatūros ir meno kūrinių apsaugos nuostatas; kadangi minėtų neturtinių teisių ši direktyva nereglamentuoja;(29) kadangi susitarimus dėl samdomų darbuotojų sukurtų duomenų bazių sudaro pačios valstybės narės; kadangi dėl šios priežasties šia direktyva nedraudžiama valstybėms narėms savo teisės aktais nustatyti, kad duomenų bazę pagal savo pareigas arba darbdavio nurodymus sukūrus samdomam darbuotojui, visomis su tokia duomenų baze susijusiomis turtinėmis teisėmis naudojasi darbdavys, nebent sutartyje būtų numatyta kitaip;(30) kadangi autoriaus išimtinės teisės turi apimti teisę spręsti, kokiu būdu ir kokių asmenų jo kūrinys gali būti naudojamas, ir ypač kontroliuoti savo darbų platinimą neįgaliotiems asmenims;(31) kadangi duomenų bazių autorinių teisių apsauga numato duomenų bazių platinimą ne tik dauginimo būdu;(32) kadangi valstybės narės privalo užtikrinti, kad jų nacionalinės nuostatos dėl tokių veiksmų bent didžiąja dalimi atitiktų šioje direktyvoje numatytus reikalavimus;(33) kadangi platinimo teisių išnaudojimo problema neaktuali paslaugų sferoje paplitusių operatyviųjų (on-line) duomenų bazių atveju; kadangi tas pats taikytina tokios duomenų bazės materialiajam variantui, kurį teisių savininko leistas pasidaro pats naudotojas; kadangi priešingai tokioms intelektinės nuosavybės materialiosios išraiškos priemonėms kaip CD-ROM ir CD-i, kurios tampa prekėmis, kiekviena operatyviąja (on-line) duomenų baze naudojantis suteikta paslauga suprantama kaip veiksmas, kuriam pagal autorinių teisių nuostatas būtinas leidimas;(34) kadangi, nepaisant to, teisių savininkui nusprendus suteikti naudotojui teisę naudotis duomenų baze pagal operatyviąją (on-line) sistemą ar kitokiomis platinimo priemonėmis, teisėtas naudotojas privalo turėti galimybę prieiti prie duomenų bazės ir ja naudotis sutartyje su teisių savininku nurodytais tikslais ir būdais, netgi jei kitu atveju tokie veiksmai būtų uždrausti;(35) kadangi būtina sudaryti draudžiamų veiksmų išimčių sąrašą, atsižvelgiant į tai, kad šios direktyvos reglamentuojamos autorių teisės apima tik duomenų parinkimą ir išdėstymą bazėje; kadangi valstybėms narėms atskirais atvejais turėtų būti suteikta galimybė numatyti tokias išimtis; tačiau kadangi besinaudodamos tokia galimybe valstybės narės turi remtis Berno konvencija ir taikyti išimtis tik duomenų bazės struktūrai; kadangi būtina skirti duomenų bazės asmeninio naudojimo išimtis nuo duomenų bazės dauginimo asmeniniam naudojimui išimčių, susijusių su valstybių narių nacionaliniais teisės aktais dėl mokesčių tuščioms laikmenoms ir įrašymo įrengimams;(36) kadangi terminas"moksliniai tyrimai" šioje direktyvoje vartojamas ir gamtos, ir humanitarinių mokslų atvejais;(37) kadangi Berno konvencijos 10 straipsnio 1 dalies ši direktyva nekeičia;(38) kadangi dėl dažnėjančio skaitmeninių įrašų technologijų panaudojimo didėja rizika, kad bazės duomenys elektroniniu būdu bus dauginami ir tvarkomi be jos sudarytojo leidimo, ir gauta duomenų bazė bus identiška pirmajai, nors tokie veiksmai ir nelaikomi duomenų bazių struktūrinio išdėstymo autorinių teisių pažeidimu;(39) kadangi šia direktyva siekiama apginti ne tik bazės duomenų originalaus parinkimo arba išdėstymo autorių teises, bet ir duomenų bazių sudarytojus nuo medžiagai gauti ir surinkti skirtų finansinių ir profesinių investicijų rezultatų pasisavinimo ir apsaugoti visą duomenų bazę arba jos dalis nuo tam tikrų naudotojo arba konkurento veiksmų;(40) kadangi sui generis teise siekiama užtikrinti investicijų, įdėtų bazės duomenims gauti, patikrinti ir pateikti, apsaugą per ribotą tokios teisės galiojimo laikotarpį; kadangi šias investicijas gali sudaryti finansų ir (arba) laiko, pastangų ir energijos sąnaudos;(41) kadangi sui generis teise siekiama suteikti duomenų bazės sudarytojui galimybę neleisti neteisėtai perkelti bazės duomenų arba jų dalies ir (arba) jų panaudoti; kadangi būtent duomenų bazės sudarytojas imasi iniciatyvos ir surizikuoja investuoti; kadangi šios nuostatos, ypač sudarytojo apibrėžimas, negalioja subrangovams;(42) kadangi ypatinga teisė neleisti neteisėtai perkelti bazės duomenų arba jų dalies ir (arba) jų panaudoti yra siejama su naudotojo veiksmais, peržengiančiais jam suteiktų teisių ribas ir todėl darančiais žalą investicijoms; kadangi teisė uždrausti neteisėtai perkelti bazės duomenis arba jų dalį ir (arba) juos panaudoti siejama ne tik su piratinės konkuruojančios produkcijos gamyba, tačiau ir su bet kuriuo naudotoju, kuris savo veiksmais daro didelę žalą (kokybine ir kiekybine prasme) investicijoms;(43) kadangi, persiunčiant duomenis operatyviąja (on-line) sistema, teisė uždrausti panaudoti bazės duomenis, kuria naudojasi duomenų gavėjas, tokios teisės savininkui pritarus, yra iki galo neišnaudota išraiškos atžvilgiu;44) kadangi dėl bazės duomenų išdėstymo ekrane prireikus juos visus arba jų dalį laikinai arba visam laikui perkelti į kitą laikmeną būtina gauti teisės savininko leidimą;(45) kadangi teisė uždrausti neteisėtai perkelti ir (arba) panaudoti duomenų bazes nereiškia, kad autorinės teisės galioja paprastiems faktams ar duomenims;(46) kadangi teisė neleisti neteisėtai perkelti iš duomenų bazės visų arba didžiosios dalies darbų, duomenų ar medžiagų ir (arba) jų panaudoti neturėtų skatinti naujos teisės į pačius darbus, duomenis ar medžiagą sukūrimo;(47) kadangi konkurencijos tarp informacijos prekių ir paslaugų teikėjų labui sui generis teisės pagrindu kuriama apsauga neturi skatinti piktnaudžiavimo palankesne padėtimi, ypač kuriant ir platinant naujas prekes ir paslaugas, turinčias