Svarbus teisinis pranešimas

|

31975L0440

1975 m. birželio 16 d. Tarybos Direktyva dėl paviršinio vandens, skirto geriamajam vandeniui imti, kokybės valstybėse narėse reikalavimų

Oficialusis leidinys L 194 , 25/07/1975 p. 0026 - 0031 specialusis leidimas graikų k.: skyrius 15 tomas 1 p. 0080  specialusis leidimas ispanų kalba: skyrius 15 tomas 1 p. 0123  specialusis leidimas portugalų kalba skyrius 15 tomas 1 p. 0123  specialusis leidimas suomių kalba: skyrius 15 tomas 1 p. 0232  specialusis leidimas švedų kalba: skyrius 15 tomas 1 p. 0232  CS.ES skyrius 15 tomas 01 p. 17  - 22 ET.ES skyrius 15 tomas 01 p. 17  - 22 HU.ES skyrius 15 tomas 01 p. 17  - 22 LT.ES skyrius 15 tomas 01 p. 17  - 22 LV.ES skyrius 15 tomas 01 p. 17  - 22 MT.ES skyrius 15 tomas 01 p. 17  - 22 PL.ES skyrius 15 tomas 01 p. 17  - 22 SK.ES skyrius 15 tomas 01 p. 17  - 22 SL.ES skyrius 15 tomas 01 p. 17  - 22 DE L 328 25/07/1975 P. 0034-0039

		Tarybos Direktyva1975 m. birželio 16 d.dėl paviršinio vandens, skirto geriamajam vandeniui imti, kokybės valstybėse narėse reikalavimų(75/440/EEB)EUROPOS BENDRIJŲ TARYBA,atsižvelgdama į Europos ekonominės bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 100 ir 235 straipsnius,atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą,atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę [1],atsižvelgdama į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [2],kadangi didėjantis vandens išteklių naudojimas žmonėms vartoti skirtam vandeniui imti reikalauja mažinti vandens taršą ir tuo apsaugoti vandenį nuo jo kokybės blogėjimo;kadangi reikia apsaugoti visuomenės sveikatą ir todėl atlikti paviršinio vandens, skirto geriamajam vandeniui imti, priežiūrą ir šio vandens valymo priežiūrą;kadangi nuostatų, kurios yra taikomos arba jas rengiamasi taikyti įvairiose valstybėse narėse dėl vandens, skirto geriamam vandeniui imti, skirtumai gali sudaryti nevienodas konkurencijos sąlygas ir tokiu būdu turėti įtakos bendrosios rinkos funkcionavimui; kadangi dėl šios priežasties yra būtina suderinti šios srities įstatymus, kaip nurodyta Sutarties 100 straipsnyje;kadangi atrodo, kad šiems įstatymams suderinti reikalingi tokie Bendrijos veiksmai, kad vienas Bendrijos tikslų aplinkos apsaugos ir gyvenimo kokybės gerinimo srityje gali būti pasiektas plačiau juos reglamentuojant; kadangi dėl šių priežasčių turėtų būti parengtos tam tikros konkrečios nuostatos; kadangi turėtų būti taikomas Sutarties 235 straipsnis, nes Sutartyje nebuvo numatytos priemonės, reikalingos šiam tikslui pasiekti;kadangi Europos Bendrijų aplinkos apsaugos veiksmų programa [3] numato, kad kokybės tikslai turi būti nustatomi bendrai, nustatant įvairius reikalavimus, kuriuos turi atitikti aplinka, inter alia, pateikiant vandens, įskaitant paviršinio vandens, skirto geriamajam vandeniui imti, parametrų verčių apibrėžimą;kadangi bendras minimalių paviršinio vandens, skirto geriamajam vandeniui imti, reikalavimų nustatymas netrukdo taikyti griežtesnius reikalavimus nei kitiems tikslams naudojamam tokiam vandeniui, nei vandens gyvūnijai keliamiems reikalavimams;kadangi, atsižvelgiant į naujas žinias technikos ir mokslo srityje, reikės patikslinti parametrų vertes, nustatančias paviršinio vandens, skirto geriamajam vandeniui imti, kokybę;kadangi šiuo metu rengiami metodai vandens mėginiams imti ir parametrams, apibrėžiantiems geriamajam vandeniui imti skirto paviršinio vandens fizines, chemines ir mikrobiologines charakteristikas, matuoti turi būti nustatyti vienoje direktyvoje, kuri turi būti priimta kaip galima greičiau,PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:1 straipsnis1. Ši direktyva nustato tuos kokybės reikalavimus, kuriuos turi atitikti paviršinis gėlas vanduo, naudojamas arba numatomas naudoti geriamajam vandeniui imti, jį atitinkamai apdorojus, toliau vadinamas "paviršiniu vandeniu". Požeminiam vandeniui, sūrokam vandeniuiir vandeningiems sluoksniams papildyti skirtam vandeniui ši direktyva netaikoma.2. Taikant šią direktyvą, visas paviršinis vanduo, numatomas žmonėms vartoti ir tiekiamas vandens skirstomaisiais tinklais visuomenės reikmėms tenkinti, yra laikomas geriamuoju vandeniu.2 straipsnisŠioje direktyvoje paviršinis vanduo pagal ribines vertes yra skirstomas į tris kategorijas: A1, A2 ir A3, kurios atitinka tam tikrus standartinius valymo metodus, pateiktus I priede. Šios grupės atitinka tris skirtingas paviršinio vandens kokybes, kurių atitinkamos fizinės, cheminės ir mikrobiologinės charakteristikos yra pateiktos II priedo lentelėje.3 straipsnis1. Valstybės narės nustato visų mėginių ėmimo vietų arba kiekvienos mėginių ėmimo vietos II priede pateiktų parametrų vertes, taikytinas paviršiniam vandeniui.Valstybės narės gali ir nenustatyti parametrų, kurių verčių nėra II priedo lentelėje, pagal šio straipsnio pirmą pastraipą, kol bus nustatyti skaičiai 9 straipsnyje numatyta tvarka.2. Pagal šio straipsnio 1 dalį nustatomos vertės negali būti mažesnės, negu vertės, pateiktos II priedo I stulpelyje.3. Jeigu vertės yra II priedo G stulpelyje, nepaisant, ar to priedo I stulpeliuose yra atitinkama vertė ar ne, valstybės narės pagal 6 straipsnį stengiasi jas laikyti rekomenduotinomis.4 straipsnis1. Valstybės narės imasi būtinų priemonių, reikalingų užtikrinti, kad paviršinis vanduo atitiktų vertes, nustatytas pagal 3 straipsnį. Visos valstybės narės taiko šią direktyvą visiems be išimties nacionaliniams vandenims ir vandenims, kertantiems jų sienas.2. Laikydamosi šios direktyvos tikslų, valstybės narės imasi būtinų priemonių, užtikrinančių nenutrūkstamą aplinkos gerinimą. Šiuo tikslu jos sudaro sisteminį veiksmų planą, į kurį įeina paviršinio vandens ir ypač to, kuris priklauso A3 kategorijai, gerinimo grafikas. Tokiomis sąlygomis per ateinančius 10 metų turi būti pasiektas žymus pagerinimas pagal nacionalines programas.Pirmoje šio straipsnio pastraipoje nurodytas grafikas bus sudarytas atsižvelgiant į poreikį gerinti aplinkos ir ypač vandens kokybę, taip pat į ekonominius ir techninius apribojimus, esančius arba galinčius atsirasti įvairiuose Bendrijos regionuose.Komisija atliks išsamų šio straipsnio pirmoje pastraipoje nurodytų planų taip pat ir grafikų patikrinimą ir prireikus pateiks Tarybai atitinkamus pasiūlymus.3. Paviršinis vanduo, kurio fizinės, cheminės ir mikrobiologinės charakteristikos neatitinka privalomų, A3 tipo apdorojimui taikomų ribinių verčių, negali būti naudojamas geriamajam vandeniui imti. Tačiau išskirtinėmis sąlygomis toks prastos kokybės vanduo gali būti panaudojamas, jeigu naudojamos tinkamos technologijos, įskaitant maišymą, kad tokio vandens kokybės rodikliai pasiektų geriamojo vandens kokybės standartus. Komisijai kiek įmanoma greičiau turi būti pranešama apie tokių išimčių darymo priežastis, remiantis vandens išteklių valdymo planu konkrečiame rajone, jeigu įrenginiai jau yra, ir iš anksto, jeigu tai nauji įrenginiai. Komisija išsamiai išnagrinės šias priežastis ir prireikus pateiks Tarybai atitinkamus pasiūlymus.5 straipsnis1. 4 straipsnyje laikoma, kad paviršinis vanduo atitinka reikalaujamus parametrus, jeigu šio vandens, kuris naudojamas geriamam vandeniui imti, mėginiai, reguliariai paimti toje pačioje mėginių ėmimo vietoje, rodo, kad jis atitinka to vandens kokybės parametrų vertes, kai:- 95 % mėginių parametrų atitinka II priedo I stulpeliuose nurodytus parametrus,- 90 % mėginių visais kitais atvejais,ir jeigu nuo 5 iki 10 % mėginių reikalavimų neatitikimo atveju:a) vanduo nenukrypsta nuo nagrinėjamų verčių daugiau negu 50 %, iš skyrustemperatūrą, pH, ištirpusį deguonį ir mikrobio loginius parametrus;b) dėl šių priežasčių visuomenės sveikatai negresia pavojus;c) vandens mėginiai, vienas po kito paimti statistiškai tinkamais intervalais, nenukrypsta nuo atitinkamų parametrų verčių.2. Kol šiuo klausimu bus nustatyta Komisijos politika, mėginių ėmimo ir kiekvieno parametro analizės dažnį kartu su matavimo metodais nustato nacionalinės kompetentingos institucijos, kurios atsižvelgia į imamo vandens kiekį, ėmimo mastą, aprūpinamų gyventojų skaičių, rizikos laipsnį, kurį gali nulemti tokio vandens kokybė ir sezoniniai kokybės pokyčiai.3. Į didesnes už šio straipsnio 2 dalyje nurodytas vertes neturi būti atsižvelgiama apskaičiuojant šio straipsnio 1 dalyje nurodytus procentus, jeigu jos atsiranda dėl potvynių, stichinių nelaimių arba neįprastų oro sąlygų.4. Mėginių ėmimas — tai vieta, iš kurios imamas paviršinis vanduo prieš jį siunčiant į valymo įrenginius.6 straipsnisValstybės narės gali bet kuriuo metu nustatyti daug griežtesnes paviršinio vandens vertes, negu šioje direktyvoje nustatytos vertės.7 straipsnisPriemonių, kurių imamasi pagal šią direktyvą, įgyvendinimas jokiu būdu neturi tiesiogiai ar netiesiogiai pabloginti esamos paviršinio vandens kokybės.8 straipsnisŠios direktyvos galima netaikyti:a) potvynių ar kitų stichinių nelaimių atvejais;b) tais atvejais, kai ypatingos meteorologinės ar geografinės sąlygos nulemia tam tikrus parametrus, II priede pažymėtus O;c) jeigu paviršinis vanduo natūraliai praturtinamas tam tikromis medžiagomis ir dėl šios priežasties jis viršytų II priedo lentelėje A1, A2 ir A3 kategorijoms nustatytas ribas;d) paviršinio vandens sekliuose ežeruose arba beveik stovinčio paviršinio vandens atveju, ši išlyga II priedo lentelėje žvaigždute pažymėtiems parametrams taikytina tik tiems ežerams, kurių gylis neviršija 20 m, kuriuose vanduo pasikeičia lėčiau negu per vienerius metus ir į kuriuos neišleidžiamos nuotėkos.Natūralus praturtinimas — tai procesas, kai be žmogaus įsikišimo tam tikras vandens telkinys iš žemės gauna joje esančių tam tikrų medžiagų.Taikant šio straipsnio pirmoje pastraipoje nurodytas išimtis jokiu būdu negalima nepaisyti visuomenės sveikatos apsaugos reikalavimų.Jeigu valstybė narė atsisako taikyti šios direktyvos nuostatas, ji apie tai nedelsdama praneša Komisijai, nurodydama priežastis ir numatomus laikotarpius.9 straipsnisII priedo lentelėje pateikta skaitmeninė verčių išraiška ir parametrų sąrašas, apibrėžiantys paviršinio vandens fizines, chemines ir mikrobiologines charakteristikas, gali būti peržiūrėti valstybių narių arba Komisijos prašymu, kai tik gaunama naujų mokslo ir technikos žinių apie valymo metodus arba pasikeičia geriamojo vandens standartai.10 straipsnisValstybės narės priima įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie, įsigalioję ne vėliau per dvejus metus po jos paskelbimo, įgyvendina šią direktyvą. Apie tai jos nedelsdamos praneša Komisijai.11 straipsnisŠi direktyva skirta valstybėms narėms.Priimta Liuksemburge, 1975 m. birželio 16 d.Tarybos varduPirmininkasR. Ryan[1] OL C 62, 1974 5 30, p. 7.[2] OL C 109, 1974 9 19, p. 41.[3] OL C 112, 1973 12 20, p. 3.--------------------------------------------------I PRIEDASStandartinių valymo metodų, taikomų geriamajam vandeniui iš A1, A2 ir A3 kategorijų paviršinio vandens gauti, apibrėžimasA1 kategorijaPaprastas fizinis valymas ir dezinfekavimas, pvz., greitas filtravimas ir dezinfekavimas.A2 kategorijaĮprastas fizinis apdorojimas, cheminis apdorojimas ir dezinfekavimas, pvz., pirminis chloravimas, koaguliavimas, flokuliacija, dekantavimas, filtravimas, dezinfekavimas (galutinis chlorinimas).A3 kategorijaIntensyvus fizinis ir cheminis apdorojimas, ilgalaikis valymas ir dezinfekavimas, pvz., chloravimas iki laisvojo chloro atsiradimo, koaguliavimas, flokuliacija, dekantavimas, filtravimas, adsorbcija (aktyvuotoji anglis), dezinfekavimas (ozonas, galutinis chloravimas).--------------------------------------------------II PRIEDASPaviršinio vandens, skirto geriamajam vandeniui imti, charakteristikosI = privalomaG = rekomenduojamaO = ypatingomis klimatinėmis arba geografinėmis sąlygomis* = žr. 8 straipsnio d punktą[1] [2]| Parametrai | A1 G | A1 I | A2 G | A2 I | A3 G | A3 I || |1 | PH | | 6,5-8,5 | 5,5-9 | 5,5-9 |2 | Spalva (po paprasto filtravimo) | mg/l Pt skalė | 10 | 20(O) | 50 | 100 (O) | 50 | 200 (O) |3 | Bendras suspenduotų kietųjų dalelių kiekis | mg/l SS | 25 | | | | | |4 | Temperatūra | oC | 22 | 25 (O) | 22 | 25 (O) | 22 | 25 (O) |5 | Savitasis elektros laidis | μs/cm -1, kai 20 oC | 1000 | | 1000 | | 1000 | |6 | Kvapas | (praskiedimo koeficientas, kai 25 oC) | 3 | | 10 | | 20 | |7* | Nitratai | mg/l NO3 | 25 | 50 (O) | | 50 (O) | | 50 (O) |8 [1] | Fluoridai | mg/l F | 0,7-1 | 1,5 | 0,7-1,7 | | 0,7-1,7 | |9 | Bendras organinis chloras | mg/l Cl | | | | | | |10* | Ištirpusi geležis | mg/l Fe | 0,1 | 0,3 | 1 | 2 | 1 | |11* | Manganas | mg/l Mn | 0,05 | | 0,1 | | 1 | |12 | Varis | mg/l Cu | 0,02 | 0,05 (O) | 0,05 | | 1 | |13 | Cinkas | mg/l Zn | 0,5 | 3 | 1 | 5 | 1 | 5 |14 | Boras | mg/l B | 1 | | 1 | | 1 | |15 | Berilis | mg/l Be | | | | | | |16 | Kobaltas | mg/l Co | | | | | | |17 | Nikelis | mg/l Ni | | | | | | |18 | Vanadis | mg/l V | | | | | | |19 | Arsenas | mg/l As | 0,01 | 0,05 | | 0,05 | 0,05 | 0,1 |20 | Kadmis | mg/l Cd | 0,001 | 0,005 | 0,001 | 0,005 | 0,001 | 0,005 |21 | Bendras chromas | mg/l Cr | | 0,05 | | 0,05 | | 0,05 |22 | Švinas | mg/l Pb | | 0,05 | | 0,05 | | 0,05 |23 | Selenas | mg/l Se | | 0,01 | | 0,01 | | 0,01 |24 | Gyvsidabris | mg/l Hg | 0,0005 | 0,001 | 0,0005 | 0,001 | 0,0005 | 0,001 |25 | Baris | mg/l Ba | | 0,1 | | 1 | | 1 |26 | Cianidas | mg/l Cn | | 0,05 | | 0,05 | | 0,05 |27 | Sulfatai | mg/l SO4 | 150 | 250 | 150 | 250 (O) | 150 | 250 (O) |28 | Chloridai l | mg/l Cl | 200 | | 200 | | 200 | |29 | Veikliosios paviršiaus medžiagos (reaguojančios su metilo mėliu) | mg/l (laurilsulfatas) | 0,2 | | 0,2 | | 0,5 | |30* [2] | Fosfatai | mg/l P2O5 | 0,4 | | 0,7 | | 0,7 | |31 | Fenoliai (fenolio indeksas) paranitrinilino 4 aminoantipirinas | mg/l C6H5OH | | 0,001 | 0,001 | 0,005 | 0,01 | 0,1 |32 | Ištirpę arba emulsiniai angliavandeniliai (po ekstrahavimo petroleteriu) | mg/l | | 0,05 | | 0,2 | 0,5 | 1 |33 | Policikliniai aromatiniai angliavandeniliai | mg/l | | 0,0002 | | 0,0002 | | 0,001 |34 | Bendra pesticidų suma (tiofosas, BHC, dieldrinas) | mg/l | | 0,001 | | 0,0025 | | 0,005 |35* | Cheminis deguonies suvartojimas (COD) | mg/l O2 | | | | | 30 | |36* | Ištirpusio deguonies prisotinimas | % O2 | >70 | | >50 | | >30 | |37* | Biocheminis deguonies suvartojimas (BOD5) kai 20 oC be nitrifikavimo) | mg/l O2 | < 3 | | < 5 | | < 7 | |38 | Azoto kiekis nustatomas Kjeldalio metodu (išskyrus NO3) | mg/l N | 1 | | 2 | | 3 | |39 | Amoniakas | mg/l NH4 | 0,05 | | 1 | 1,5 | 2 | 4 (O) |40 | Chloroformu ekstrahuojamos medžiagos | mg/l SEC | 0,1 | | 0,2 | | 0,5 | |41 | Bendra organinė anglis | mg/l C | | | | | | |42 | Organinės anglies likutis po flokuliacijos ir membraninio filtravimo (5μ) TOC | mg/l C | | | | | | |43 | Bendras koliforminių bakterijų skaičius 37 oC | /100 ml | 50 | | 5000 | | 50000 | |44 | Fekalinės koliforminės bakterijos | /100 ml | 20 | | 2000 | | 20000 | |45 | Fekaliniai streptokokai | /100 ml | 20 | | 1000 | | 10000 | |46 | Salmonelės | | Nerasta 5000 ml | | Nerasta 1000 ml | | | |[1] Pateiktos vertės — tai viršutinės ribos, nustatytos atsižvelgiant į vidutinę metinę temperatūrą (aukštoji ir žemoji).[2] Šis parametras buvo įtrauktas, kad būtų įvykdyti tam tikro aplinkos tipo ekologiniai reikalavimai.--------------------------------------------------


