title: 1964 m. birželio 26 d. Tarybos direktyva dėl sveikatos problemų, turinčių įtakos Bendrijos vidaus prekybai šviežia mėsa

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

31964L0433

Oficialusis leidinys 121 , 29/07/1964 p. 2012 - 2032 specialusis leidimas suomių kalba: skyrius 3 tomas 1 p. 0089  specialusis leidimas danų kalba: serija I skyrius 1963-1964 p. 0175  specialusis leidimas švedų kalba: skyrius 3 tomas 1 p. 0089  specialusis leidimas anglų kalba: serija I skyrius 1963-1964 p. 0185  specialusis leidimas graikų k.: skyrius 03 tomas 1 p. 0129  specialusis leidimas ispanų kalba: skyrius 03 tomas 1 p. 0101  specialusis leidimas portugalų kalba skyrius 03 tomas 1 p. 0101

		Tarybos direktyva1964 m. birželio 26 d.dėl sveikatos problemų, turinčių įtakos Bendrijos vidaus prekybai šviežia mėsa(64/433/EEB)EUROPOS BENDRIJŲ TARYBA,atsižvelgdama į Europos ekonominės bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 43 ir 100 straipsnius,atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą,atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę [1],atsižvelgdama į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [2],kadangi Tarybos reglamentas Nr. 20 [3] dėl laipsniško bendro kiaulienos rinkos organizavimo jau galioja, ir turi būti priimtas panašus reglamentas dėl galvijienos;kadangi Tarybos reglamentas Nr. 20 daugelį tradicinių apsaugos priemonių pasienyje pakeičia vienoda sistema, visų pirma skirta Bendrijos vidaus prekybai palengvinti; kadangi reglamentas, kuris turi būti priimtas dėl galvijienos, turi taip pat prisidėti prie kliūčių tokiai prekybai panaikinimo;kadangi, kol Bendrijos vidaus prekybai trukdo valstybių narių skirtingi sveikatos reikalavimai, susiję su mėsa, pirmiau minėtų reglamentų įgyvendinimas neturės pageidaujamo poveikio;kadangi tam, kad šie skirtumai būtų pašalinti, valstybių narių sveikatos nuostatos turi būti suderintos su jau priimtais arba dar ruošiamais reglamentais dėl laipsniško bendro rinkų organizavimo;kadangi svarbiausias šio derinimo tikslas turi būti suvienodinti sveikatos reikalavimus, taikomus skerdyklose ir mėsos išpjaustymo įmonėse esančiai bei saugojamai ir gabenamai mėsai; kadangi valstybių narių kompetentingos institucijos turėtų būti atsakingos už skerdyklų bei mėsos išpjaustymo įmonių, iš kurių mėsa patenka į Bendrijos vidaus rinką ir kurios atitinka šios direktyvos reikalavimus, patvirtinimą ir garantuoti tokio patvirtinimo sąlygų laikymąsi; be to, kadangi taip pat turėtų būti numatyta, kad valstybės narės tvirtintų šaldymo saugyklas;kadangi geriausias įrodymas paskirties šalies kompetentingoms institucijoms, kad mėsos siunta atitinka šios direktyvos nuostatas, yra eksportuojančios šalies oficialiai paskirto veterinarijos gydytojo išduotas sveikatos sertifikatas; kadangi toks sertifikatas turi būti gabenamas kartu su mėsos siunta iki jos paskirties vietos;kadangi valstybėms narėms turi būti suteikta teisė uždrausti įsileisti į savo teritoriją mėsą, jei nustatoma, kad ji netinka maistui arba neatitinka Bendrijos sveikatos nuostatų;kadangi siuntėjui, jo paties arba jo atstovo prašymu, turėtų būti leista susigrąžinti mėsą, nebent dėl priežasčių, susijusių su sveikatos reikalavimais, to daryti nebūtų galima;kadangi uždraudimo arba apribojimo atveju siuntėjui arba jo atstovui, o kai kuriais atvejais ir eksportuojančios šalies kompetentingoms institucijoms