intelektinę, dokumentinę, techninę, ekonominę arba komercinę pridėtinę vertę; kadangi todėl šios direktyvos nuostatos nepažeidžia nuostatos taikyti Bendrijos arba nacionalines konkurencijos taisykles;(48) kadangi šios direktyvos tikslas suteikti tinkamo ir vienodo lygio duomenų bazių apsaugą, kaip priemonę, užtikrinančią atlyginimą duomenų bazės sudarytojui, skiriasi nuo 1995 m. spalio 24 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 95/46/EB dėl asmenų apsaugos tvarkant asmens duomenis ir dėl laisvo tokių duomenų judėjimo [7] tikslo garantuoti laisvą asmeninių duomenų judėjimą pagal bendrąsias taisykles, priimtas ginti pamatines teises, ypač teisę į privataus gyvenimo neliečiamumą, kuri yra pripažinta Europos žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvencijos 8 straipsnyje; kadangi šios direktyvos nuostatos nepažeidžia kitų teisės aktų dėl duomenų apsaugos;(49) kadangi, nepaisant teisės neleisti perkelti ir (arba) panaudoti visų arba didžiosios dalies bazės duomenų, turėtų būti numatyta, kad duomenų bazės sudarytojas arba teisių savininkas negali trukdyti teisėtam naudotojui perkelti neesmines duomenų bazės dalis ir jomis naudotis; tačiau kadangi toks naudotojas negali be pateisinamos priežasties pažeisti sui generis teisių, autorių arba panašių teisių savininko teisėtų interesų duomenų bazės darbų ir temų atžvilgiu;(50) kadangi valstybėms narėms turi būti suteikta galimybė numatyti teisės neleisti neteisėtai perkelti bazės duomenų arba didžiosios jų dalies ir (arba) jų panaudoti išimtis, jeigu duomenys perkeliami asmeniniam naudojimui, mokymo ar mokslinių tyrimų iliustracijoms arba jeigu duomenų perkėlimas ir (arba) panaudojimas vykdomas visuomenės saugumo tikslais arba atliekant administracines arba teismines procedūras; kadangi šios operacijos neturi pažeisti duomenų bazės sudarytojo išimtinių teisių tvarkyti duomenų bazę ir šių operacijų tikslas neturi būti komercinis;(51) kadangi valstybės narės, pasinaudojusios teise leisti teisėtam duomenų bazės naudotojui perkelti didesnę duomenų bazės dalį mokymo ar mokslinių tyrimų iliustracijoms, gali išduoti leidimus tik tam tikros kategorijos mokymo arba mokslinių tyrimų institucijoms;(52) kadangi toms valstybėms narėms, kurios turi specifinių nuostatų dėl teisės, panašios į šioje direktyvoje apibrėžtą sui generis teisę, taikymo, naujajai teisei turėtų būti leista palikti šiose nuostatose numatytas nusistovėjusias išimtis;(53) kadangi įrodyti, kad duomenų bazė negali būti užbaigta anksčiau negu numatytą dieną, yra jos sudarytojo pareiga;(54) kadangi įrodyti tam tikrų kriterijų, leidžiančių teigti, kad pakankamai didelis bazės duomenų keitimas turi būti laikomas pakankamai didele nauja investicija, yra tokios investicijos pagrindu atnaujintos duomenų bazės sudarytojo pareiga;(55) kadangi pakankamai didelė nauja investicija, kuriai nustatomas naujas apsaugos terminas, gali apimti esminį bazės duomenų turinio patikrinimą;(56) kadangi teisė neleisti neteisėtai perkelti bazės duomenų ir (arba) jų panaudoti turi galioti duomenų bazėms, kurių sudarytojai yra trečiųjų šalių piliečiai arba gyventojai, ir tokioms bazėms, kurias, kaip apibrėžta Sutartyje, sukūrė ne valstybėse narėse registruoti juridiniai asmenys, tik tuo atveju, jeigu trečiosios šalys teikia pakankamo lygio apsaugą duomenų bazėms, sudarytoms valstybių narių piliečių arba asmenų, turinčių nuolatinę gyvenamąją vietą Bendrijos teritorijoje;(57) kadangi, be priemonių, numatytų valstybių narių teisės aktuose dėl autorių ar kitokių teisių pažeidimo, valstybės narės privalo numatyti atitinkamas priemones dėl neteisėto bazės duomenų perkėlimo ir (arba) jų panaudojimo;(58) kadangi, be šia direktyva garantuojamos duomenų bazių struktūros apsaugos autorių teisėmis ir jų apsaugos nuo neteisėto perkėlimo ir (arba) panaudojimo sui generis teise, vis dar galioja ir kitos valstybių narių teisės aktų nuostatos dėl duomenų bazių prekių ir paslaugų tiekimo;(59) kadangi ši direktyva nepažeidžia jokių taisyklių, pripažintų valstybių narių teisės aktuose dėl garso ir vaizdo programų transliavimo, taikymo kitoms duomenų bazėms, kurias sudaro garsinė ir vaizdo medžiaga;(60) kadangi keletas valstybių narių šiuo metu taiko autorių teisių apsaugos priemones šioje direktyvoje numatytų tinkamumo kriterijų neatitinkančioms duomenų bazėms; kadangi net jeigu duomenų bazės atitinka tinkamumo būti saugomoms pagal šią direktyvą nuo neteisėto duomenų bazės perkėlimo ir (arba) panaudojimo kriterijus, apsaugos laikas, numatytas tokiai teisei taikyti, yra daug trumpesnis, palyginti su laiku, kurį jiems garantuoja šiuo metu galiojančios nacionalinės priemonės; kadangi suvienodinus kriterijus, pagal kuriuos bus atrenkamos duomenų bazės autorių teisių apsaugai taikyti, apsaugos laikas, šiuo metu galiojantis autorių teisių savininkams, gali ir nesutrumpėti; kadangi šiai problemai spręsti turėtų būti numatytos laikinosios išimtys; kadangi šios išimtys turi galioti tik aptariamų valstybių narių teritorijoje,PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:I SKYRIUSTAIKYMO SRITIS1 straipsnisTaikymo sritis1. Ši direktyva taikoma duomenų bazių bet kokio pobūdžio teisinei apsaugai.2. Šioje direktyvoje terminas"duomenų bazė" reiškia pavienių darbų, duomenų ar kitokios metodiškai arba sistemingai sutvarkytos ir individualiai elektroniniu arba kitokiu būdu prieinamos medžiagos rinkinius.3. Šia direktyva reglamentuojama apsauga netaikoma kompiuterinėms programoms, naudojamoms elektroniniu būdu pasiekiamų duomenų bazių sudarymui arba tvarkymui.2 straipsnisTaikymo