title: 1989 m. balandžio 17 d. Tarybos Direktyva dėl prospekto, kurį privaloma paskelbti siūlant perleidžiamus vertybinius popierius visuomenei, sudarymo, patikrinimo ir platinimo reikalavimų derinimo

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

31989L0298

Oficialusis leidinys L 124 , 05/05/1989 p. 0008 - 0015 specialusis leidimas suomių kalba: skyrius 6 tomas 2 p. 0203  specialusis leidimas švedų kalba: skyrius 6 tomas 2 p. 0203

		Tarybos Direktyva1989 m. balandžio 17 d.dėl prospekto, kurį privaloma paskelbti siūlant perleidžiamus vertybinius popierius visuomenei, sudarymo, patikrinimo ir platinimo reikalavimų derinimo(89/298/EEB)EUROPOS BENDRIJŲ TARYBA,atsižvelgdama į Europos ekonominės bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 54 straipsnį,atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą [1],bendradarbiaudama su Europos Parlamentu [2],atsižvelgdama į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [3],kadangi investavimas į perleidžiamus vertybinius popierius, kaip ir bet koks kitoks investavimas, yra susijęs su rizika; kadangi investuotojų apsaugai reikalinga, kad jiems būtų suteikta galimybė teisingai įvertinus tokią riziką priimti sprendimus investuoti turint visą informaciją;kadangi suteikus visapusišką tinkamą informaciją apie perleidžiamus vertybinius popierius ir tokių vertybinių popierių emitentus yra skatinama investuotojų apsauga;kadangi, negana to, tokia informacija yra veiksminga priemonė, didinanti pasitikėjimą perleidžiamais vertybiniais popieriais ir tokiu būdu prisidedanti prie tinkamo vertybinių popierių rinkų veikimo bei jų didėjimo;kadangi dėl tos priežasties turėtų būti sukurta tikrai vienoda informavimo politika Bendrijoje; kadangi dėl tų apsaugos priemonių, kurias tokia informavimo politika suteikia investuotojams, ir dėl įtakos tinkamam perleidžiamų vertybinių popierių rinkų veikimui ji skatintų atskirų šalių perleidžiamų vertybinių popierių rinkų integravimąsi, ir tuomet būtų kuriama tikrai bendra Europos kapitalo rinka;kadangi 1980 m. kovo 17 d. Tarybos direktyva 80/390/EEB dėl informacinių biuletenių, kuriuos privaloma paskelbti prieš įtraukiant vertybinius popierius į biržos oficialųjį prekybos sąrašą, sudarymo, patikrinimo ir platinimo reikalavimų derinimo [4] su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 87/345/EEB [5], yra svarbus žingsnis įgyvendinant tokią Bendrijos informavimo politiką; kadangi ta direktyva suderinami reikalavimai informacijai apie siūlomų vertybinių popierių pobūdį ir tokių vertybinių popierių emitentus, kurią privaloma paskelbti įtraukiant vertybinius popierius į biržos prekybos sąrašus, kad investuotojai galėtų įvertinti emitentų turtą ir finansinius įsipareigojimus, finansinę būklę, pelną, nuostolius bei ateities perspektyvas, taip pat tų vertybinių popierių suteikiamas teises, turėdami visą informaciją;kadangi, be kita ko, tokia informavimo politika reikalauja, kad pačiam emitentui, jo vardu ar trečiosioms šalims viešai siūlant perleidžiamus vertybinius popierius valstybėje narėje pirmą kartą, nepriklausomai nuo to, ar jie bus įtraukti į biržos prekybos sąrašus, ar ne, investuotojams būtų parengtas prospektas, kuriame pateikiama tokia informacija; kadangi reikia suderinti ir reikalavimus prospekto turiniui, kad įvairiose valstybėse narėse investuotojai gautų lygiavertę informaciją;kadangi iki šiol buvo neįmanoma pateikti bendro "viešojo siūlymo" ir jo sudedamųjų dalių apibrėžimo;kadangi tais atvejais, kai viešai siūlomi perleidžiami vertybiniai popieriai, kurie įtraukiami į biržos oficialųjį prekybos sąrašą, turi būti pateikta informacija, panaši į tą, kurios reikalaujama pagal Direktyvą 80/390/EEB, tik pritaikyta viešojo siūlymo aplinkybėms; kadangi viešai siūlant perleidžiamus vertybinius popierius, kurių nesiekiama įtraukti į biržos oficialųjį prekybos sąrašą, galima reikalauti mažiau informacijos, kad smulkūs ir vidutiniai emitentai nebūtų be reikalo apsunkinti; kadangi viešai siūlant perleidžiamus vertybinius popierius, kuriuos siekiama įtraukti į biržos oficialųjį prekybos sąrašą, jau yra pasiektas toks suderinimo lygis, kad, vadovaujantis tarpusavio pripažinimu, vienos valstybės narės kompetentingų institucijų patvirtintas prospektas gali būti naudojamas tuos pačius vertybinius popierius viešai siūlant kitoje valstybėje narėje; kadangi tarpusavio pripažinimo principas turėtų būti taikomas ir tada, kai viešojo platinimo prospektas atitinka pagrindinius Direktyvoje 80/390/EEB nustatytus standartus ir yra patvirtintas kompetentingų institucijų, net jei nėra paduota paraiška įtraukti perleidžiamus vertybinius popierius į biržos oficialųjį prekybos sąrašą;kadangi, siekiant užtikrinti visišką šios direktyvos tikslų įgyvendinimą, reikia ją taikyti ir perleidžiamiems vertybiniams popieriams, kuriuos išleidžia bendrovės ar įmonės, reguliuojamos pagal trečiųjų šalių įstatymus;kadangi patartina išplėsti prospektų iš trečiųjų šalių pripažinimą savitarpio pripažinimo pagrindu, sudarant sutartis tarp Bendrijos ir trečiųjų šalių,PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:I SKIRSNISBendrosios nuostatos1 straipsnis1. Ši direktyva taikoma perleidžiamiems vertybiniams popieriams jų pirmojo viešojo siūlymo valstybėje narėje metu, jeigu tie vertybiniai popieriai dar nėra įtraukti į vertybinių popierių biržos, kuri yra arba veikia toje valstybėje narėje, prekybos sąrašus.2. Jeigu viešai siūloma tik dalis vienos emisijos vertybinių popierių, valstybės narės neturi reikalauti paskelbti naują prospektą, jeigu vėliau viešajam siūlymui pateikiama kita emisijos dalis.2 straipsnisDirektyva netaikoma:1. Tokiais siūlymo atvejais:a) jeigu perleidžiami vertybiniai popieriai siūlomi asmenims dėl jų sandorių, profesijos ar pareigų, ir (arba)b) jeigu perleidžiami vertybiniai popieriai siūlomi apibrėžtam asmenų ratui, ir (arba)c) jeigu visų siūlomų perleidžiamų vertybinių popierių pardavimo kaina neviršija 40000 ekiu, ir (arba)d) jeigu siūlomų perleidžiamų vertybinių popierių galima įsigyti tik perkant ne mažiau kaip už 40000 ekiu.2. Tokiems perleidžiamiems vertybiniams popieriams:a) perleidžiamiems vertybiniams popieriams, siūlomiems kokia nors valiuta už ne mažiau kaip 40000 ekiu;b) investiciniams vienetams, kuriuos išleido kolektyvinio investavimo subjektai, kiti nei uždarojo tipo;c) perleidžiamiems vertybiniams popieriams, kuriuos išleido valstybė narė arba jos regioninės ar vietinės valdžios institucijos, arba visuomeninė tarptautinė organizacija, kurios narė (narės) yra viena ar keletas valstybių narių;d) perleidžiamiems vertybiniams popieriams, kurie siūlomi ryšium su oficialiu pasiūlymu;e) perleidžiamiems vertybiniams popieriams, kurie siūlomi ryšium su įmonių susijungimu;f) akcijoms, nemokamai paskirstytoms akcininkams;g) akcijoms arba perleidžiamiems vertybiniams popieriams, lygiaverčiams akcijoms, kurios siūlomos mainais už akcijas toje pačioje bendrovėje, jeigu tokių naujų vertybinių popierių siūlymas nesusijęs su bendru bendrovės įstatinio kapitalo padidėjimu;h) perleidžiamiems vertybiniams popieriams, kuriuos esantiems arba buvusiems bendrovės darbuotojams siūlo jų darbdavys arba susijusi įmonė;i) perleidžiamiems vertybiniams popieriams, atsirandantiems konvertuojant skolos vertybinius popierius arba realizuojant varantų suteikiamas teises, arba akcijoms, siūlomoms mainais už keičiamus skolos vertybinius popierius, jeigu viešojo siūlymo prospektas arba informacinis biuletenis dėl tokių konvertuojamų arba keičiamų skolos vertybinių popierių arba tokių varantų buvo paskelbtas toje pačioje valstybėje narėje;j) perleidžiamiems vertybiniams popieriams, kuriuos išleidžia juridinio asmens statusą turinčios asociacijos arba valstybės pripažintos pelno nesiekiančios įmonės, norint pritraukti lėšų jų nesavanaudiškų tikslų įgyvendinimui;k) akcijoms arba perleidžiamiems vertybiniams popieriams, lygiaverčiams akcijoms, kurios jų savininkams suteikia teisę naudotis juos išleidusių organizacijų, tokių kaip "statybinės organizacijos","kreditavimo organizacijos","Genossenschaftsbanken","Pramonės ir taupymo draugijos", paslaugomis arba tapti tokių organizacijų nariu;l) "euro" vertybiniams popieriams, kurie nėra bendros reklaminės ar propagandinės kampanijos subjektas.3 straipsnisŠioje direktyvoje:a) "kolektyvinio investavimo subjektai, kiti nei uždarojo tipo" — tai investiciniai fondai ir investicinės bendrovės:- kurių tikslas yra kolektyvinio kapitalo, surenkamo iš visuomenės, investavimas ir kurios veikia rizikos skaidymo principu, ir- kurių investiciniai vienetai savininkų prašymu gali būti atpirkti ar išpirkti, tiesiogiai arba netiesiogiai, už šių subjektų turtą. Veiksmai, kurių tokie subjektai imasi, siekdami užtikrinti, kad tokių investicinių vienetų rinkos vertė labai nesiskirtų nuo jų grynojo turto vertės, turi būti laikomi lygiaverčiais tokiam atpirkimui ar išpirkimui;b) "kolektyvinio investavimo subjektų investiciniai vienetai" — tai vertybiniai popieriai, kuriuos išleido kolektyvinio investavimo subjektas, pažymintis dalyvių teises tokio subjekto kapitale;c) "emitentai" — tai bendrovės ir kiti juridiniai asmenys bei įmonės, kurių perleidžiami vertybiniai popieriai siūlomi visuomenei;d) "kredito įstaiga" — tai subjektas, kurio verslas yra priimti indėlius ar kitokias grąžintinas lėšas iš visuomenės ir teikti kreditus savo sąskaita, įskaitant ir tokias kredito įstaigas, kurios nurodytos Direktyvos 77/780/EEB [6] su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 86/524/EEB [7], 2 straipsnyje;e) "perleidžiami vertybiniai popieriai" — tai bendrovių akcijos ir kiti vertybiniai popieriai, lygiaverčiai bendrovių akcijoms, skolos vertybiniai popieriai, kurių išpirkimo terminas — ne anksčiau kaip po vienerių metų, bei kiti perleidžiami vertybiniai popieriai, lygiaverčiai skolos vertybiniams popieriams, taip pat perleidžiami vertybiniai popieriai, suteikiantys teisę įsigyti tokius perleidžiamus vertybinius popierius pasirašymo arba keitimo būdu;f) "euro vertybiniai popieriai" — tai perleidžiami vertybiniai popieriai:- kurių emisiją turi organizuoti ir platinti sindikatas, kurio bent du nariai turi registruotas būstines skirtingose valstybėse narėse, ir- kurių didžioji dalis siūloma vienoje ar keliose valstybėse, kuriose nėra registruotos emitento būstinės, arba- kuriuos galima pasirašyti ar įsigyti pradiniame platinimo etape tik per kredito ar kitą finansų įstaigą.4 straipsnisValstybės narės turi užtikrinti, kad kiekvienam jų teritorijoje vykdomam viešajam perleidžiamų vertybinių popierių siūlymui būtų taikomas reikalavimas, jog jį vykdantys asmenys paskelbtų emisijos prospektą.5 straipsnisValstybės narės gali visiškai arba iš dalies atleisti nuo prievolės paskelbti prospektą, jeigu viešai siūlomi tokie perleidžiami vertybiniai popieriai:a) skolos vertybiniai popieriai arba kiti vertybiniai popieriai, lygiaverčiai skolos vertybiniams popieriams, kuriuos nuolatos arba pakartotinai išleidžia kredito įstaigos ar kitos finansų įstaigos, lygiavertės kredito įstaigoms, kurios reguliariai skelbia savo metinę finansinę atskaitomybę ir kurios Bendrijoje įkurtos arba reguliuojamos specialiu įstatymu arba pagal tokį įstatymą, arba joms taikoma visuomenės priežiūra, kurios tikslas — apsaugoti santaupas;b) skolos vertybiniai popieriai arba kiti vertybiniai popieriai, lygiaverčiai skolos vertybiniams popieriams, išleidžiami akcinės bendrovės arba kitų juridinių asmenų, kurie yra registruoti toje valstybėje narėje ir kurie:- vykdydami savo verslą, turi naudos iš valstybės monopolio ir- yra įkurti arba reguliuojami specialiu įstatymu ar pagal tokį įstatymą arba kurių paskolas besąlygiškai ir neatšaukiamai garantuoja valstybė narė arba viena iš valstybės narės regiono arba vietos valdžios institucijų;c) skolos vertybiniai popieriai, išleisti juridinių asmenų, išskyrus bendroves, kurios yra valstybės narės nacionaliniai subjektai,- kurie buvo įsteigti specialiu įstatymu,- i) surenka lėšas, išleisdami skolos vertybinius popierius valstybei kontroliuojant irii) finansuoja gamybą tomis lėšomis, kurias jie surinko, ir lėšomis, kurias suteikė valstybė narė, ir (arba) tokios gamybos dalies įsigijimu, ir- kurių skolos vertybiniai popieriai, siekiant juos įtraukti į biržos oficialųjį prekybos sąrašą, pagal nacionalinius įstatymus yra laikomi skolos vertybiniais popieriais, kuriuos išleido arba garantavo valstybė.6 straipsnisJeigu valstybėje narėje per 12 mėnesių iki išleidžiant naują to paties emitento vertybinių popierių emisiją jau yra paskelbtas visas prospektas, rengiant kitą to paties emitento prospektą toje pačioje valstybėje, bet dėl kitų perleidžiamų vertybinių popierių, galima nurodyti tik tuos pasikeitimus, įvykusius per laikotarpį nuo viso prospekto paskelbimo, kurie galėtų turėti įtakos vertybinių popierių vertei.Tačiau tą prospektą galima pateikti tik kartu su visu prospektu arba pateikiant nuorodą į jį.II SKIRSNISPerleidžiamų vertybinių popierių, kuriuos siekiama įtraukti į biržos oficialųjį prekybos sąrašą, emisijos prospekto turinys ir jo patikrinimas bei platinimas7 straipsnisJeigu viešasis siūlymas skelbiamas dėl perleidžiamų vertybinių popierių, kuriuos įtraukti į oficialųjį prekybos sąrašą biržoje, esančioje arba veikiančioje toje pačioje valstybėje narėje, yra paduota paraiška, emisijos prospekto turinys, jo patikrinimo tvarka bei platinimas turi būti nustatomi pagal Direktyvą 80/390/EEB, pritaikant jos reikalavimus viešajam siūlymui.8 straipsnis1. Jeigu viešasis siūlymas vykdomas vienoje valstybėje narėje, o paraiška įtraukti į oficialųjį prekybos sąrašą paduota biržoje, esančioje kitoje valstybėje narėje, asmuo, skelbiantis viešąjį siūlymą, turi turėti galimybę toje valstybėje narėje, kurioje viešai siūlomi vertybiniai popieriai, emisijos prospektą sudaryti taip, kad jo turinys, patikrinimo tvarka bei platinimas atitiktų Direktyvos 80/390/EEB reikalavimus, juos pritaikius viešajam siūlymui.2. 1 dalies nuostatos taikomos tik toms valstybėms narėms, kuriose apskritai taikomas emisijos prospekto pirminio patikrinamo reikalavimas.9 straipsnisProspektą privaloma paskelbti ar kitaip pateikti visuomenei ne vėliau kaip likus mėnesiui iki siūlymo.10 straipsnis1. Jeigu pagal 7 ir 8 straipsnių reikalavimus prospektas paskelbiamas arba turi būti skelbiamas, reklaminiai skelbimai, plakatai ir dokumentai, informuojantys apie viešąjį siūlymą, kompetentingoms institucijoms turi būti pateikiami iš anksto. Minėtuose dokumentuose reikia paminėti, kad yra parengtas emisijos prospektas, ir nurodyti, kur jis paskelbtas.2. Jeigu valstybės narės reikalauja, kad 1 dalyje nurodyti dokumentai būtų platinami prieš paskelbiant emisijos prospektą, tuose dokumentuose turi būti nurodoma, kad bus paskelbtas emisijos prospektas, taip pat tai, kur visuomenės nariai gali jį gauti.3. Prospektas turi būti paskelbtas arba:- kaip priedas viename ar keliuose valstybėje narėje, kurioje vykdomas viešasis siūlymas, platinamų laikraščių arba- atskira brošiūra, nemokamai platinama valstybėje narėje, kurioje vykdomas viešasis siūlymas, taip pat registruotoje asmens, skelbiančio viešąjį siūlymą, būstinėje, taip pat finansinių organizacijų, įgaliotų būti emitento mokėjimų agentu, valstybėje narėje, kurioje vykdomas viešasis siūlymas, būstinėse.4. Be to, arba visas prospektas, arba skelbimas apie tai, kur jis išspausdintas ir kur jį galima gauti, turi būti įdėtas į valstybės narės, kurioje vykdomas viešasis siūlymas, nurodytą leidinį.III SKIRSNISPerleidžiamų vertybinių popierių, kurių nesiekiama įtraukti į biržos oficialųjį prekybos sąrašą, emisijos prospekto turinys ir jo platinimas11 straipsnis1. Jeigu skelbiamas kitų, ne 7 ir 8 straipsniuose aptariamų, perleidžiamų vertybinių popierių viešasis siūlymas, emisijos prospekte turi būti informacija, kuri, nelygu emitentas ir viešai siūlomų perleidžiamų vertybinių popierių pobūdis, leistų investuotojams motyvuotai įvertinti emitento turtą ir įsipareigojimus, finansinę būklę, pelną ir nuostolius bei perspektyvas, taip pat perleidžiamais vertybiniais popieriais suteikiamas teises.2. Norint įgyvendinti 1 dalyje nurodytą įpareigojimą, atsižvelgiant į galimybes taikyti 5 ir 13 straipsnyje numatytas išimtis, pačia suprantamiausia ir lengviausiai analizuojama forma prospekte atskleidžiama tokia informacija:a) asmenys, atsakingi už prospektą (vardai ir pavardės, pareigos bei patvirtinimas, kad, jų turimais duomenimis, prospekte pateikta informacija yra teisinga ir nėra praleista jokių svarbių faktų);b) viešasis siūlymas ir siūlomi perleidžiami vertybiniai popieriai (siūlomų perleidžiamų vertybinių popierių pobūdis, emisijos dydis ir tikslas, išleistų vertybinių popierių skaičius ir jais suteikiamos teisės; pajamų mokestis, išskaičiuojamas, "prie šaltinio"; siūlymo galiojimo laikotarpis, diena, nuo kurios atsiranda teisė į dividendus ir palūkanas; asmenys, organizuojantys arba garantuojantys emisiją; bet kokie apribojimai siūlomų vertybinių popierių laisvam perleidžiamumui ir rinkos, kuriose galima