srities apribojimaiŠi direktyva neturi pažeisti Bendrijos nuostatų dėl:a) teisinės kompiuterinių programų apsaugos;b) nuomos teisės, skolinimo teisės ir kitų su autorių teisėmis susijusių teisių intelektinės nuosavybės srityje;c) autorių teisių ir gretutinių teisių apsaugos termino.II SKYRIUSAUTORIŲ TEISĖS3 straipsnisApsaugos objektas1. Pagal šią direktyvą duomenų bazės, kurios pagal duomenų parinkimą ir išdėstymą, yra autoriaus intelektinės veiklos rezultatas, yra saugomos autorių teisių. Kad būtų pripažintos tinkamomis tokiai apsaugai, jokių papildomų atrankos kriterijų nereikia.2. Šia direktyva nustatyta duomenų bazių autorių teisių apsauga netaikoma patiems duomenims ir nepažeidžia jokių kitų su jais susijusių teisių.4 straipsnisDuomenų bazių autorystė1. Duomenų bazės autoriumi laikomas ją sukūręs fizinis asmuo arba fizinių asmenų grupė, arba, jei tokia galimybė numatyta valstybių narių įstatymuose, juridinis asmuo, įstatymų prilygintas teisių savininkui.2. Jeigu valstybės narės įstatymai pripažįsta kolektyvinį darbą, turtinės teisės priklauso autoriaus teises turinčiam asmeniui.3. Jeigu duomenų bazę kūrė visa fizinių asmenų grupė, išimtinės teisės taip pat priklauso visai grupei.5 straipsnisApriboti veiksmaiAutorinių teisių saugomos duomenų bazės atžvilgiu duomenų bazės autorius turi išskirtinę teisę pats arba per įgaliotą asmenį:a) laikinai arba nuolat bet kokiomis priemonėmis ir bet kokia forma dauginti visą duomenų bazę arba jos dalį;b) versti, taisyti, tvarkyti ir kitaip keisti duomenų bazę;c) bet kokia forma platinti visuomenei duomenų bazes arba jų kopijas. Pačiam teisės savininkui arba su jo leidimu kartą pardavus duomenų bazės kopiją Bendrijoje prarandama teisė kontroliuoti tokios kopijos perpardavimą Bendrijos teritorijoje;d) informuoti apie duomenų bazę, ją rodyti ir demonstruoti visuomenei;e) bet kokiu būdu dauginti, platinti po b punkte nurodytų veiksmų gautus rezultatus, apie juos informuoti visuomenę, juos jai rodyti ar demonstruoti.6 straipsnisApribotų veiksmų išimtys1. Jeigu teisėtas duomenų bazės arba jos kopijos naudotojas atlieka bet kuriuos 5 straipsnyje išvardytus veiksmus, būtinus bazės duomenims pasiekti ir jais naudotis, jam duomenų bazės autoriaus leidimas nebūtinas. Jeigu teisėtas naudotojas turi leidimą naudotis tik duomenų bazės dalimi, ši nuostata taip pat taikoma tik atitinkamai duomenų bazės daliai.2. Valstybės narės turi galimybę numatyti 5 straipsnyje išvardytų teisių išimtis tokiais atvejais:a) jeigu neelektroninė duomenų bazė dauginama asmeniniais tikslais;b) jeigu duomenų bazė naudojama tik mokymo ir mokslinių tyrimų iliustracijoms, tiksliai nurodant informacijos šaltinį ir įrodžius nekomercinį siekiamų tikslų pobūdį;c) jeigu duomenų bazė naudojama visuomenės saugumo labui arba administracinėms ir teisminėms procedūroms;d) jeigu galioja kitos nacionaliniuose įstatymuose numatytos nusistovėjusios autorinių teisių išimtys, nepažeidžiant a, b ir c punktų.3. Remiantis Berno konvencija dėl literatūros ir meno kūrinių apsaugos, šis straipsnis negali būti interpretuojamas taip, kad jo taikymas nepagrįstai pažeistų teisėtus teisių savininko interesus arba neleistų normaliai naudotis duomenų baze.III SKYRIUSSUI GENERIS TEISĖ7 straipsnisApsaugos objektas1. Valstybės narės numato duomenų bazės, pasižyminčios pakankamai didelėmis jos duomenų gavimo, tikrinimo ir pateikimo kokybinėmis ir (arba) kiekybinėmis investicijomis, sudarytojui teisę neleisti perkelti ir (arba) panaudoti visos tokių duomenų bazės arba pakankamai didelės jos dalies, kokybiškai ir (arba) kiekybiškai ją įvertinus.2. Šiame skyriuje:a) "perkėlimas" – tai nuolatinis arba laikinas visų bazės duomenų arba pakankamai didelės jo dalies transformavimas į kitą lygmenį bet kokiomis priemonėmis ir bet kokia forma;b) "panaudojimas" – tai bazės duomenų arba pakankamai didelės jų dalies pateikimas visuomenei platinant kopijas, nuomojant, operatyviosios (on-line) sistemos pagrindu arba kitais informacijos perdavimo būdais. Pačiam teisės savininkui arba su jo leidimu kartą pardavus duomenų bazės kopiją Bendrijoje, prarandama teisė kontroliuoti kopijos perpardavimą Bendrijos teritorijoje;Viešas skolinimas nelaikomas nei perkėlimu, nei viešu skelbimu.3. Pirmoje šio straipsnio dalyje minima teisė gali būti perduota, perleista arba suteikta pagal licenciją.4. Šio straipsnio 1 dalyje numatyta teisė taikoma neatsižvelgiant į duomenų bazės tinkamumą būti apsaugotai autorių ar kitomis teisėmis. Be to, ji taikoma, neatsižvelgiant į tokios bazės duomenų tinkamumą būti apsaugotiems autorių ar kitomis teisėmis. Duomenų bazių apsauga pagal šio straipsnio 1 dalyje numatytą teisę nepažeidžia patiems duomenims arba jų turiniui galiojančių teisių.5. Pasikartojantis ir sistemingas duomenų bazės nedidelių dalių perkėlimas ir (arba) panaudojimas, reikalaujantis veiksmų, kurie nebūdingi normaliam duomenų bazių naudojimui arba kurie nepagrįstai pažeidžia teisėtus duomenų bazės sudarytojo interesus, nėra leidžiamas.8 straipsnisTeisėtų naudotojų teisės ir pareigos1. Bet kuriuo būdu viešai platinamos duomenų bazės sudarytojas negali sutrukdyti jos teisėtiems naudotojams perkelti ir (arba) viešai platinti jos nedideles kokybiškai ir kiekybiškai įvertintas dalis bet kokiu tikslu. Jeigu teisėtas naudotojas yra įgaliotas perkelti ir (arba) viešinti tik tam tikrą duomenų bazės dalį, ši straipsnio dalis galioja tik tai daliai.2. Bet kokiu būdu viešai platinamos duomenų bazės teisėtas naudotojas negali imtis veiksmų, kurie prieštarauja normaliam duomenų bazių naudojimui ir nepagrįstai pažeidžia teisėtus duomenų bazės sudarytojo interesus.3. Bet kokiu būdu viešai platinamos duomenų bazės teisėtas naudotojas negali kenkti autorių ar kitų teisių savininko duomenų bazėje esantiems darbams arba temoms.9 straipsnisSui generis teisės išimtysValstybės narės gali nustatyti, kad bet kokiu būdu viešai platinamos duomenų bazės teisėtas naudotojas gali be sudarytojo leidimo perkelti arba viešai platinti didelę jos dalį:a) asmeniniais tikslais perkelti neelektroninių bazių duomenis;b) perkelti bazės duomenis tik mokymo ir mokslinių tyrimų iliustracijoms, tiksliai nurodęs informacijos šaltinį ir įrodęs nekomercinį siekiamų tikslų pobūdį;c) perkelti ir (arba) viešai platinti bazės duomenis visuomenės saugumo tikslais arba administracinėms ar teisminėms procedūroms.10 straipsnisApsaugos terminas1. 7 straipsnyje numatyta teisė įsigalioja nuo dienos, kai duomenų bazė baigiama kurti. Šios teisės galiojimas baigiasi po penkiolikos metų, skaičiuojant nuo kitų po duomenų bazės sukūrimo metų sausio 1 d.2. Jeigu duomenų bazė pradedama platinti bet kokiu būdu dar nepasibaigus šio straipsnio 1 dalyje numatytam galiojimo laikotarpiui, tokios teisės garantuojama apsauga galioja penkiolika metų, skaičiuojant nuo kitų metų po datos, kai duomenų bazė pirmą kartą buvo pateikta visuomenei, sausio 1 d.3. Bet kokie pakankamai dideli duomenų bazės pakeitimai, įvertinti kokybiškai ir kiekybiškai, įskaitant pakeitimus, atsiradusius dažnai pildant, trinant ir taisant medžiagą, dėl kurių duomenų bazę būtų galima laikyti pakankamai didele nauja investicija, įvertinta kokybiškai ir kiekybiškai, suteikia teisę duomenų bazei, atsiradusiai dėl tokios investicijos, nustatyti tik jai vienai skirtą apsaugos terminą.11 straipsnisApsaugos, suteikiamos pagal sui generis teisę, gavėjai1. 7 straipsnyje numatyta teisė taikoma duomenų bazei, kurios sudarytojai arba teisių savininkai yra valstybės narės piliečiai arba asmenys, turintys nuolatinę gyvenamąją vietą Bendrijos teritorijoje.2. Šio straipsnio 1 dalis taip pat taikoma bendrovėms ir įmonėms, įkurtoms pagal valstybių narių įstatymus ir turinčioms savo registruotą buveinę, centrinę administraciją arba pagrindinę verslo vietą Bendrijos teritorijoje. Tačiau tais atvejais, kai tokia bendrovė arba įmonė Bendrijos teritorijoje turi tik registruotą buveinę, jos veikla turi būti nuolat susijusi su valstybių narių ekonomika.3. Susitarimus dėl 7 straipsnyje numatytos teisės taikymo trečiosiose šalyse sudarytoms, bet šio straipsnio 1 ir 2 dalyse išdėstytų kriterijų neatitinkančioms duomenų bazėms Komisijos siūlymu sudaro Taryba. Tokiu būdu praplėstos duomenų bazių bet kokio pobūdžio apsaugos terminas neviršija 10 straipsnyje numatyto termino.IV SKYRIUSBENDROSIOS NUOSTATOS12 straipsnisTeisių gynimo priemonėsPažeidus šia direktyva nustatytas teises, valstybės narės numato tinkamas teisių gynimo priemones.13 straipsnisTolesnis kitų teisinių nuostatų taikymasŠi direktyva nepažeidžia nuostatų, ypač nuostatų dėl autorių teisių ir gretutinių teisių, arba bet kokių kitų teisių ar įsipareigojimų dėl duomenų, darbų ir kitos į duomenų bazes įtrauktos medžiagos, dėl teisių į patentą, prekės ženklų, pramoninių pavyzdžių teisių, dėl nacionalinių vertybių apsaugos, įstatymų dėl konkurenciją ribojančių veiksmų ir nesąžiningos konkurencijos, komercinių paslapčių, saugumo, slaptumo, duomenų apsaugos ir privataus gyvenimo neliečiamumo, dėl galimybės naudotis valstybės dokumentais ir sutarčių teisės.14 straipsnisPavėluotas prašymas1. Šia direktyva reglamentuojama apsauga autorių teisėmis skiriama ir duomenų bazėms, sudarytoms prieš 16 straipsnio 1 dalyje nurodytą dieną, jeigu iki tos dienos jos patenkina šioje direktyvoje numatytus reikalavimus duomenų bazių apsaugai autorių teisėmis gauti.2. Tačiau jeigu duomenų bazė, valstybėje narėje saugoma autorių teisių susitarimais, šios direktyvos paskelbimo dieną neatitinka 3 straipsnio 1 dalyje pateiktų apsaugos autorių teisėmis tinkamumo kriterijų, nepaisant šio straipsnio 1 dalies, šioje direktyvoje nenumatyta trumpinti pagal minėtus susitarimus galiojantį tos valstybės narės teikiamos apsaugos laiką.3. Turint omenyje 7 straipsnyje numatytą teisę, pagal šios direktyvos nuostatas teikiama apsauga taip pat skiriama duomenų bazėms, kurios buvo užbaigtos ne anksčiau kaip penkiolika metų prieš 16 straipsnio 1 dalyje minimą datą ir kurios iki tos datos patenkino 7 straipsnyje numatytus reikalavimus.4. Pagal šio straipsnio 1 ir 3 dalis teikiama apsauga nepažeidžia jokių veiksmų ir teisių, atitinkamai įvykdytų ir įgytų iki tose dalyse minimos datos.5. Jeigu duomenų bazė buvo sudaryta ne seniau kaip penkiolika metų prieš 16 straipsnio 1 dalyje minimą datą, jos apsaugos terminas pagal 7 straipsnyje numatytą teisę baigiasi metų, einančių po penkiolikos metų termino nuo duomenų bazės sudarymo, sausio 1 d.15 straipsnisKai kurių nuostatų galiojimasBet kokia 6 straipsnio 1 daliai ir 8 straipsniui prieštaraujanti sutarties nuostata laikoma negaliojančia.16 straipsnisBaigiamosios nuostatos1. Valstybės narės priima įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie, įsigalioję iki 1998 m. sausio 1 d., įgyvendina šią direktyvą.Valstybės narės, priimdamos šias nuostatas, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.2. Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų vidaus teisės nuostatų tekstus.3. Ne vėliau kaip trečiųjų metų, einančių po 1 dalyje minimos datos, pabaigoje, o vėliau – kas trejus metus, Komisija pateikia Europos Parlamentui, Tarybai bei Ekonomikos ir socialinių reikalų komitetui šios direktyvos taikymo ataskaitą, kurioje, remdamasi specifine valstybių narių suteikta informacija, be kita ko, aptaria sui generis teisės taikymą, įskaitant 8 ir 9 straipsnius, ir ypač patikrina, ar šios teisės taikymas sudarė sąlygas piktnaudžiauti dominuojančia padėtimi ar kitaip trukdyti laisvai konkurencijai. Tokios aplinkybės pateisintų atitinkamų priemonių, įskaitant priverstinį licencijavimą, įvedimą. Prireikus Komisija, atsižvelgdama į pokyčius duomenų bazių srityje, teikia pasiūlymus dėl šios direktyvos patikslinimo.17 straipsnisŠi direktyva skirta valstybėms narėms.Priimta Strasbūre, 1996 m. kovo 11d.Europos Parlamento varduPirmininkasK. HänschTarybos varduPirmininkasL. Dini[1] OL C 156, 1992 6 23, p. 4 irOL C 308, 1993 11 15, p. 1.[2] OL C 19, 1993 1 25, p. 3.[3] 1993 m. birželio 23 d. Europos Parlamento nuomonė (OL C 194, 1993 7 19, p. 144), 1995 m. liepos 10 d. Tarybos bendroji pozicija (OL C 288, 1995 10 30, p. 14), 1995 m. gruodžio 14 d. Europos Parlamento sprendimas (OL C 17, 1996 1 22) ir 1996 m. vasario 26 d. Tarybos sprendimas.[4] OL L 122, 1991 5 17, p. 42. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 93/98/EEB (OL L 290, 1993 11 24, p. 9).[5] OL L 346, 1992 11 27, p. 61.[6] OL L 290, 1993 11 24, p. 9.[7] OL L 281, 1995 11 23, p. 31.--------------------------------------------------


title: 2000 m. birželio 29 d. Tarybos Direktyva 2000/43/EB įgyvendinanti vienodo požiūrio principą asmenims nepriklausomai nuo jų rasės arba etninės priklausomybės

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

32000L0043

Oficialusis leidinys L 180 , 19/07/2000 p. 0022 - 0026

		Tarybos Direktyva 2000/43/EB2000 m. birželio 29 d.įgyvendinanti vienodo požiūrio principą asmenims nepriklausomai nuo jų rasės arba etninės priklausomybėsEUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 13 straipsnį,atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą [1],atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę [2],atsižvelgdama į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [3],atsižvelgdama į Regionų komiteto nuomonę [4],kadangi:(1) Europos Sąjungos sutartis pradėjo naują itin glaudžios Europos tautų sąjungos kūrimo etapą.(2) Pagal Europos Sąjungos sutarties 6 straipsnį Europos Sąjunga kuriama remiantis bendrais valstybių narių laisvės, demokratijos, žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių pripažinimo principais bei teisine valstybe ir kaip Bendrijos teisės bendruosius principus reikėtų pripažinti pagrindines teises, kurias garantuoja Europos konvencija dėl žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos ir kurios yra grindžiamos bendromis valstybių narių konstitucinėmis tradicijomis.(3) Lygybės prieš įstatymą teisė ir teisė į apsaugą nuo diskriminacijos visiems asmenims yra visuotinė teisė, pripažįstama pagal Visuotinę žmogaus teisių deklaraciją, Jungtinių Tautų konvenciją dėl moterų visų diskriminacijos formų panaikinimo, Tarptautinę konvenciją dėl visų rasinės diskriminacijos formų panaikinimo, Jungtinių Tautų pilietinių ir politinių teisių bei ekonominių, socialinių ir kultūrinių teisių paktus ir Europos žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvenciją, kurių šalys yra valstybės narės.(4) Svarbu pripažinti šias pagrindines teises ir laisves, įskaitant laisvę burtis. Taip pat svarbu, kad gaunant ir teikiant prekes bei paslaugas būtų pripažinta teisė į privataus ir šeimos gyvenimo bei su juo susijusių sandorių apsaugą.(5) Europos Parlamentas priėmė tam tikrą rezoliucijų dėl kovos su rasizmu Europos Sąjungoje skaičių.(6) Europos Sąjunga atmeta teorijas, kuriomis siekiama nustatyti, jog egzistuoja atskiros žmonių rasės. Termino "rasė" vartojimas šioje direktyvoje nereiškia, kad pritariama tokioms teorijoms.(7) 1999 m. spalio 15–16 d. Tamperės Europos vadovų taryba paprašė Komisijos nedelsiant pateikti pasiūlymus dėl EB sutarties 13 straipsnio įgyvendinimo kovos su rasizmu ir ksenofobija srityje.(8) 1999 m. gruodžio 10–11 d. Helsinkio Europos vadovų tarybos patvirtintose 2000 m. Užimtumo gairėse pabrėžiamas poreikis puoselėti sąlygas bendrai socialinei darbo rinkai kurti sudarant nuoseklų politinių nuostatų rinkinį, skirtą kovai su diskriminacija, nukreipta prieš tokias grupes, kaip tautinės mažumos.(9) Diskriminavimas dėl rasės arba etninės priklausomybės gali pakenkti ES sutarties tikslų įgyvendinimui, ypač siekti pakankamo užimtumo ir socialinės apsaugos lygio, gerinti gyvenimo lygį ir gyvenimo kokybę, siekti ekonominės ir socialinės sanglaudos bei solidarumo. Jis taip pat gali pakenkti Europos Sąjungos, kaip laisvės, saugumo ir teisingumo teritorijos, plėtrai.(10) 1995 m. gruodį Komisija pateikė komunikatą dėl rasizmo, ksenofobijos ir antisemitizmo.(11) 1996 m. liepos 15 d. Taryba priėmė Bendruosius veiksmus (96/443/TVR) dėl kovos su rasizmu ir ksenofobija [5], pagal kuriuos valstybės narės įsipareigojo užtikrinti veiksmingą teisinę savitarpio pagalbą su rasistiniu arba ksenofobiniu elgesiu susijusių nusikaltimų atžvilgiu.(12) Siekiant užtikrinti demokratinių ir tolerantiškų visuomenių, leidžiančių visiems asmenims laisvai veikti nepaisant jų rasės ar etninės priklausomybės, vystymąsi, turėtų būti imtasi specialių veiksmų diskriminavimo dėl rasės arba etninės priklausomybės srityje dar prieš kalbant apie veiklą, kai dirbama pagal darbo sutartį ir kai dirbama savarankiškai, kurie apimtų ir tokias sritis, kaip švietimas, socialinė apsauga, įskaitant socialinį draudimą ir sveikatos priežiūrą, socialinius privalumus, taip pat prekių gavimo bei jų tiekimo klausimus.