jais prekiauti; įstaigos — emitento mokėjimų agentai; jeigu žinoma, — kaina, už kurią siūlomi vertybiniai popieriai, arba, jei taip nustatyta nacionaliniais įstatymais, kainos nustatymo tvarka ir laikas, jei tai nėra žinoma rengiant prospektą; apmokėjimo būdai; pasinaudojimo pirmumo teisėmis tvarka ir vertybinių popierių pristatymo būdai bei laikas);c) emitentas (pavadinimas, registruotos būstinės adresas; įkūrimo data, emitento veiklos teisiniai pagrindai ir emitento teisinė forma, jo tikslai, rejestras ir numeris rejestre) ir jo kapitalas (pasirašyto akcinio kapitalo dydis, pagrindinių vertybinių popierių, iš kurių susidaro kapitalas, skaičius ir charakteristika; dar neapmokėta kapitalo dalis; konvertuojamų skolos vertybinių popierių, keičiamų skolos vertybinių popierių ar skolos vertybinių popierių su varantais skaičius ir konvertavimo, keitimo ar pasirašymo tvarka; jeigu reikia, priklausomybė finansinėms-pramoninėms grupėms; esant akcijų emisijai turi būti pateikta tokia papildoma informacija: akcijos, nepažyminčiosdalyvavimo kapitale, įstatinio kapitalo dydis ir jo pokyčiai; jeigu žinomi, akcininkai, tiesiogiai arba netiesiogiai turintys arba galintys turėti sprendžiantį vaidmenį valdant emitentą);d) pagrindinė emitento veikla (pagrindinės veiklos apibūdinimas ir, jeigu reikia, bet kokie išskirtiniai veiksniai, turintys įtakos jo veiklai; priklausomybė nuo patentų, licencijų ir sutarčių, jeigu jie labai svarbūs; informacija apie investicijas, jei jos svarbios; teisminiai procesai, turintys akivaizdžios įtakos emitento finansinei būklei);e) emitento turtas ir įsipareigojimai, finansinė padėtis ir pelnas bei nuostoliai (emitento finansinė atskaitomybė ir, jei reikia, konsoliduota finansinė atskaitomybė; jeigu emitentas rengia tik konsoliduotą metinę finansinę atskaitomybę, ta atskaitomybė įtraukiama į prospektą; jeigu emitentas rengia ir savo, ir konsoliduotą finansinę atskaitomybę, prospekte pateikiama ir viena, ir kita; tačiau emitentas gali pateikti tik kurią nors vieną iš jų, jeigu į prospektą neįtraukiamoje finansinėje atskaitomybėje nėra jokios svarbios papildomos informacijos); einamojo laikotarpio finansinė atskaitomybė, jeigu buvo skelbta nuo praėjusių finansinių metų pabaigos; asmens, atsakingo už finansinės atskaitomybės auditą, vardas ir pavardė; jeigu tas asmuo pareiškė pastabas apie audituojamą finansinę atskaitomybę arba atsisakė pateikti audito išvadą, tai atskleidžiama prospekte ir nurodomos priežastys;f) emitento administracija, vadovai ir priežiūros organai (vardai, pavardės, adresai, pareigos; jeigu viešai siūlomos ribotos turtinės atsakomybės bendrovės akcijos, — emitento administracijos, valdymo ir priežiūros organų narių atlyginimas);g) tiek, kiek ta informacija gali būti svarbi investuotojui vertinant emitentą, — naujausi emitento veiklos įvykiai ir jo perspektyvos (reikšmingiausi įvykiai emitento veikloje nuo praėjusių finansinių metų pabaigos, informacija apie emitento perspektyvas bent jau einamaisiais finansiniais metais).3. Jeigu viešai siūlomi skolos vertybiniai popieriai, už kuriuos garantuoja vienas arba keli juridiniai asmenys, 2 dalies c–g punktuose nurodyta informacija pateikiama ir apie garantuotoją ar garantuotojus.4. Jeigu viešai siūlomi konvertuojami skolos vertybiniai popieriai, keičiami skolos vertybiniai popieriai arba skolos vertybiniai popieriai su varantais ar patys varantai, turi būti pateikta informacija apie akcijų arba skolos vertybinių popierių pobūdį, suteikiamas teises ir konvertavimo, iškeitimo ar pasirašymo sąlygas ir tvarką. Jeigu akcijų ar skolos vertybinių popierių emitentas nėra skolos vertybinių popierių ar varantų emitentas, 2 dalies c–g punktuose nurodyta informacija pateikiama ir apie akcijų ar skolos vertybinių popierių emitentą.5. Jeigu emitento egzistavimo laikotarpis yra trumpesnis už bet kurį 2 dalyje nurodytą laikotarpį, reikia pateikti informaciją tik apie emitento egzistavimo laikotarpį.6. Jeigu kokia nors 2 dalyje nurodyta informacija nėra taikytina emitento veiklos sričiai ar jo teisinei formai arba siūlomiems perleidžiamiems vertybiniams popieriams, turi būti sudarytas prospektas, suteikiantis lygiavertę informaciją.7. Jeigu emitento akcininkams akcijos siūlomos realizuojant pirmumo teisę, kai jomis leidžiama prekiauti vertybinių popierių biržoje, valstybės narės arba jų paskirtos kompetentingos institucijos gali leisti paskelbti kai kurią informaciją, nurodytą 2 dalies d, e ir f punktuose, jei investuotojams jau yra žinoma naujausia informacija apie emitentą, lygiavertė III skirsnyje reikalaujamai informacijai, atskleista pagal biržos informacijos atskleidimo reikalavimus.8. Jeigu tam tikros klasės akcijomis jau prekiaujama vertybinių popierių biržoje, valstybės narės arba jų paskirtos kompetentingos institucijos gali visiškai arba iš dalies netaikyti reikalavimo skelbti prospektą, jeigu siūlomų akcijų skaičius arba apskaičiuota rinkos vertė, arba nominali vertė, o jeigu nominalios vertės nėra — emisinė vertė, sudaro mažiau nei 10 % tos pačios klasės akcijų, jau įtrauktų į biržos prekybos sąrašus, kiekio ar atitinkamos vertės, kai investuotojams jau yra žinoma naujausia informacija apie emitentą, lygiavertė III skirsnyje reikalaujamai informacijai, atskleistai pagal biržos informacijos atskleidimo reikalavimus.12 straipsnis1. Tačiau valstybės narės gali nurodyti, kad asmuo, viešai siūlantis savo vertybinius popierius, turėtų galimybę sudaryti ir tokį prospektą, kurio turinys atitiktų Direktyvą 80/390/EEB, atitinkamai pritaikytą prospektui.2. Valstybių narių įgaliotos institucijos privalo iš anksto patikrinti prospektą, kaip nurodyta 1 dalyje, nepriklausomai nuo to, ar yra prašymas įtraukti emisiją į oficialųjį biržos sąrašą.13 straipsnis1. Valstybės narės arba jų įgaliotos institucijos gali leisti prospekte, paminėtame 11 straipsnyje, nenurodyti kai kurios informacijos, reikalaujamos pagal šią direktyvą:a) jeigu ta informacija nėra labai svarbi, ir todėl neturi įtakos emitento turto ir įsipareigojimų, finansinės padėties, pelno ir nuostolių bei perspektyvų įvertinimui;b) jeigu tos informacijos atskleidimas prieštarautų visuomenės interesams arba rimtai pakenktų emitentui, su sąlyga, kad šiuo atveju informacijos neatskleidimas nesuklaidins visuomenės, turint galvoje faktus ir aplinkybes, būtinas perleidžiamų vertybinių popierių įvertinimui.2. Jeigu siūlymo iniciatorius nėra nei emitentas, nei emitento vardu veikianti trečioji šalis, valstybė narė arba jos įgaliota institucija gali leisti paskelbti prospekte tam tikrą informaciją, kurios įprastomis aplinkybėmis iniciatorius neturi.3. Valstybės narės arba jų įgaliotos institucijos gali leisti visiškai arba iš dalies atleisti nuo pareigos skelbti prospektą, jeigu informacija, kurią siūlytojai privalo pateikti pagal įstatymą ar kitus teisės aktus, parengiamus įgaliotos institucijos pagal nacionalinį įstatymą, yra prieinama investuotojams ne vėliau kaip iki to laiko, kai prospektas turi būti arba turėtų būti paskelbtas ar kitaip prieinamas visuomenei, vadovaujantis šia direktyva, tokia forma, kad tuose dokumentuose būtų informacija, bent jau lygiavertė reikalaujamai III skirsnyje.14 straipsnisPrieš paskelbiant prospektą jis pateikiamas įgaliotoms institucijoms kiekvienoje valstybėje narėje, kurioje perleidžiami vertybiniai popieriai viešai siūlomi pirmą kartą.15 straipsnisProspektas turi būti išspausdintas arba kitaip padarytas prieinamas valstybės narės, kurioje pateikiamas viešasis siūlymas, visuomenei toje valstybėje narėje numatyta tvarka.16 straipsnisProspektas turi būti išspausdintas ar kitaip padarytas prieinamas visuomenei ne vėliau kaip siūlymo pateikimo visuomenei metu.17 straipsnis1. Kai paskelbiamas arba turi būti paskelbtas prospektas, atitinkantis 11 arba 12 straipsnio reikalavimus, reklama, skelbimai, plakatai ir kiti dokumentai, informuojantys apie viešąjį siūlymą, kuriuos platina arba kitaip pateikia visuomenei vertybinius popierius viešajam platinimui siūlantis asmuo, turi būti iš anksto pateikti kompetentingoms institucijoms pagal 14 straipsnio reikalavimus, jeigu tokios institucijos atlieka pirminį viešojo siūlymo prospektų patikrinimą. Tokiu atveju ši institucija sprendžia, ar tie dokumentai turi būti patikrinti prieš juos paskelbiant. Tuose dokumentuose nurodoma, kad yra parengtas prospektas ir kur jis išspausdintas.2. Jei valstybės narės nurodo, kad prieš paskelbiant prospektą turi būti platinami 1 dalyje paminėti dokumentai, tuose dokumentuose nurodoma, kad bus skelbiamas prospektas ir kur galima jį gauti.18 straipsnisKiekvienas svarbus naujas faktas arba didesnis prospekto netikslumas, galintis turėti įtakos įvertinant perleidžiamus vertybinius popierius, atsirandantis arba pastebėtas nuo prospekto paskelbimo iki viešojo siūlymo galiojimo pabaigos, nurodomas arba ištaisomas prospekto priede, kuris paskelbiamas arba kitaip pateikiamas visuomenei pagal ne mažesnius reikalavimus nei tie, kurie buvo taikomi platinant tikrąjį prospektą, arba valstybės narės ar jos kompetentingų institucijų nustatyta tvarka.IV SKIRSNISValstybių narių bendradarbiavimas19 straipsnisValstybės narės paskiria institucijas (gali būti tos pačios, kurios nurodytos 14 straipsnyje), kurios bendradarbiautų vienos su kitomis, kad būtų tinkamai taikoma ši direktyva, ir kurios stengtųsi, kiek leidžia jų įgaliojimai, keistis reikalinga informacija. Valstybės narės informuoja Komisiją apie tuo tikslu paskirtas institucijas. Komisija perduoda tą informaciją kitoms valstybėms narėms.Valstybės narės užtikrina, kad paskirtosios institucijos turėtų reikiamus įgaliojimus savo užduotims įvykdyti.20 straipsnis1. Jeigu dėl tų pačių perleidžiamų vertybinių popierių tuo pačiu metu arba per labai trumpą laiką viešasis siūlymas vyksta dviejose arba keliose valstybėse narėse ir jeigu viešojo siūlymo prospektas parengtas pagal 7, 8 ir 12 straipsnių nuostatas, institucija, galinčia patvirtinti prospektą, laikoma esančioji valstybėje narėje, kurioje yra emitento registruota būstinė, jeigu viešasis siūlymas arba paraiška įtraukti vertybinius popierius į oficialųjį prekybos sąrašą biržoje pateikiama toje valstybėje narėje.2. Tačiau jeigu 1 dalyje nurodytoje valstybėje narėje apskritai netaikomas viešojo siūlymo prospektų pradinio patikrinimo reikalavimas ir jeigu toje valstybėje narėje tik skelbiamas viešasis siūlymas arba pateikiama paraiška įtraukti vertybinius popierius į oficialųjį prekybos sąrašą biržoje, taip pat visais kitais atvejais viešąjį siūlymą skelbiantis asmuo turi pasirinkti instituciją tose valstybėse narėse, kuriose skelbiamas viešasis siūlymas ir kuriose apskritai reikalaujama iš anksto patikrinti viešojo siūlymo prospektus.V SKIRSNISTarpusavio pripažinimas21 straipsnis1. Jeigu prospektas patvirtinamas pagal 20 straipsnio reikalavimus, jis (prireikus — jo vertimas) pripažįstamas atitinkančiu arba laikomas atitinkančiu kitų valstybių narių, kuriose tie patys perleidžiami vertybiniai popieriai visuomenei siūlomi tuo pačiu metu arba per trumpą laiką, įstatymus. Tokiu atveju tose šalyse prospektui nereikia jokio patvirtinimo, o valstybės narės negali reikalauti, kad prospekte būtų pateikta papildoma informacija. Tačiau tos valstybės narės gali reikalauti, kad prospekte būtų pateikta tos šalies, kurioje skelbiamas viešasis siūlymas, rinkai būdinga informacija, ypač apie pajamų mokesčių sistemą, finansines organizacijas, kurios bus emitento mokėjimų agentai toje šalyje, ir informacijos investuotojams skelbimo būdai.2. Prospektas, kurį kompetentingos institucijos patvirtina pagal Direktyvos 80/390/EEB 24a straipsnį, pripažįstamas atitinkančiu arba laikomas atitinkančiu kitos valstybės narės, kurioje skelbiamas viešasis siūlymas, įstatymus, net jeigu buvo padarytos dalinės išimtys arba leista nesilaikyti kai kurių reikalavimų pagal šią direktyvą, tačiau jeigu:a) dalinė išimtis arba leidimas nesilaikyti kai kurių reikalavimų yra toks, koks pripažįstamas pagal tos valstybės narės taisykles; irb) dalinę išimtį arba leidimą nesilaikyti kai kurių reikalavimų pateisinančios aplinkybės yra ir toje valstybėje narėje.Net jeigu a ir b punktuose nurodytos sąlygos nėra įvykdytos, valstybės narės gali laikyti prospektą kompetentingų institucijų patvirtintu pagal 20 straipsnį.3. Asmuo, skelbiantis viešąjį siūlymą, perduoda kitos valstybės narės, kurioje bus skelbiamas viešasis siūlymas, kompetentingoms institucijoms prospektą, kurį jis ketina naudoti toje valstybėje narėje. Tai turi būti tas pats prospektas, kaip ir 20 straipsnyje nurodytos institucijos patvirtintasis.4. Valstybė narė gali apriboti šio straipsnio taikymą perleidžiamų vertybinių popierių prospektams tų emitentų, kurių registruota būstinė yra toje šalyje.VI SKIRSNISBendradarbiavimas22 straipsnis1. Kompetentingos institucijos bendradarbiauja visais atvejais, kai to reikia jų pareigoms atlikti, ir tuo tikslu keičiasi informacija.2. Jeigu viešasis siūlymas dėl perleidžiamų vertybinių popierių, suteikiančių teisę dalyvauti bendrovės kapitale iš karto arba atėjus išpirkimo terminui, skelbiamas vienoje ar keliose valstybėse narėse, išskyrus tas, kuriose yra akcijų, į kurias šie vertybiniai popieriai suteikia teisę, emitento registruota būstinė, ir jeigu to emitento akcijos jau buvo įtrauktos į biržos oficialųjį prekybos sąrašą, valstybės narės, kurioje skelbiamas viešasis siūlymas, kompetentingos institucijos gali imtis veiksmų tik pasikonsultavusios su kitos valstybės narės, kurioje yra tų akcijų emitento registruota būstinė, kompetentingomis institucijomis tais atvejais, kai viešojo siūlymo prospektas yra tikrinamas.23 straipsnis1. Valstybės narės užtikrina, kad visus kompetentingose institucijose, nurodytose 20 straipsnyje, dirbančius ar anksčiau dirbusius asmenis saistytų profesinė paslaptis. Tai reiškia, kad bet kokia konfidenciali informacija, jų sužinota atliekant pareigas, negali būti perduota jokiam asmeniui ar institucijai, išskyrus įstatymo numatytus atvejus.2. Tačiau 1 dalis netrukdo kompetentingoms įvairių valstybių narių institucijoms, nurodytoms 20 straipsnyje, keistis informacija, kaip reikalaujama šioje direktyvoje. Pasikeistą informaciją saugo įsipareigojimas saugoti profesinę paslaptį, taikomas visiems kompetentingose institucijose dirbantiems ar anksčiau dirbusiems asmenims.3. Nepažeisdamos atvejų, kurie nagrinėjami pagal baudžiamąją teisę, 20 straipsnyje nurodytos institucijos, gaunančios informaciją pagal 21 straipsnį, gali ja pasinaudoti tik atlikdamos savo pareigas arba vykstant administracinių skundų ar teismo procesams, susijusiems su šių pareigų atlikimu.VII SKIRSNISDerybos su Bendrijai nepriklausančiomis valstybėmis24 straipsnisBendrija, taikydama tarpusavio pripažinimo principą ir vadovaudamasi sutartimis su viena ar keliomis Bendrijai nepriklausančiomis valstybėmis, sudarytomis pagal Sutarties reikalavimus, gali pripažinti viešojo siūlymo prospektus, sudarytus ir patikrintus pagal Bendrijai nepriklausančios valstybės (valstybių) taisykles, atitinkančiais šios direktyvos reikalavimus, jeigu tose taisyklėse numatytos investuotojų apsaugos priemonės yra lygiavertės toms, kurias suteikia ši direktyva, net jei tostaisyklės skiriasi nuo šios direktyvos nuostatų.VIII SKIRSNISRyšių komitetas25 straipsnis1. Ryšių komitetas, įsteigtas pagal 1979 m. kovo 5 d. Tarybos direktyvos 79/279/EEB dėl vertybinių popierių įtraukimo į biržos oficialųjį prekybos sąrašą sąlygų derinimo [8] su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 82/148/EEB [9], 20 straipsnį, turi ir tokias funkcijas:a) nepažeidžiant EEB sutarties 169 ir 170 straipsnių padėti suderintai įgyvendinti šią direktyvą, reguliariai konsultuojantis visais iškylančiais praktiniais jos taikymo klausimais, kai manoma, kad keistis nuomonėmis būtų naudinga;b) padėti valstybėms narėms konsultuotis dėl prospektų papildymų ir pataisymų, kurių reikalauti ar kuriuos rekomenduoti jos turi teisę pagal nacionalinius įstatymus;c) jei reikia, patarti Komisijai dėl šios direktyvos papildymų ar pakeitimų ar kokių nors pataisų, kurias reikia padaryti šioje direktyvoje.2. Įvertinti kompetentingų institucijų konkrečiais atvejais priimamus sprendimus nėra komiteto funkcija.IX SKIRSNISBaigiamosios nuostatos26 straipsnis1. Valstybės narės patvirtina priemones, kurios, įsigaliojusios iki 1989 m. balandžio 17 d., įgyvendina šią direktyvą. Apie tai jos nedelsdamos praneša Komisijai.2. Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų nacionalinės teisės aktų pagrindinių nuostatų tekstus.27 straipsnisŠi direktyva skirta valstybėms narėms.Priimta Liuksemburge, 1989 m. balandžio 17 d.Tarybos varduPirmininkasC. Solchaga Catalan[1] OL C 226, 1982 8 31, p. 4.[2] OL C 125, 1982 5 17, p. 176 ir OL C 69, 1989 3 20.[3] OL C 310, 1981 11 30, p. 50.[4] OL L 100, 1980 4 17, p. 1.[5] OL L 185, 1987 7 4, p. 81.[6] OL L 322, 1977 12 17, p. 30.[7] OL L 309, 1986 11 4, p. 15.[8] OL L 66, 1979 3 16, p. 1.[9] OL L 62, 1982 3 5, p. 22.--------------------------------------------------