(13) Dėl to visoje Bendrijoje turėtų būti draudžiama bet kokia tiesioginė ar netiesioginė diskriminacija dėl rasės arba etninės priklausomybės šioje direktyvoje aptariamose srityse. Šis diskriminacijos draudimas turėtų būti taikomas ir trečiųjų šalių piliečiams, tačiau jis neapima dėl pilietybės taikomų skirtingų sąlygų ir nepažeidžia nuostatų, reglamentuojančių trečiųjų šalių piliečių atvykimą, jų apsigyvenimą, įsidarbinimą ir darbą.(14) Įgyvendindama vienodo požiūrio nepriklausomai nuo rasės arba etninės priklausomybės principą, pagal EB sutarties 3 straipsnio 2 dalį Bendrija turėtų siekti panaikinti nelygybę ir skatinti vyrų bei moterų lygybę, ypač atsižvelgdama į tai, kad moterys dažnai tampa daugeriopos diskriminacijos aukomis.(15) Faktų, pagal kuriuos galima daryti prielaidą, jog buvo tiesioginė ar netiesioginė diskriminacija, įvertinimas yra nacionalinių teismų ar kitų kompetentingų institucijų reikalas pagal nacionalinę teisę ar praktiką. Tokiose taisyklėse visų pirma gali būti numatyta bet kokiomis, įskaitant statistiniais įrodymais paremtas, priemonėmis nustatyti netiesioginę diskriminaciją.(16) Svarbu visus fizinius asmenis apsaugoti nuo diskriminacijos dėl rasės arba etninės priklausomybės. Tam tikrais atvejais pagal savo nacionalines tradicijas ir praktiką valstybės narės taip pat turėtų pasirūpinti juridinių asmenų apsauga, jei jie yra diskriminuojami dėl jų narių rasės arba etninės priklausomybės.(17) Diskriminacijos draudimas turėtų netrukdyti ir toliau taikyti arba imtis priemonių, skirtų užkirsti kelią konkrečios rasės arba etninės priklausomybės asmenų grupės nuostoliams arba juos kompensuoti, tokiomis priemonėmis taip pat gali būti leidžiamos konkrečios rasės arba etninės priklausomybės asmenų organizacijos, kurių pagrindinis tikslas būtų minėtų asmenų tam tikrų reikmių rėmimas.(18) Tik kai kuriomis aplinkybėmis galima pateisinti skirtingų sąlygų taikymą, jei su rase arba etnine priklausomybe susijusi savybė yra įprastas ir lemiantis profesinis reikalavimas, kai tikslas yra teisėtas, o reikalavimas tinkamas. Tokios aplinkybės turėtų būti nurodytos valstybių narių Komisijai pateikiamoje informacijoje.(19) Asmenims, kurie patyrė diskriminaciją dėl rasės ir etninės priklausomybės, turėtų būti suteiktos tinkamos teisinės apsaugos priemonės. Siekiant garantuoti veiksmingesnę apsaugą, asociacijoms arba juridiniams asmenims turėtų būti suteikta teisė nukentėjusiojo vardu arba jį remiant dalyvauti procesiniuose veiksmuose, jei tai nustato valstybės narės, nepažeidžiant nacionalinių darbo tvarkos taisyklių, reglamentuojančių atstovavimą ir gynybą teismuose.(20) Veiksmingam lygybės principo įgyvendinimui būtina tinkama teisminė apsauga nuo persekiojimo.(21) Taisyklės dėl įrodinėjimo pareigos turi būti koreguojamos, kai susiduriama su prima facie diskriminacijos byla, o siekiant veiksmingai įgyvendinti vienodo požiūrio principą, įrodinėjimo pareiga turi būti perkeliama atsakovui, kai pateikiami tokios diskriminacijos įrodymai.(22) Valstybėms narėms nereikia taikyti taisyklių dėl įrodinėjimo pareigos procesiniams veiksmams, kai bylos aplinkybes turi ištirti teismas ar kita kompetentinga institucija. Tai yra tokios procedūros, kai ieškovui nereikia įrodyti faktų, kuriuos turi tirti teismas ar kompetentinga institucija.(23) Valstybės narės turėtų skatinti socialinių partnerių dialogą ir dialogą su nevyriausybinėmis organizacijomis, kad būtų atkreiptas dėmesys į įvairias diskriminacijos formas ir būtų su jomis kovojama.(24) Apsauga nuo diskriminacijos dėl rasės ar etninės priklausomybės turėtų būti stiprinama kiekvienoje valstybėje narėje egzistuojančios institucijos arba institucijų, kompetentingų analizuoti svarstomąsias problemas, ieškoti galimų sprendimų ir nukentėjusiesiems teikti konkrečią pagalbą.(25) Ši direktyva nustato būtiniausius reikalavimus tokiu būdu valstybėms narėms suteikdama galimybę įdiegti palankesnes nuostatas arba jas toliau taikyti. Šios direktyvos įgyvendinimas neturėtų pabloginti valstybėse narėse esamos padėties.(26) Valstybės narės turėtų numatyti veiksmingas, proporcingas ir atgrasančias sankcijas, taikomas už šioje direktyvoje numatytų įsipareigojimų pažeidimus.(27) Valstybės narės administracijai ir darbuotojams jų bendru prašymu gali pavesti įgyvendinti kolektyvinių sutarčių taikymo sričiai priskiriamas šios direktyvos nuostatas, jeigu minėtos valstybės narės imsis visų būtinų priemonių užtikrinti, kad jie bet kada galės garantuoti šioje direktyvoje numatytus rezultatus.(28) Pagal EB sutarties 5 straipsnyje išdėstytus subsidiarumo ir proporcingumo principus valstybės narės negali iki galo pasiekti šios direktyvos tikslo – visose valstybėse narėse užtikrinti geresnę bendrą apsaugą nuo diskriminacijos, todėl dėl pasiūlytų veiksmų masto bei reikšmės jį geriau gali pasiekti Bendrija. Kad būtų pasiekti minėti tikslai, ši direktyva neapima didesnės, nei būtina, srities,PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:I SKYRIUSBENDROSIOS NUOSTATOS1 straipsnisTikslasŠios direktyvos tikslas – sukurti kovos su diskriminacija dėl rasės ar etninės priklausomybės sistemą siekiant valstybėse narėse įgyvendinti vienodo požiūrio principą.2 straipsnisDiskriminacijos sąvoka1. Šioje direktyvoje vienodo požiūrio principas reiškia, kad nėra jokios tiesioginės ar netiesioginės diskriminacijos dėl rasės ar etninės priklausomybės.2. Šio straipsnio 1 dalyje:a) tiesioginė diskriminacija yra tada, kai vienam asmeniui taikomos prastesnės sąlygos, nei panašioje situacijoje yra, buvo ar galėjo būti taikomos kitam asmeniui dėl rasės ar etninės priklausomybės;b) netiesioginė