title: 1988 m. gruodžio 21 d. Tarybos direktyva devintą kartą iš dalies keičianti Tarybos direktyvą 69/169/EEB dėl įstatymais ir kitais teisės aktais nustatytų nuostatų, susijusių su tarptautiniais maršrutais keliaujančių asmenų įvežamų prekių atleidimu nuo apyvartos ir akcizo mokesčių, suderinimo

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

31988L0664

Oficialusis leidinys L 382 , 31/12/1988 p. 0041 - 0041 specialusis leidimas suomių kalba: skyrius 9 tomas 2 p. 0007  specialusis leidimas švedų kalba: skyrius 9 tomas 2 p. 0007

		Tarybos direktyva1988 m. gruodžio 21 d.devintą kartą iš dalies keičianti Tarybos direktyvą 69/169/EEB dėl įstatymais ir kitais teisės aktais nustatytų nuostatų, susijusių su tarptautiniais maršrutais keliaujančių asmenų įvežamų prekių atleidimu nuo apyvartos ir akcizo mokesčių, suderinimo(88/664/EEB)EUROPOS BENDRIJŲ TARYBA,atsižvelgdama į Europos ekonominės bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 99 straipsnį,atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą [1],atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę [2],atsižvelgdama į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [3],kadangi Tarybos direktyvos 69/169/EEB [4] su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 87/198/EEB [5], 2 straipsnio 6 dalyje ir 7b straipsnio 4 dalyje numatoma, kad kas dvejus metus, o pirmą kartą ne vėliau kaip 1987 m. spalio 31 d., Taryba, laikydamasi Sutartyje šiais klausimais numatytos tvarkos, turi koreguoti tų straipsnių 1 ir 2 dalyje nurodytas nuo mokesčių atleidžiamas sumas, kad būtų išlaikyta jų tikroji vertė;kadangi, remiantis Komisijos atliktu tyrimu, per laikotarpį nuo 1985 m. spalio 1 d. iki 1988 m. gruodžio 31 d. svertinis valstybių narių kainų indekso padidėjimo vidurkis yra 11,3 %;kadangi gautos sumos turėtų būti suapvalintos;kadangi, tais atvejais, kai pakoregavus atleidimo nuo mokesčių Bendrijos mastu ribą, atleidimo nuo mokesčių riba, išreikšta nacionaline valiuta, pasikeistų mažiau kaip 5 % arba sumažėtų, atitinkamai valstybei narei turėtų būti leidžiama toliau taikyti tokias sumas nacionaline valiuta, kokios buvo taikomos iki minėto pakeitimo,PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:1 straipsnisDirektyva 69/169/EEB iš dalies keičiama taip:1) 2 straipsnyje:a) 1 dalyje "350 ekiu" pakeičiama "390 ekiu";b) 2 dalyje "90 ekiu" pakeičiama "100 ekiu";2) 7 straipsnis papildomas tokia dalimi:"5. Valstybės narės gali išlaikyti esamas atleidimo nuo mokesčių sumas, jeigu konvertavus šias sumas, išreikštas ekiu, patvirtintas po koregavimo kaip numatyta 2 straipsnio 6 dalyje ir 7b straipsnio 4 dalyje, atleidimo nuo mokesčių sumos nacionaline valiuta pasikeičia mažiau nei 5 % arba sumažėja";3) 7b straipsnyje:a) 1 dalies a punkte suma "280 ekiu" pakeičiama suma "310 ekiu";b) 1 dalies b punkte suma "77 ekiu" pakeičiama suma "85 ekiu";c) 2 dalyje suma "77 ekiu" pakeičiama suma "85 ekiu".2 straipsnis1. Valstybės narės patvirtina priemones, kurios, įsigaliojusios 1989 m. liepos 1 d., įgyvendina šią direktyvą.2. Valstybės narės informuoja Komisiją apie nuostatas, kurias jos priėmė, kad įgyvendintų šią direktyvą.3 straipsnisŠi direktyva skirta valstybėms narėms.Priimta Briuselyje, 1988 m. gruodžio 21 d.Tarybos varduPirmininkasV. Papandreou[1] OL C 102, 1988 4 16, p. 4 irOL C 272, 1988 10 21, p. 6.[2] OL C 235, 1988 9 12, p. 138.[3] OL C 95, 1988 4 11, p. 11.[4] OL L 133, 1969 6 4, p. 6.[5] OL L 78, 1987 3 20, p. 53.--------------------------------------------------


title: 2002 m. rugsėjo 23 d. Europos Parlamento Ir Tarybos Direktyva 2002/65/EB dėl nuotolinės prekybos vartotojams skirtomis finansinėmis paslaugomis ir iš dalies keičianti Tarybos direktyvą 90/619/EEB ir Direktyvas 97/7/EB ir 98/27/EB