diskriminacija yra tada, kai dėl akivaizdžiai neutralių sąlygų, kriterijų ar praktikos tam tikros rasės ar etninės priklausomybės asmenys gali patekti tam tikru atžvilgiu į prastesnę padėtį nei kiti asmenys, nebent tas sąlygas, kriterijus ar praktiką objektyviai pateisina teisėtas tikslas, o šio tikslo siekiama atitinkamomis ir būtinomis priemonėmis.3. Priekabiavimas laikomas šio straipsnio 1 dalyje apibrėžta diskriminacija, jei dėl asmens rasės ar etninės priklausomybės nepageidaujamu elgesiu siekiama įžeisti arba įžeidžiamas jo orumas ir siekiama sukurti arba sukuriama bauginanti, priešiška, žeminanti ar įžeidžianti aplinka. Tokiu atveju priekabiavimo sąvoką galima apibrėžti pagal valstybių narių nacionalinius įstatymus ir praktiką.4. Nurodymas diskriminuoti asmenis dėl rasės ar etninės priklausomybės laikomas šio straipsnio 1 dalyje apibrėžta diskriminacija.3 straipsnisTaikymo sritis1. Neviršijant Bendrijai suteiktų įgaliojimų, visiems asmenims tiek valstybiniame, tiek privačiame sektoriuje, įskaitant valstybines įstaigas, ši direktyva taikoma:a) įsidarbinant, savarankiškai įsidarbinant ir darbo sąlygoms, įskaitant atrankos kriterijus ir priėmimo į darbą sąlygas, visoms veiklos rūšims ir visais profesiniės karjeros etapais, įskaitant paaukštinimą darbe;b) galimybei gauti visų rūšių ir visų lygių profesinį orientavimą, profesinį mokymą, sudėtingesnį profesinį mokymą ir perkvalifikavimą, įskaitant praktinę darbo patirtį;c) įdarbinimui ir darbo sąlygoms, įskaitant atleidimą iš darbo ir atlyginimą;d) narystei ir dalyvavimui darbuotojų ar darbdavių organizacijose ar kitose organizacijose, kurių nariai turi tam tikrą profesiją, įskaitant tokių organizacijų teikiamą naudą;e) socialinei apsaugai, įskaitant socialinį draudimą ir sveikatos priežiūrą;f) socialiniams privalumams;g) švietimui;h) galimybei gauti visuomenei prieinamas prekes ir paslaugas, įskaitant aprūpinimą būstu, bei jų tiekimą.2. Šioje direktyvoje neaptariamos dėl pilietybės taikomos skirtingos sąlygos ir ji nepažeidžia nuostatų ir sąlygų, taikomų trečiųjų šalių piliečių ir asmenų be pilietybės atvykimui į valstybių narių teritoriją ir apsigyvenimui jose, nei kitų su tokių trečiųjų šalių piliečių ir asmenų be pilietybės teisiniu statusu susijusių sąlygų taikymo.4 straipsnisĮprasti ir lemiami profesiniai reikalavimaiNepaisant 2 straipsnio 1 ir 2 dalies, valstybės narės gali numatyti, kad skirtingų sąlygų taikymas remiantis su rase arba etnine priklausomybe susijusia savybe nebūtų laikomas diskriminacija, jei dėl konkrečių profesinės veiklos rūšių pobūdžio arba dėl jų vykdymo sąlygų tokia savybė yra įprastas ir lemiantis profesinis reikalavimas, šis tikslas yra teisėtas, o reikalavimas tinkamas.5 straipsnisPozityvioji diskriminacijaSiekiant praktiškai užtikrinti visapusišką lygybę, vienodo požiūrio principas nė vienai valstybei narei nedraudžia toliau taikyti arba imtis konkrečių priemonių, skirtų užkirsti kelią patirti su rase arba etnine priklausomybe susijusius nuostolius arba juos kompensuoti.6 straipsnisBūtiniausi reikalavimai1. Valstybės narės gali įdiegti arba toliau taikyti nuostatas, kurios būtų palankesnės vienodo požiūrio principo įgyvendinimui nei nustatytos šioje direktyvoje.2. Šios direktyvos įgyvendinimas jokiomis aplinkybėmis nėra pagrindas šioje direktyvoje aptariamose srityse sumažinti valstybių narių jau taikomos apsaugos nuo diskriminacijos lygį.II SKYRIUSTEISINĖS GYNIMO PRIEMONĖS IR VYKDYMAS7 straipsnisTeisių apsauga1. Valstybės narės užtikrina, kad dėl šioje direktyvoje numatytų jų įpareigojimų užtikrinimo visiems asmenims, manantiems, kad jie nukentėjo, kadangi jiems nebuvo taikomas vienodo požiūrio principas, būtų prieinamos teismo ir (arba) administracinės procedūros, įskaitant, kai jos mano, kad yra būtina, taikinimo procedūras, net pasibaigus tariamiems diskriminuojantiems santykiams.2. Valstybės narės užtikrina, kad asociacijos, organizacijos arba kiti juridiniai asmenys, kurie pagal jų nacionalinėje teisėje nustatytus kriterijus yra teisėtai suinteresuoti, kad būtų užtikrintas šios direktyvos nuostatų laikymasis, gali nukentėjusio vardu arba jį remiant, gavus jo arba jos sutikimą, dalyvauti šioje direktyvoje nustatytiems įpareigojimams užtikrinti numatytose teismo ir (arba) administracinėse procedūrose.3. Šio straipsnio 1 ir 2 dalys nepažeidžia nacionalinių taisyklių, kuriomis nustatomi terminai, per kuriuos turi būti iškeltos bylos dėl vienodo požiūrio principo taikymo.8 straipsnisĮrodinėjimo pareiga1. Valstybės narės taiko tokias pagal jų nacionalines teismų sistemas būtinas priemones, kurios užtikrintų, jog tais atvejais, kai asmenys, manantys, kad jie nukentėjo, kadangi jiems nebuvo taikomas vienodo požiūrio principas, teismui ar kitai kompetentingai institucijai nurodo aplinkybes, leidžiančias daryti prielaidą dėl tiesioginės ar netiesioginės diskriminacijos, pats atsakovas turi įrodyti, kad vienodo požiūrio principas nebuvo pažeistas.2. Šio straipsnio 1 dalis netrukdo valstybėms narėms nustatyti ieškovams palankesnes įrodymų taisykles.3. Šio straipsnio 1 dalis netaikoma baudžiamojo pobūdžio procedūroms.4. Šio straipsnio 1, 2 ir 3 dalys taip pat taikomos pagal 7 straipsnio 2 dalį iškeltoms byloms.5. Valstybėms narėms šio straipsnio 1 dalies nebūtina taikyti procesiniams veiksmams, kai bylos aplinkybes turi ištirti teismas ar kompetentinga institucija.9 straipsnisPersekiojimasValstybės narės savo nacionalinėse teisinėse sistemose nustato tokias priemones, kurios yra būtinos, kad asmenys būtų apsaugoti nuo priešiško elgesio ar neigiamų