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

32002L0065

Oficialusis leidinys L 271 , 09/10/2002 p. 0016 - 0024

		Europos Parlamento Ir Tarybos Direktyva 2002/65/EB2002 m. rugsėjo 23 d.dėl nuotolinės prekybos vartotojams skirtomis finansinėmis paslaugomis ir iš dalies keičianti Tarybos direktyvą 90/619/EEB ir Direktyvas 97/7/EB ir 98/27/EBEUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdami į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 47 straipsnio 2 dalį, 55 straipsnį ir 95 straipsnį,atsižvelgdami į Komisijos pasiūlymą [1],atsižvelgdami į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [2],laikydamiesi Sutarties 251 straipsnyje nustatytos tvarkos [3],kadangi:(1) Siekiant vienos bendros rinkos tikslų, svarbu imtis priemonių, skirtų laipsniškai šiai rinkai įtvirtinti. Šios priemonės turi padėti užtikrinti aukšto lygio vartotojų apsaugą, vadovaujantis Sutarties 95 ir 153 straipsniais.(2) Ir finansinių paslaugų vartotojams, ir teikėjams nuotolinė prekyba finansinėmis paslaugomis bus vienas iš pagrindinių akivaizdžių vidaus rinkos sukūrimo rezultatų.(3) Vidaus rinkos sistemoje vartotojų interesams svarbu be diskriminacijos naudotis kuo didesniu Bendrijoje teikiamų finansinių paslaugų skaičiumi, kad jie galėtų pasirinkti geriausiai jų poreikius atitinkančias finansines paslaugas. Užtikrinant pasirinkimo laisvę, kuri yra svarbiausia vartotojų teisė, ir siekiant padidinti vartotojų pasitikėjimą nuotoline prekyba, būtina aukšto lygio vartotojų apsauga.(4) Kad sklandžiai veiktų vidaus rinka, būtina, kad vartotojai galėtų derėtis ir sudaryti sutartis su kitose valstybėse narėse įsisteigusiais paslaugų teikėjais, neatsižvelgiant į tai, ar tas paslaugų teikėjas taip pat yra įsisteigęs toje valstybėje narėje, kurioje gyvena vartotojas.(5) Finansinės paslaugos dėl savo nematerialaus pobūdžio ypač tinka nuotolinei prekybai, o nuotolinę prekybą finansinėmis paslaugomis reglamentuojančios teisinės sistemos įtvirtinimas turėtų padidinti vartotojų pasitikėjimą naujų technologijų, tokių kaip elektroninė prekyba, naudojimu nuotolinei prekybai finansinėmis paslaugomis.(6) Ši direktyva turėtų būti taikoma pagal Sutartį ir antrinę teisę, įskaitant Direktyvą 2000/31/EB [4] dėl elektroninės komercijos, kuri taikoma tik joje numatytiems sandoriams.(7) Šia direktyva siekiama įgyvendinti pirmiau išdėstytus uždavinius, nepažeidžiant laisvę teikti paslaugas reglamentuojančių Bendrijos ar nacionalinės teisės aktų ar, atitinkamai, paslaugų teikimo vietos valstybės narės kontrolės ir (ar) leidimų ar priežiūros sistemų valstybėse narėse, kai tai atitinka Bendrijos teisės aktus.(8) Be to, ši direktyva ir ypač jos nuostatos, susijusios su informacija apie sutarties sąlygas dėl sutarčiai taikomos teisės ir (ar) kompetentingo teismo, nedaro įtakos tam, kad nuotolinei prekybai vartotojams skirtomis finansinėmis paslaugomis būtų taikomas 2000 m. gruodžio 22 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 44/2001 dėl jurisdikcijos ir teismo sprendimų civilinėse ir komercinėse bylose pripažinimo ir vykdymo [5] ar 1980 metų Romos konvencija dėl sutartinėms prievolėms taikytinos teisės.(9) Įgyvendinant Finansinių paslaugų veiksmų plano uždavinius, tam tikrose srityse yra būtina aukšto lygio vartotojų apsauga. Tai reiškia didesnę konvergenciją, ypač nesuderintose kolektyvinių investicijų fondų, taikomų investicinėms paslaugoms ir vartojimo kreditams, profesinės etikos taisyklių srityse. Siekiant minėtosios konvergencijos, turėtų būti užtikrinama aukšto lygio vartotojų apsauga.(10) 1997 m. gegužės 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 97/7/EB dėl vartotojų teisių apsaugos nuotolinių sutarčių atžvilgiu [6] nustato pagrindines taisykles, taikomas paslaugų teikėjo ir vartotojo sudaromoms nuotolinėms prekių ar paslaugų sutartims. Tačiau ši direktyva netaikoma finansinėms paslaugoms.(11) Remdamasi Komisijos atliktu tyrimu, kuriuo buvo siekiama išsiaiškinti konkrečių priemonių finansinių paslaugų srityje poreikį, Komisija pakvietė visas suinteresuotas šalis pateikti savo pastabas, ypač tokias, kurios yra susiję su Žaliosios knygos, vadinamos "Finansinės paslaugos – vartotojų lūkesčių išpildymas" parengimu. Konsultacijos parodė, kad šioje srityje būtina sustiprinti vartotojų apsaugą. Todėl Komisija nusprendė pateikti konkretų pasiūlymą dėl nuotolinės prekybos finansinėmis paslaugomis.(12) Valstybėse narėse priimtos prieštaraujančios ar skirtingos vartotojų apsaugos taisyklės, reglamentuojančios nuotolinę prekybą vartotojams skirtomis finansinėmis paslaugomis, apsunkintų vidaus rinkos veikimą ir įmonių konkurenciją rinkoje. Todėl šioje srityje Bendrijos lygiu būtina priimti bendras taisykles, užtikrinančias, kad bendra vartotojų apsauga valstybėse narėse nemažės.(13) Siekiant užtikrinti laisvą finansinių paslaugų judėjimą, šia direktyva turėtų būtų garantuota aukšto lygio vartotojų apsauga. Šia direktyva derinamose srityse, jei joje nėra konkrečiai nurodyta kitaip, valstybės narės turėtų priimti tik tokias nuostatas, kokios numatytos šioje direktyvoje.(14) Ši direktyva taikoma visoms finansinėms paslaugoms, kurias galima teikti nuotoliniu būdu. Tačiau tam tikras finansines paslaugas reglamentuoja specifinės Bendrijos teisės aktų nuostatos, kurios ir toliau taikomos toms finansinėms paslaugoms. Tačiau turėtų būti nustatyti nuotolinę prekybą tokiomis paslaugomis reglamentuojantys principai.(15) Nuotoliniu būdu sudaromoms sutartims naudojamos nuotolinio ryšio priemonės, kurios yra naudojamos kaip nuotolinės prekybos ar paslaugų teikimo sistemos, kuriai nebūtinas paslaugų teikėjo ir vartotojo buvimas vienu metu toje pačioje vietoje, dalis. Toms ryšio priemonėms nuolat vystantis, būtina apibrėžti principus, taikomus net ir toms priemonėms, kurios dar nėra plačiai naudojamos. Todėl nuotolinės sutartys yra tos, kuriose privalomas pasiūlymas, susitarimas ir sudarymas vykdomi nuotoliniu būdu.(16) Viena sutartis, apimanti laikui bėgant atliekamas to paties pobūdžio viena po kitos einančias arba atskiras operacijas, skirtingose valstybėse narėse gali būti skirtingai teisiškai traktuojama, tačiau svarbu yra tai, kad ši direktyva būtų vienodai taikoma visose valstybėse narėse. Dėl to ši direktyva turėtų būti taikoma pirmajai laikui bėgant atliekamų to paties pobūdžio viena po kitos vykdomų operacijų sekai arba pirmosioms atskiroms tokioms operacijoms, sudarančioms visumą, nežiūrint to, ar ta operacija ar operacijų seka yra vienos sutarties ar kelių viena po kitos einančių sutarčių.(17) "Pradine paslaugų sutartimi" gali būti laikoma, pavyzdžiui, banko sąskaitos atidarymas, kredito kortelės įsigijimas, vertybinių popierių portfelio valdymo sutarties sudarymas, o "operacijomis" gali būti laikomas, pavyzdžiui, lėšų padėjimas į banko sąskaitą ar išėmimas iš jos, mokėjimas kredito kortele, pagal vertybinių popierių portfelio valdymo sutartį atliekami sandoriai. Pradinės paslaugų sutarties papildymas naujais elementais, tokiais kaip galimybe naudotis elektroninio mokėjimo priemone kartu su asmens turima banko sąskaita, nėra "operacija", o papildoma sutartis, kuriai taikoma ši direktyva. Naujų to paties kolektyvinio investavimo fondo vertybinių popierių pasirašymas laikomas viena iš "to paties pobūdžio viena po kitos einančių operacijų".(18) Šią direktyvą taikant finansinio paslaugų teikėjo organizuojamai paslaugų teikimo sistemai, siekiama į jos taikymo sritį neįtraukti vienkartinių paslaugų, nesusijusių su nuotolinėms sutartims sudaryti skirta prekybos sistema.(19) Paslaugų teikėjas – tai nuotoliniu būdu paslaugas teikiantis asmuo. Tačiau ši direktyva taip pat turėtų būti taikoma, kai viename iš prekybos etapų dalyvauja tarpininkas. Atsižvelgiant į tokio dalyvavimo pobūdį ir laipsnį, atitinkamos šios direktyvos nuostatos turėtų būti taikomos tokiam tarpininkui, neatsižvelgiant į jo ar jos teisinį statusą.(20) Patvariosios laikmenos apima būtent diskelius, CD-ROM diskelius, DVD ir vartotojo kompiuterio kietąjį diską, kuriame saugomas elektroninis paštas, tačiau jie neapima interneto svetainių, išskyrus tuos atvejus, kai jos atitinka patvariosios laikmenos apibrėžimo kriterijus.(21) Nuotolinio ryšio priemonių naudojimas neturėtų nepagrįstai riboti klientui suteikiamos informacijos. Skaidrumo labui šioje direktyvoje nustatomi reikalavimai, užtikrinantys, kad vartotojui prieš sutarties sudarymą ir ją sudarius bus pateikta atitinkama informacija. Vartotojas, prieš sudarant sutartį, turėtų gauti išankstinę informaciją, reikalingą jam siūlomai finansinei paslaugai tinkamai įvertinti ir, žinant visus padarinius, pasirinkti. Paslaugos teikėjas turėtų nurodyti, kiek toks jo pasiūlymas galioja.(22) Šioje direktyvoje išvardinti informacijos punktai apima bendro pobūdžio informaciją, taikomą visų rūšių finansinėms paslaugoms. Kiti su konkrečia finansine paslauga susiję reikalavimai dėl informacijos, tokie kaip draudiminė apsauga, šioje direktyvoje nėra išskirtinai nustatomi. Šios rūšies informacija, kai reikia, turėtų būti pateikiama vadovaujantis atitinkamais Bendrijos teisės aktais ar Bendrijos teisę atitinkančiais nacionalinės teisės aktais.(23) Siekiant optimalios vartotojo apsaugos, svarbu, kad vartotojas būtų pakankamai informuotas apie šios direktyvos nuostatas ir bet kokius šioje srityje taikomus profesinės etikos kodeksus bei apie tai, kad jis turi teisę atsisakyti sutarties.(24) Kai teisė atsisakyti sutarties nėra taikoma dėl to, kad vartotojas yra aiškiai paprašęs vykdyti sutartį, paslaugos teikėjas turėtų apie šį faktą informuoti vartotoją.(25) Vartotojai turėtų būti apsaugoti nuo neužsakytų paslaugų. Vartotojai turėtų būti atleidžiami nuo bet kokios atsakomybės neužsakytų paslaugų atveju, o atsakymo nebuvimas nelaikomas sutikimu iš jų pusės. Tačiau ši taisyklė neturėtų riboti galimybės automatiškai pratęsti teisėtai šalių sudarytas sutartis, kai taip automatiškai pratęsti leidžiama pagal valstybių narių teisę.(26) Valstybės narės turėtų imtis atitinkamų priemonių veiksmingai apsaugoti vartotojus, kurie nepageidauja, kad su jais susisiektų tam tikromis ryšio priemonėmis ar tam tikru laiku. Ši direktyva neturėtų riboti konkrečių, pagal Bendrijos teisės aktus vartotojams taikomų, apsaugos priemonių, susijusių su asmens duomenų ir privatumo apsauga.(27) Siekiant apsaugoti vartotojus, valstybėse narėse reikalinga tinkama ir veiksminga apskundimo ir žalos atlyginimo tvarka galimiems paslaugų teikėjų ir vartotojų ginčams spręsti naudojantis, jei galima, esama tvarka.(28) Valstybės narės turėtų skatinti valstybines ir privačias įstaigas, įsteigtas ginčams ne teismo tvarka spręsti, bendradarbiauti sprendžiant tarptautinius ginčus. Toks bendradarbiavimas pirmiausia galėtų reikšti, kad vartotojams būtų leidžiama savo gyvenamosios vietos valstybės narės neteisminėms įstaigoms pateikti skundus, susijusius su kitose valstybėse narėse įsisteigusiais paslaugų teikėjais. FIN-NET įsteigimas vartotojams suteikia didesnę pagalbą naudojantis tarptautinėmis paslaugomis.(29) Ši direktyva neriboja valstybių narių galimybės, vadovaujantis Bendrijos teise, šios direktyvos numatytą apsaugą taikyti ne pelno siekiančioms organizacijoms ir asmenims, kurie naudojasi finansinėmis paslaugomis, siekdami tapti verslininkais.(30) Ši direktyva taip pat turėtų būti taikoma tais atvejais, kai nacionalinės teisės aktuose numatoma vartotojo, kuris pareiškimu prisiima privalomą sutartinį įsipareigojimą.(31) Šios direktyvos nuostatos dėl paslaugos teikėjo pasirenkamos kalbos neturėtų riboti nacionalinės teisės aktų, priimtų pagal kalbos pasirinkimą reglamentuojančią Bendrijos teisę, nuostatų.(32) Bendrija ir valstybės narės Bendruoju susitarimu dėl prekybos paslaugomis (GATS) yra prisiėmę įsipareigojimus, susijusius su vartotojų galimybe užsienyje pirkti banko ir investicines paslaugas. GATS įgalina valstybes nares, remiantis protingais motyvais, imtis priemonių, įskaitant investuotojų, indėlininkų, draudėjų ir asmenų, kuriems finansinės paslaugos teikėjas turi atlikti finansinę paslaugą, apsaugos priemones. Tokiomis priemonėmis neturėtų būti nustatomi griežtesni apribojimai, nei būtina vartotojų apsaugai užtikrinti.(33) Dėl šios direktyvos priėmimo turėtų būti suderintos Direktyvos 97/7/EB ir 1998 m. gegužės 19 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 98/27/EB dėl teismo draudimų saugant vartotojų interesus [7] taikymo sritys bei 1990 m. lapkričio 8 d. Tarybos direktyvoje 90/619/EEB dėl įstatymų ir kitų teisės aktų, susijusių su tiesioginiu gyvybės draudimu, derinimo, apibrėžiančioje nuostatas, padedančias veiksmingai naudotis laisve teikti paslaugas [8], nustatytas atšaukimo terminas.(34) Kadangi šios direktyvos tikslai, ypač bendrų nuotolinės prekybos vartotojams skirtomis finansinėmis paslaugomis taisyklių nustatymas, valstybių narių negali būti pakankamai įgyvendinti, kadangi jie gali būti geriau įgyvendinti Bendrijos lygiu. Bendrija gali imtis veiksmų, vadovaudamasi Sutarties 5 straipsnyje nustatytais subsidiarumo principais. Vadovaujantis tame straipsnyje nustatytu proporcingumo principu, ši direktyva taikoma tik tiek, kiek yra būtina tam tikslui pasiekti,PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:1 straipsnisTikslas ir taikymo sritis1. Šios direktyvos tikslas – suderinti valstybių narių įstatymus ir kitus teisės aktus, susijusius su nuotoline prekyba vartotojams skirtomis finansinėmis paslaugomis.2. Tuo atveju, kai finansinių paslaugų sandorį sudaro pradinė paslaugų sutartis, po kurios laikui einant yra atliekamos to paties pobūdžio viena po kitos einančios operacijos ar grupė atskirų operacijų, šios direktyvos nuostatos taikomos tik pradinei sutarčiai.Tuo atveju, kai nėra pradinės paslaugų sutarties, tačiau tos pačios sutarties šalys laikui bėgant atlieka to paties pobūdžio vieną po kitos einančias ar atskiras operacijas, 3 ir 4 straipsniai taikomi tik tada, kai atliekama pirmoji operacija. Tačiau, jei ilgiau nei vienerius metus nebus atlikta jokia to paties pobūdžio operacija, kita operacija bus laikoma pirmąja naujos sekos operacija ir, atitinkamai, bus taikomi 3 ir 4 straipsniai.2 straipsnisSąvokų apibrėžimaiŠioje direktyvoje:a) "nuotolinė sutartis" – tai bet kokia su finansinėmis paslaugomis susijusi sutartis, sudaryta paslaugų teikėjo ir vartotojo pagal paslaugų teikėjo organizuotą nuotolinės prekybos ar paslaugų teikimo sistemą, kai jis tos sutarties tikslais išimtinai naudojasi viena ar daugiau nuotolinio ryšio priemonių iki tos sutarties sudarymo ir ją sudarydamas;b) "finansinė paslauga" – tai bet kokia bankinio, kreditinio, draudimo, asmeninės pensijos, investicinio ar mokamojo pobūdžio paslauga;c) "paslaugos teikėjas" – tai bet koks fizinis ar juridinis asmuo, valstybinis ar privatus, kuris, versdamasis savo komercine ar profesine veikla, yra nuotolines sutartis teikiamų paslaugų teikėjas pagal sutartį;d) "vartotojas" – bet koks fizinis asmuo, kuris šios direktyvos numatomose nuotolinėse sutartyse veikia siekdamas tikslų, nesusijusių su jo užsiėmimu, verslu ar profesija;e) "nuotolinio ryšio priemonės" – tai bet kokios priemonės, kurios, paslaugų teikėjui ir vartotojui vienu metu fiziškai nedalyvaujant, gali būti naudojamos toms šalims nuotoliniu būdu perkant arba parduodant paslaugą;f) "patvarioji laikmena" – tai priemonė, kuri įgalina vartotoją saugoti jam asmeniškai skirtą informaciją taip, kad informacija tam tikrą laiką būtų prieinama ateityje ir kad nepakitusią saugomą informaciją būtų galima atgaminti;g) "nuotolinio ryšio priemonių operatorius ar tiekėjas" – tai bet koks valstybinis ar privatus, fizinis ar juridinis asmuo, kurio užsiėmimas, verslas ar profesija yra susijusi su vienos ar daugiau nuotolinio ryšio priemonių pateikimu paslaugų tiekėjams.3 straipsnisInformacija, vartotojui pateikiama prieš sudarant nuotolinę sutartį1. Prieš tam tikrą laiką iki vartotojas susaistomas kokios nors nuotolinės sutarties ar ofertos, jam pateikiama ši informacija, susijusi su:1) paslaugų teikėju:a) paslaugų teikėją identifikuojantys duomenys ir pagrindinis verslas, geografinis adresas, kuriuo paslaugų teikėjas yra įsisteigęs, ir bet koks kitas vartotojo santykiams su paslaugų teikėju svarbus geografinis adresas;b) vartotojo gyvenamosios vietos valstybėje narėje įsisteigusio paslaugų teikėjo atstovą identifikuojantys duomenys ir vartotojo santykiams su atstovu, jei jis yra, svarbus geografinis adresas;c) kai vartotojas turi reikalų su bet kokiu kitu, nei paslaugų teikėjas, specialistu – specialistą identifikuojantys duomenys, pareigos, pagal kurias jis veikia vartotojo atžvilgiu, ir vartotojo santykiams su šiuo specialistu svarbus geografinis adresas;d) kai paslaugų teikėjas yra registruotas prekybos ar panašiame viešajame registre – prekybos registras, į kurį įrašytas paslaugų teikėjas ir jo registracijos numeris ar lygiavertės identifikavimo tame registre priemonės;e) kai paslaugų teikėjo veiklai taikoma leidimų sistema – onkreti informacija apie atitinkamą priežiūros instituciją;2) finansine paslauga:a) pagrindinių finansinės paslaugos savybių apibūdinimas;b) bendra kaina, kurią vartotojas turi mokėti paslaugų teikėjui už finansinę paslaugą, įskaitant visas per paslaugų teikėją mokamas susijusias įmokas, rinkliavas ir išlaidas bei visus mokesčius arba, jei negalima nurodyti tikslios kainos, jos apskaičiavimo pagrindas, pagal kurį vartotojas ją gali patikrinti;c) jei reikia, pranešimą, kad finansinė paslauga yra susijusi su sandoriais, ypač rizikingais dėl savo specifinių savybių ar atliktinų operacijų, ar kad jos kaina priklauso nuo paslaugų teikėjo valios nepriklausančių svyravimų finansų rinkose ir kad ankstesni rezultatai nėra būsimų rezultatų rodikliai;d) pranešimas, kad gali būti kitų mokesčių ir (ar) išlaidų, kurios nėra apmokamos per paslaugų teikėją ar jo skiriamos;e) bet kokie pateiktos informacijos galiojimo termino apribojimai;f) apmokėjimo ir vykdymo tvarka;g) bet kokios papildomos nuotolinio ryšio priemonių naudojimo išlaidos vartotojui, jei tokios papildomos išlaidos skaičiuojamos;3) nuotoline sutartimi:a) teisės atsisakyti sutarties pagal 6 straipsnį buvimas arba nebuvimas ir, jei teisė atsisakyti sutarties taikoma, –jos trukmė ir realizavimo sąlygos, įskaitant informaciją apie sumą, kurią vartotojui gali reikėti sumokėti pagal 7 straipsnio 1 dalį, bei apie tos teisės nepanaudojimo pasekmes;b) minimalus nuotolinės sutarties galiojimo terminas – tuo atveju, jei finansinės paslaugos bus vykdomos nuolatos arba periodiškai;c) informacija apie bet kokias šalių teises, vadovaujantis nuotolinės sutarties terminais ir sąlygomis, nutraukti sutartį prieš terminą arba vienašališkai, įskaitant bet kokias tokiais atvejais sutartimi nustatomas baudas;d) praktiniai nurodymai, susiję su teise atsisakyti sutarties, nurodant, inter alia, adresą, kuriuo turėtų būti siunčiamas pranešimas apie atsisakymą;e) valstybė narė arba valstybės narės, kurių įstatymais paslaugos teikėjas vadovaujasi santykiuose su vartotoju iki nuotolinės sutarties sudarymo;f) sutarties nuostatos dėl nuotolinei sutarčiai taikomos teisės ir (ar) kompetentingo teismo;g) kokia kalba ar kalbomis pateikiami sutarties terminai ir sąlygos bei šiame straipsnyje nurodyta išankstinė informacija, bei kokia kalba ar kalbomis paslaugos teikėjas, sutinkant vartotojui, įsipareigoja palaikyti ryšius šios nuotolinės sutarties galiojimo metu;4) žalos atlyginimu:a) ar vartotojui, kuris yra nuotolinės sutarties šalis, yra numatytas neteisminis apskundimo ar žalos atlyginimo mechanizmas ir, jei taip, galimybės naudotis juo būdai;b) garantinių fondų ar kitos kompensavimo tvarkos, nenumatytų 1994 m. gegužės 30 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 94/19/EB dėl indėlių garantijų sistemų [9] ir 1997 m. kovo 3 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 97/9/EB dėl investuotojų kompensavimo sistemų [10], buvimas.2. 1 dalyje nurodyta informacija, kurios komercinė paskirtis turi būti aiškiai nurodyta, aiškiai ir suprantamai pateikiama bet kokiu naudojamoms nuotolinio ryšio priemonėms tinkamu būdu, deramai atsižvelgiant būtent į sąžiningumo komerciniuose sandoriuose principus bei principus, reglamentuojančius tokių asmenų kaip nepilnamečiai, kurie pagal valstybių narių teisės aktus negali išreikšti savo sutikimo, apsaugą.3. Balso telefonijos ryšių atveju:a) paslaugos teikėją identifikuojantys duomenys ir jo inicijuoto skambučio komercinis tikslas išaiškinami bet kokio pokalbio su vartotoju pradžioje;b) jei yra aiškus vartotojo sutikimas, reikia pateikti tik šią informaciją:- asmenį, susisiekusį su vartotoju, identifikuojančius duomenis ir jo ryšį su paslaugos teikėju,- pagrindinių finansinės paslaugos savybių apibūdinimą,- bendrą kainą, kurią vartotojas už finansinę paslaugą turi mokėti paslaugos teikėjui, įskaitant visus per paslaugos teikėją mokamus mokesčius, arba, jei negalima nurodyti tikslios kainos, jos apskaičiavimo pagrindą, pagal kurį vartotojas ją gali patikrinti,- pranešimas, kad gali būti kitų mokesčių ir (ar) išlaidų, kurios nėra apmokamos per paslaugų teikėją ar jo skiriamos,- teisės atsisakyti sutarties pagal 6 straipsnį buvimas arba nebuvimas ir, jei teisė atisakyti sutarties taikoma, – os trukmė ir realizavimo sąlygos, įskaitant informaciją apie sumą, kurią vartotojui gali reikėti sumokėti pagal 7 straipsnio 1 dalį.Paslaugos teikėjas informuoja vartotoją, kad, vartotojui prašant, galima gauti kitą informaciją ir nurodo, kokio pobūdžio yra ši informacija. Bet kokiu atveju paslaugos teikėjas pateikia visą informaciją, kai įvykdo savo įsipareigojimus pagal 5 straipsnį.4. Informacija apie sutartines prievoles, kuri turi būti pateikta vartotojui prieš sudarant sutartį, turi atitikti sutartines prievoles, kurios būtų privalomos al teisę, taikytiną nuotolinei sutarčiai, jei ji būtų sudaryta.4 straipsnisPapildomi reikalavimai informacijai1. Jei Bendrijos teisės aktuose yra finansines paslaugas reglamentuojančių nuostatų, kuriose nustatomi 3 straipsnio 1 dalyje išvardintus reikalavimus papildantys reikalavimai išankstinei nformacijai, šie reikalavimai ir toliau yra taikomi.2. Kol vyksta tolesnis derinimas, valstybės narės gali taikyti ar priimti griežtesnes nuostatas dėl reikalavimų išankstinei informacijai, kai tos nuostatos neprieštarauja Bendrijos teisei.3. Valstybės narės pateikia Komisijai nacionalinių nuostatų dėl šio straipsnio 1 ir 2 dalyse numatytų reikalavimų išankstinei informacijai tekstus, kai šie reikalavimai papildo 3 straipsnio 1 dalyje išvardintus reikalavimus. Komisija atsižvelgia į pateiktų nacionalinių nuostatų tekstus, rengdama 20 straipsnio 2 dalyje nurodytą ataskaitą.4. Komisija, visomis priemonėmis siekdama užtikrinti aukšto lygio skaidrumą, užtikrina, kad informacija apie jai pateiktas nacionalines nuostatas galėtų naudotis vartotojai ir paslaugų teikėjai.5 straipsnisSutarties terminų ir sąlygų bei išankstinės informacijos pateikimas1. Paslaugų teikėjas visus sutarties teminus ir sąlygas bei informaciją, nurodytą 3 straipsnio 1 dalyje ir 4 straipsnyje, perduoda vartotojui popieriuje ar kitoje klientui prieinamoje patvarioje laikmenoje prieš tam tikrą laiką iki vartotojas susaistomas kokios nors nuotolinės sutarties ar ofertos.2. Paslaugos teikėjas, sudaręs sutartį, nedelsdamas įvykdo savo įsipareigojimą pagal 1 dalį, jei sutartis yra sudaryta vartotojo prašymu naudojantis nuotolinio ryšio priemonėmis, kurios neleidžia sutarties terminų ir sąlygų bei informacijos pateikti vadovaujantis 1 dalimi.3. Bet kuriuo sutartinių santykiu metu vartotojas turi teisę prašyti ir gauti sutarties terminus ir sąlygas raštu. Be to, vartotojas turi teisę keisti naudojamas nuotolinio ryšio priemones, jei tai neprieštarauja sudaromai sutarčiai arba teikiamų finansinių paslaugų pobūdžiui.6 straipsnisTeisė atsisakyti sutarties1. Valstybės narės užtikrina, kad vartotojas turėtų 14 kalendorinių dienų terminą atsisakyti sutarties be netesybų ir nenurodydamas jokios priežasties. Tačiau šis terminas pratęsiamas iki 30 kalendorinių dienų sudarant nuotolines sutartis, susijusias su gyvybės draudimu, kuriam taikoma Direktyva 90/619/EEB, ir su asmeninėmis pensijomis susijusius sandorius.Sutarties atsisakymo terminas pradedamas skaičiuoti:- arba nuo nuotolinės sutarties sudarymo dienos, išskyrus minėtas gyvybės draudimo sutartis, kai terminas prasideda nuo tada, kai vartotojas informuojamas, kad nuotolinė sutartis yra sudaryta, arba- nuo tos dienos, kai vartotojas gauna sutarties terminus ir sąlygas bei informaciją pagal 5 straipsnio 1 ar 2 dalį, jei tai įvyksta vėliau, nei pirmojoje įtraukoje nurodyta data.Be teisės atsisakyti sutarties valstybės narės gali numatyti, kad su investicinėmis paslaugomis susijusių sutarčių vykdymas atidedamas tokiam pačiam šioje dalyje numatytam laikui.2. Teisė atsisakyti sutarties netaikoma:a) finansinėms paslaugoms, kurių kaina priklauso nuo paslaugos teikėjo valios nepriklausančių svyravimų finansų rinkoje, kurie gali įvykti per sutarties atsisakymui numatytą terminą. Tai paslaugos, susijusios su:- valiutos keitimu,- pinigų rinkos priemonėmis,- perleidžiamais vertybiniais popieriais,- kolektyvinio investavimo subjektų investiciniais vienetais,- finansiniais būsimaisiais sandoriais, įskaitant ekvivalenčias atsiskaitymo grynaisiais pinigais priemones,- išankstiniais palūkanų normos sandoriais,- apsikeitimo palūkanų normomis, valiuta ir nuosavybės vertybiniais popieriais sandoriais,- pasirinkimu įsigyti ar perleisti bet kokius šiame punkte nurodytas priemones, įskaitant ekvivalenčias atsiskaitymo grynaisiais pinigais priemones. Ši kategorija apima būtent valiutos ir palūkanų normų pasirinkimo sandorius;b) kelionių ir bagažo draudimo sutartims ar panašioms trumpalaikėms draudimo sutartims, trumpesniems nei vienas mėnuo;c) sutartims, kurias tiesioginiu vartotojo prašymu abi šalys yra visiškai įvykdę vartotojui nepasinaudojus teise atsisakyti sutarties.3. Valstybės narės gali numatyti, kad teisė atsisakyti sutarties netaikoma:a) kreditams, kuriais visų pirma siekiama įgyti ar išlaikyti nuosavybės teises į žemę arba į esamą ar statomą pastatą, arba siekiama atlikti pastato atnaujinimą ar pagerinimus;b) kreditams, apsaugotiems nekilnojamojo turto hipoteka arba su nekilnojamuoju turtu susijusia teise;c) vartotojų, kurie naudojasi pareigūno paslaugomis, pareiškimams, jei pareigūnas patvirtina, kad vartotojui yra garantuojamos teisės pagal 5 straipsnio 1 dalį.