pasekmių, pasireiškiančių sureagavus į skundą arba į procesinius veiksmus, skirtus vienodo požiūrio principo laikymuisi užtikrinti.10 straipsnisInformacijos skelbimasValstybės narės pasirūpina, kad visomis atitinkamomis priemonėmis suinteresuotiems asmenims visoje jų teritorijoje būtų pranešta apie pagal šią direktyvą priimtas nuostatas ir jau galiojančias susijusias nuostatas.11 straipsnisSocialinis dialogas1. Valstybės narės, laikydamosi nacionalinių tradicijų ir praktikos, imasi reikiamų priemonių darbdavių ir darbuotojų socialiniam dialogui inicijuoti, kad būtų skatinama taikyti vienodą požiūrį, įskaitant darbo vietų monitoringo praktiką, kolektyvines sutartis, elgesio kodeksus, patirties ir geros praktikos ieškojimą bei keitimąsi ja.2. Pagal nacionalines tradicijas ir praktiką, valstybės narės skatina darbdavius ir darbuotojus nepažeidžiant jų autonomijos reikiamu lygiu sudaryti sutartis, nustatančias antidiskriminacines taisykles 3 straipsnyje nurodytose srityse, kurios yra derybų dėl kolektyvinės sutarties objektas. Tokiose sutartyse atsižvelgiama į šioje direktyvoje ir atitinkamomis nacionalinėmis įgyvendinimo priemonėmis nustatytus būtiniausius reikalavimus.12 straipsnisDialogas su nevyriausybinėmis organizacijomisValstybės narės inicijuoja dialogą su atitinkamomis nevyriausybinėmis organizacijomis, kurios pagal nacionalinę teisę ir praktiką yra teisėtai suinteresuotos, kad būtų prisidėta prie kovos su diskriminacija dėl rasės ir etninės priklausomybės siekiant skatinti laikytis vienodo požiūrio principo.III SKYRIUSVIENODĄ POŽIŪRĮ SKATINANČIOS INSTITUCIJOS13 straipsnis1. Valstybės narės paskiria instituciją arba institucijas, skatinančias vienodo požiūrio principo taikymą visiems asmenims nediskriminuojant jų dėl rasės ar etninės priklausomybės. Šios institucijos gali priklausyti agentūroms, įpareigotoms ginti žmogaus teises arba saugoti asmenų teises nacionaliniu lygiu.2. Valstybės narės užtikrina, kad šių institucijų kompetencijai priklausytų:- nepažeidžiant nukentėjusiųjų ir 7 straipsnio 2 dalyje paminėtų asociacijų, organizacijų ar kitų juridinių asmenų teisių, teikti nepriklausomą pagalbą nukentėjusiesiems nuo diskriminacijos teikiant skundus dėl diskriminacijos,- atlikti nepriklausomus diskriminacijos tyrimus,- skelbti nepriklausomas ataskaitas ir teikti rekomendacijas visais su tokia diskriminacija susijusiais klausimais.IV SKYRIUSBAIGIAMOSIOS NUOSTATOS14 straipsnisLaikymasisValstybės narės imasi būtinų priemonių užtikrinti, kad:a) būtų panaikinti visi įstatymai ir kiti teisės aktai, kurie prieštarauja vienodo požiūrio principui;b) būtų panaikintos, paskelbtos negaliojančiomis arba iš dalies pakeistos visos vienodo požiūrio principui prieštaraujančios nuostatos, kurios yra įtrauktos į individualias arba kolektyvines sutartis, įmonių vidaus taisykles, pelno siekiančių ir pelno nesiekiančių asociacijų veiklą reglamentuojančias taisykles bei nepriklausomoms profesinėms, darbuotojų ir darbdavių organizacijoms taikomas taisykles.15 straipsnisSankcijosValstybės narės nustato taisykles sankcijoms, taikytinoms už nacionalinių nuostatų, priimtų pagal šią direktyvą, pažeidimus ir imasi visų priemonių, būtinų jų taikymui užtikrinti. Sankcijos, kurias gali sudaryti kompensacijos sumokėjimas nukentėjusiajam, turi būti veiksmingos, proporcingos ir atgrasančios. Valstybės narės apie šias nuostatas praneša Komisijai ne vėliau kaip iki 2003 m. liepos 19 d. ir nedelsdamos ją informuoja apie visus vėlesnius minėtų nuostatų dalinius pakeitimus.16 straipsnisĮgyvendinimasValstybės narės priima įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie, įsigalioję iki 2003 m. liepos 19 d., įgyvendina šią direktyvą, arba, esant bendram administracijos ir darbuotojų prašymui, jos gali jiems pavesti įgyvendinti kolektyvinių sutarčių taikymo sričiai priklausančias šios direktyvos nuostatas. Pastaruoju atveju valstybės narės užtikrina, kad iki 2003 m. liepos 19 d. administracija ir darbuotojai bendru susitarimu įdiegtų būtinas priemones, o valstybės narės imasi visų būtinų priemonių, leidžiančių joms bet kada garantuoti šioje direktyvoje numatytus rezultatus. Apie tai jos nedelsdamos praneša Komisijai.Valstybės narės, priimdamos šias priemones, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.17 straipsnisAtaskaita1. Iki 2005 m. liepos 19 d. ir po to kas penkeri metai valstybės narės pateikia Komisijai visą informaciją, būtiną, kad Komisija parengtų Europos Parlamentui ir Tarybai ataskaitą apie šios direktyvos taikymą.2. Prireikus Komisijos ataskaitoje atsižvelgiama į Europos rasizmo ir ksenofobijos kontrolės centro nuomonę bei į socialinių partnerių ir atitinkamų nevyriausybinių organizacijų požiūrį. Pagal lyčių vyravimo principą į šią ataskaitą, be kita ko, įtraukiamas priemonių, kurių buvo imtasi moterų ir vyrų atžvilgiu, poveikio įvertinimas. Atsižvelgus į gautą informaciją, prireikus į šią ataskaitą įtraukiami pasiūlymai peržiūrėti ir atnaujinti šią direktyvą.18 straipsnisĮsigaliojimasŠi direktyva įsigalioja jos paskelbimo Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje dieną.19 straipsnisAdresataiŠi direktyva skirta valstybėms narėms.Priimta Liuksemburge, 2000 m. birželio 29 d.Tarybos varduPirmininkasM. Arcanjo[1] Dar nepaskelbta Oficialiajame leidinyje.[2] 2000 5 18 pareikšta nuomonė (dar nepaskelbta Oficialiajame leidinyje).[3] 2000 4 12 pareikšta nuomonė (dar nepaskelbta Oficialiajame leidinyje).[4] 2000 4 31 pareikšta nuomonė (dar nepaskelbta Oficialiajame leidinyje).[5] OL L 185, 1996 7 24, p. 5.--------------------------------------------------