Ši dalis nepažeidžia teisės į apsvarstymui skirtą laiką, kuria naudojasi vartotojai, gyvenantys tose valstybėse narėse, kuriose tokia teisė egzistuoja priimant šią direktyvą.4. Valstybės narės, kurios naudojasi 3 dalyje numatyta galimybe, apie tai praneša Komisijai.5. Komisija suteikia galimybę naudotis valstybių narių pateikta informacija Europos Parlamentui ir Tarybai bei užtikrina, kad ja taip pat galėtų naudotis jos prašantys vartotojai ir paslaugų teikėjai.6. Jei vartotojas pasinaudoja teise atsisakyti sutarties, jis iki atitinkamo termino pabaigos apie tai praneša laikydamasis praktinių nurodymų, pateiktų pagal 3 straipsnio 1 dalies 3 punkto d papunktį, priemonėmis, kurias galima įrodyti pagal nacionalinę teisę. Laikoma, kad terminas neuždelstas, jei pranešimas (jei jis yra rašytinis ar yra kitokioje patvarioje laikmenoje, su kuria gali susipažinti gavėjas) pristatomas iki termino pabaigos.7. Šis straipsnis netaikomas kredito sutartims, nutrauktoms pagal Direktyvos 97/7/EB 6 straipsnio 4 dalį, arba 1994 m. spalio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 94/47/EB dėl pirkėjų apsaugos pagal tam tikrus sutarčių, susijusių su teisės tam tikru laiku naudotis nekilnojamuoju turtu įsigijimu,aspektus [11], 7 straipsnį.Jei prie konkrečios finansinės paslaugos nuotolinės sutarties yra pridėta kita nuotolinė sutartis dėl paslaugų, kurias pagal trečiosios šalies ir paslaugų teikėjo sutartį teikia paslaugų teikėjas arba trečioji šalis, ši papildoma nuotolinė sutartis nutraukiama be jokių netesybų, jei vartotojas pasinaudoja 6 straipsnio 1 dalyje numatyta teise atsisakyti sutarties.8. Šio straipsnio nuostatos neriboja valstybių narių įstatymų ir teisės aktų, reglamentuojančių nuotolinių sutarčių atšaukimą, nutraukimą ar vykdymo neužtikrinimą, ar vartotojo teisę įvykdyti savo sutartines prievoles iki nuotolinėje sutartyje nustatyto termino. Tai taikoma neatsižvelgiant į sutarties nutraukimo sąlygas ir teisines pasekmes.7 straipsnisApmokėjimas už paslaugą, suteiktą prieš nutraukiant sutartį1. Kai vartotojas pagal 6 straipsnio 1 dalį pasinaudoja teise atisakyti sutarties, jis pernelyg nedelsdamas turėtų sumokėti už paslaugą, kurią paslaugos teikėjas faktiškai suteikė pagal sutartį. Sutarties vykdymas gali prasidėti tik vartotojui davus sutikimą. Mokėtina suma:- neturi viršyti sumos, kuri yra proporcinga jau suteiktų paslaugų apimčiai, lyginant su visa sutartimi,- jokiu atveju neturi būti tokia, kuri galėtų būti suprantama kaip bauda.2. Valstybės narės gali numatyti, kad negali būti reikalaujama, kad atsisakydamas draudimo sutarties, vartotojas sumokėtų kokią nors sumą.3. Paslaugos teikėjas negali reikalauti, kad vartotojas sumokėtų kokią nors sumą pagal 1 dalį, išskyrus atvejus, kai jis gali įrodyti, kad vartotojas apie mokėtiną sumą buvo tinkamai informuotas pagal 3 straipsnio 1 dalies 3 punkto a papunktį. Tačiau jokiu atveju jis negali reikalauti tokio mokėjimo, jei jis be išankstinio vartotojo prašymo yra pradėjęs vykdyti sutartį prieš pasibaigiant 6 straipsnio 1 dalyje numatytam sutarties atsisakymo terminui.4. Paslaugos teikėjas, pernelyg nedelsdamas ir ne vėliau kaip per 30 kalendorinių dienų, grąžina vartotojui bet kokias iš jo pagal nuotolinę sutartį gautas sumas, išskyrus 1 dalyje nurodytą sumą. Šis terminas prasideda nuo dienos, kai paslaugos teikėjas gauna pranešimą apie atsisakymą sudaryti sutartį.5. Vartotojas, ilgai nedelsdamas ir ne vėliau kaip per 30 kalendorinių dienų, grąžina paslaugos teikėjui bet kokias iš jo gautas sumas ir (ar) turtą. Šis terminas prasideda nuo dienos, kai vartotojas išsiunčia pranešimą apie sutarties nutraukimą.8 straipsnisMokėjimas korteleValstybės narės užtikrina, kad būtų numatytos atitinkamos priemonės, leidžiančios vartotojui:- prašyti atšaukti mokėjimą, jei jo mokėjimo kortele yra nesąžiningai pasinaudota ryšium su nuotoline sutartimi,- jeigu buvo nesąžiningai pasinaudota mokėjimo kortele, įskaityti sumokėtą sumą į sąskaitą arba ją sugrąžinti.9 straipsnisNeužsakytos paslaugosNepažeidžiant valstybių narių nuostatų dėl nuotolinių sutarčių pratęsimo automatiškai, kai pagal tokias taisykles pratęsti automatiškai galima, valstybės narės imasi priemonių, būtinų:- uždrausti teikti finansines paslaugas vartotojui be išankstinio jo prašymo, jei teikiant paslaugas pateikiamas prašymas apmokėti nedelsiant ar atidėti apmokėjimą,- atleisti vartotoją nuo bet kokios atsakomybės neužsakytų paslaugų atveju; atsakymo nebuvimas nereiškia sutikimo.10 straipsnisNeužsakyti pranešimai1. Gavęs išankstinį vartotojo sutikimą, pslaugos teikėjas naudojasi šiomis nuotolinio ryšio priemonėmis:a) automatinėmis telefoninio ryšio priemonėmis, nereikalaujančiomis žmogaus dalyvavimo (automatiniais skambinimo aparatais);b) faksais.2. Valstybės narės užtikrina, kad 1 dalyje nenurodytomis nuotolinio ryšio priemonėmis, kai jomis galima naudotis asmeniniams ryšiams:a) nebūtų leidžiama naudotis, išskyrus atvejus, kai yra gautas aiškus vartotojų sutikimas, arbab) būtų galima naudotis, jei vartotojas nėra išreiškęs savo aiškaus prieštaravimo.3. 1 ir 2 dalyse nurodytos priemonės neturi būti susiję su išlaidomis vartotojams.11 straipsnisSankcijosValstybės narės numato atitinkamas sankcijas tuo atveju, kai paslaugos teikėjas nesilaiko pagal šią direktyvą priimtų nacionalinių nuostatų.Tam tikslui jos gali konkrečiai numatyti, kad vartotojas gali bet kuriuo metu nemokamai ir be netesybų atšaukti sutartį.Šios sankcijos turi būti veiksmingos, proporcingos ir atgrasančios.12 straipsnisImperatyvus šios direktyvos nuostatų pobūdis1. Vartotojai negali atsisakyti šia direktyva jiems suteiktų teisių.2. Jei sutartis yra glaudžiai susijusi su vienos ar daugiau valstybių narių teritorijomis, valstybės narės imasi priemonių, reikiamų užtikrinti, kad sutarčiai taikoma teise pasirinkdamas valstybe nare nesančios šalies teisę, vartotojas neprarastų šios direktyvos teikiamos apsaugos.13 straipsnisTeisminis ir administracinis teisių gynimas1. Valstybės narės užtikrina, kad būtų imamasi tinkamų ir veiksmingų priemonių, užtikrinančių, kad šios direktyvos būtų laikomasi vartotojų interesams apsaugoti.2. 1 dalyje minimos priemonės apima nuostatas, kurių pagrindu viena ar daugiau iš toliau minimų nacionalinės teisės aktais nustatytų institucijų, vadovaudamosi nacionalinės teisės aktais, gali iškelti bylas teismuose ar kompetentingose administracinėse institucijose, kad užtikrintų nacionalinių šios direktyvos įgyvendinimo nuostatų taikymą:a) viešosios valdžios įstaigos arba jų atstovai;b) vartotojų organizacijos, teisėtai suinteresuotos vartotojų apsauga;c) profesinės organizacijos, turinčios teisėtų interesų veikti.3. Valstybės narės imasi priemonių, būtinų užtikrinti, kad nuotolinio ryšio priemonių operatoriai ir tiekėjai, jei gali, nutrauktų veiklą, kuri teismo, administracinės ar priežiūros institucijos priimtu sprendimu yra pripažinta prieštaraujančia šiai direktyvai.14 straipsnisNeteisminis teisių gynimas1. Valstybės narės skatina taikyti ar kurti tinkamas ir veiksmingas neteismines skundų ir teisių gynimo procedūras vartotojų ginčams, susijusiems su nuotolinėmis finansinėmis paslaugomis, spręsti.2. Valstybės narės ypač skatina institucijas, atsakingas už neteisminį ginčų sprendimą, bendradarbiauti sprendžiant tarptautinius ginčus, susijusius su nuotolinėmis finansinėmis paslaugomis.15 straipsnisĮrodinėjimo pareigaNepažeidžiant 7 straipsnio 3 dalies, valstybės narės gali nustatyti, kad įrodinėjimo dėl paslaugų teikėjo pareigos informuoti vartotoją, vartotojo sutikimo sudaryti sutartį ir, atitinkamai, sutarties vykdymo, pareiga gali tekti paslaugos teikėjui.Bet kokia sutarties nuostata ar sąlyga, numatanti, kad pagal šią direktyvą paslaugos teikėjui privalomų įsipareigojimų ar jų dalies pažeidimo faktą turėtų įrodyti vartotojas, yra nesąžininga nuostata, kaip apibrėžta 1993 m. balandžio 5 d. Tarybos direktyvoje 93/13/EEB dėl nesąžiningų sąlygų vartojimo sutatyse [12].16 straipsnisPereinamojo laikotarpio priemonėsValstybės narės gali taikyti nacionalines taisykles, neprieštaraujančias šiai direktyvai, paslaugų teikėjams, įsisteigusiems valstybėje narėje, kuri dar nėra perkėlusi šios direktyvos į nacionalinės teisės aktus ir kurios teisės aktuose nėra įsipareigojimų, atitinkančių šioje direktyvoje nustatytus įsipareigojimus.17 straipsnisDirektyva 90/619/EBDirektyvos 90/619/EEB 15 straipsnio 1 dalies pirmoji pastraipa pakeičiama taip:"1. Kiekviena valstybė narė nustato, kad draudėjas, sudaręs individualią gyvybės draudimo sutartį, gali sutartį nutraukti per 30 dienų, skaičiuojant nuo tos dienos, kai jis gavo pranešimą, kad sutartis sudaryta."18 straipsnisDirektyva 97/7/EBDirektyva 97/7/EB iš dalies keičiama taip:1. 3 straipsnio 1 dalies pirmoji įtrauka pakeičiama taip:"— susijusioms su finansinėmis paslaugomis, kurioms taikoma 2002 m. rugsėjo 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2002/65/EB dėl nuotolinės prekybos vartotojams skirtomis finansinėmis paslaugomis ir iš dalies keičianti Tarybos direktyvą 90/619/EEB ir Direktyvas 97/7/EB ir 98/27/EB [13],"2. II priedas išbraukiamas.19 straipsnisDirektyva 98/27/EBDirektyvos 98/27/EB priedas papildomas šiuo punktu:"11. 2002 m. rugsėjo 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2002/65/EB dėl nuotolinės prekybos vartotojams skirtomis finansinėmis paslaugomis ir iš dalies keičianti Tarybos direktyvą 90/619/EEB ir Direktyvas 97/7/EB ir 98/27/EB [14]."20 straipsnisPeržiūra1. Įgyvendinus šią direktyvą, Komisija peržiūrės, kaip veikia vidaus finansinių paslaugų rinka, susijusi su šių paslaugų prekyba. Ji turėtų siekti išsiaiškinti ir smulkiai išdėstyti ir vartotojams, ir paslaugų teikėjams kylančius ar galinčius iškilti sunkumus, ypač tuos, kuriuos sukelia nacionalinių nuostatų dėl informacijos ir teisės atisakyti sutarties neatitikimas.2. Ne vėliau kaip 2006 m. balandžio 9 d. Komisija pateikia Europos Parlamentui ir Tarybai ataskaitą apie problemas, su kuriomis pirkdami ir parduodami finansines paslaugas susiduria vartotojai ir paslaugų teikėjai, ir prireikus pateikia pasiūlymus dėl Bendrijos teisės aktų, susijusių su finansinėmis paslaugomis ir (ar) 3 straipsnyje numatytais sandoriais, nuostatų, reglamentuojančių informaciją ir teisę atsisakyti sutarties, tolesnio keitimo ir (ar) derinimo.21 straipsnisPerkėlimas į nacionalinės teisės aktus1. Valstybės narės priima įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie, įsigalioję iki 2004 m. spalio 9 d., įgyvendina šią direktyvą. Apie tai jos nedelsdamos praneša Komisijai.Valstybės narės, tvirtindamos šias priemones, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.2. Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų nacionalinės teisės aktų pagrindinių nuostatų tekstus ir lentelę, rodančią, kaip šios direktyvos nuostatos atitinka priimtas nacionalines nuostatas.22 straipsnisĮsigaliojimasŠi direktyva įsigalioja jos paskelbimo Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje dieną.23 straipsnisAdresataiŠi direktyva skirta valstybėms narėms.Priimta Briuselyje, 2002 m. rugsėjo 23 d.Europos Parlamento varduPirmininkasP. CoxTarybos varduPirmininkasM. Fischer Boel[1] OL C 385, 1998 12 11, p. 10 irOL C 177 E, 2000 6 27, p. 21.[2] OL C 169, 1999 6 16, p. 43.[3] 1999 m. gegužės 5 d. Europos Parlamento nuomonė (OL C 279, 1999 10 1, p. 207), 2001 m. gruodžio 19 d. Tarybos bendroji pozicija (OL C 58 E, 2002 3 5, p. 32) ir 2002 m. gegužės 14 d. Europos Parlamento sprendimas (dar nepaskelbtas Oficialiajame leidinyje). 2002 m. birželio 26 d. Tarybos sprendimas (dar nepaskelbtas Oficialiajame leidinyje).[4] OL L 178, 2000 7 17, p. 1.[5] OL L 12, 2001 1 16, p. 1.[6] OL L 144, 1997 6 4, p. 19.[7] OL L 166, 1998 6 11, p. 51. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 2000/31/EB (OL 178, 2001 7 17, p. 1).[8] OL L 330, 1990 11 29, p. 50. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 92/96/EEB (OL L 360, 1992 12 9, p. 1).[9] OL L 135, 1994 5 31, p. 5.[10] OL L 84, 1997 3 26, p. 22.[11] OL L 280, 1994 10 29, p. 83.[12] OL L 95, 1993 4 21, p. 29.[13] OL L 271, 2002 10 9, p. 16.[14] OL L 271, 2002 10 9, p. 16.--------------------------------------------------


title: 1997 m. spalio 6 d. Europos Parlamento ir Tarybos Direktyva 97/50/EB iš dalies keičianti Direktyvą 93/16/EEB, skirtą padėti laisvam gydytojų judėjimui ir jų diplomų, pažymėjimų ir kitų oficialią kvalifikaciją patvirtinančių dokumentų abipusiam pripažinimui

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

31997L0050

Oficialusis leidinys L 291 , 24/10/1997 p. 0035 - 0037

		Europos Parlamento ir Tarybos Direktyva 97/50/EB1997 m. spalio 6 d.iš dalies keičianti Direktyvą 93/16/EEB, skirtą padėti laisvam gydytojų judėjimui ir jų diplomų, pažymėjimų ir kitų oficialią kvalifikaciją patvirtinančių dokumentų abipusiam pripažinimuiEUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdami į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 49 straipsnį, 57 straipsnio 1 dalį ir 2 dalies pirmąjį bei trečiąjį sakinius bei 66 straipsnį,atsižvelgdami į Komisijos pasiūlymą [1],pasikonsultavę su Ekonomikos ir socialinių reikalų komitetu [2],laikydamiesi Sutarties 189b straipsnyje nustatytos tvarkos [3] ir atsižvelgdami į 1997 m. gegužės 28 d. Taikinimo komiteto patvirtintą bendrą tekstą,kadangi būtina nustatyti atitinkamą Direktyvos 93/16/EEB [4] 5 straipsnio 3 dalies, 7 straipsnio 2 dalies, 26 ir 27 straipsnių atnaujinimo tvarką, siekiant atsižvelgti į įvairiose valstybėse narėse dažnai besikeičiantį mokymą ir medicinos specializacijų pavadinimus;kadangi tokios tvarkos, kuri yra išdėstyta 1987 m. liepos 13 d. Tarybos sprendime 87/373/EEB, nustatančiame Komisijos naudojimosi jai suteiktais įgyvendinimo įgaliojimais tvarką [5], taikymas galėtų pagerinti Bendrijos sprendimų priėmimo veiksmingumą, siekiant palengvinti veiksmingai naudotis įsisteigimo teise ir laisve teikti paslaugas tiems medicinos specialistams, kurių teisės priklauso nuo minėtų nuostatų atnaujinimo;kadangi Sprendime 87/373/EEB nustatytas modus vivendi [6] bus taikomas komiteto darbo tvarkai, kuriai pritarė Europos Parlamentas, Taryba ir Komisija, kol pagal Europos Sąjungos Sutarties N straipsnio 2 dalį bus tikslinamos Sutartys;kadangi būtina atnaujinti 5 straipsnio 3 dalį ir 7 straipsnio 2 dalį dėl medicinos specializacijų, kai jas pripažįsta ir kada pripažįsta dvi ar daugiau valstybių narių, bei įtraukti tas valstybes nares į atitinkamus specializacijų pavadinimų sąrašus, kai ir kada mokymas tose valstybėse narėse atitinka būtiniausius reikalavimus, nustatytus Direktyvoje 93/16/EEB;kadangi minėtos direktyvos 26 ir 27 straipsniuose būtina nustatyti minimalią mokymosi studijų, skirtų specializacijai įgyti, trukmę, kai jos yra patvirtinamos, ir prireikus atnaujinti kitas specializacijas;kadangi Komisija, padedama Visuomenės sveikatos vyresniųjų pareigūnų komiteto, įsteigto Sprendimu 75/365/EEB [7] ir vykdančio patariamąsias funkcijas, sugebės padaryti būtinus 5 straipsnio 3 dalies ir 7 straipsnio 2 dalies pakeitimus;kadangi tikslinga, kad padėdamas Komisijai daryti 26 ir 27 straipsnių pakeitimus, minėtas Komitetas turėtų veikti kaip vadybos komitetas;kadangi Medicinos mokymo patariamasis komitetas, įsteigtas Komisijoje Sprendimu 75/364/EEB [8], pateikia Komisijai bei valstybėms narėms savo nuomonę ir rekomendacijas dėl Direktyvos 93/16/EEB taikymo;kadangi valstybių narių piliečių, turinčių trečiosiose šalyse suteiktą kvalifikaciją, atitinkamos problemos taikant atskirų sektorių direktyvas turėtų būti sprendžiamos remiantis bendrąja aukštojo mokslo diplomų, išduotų baigus profesinį mokymą ir lavinimą, pripažinimo sistema,PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:1 straipsnisDirektyva 93/16/EEB iš dalies keičiama taip:1. 5 straipsnis papildomas šia 4 dalimi:"4. Pavadinimų sąrašas 3 dalyje keičiamas 44a straipsnio 2 dalyje nustatyta tvarka.";2. 7 straipsnis papildomas šia 3 dalimi:"3. Pavadinimų sąrašas 2 dalyje keičiamas 44a straipsnio 2 dalyje nustatyta tvarka.";3. 26 ir 27 straipsniai papildomi šia dalimi:"Šiame straipsnyje minimų specializuotų mokymo kursų minimalios trukmės sąrašas keičiamas 44a straipsnio 3 dalyje nustatyta tvarka.";4. pridedamas šis straipsnis:"44a straipsnis1. Kai turi būti laikomasi šiame straipsnyje nustatytos tvarkos, Komisijai padeda Visuomenės sveikatos vyresniųjų pareigūnų komitetas, įsteigtas Sprendimu 75/365/EEB [9].2. Komisijos atstovas pateikia Komitetui priemonių, kurių turi būti imtasi, projektą. Komitetas savo nuomonę dėl projekto pareiškia per tokį laiką, kurį nustato pirmininkas, atsižvelgdamas į klausimo skubumą, prireikus balsuojant.Nuomonė užfiksuojama protokole; be to, kiekviena valstybė narė turi teisę prašyti, kad jos pozicija būtų užfiksuota protokole.Komisija kreipia ypatingą dėmesį į Komiteto pateiktą nuomonę. Ji informuoja Komitetą apie tai, kaip į jo nuomonę buvo atsižvelgta.3. Komisijos atstovas pateikia Komitetui priemonių, kurių turi būti imtasi, projektą. Komitetas savo nuomonę dėl projekto pareiškia per tokį laiką, kurį nustato pirmininkas, atsižvelgdamas į klausimo skubumą. Nuomonė patvirtinama Sutarties 148 straipsnio 2 dalyje nustatyta balsų dauguma tuo atveju, kai Taryba turi priimti sprendimą Komisijos pasiūlymu. Valstybių narių atstovų Komitete balsai skaičiuojami taip, kaip nustatyta tame straipsnyje. Pirmininkas nebalsuoja.Komisija patvirtina priemones, kurios taikomos nedelsiant. Tačiau, kai šios priemonės neatitinka Komiteto nuomonės, Komisija nedelsdama apie jas praneša Tarybai.Tokiu atveju:a) Komisija atideda patvirtintų priemonių taikymą dviem mėnesiams nuo tokio pranešimo dienos;b) Taryba kvalifikuota balsų dauguma gali priimti kitą sprendimą per a punkte nurodytą terminą."2 straipsnisŠi direktyva įsigalioja kitą dieną po jos paskelbimo Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje.3 straipsnisŠi direktyva skirta valstybėms narėms.Priimta Briuselyje, 1997 m. spalio 6 d.Europos Parlamento varduPirmininkasJ. M. Gil-roblesTarybos varduPirmininkasJ. Poos[1] OL C 389, 1994 12 31, p. 19 ir OL C 28, 1996 2 1, p. 7.[2] OL C 133, 1995 5 31, p. 10.[3] 1995 m. birželio 29 d. Europos Parlamento nuomonė (OL C 183, 1995 7 17, p. 24), 1996 m. birželio 18 d. Tarybos bendroji pozicija (OL C 248, 1996 8 26, p. 71) ir 1996 m. spalio 22 d. Europos Parlamento sprendimas (OL C 347, 1996 11 18, p. 31). 1997 m. liepos 17 d. Europos Parlamento sprendimas. 1997 m. liepos 24 d. Tarybos sprendimas.[4] OL L 165, 1993 7 7, p. 1. Direktyva su pakeitimais, padarytais 1994 m. Stojimo aktu.[5] OL L 197, 1987 7 18, p. 33.[6] OL C 102, 1996 4 4, p. 1.[7] OL L 167, 1975 6 30, p. 19. Sprendimas su paskutiniais pakeitimais, padarytais Sprendimu 80/157/EEB (OL L 33, 1980 2 11, p. 15).[8] OL L 167, 1975 6 30, p. 17.[9] OL L 167, 1975 6 30, p. 19.. Sprendimas su paskutiniais pakeitimais, padarytais Sprendimu 80/157/EEB (OL L 33, 1980 2 11, p. 15).--------------------------------------------------Komisijos pareiškimasDėl 7b konstatuojamosios dalies (naujos)Komisija pabrėžia, kad diplomų, išduotų gydytojams už Europos Sąjungos ribų, pripažinimas lygiaverčiais yra viena iš aktualių spręstinų problemų.--------------------------------------------------