turi būti pranešamos tokio sprendimo priežastys, kad jie žinotų, kodėl buvo taikomos tokios priemonės;kadangi, kilus ginčui tarp siuntėjo ir paskirties valstybės narės institucijos dėl uždraudimo arba apribojimo pagrįstumo, siuntėjui turi būti suteikta teisė gauti veterinarijos specialisto, kurį jis gali pasirinkti iš Komisijos sudaryto veterinarijos ekspertų vertinimo komisijos sąrašo, išvadą;tačiau kadangi turėtų būti numatyta skubi Bendrijos procedūra ginčams tarp valstybių narių dėl skerdyklų arba mėsos išpjaustymo įmonių patvirtinimo pagrįstumo spręsti;kadangi kai kuriose srityse, kur susiduriama su specifinėmis problemomis, valstybių narių nuostatos negali būti suderintos, kol neatliktas išsamesnis tyrimas;kadangi gyvulių sveikatos nuostatos, reglamentuojančios prekybą gyvais gyvuliais ir mėsa, bus kitų Bendrijos direktyvų objektas; kadangi dabar reikėtų pradėti derinti šiose srityse taikomas nacionalines nuostatas, nustatant sąlygas, pagal kurias valstybės narės gali uždrausti arba apriboti mėsos įvežimą į jų teritoriją dėl gyvulių sveikatos, arba numatant konsultavimo procedūrą,PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:1 straipsnis1. Ši direktyva taikoma Bendrijos vidaus prekybai šviežia mėsa šių rūšių naminių gyvulių: galvijų, kiaulių, avių ir ožkų bei neporakanopių.2. Visos šių gyvulių dalys, kurios yra tinkamos maistui, laikomos mėsa.3. Visa mėsa, kuriai nebuvo taikomas koks nors išsaugojimo būdas, laikoma šviežia mėsa; tačiau atšaldyta bei užšaldyta mėsa šioje direktyvoje taip pat laikoma šviežia mėsa.2 straipsnisŠioje direktyvoje:a) "skerdena" yra visas paskersto gyvulio kūnas nuleidus kraują, išėmus vidurius, pašalinus tešmenį (karvių), nulupus odą (išskyrus kiaules), atskyrus galvą ir galūnes, nupjautas ties riešu ir čiurna;b) "subproduktai" yra šviežia mėsa, išskyrus a punkte apibrėžtą skerdeną;c) "vidaus organai" yra krūtinės, pilvo ir dubens ertmių organai, įskaitant trachėją ir stemplę;d) "oficialiai paskirtas veterinarijos gydytojas" yra valstybės narės centrinės kompetentingos institucijos paskirtas veterinarijos gydytojas;e) "eksportuojanti šalis" yra valstybė narė, iš kurios šviežia mėsa siunčiama į kitą valstybę narę;f) "paskirties šalis" yra valstybė narė, į kurią šviežia mėsa siunčiama iš kitos valstybės narės.3 straipsnis1. Kiekviena valstybė narė užtikrina, kad iš jos teritorijos į kitos valstybės narės teritoriją bus siunčiama tik tokia šviežia mėsa, kuri, nepažeidžiant 8 straipsnio nuostatų, atitinka šiuos reikalavimus:a) buvo gauta skerdykloje, patvirtintoje ir prižiūrimoje pagal 4 straipsnio 1 dalies reikalavimus;b) jos gabalai, mažesni už 6 straipsnio 1 dalies A skirsnio a punkto nurodytus ketvirčius, buvo supjaustyti mėsos išpjaustymo įmonėje, patvirtintoje bei prižiūrimoje pagal 4 straipsnio 1 dalies reikalavimus;c) yra paskersto gyvulio, kurį ante mortem patikrino oficialiai paskirtas veterinarijos gydytojas pagal I priedo IV skyriaus nuostatas ir pripažino sveiku;d) buvo apdorota patenkinamomis higienos sąlygomis, laikantis I priedo V skyriaus nuostatų;e) buvo patikrinta post mortem oficialiai paskirto veterinarijos gydytojo pagal I priedo VI skyriaus nuostatas, ir joje nebuvo pastebėta jokių pakitimų, išskyrus prieš pat skerdimą atsiradusius trauminius pažeidimus arba lokalizuotus ydingus darinius ar pakitimus, jeigu yra nustatoma (jei reikia, ir laboratoriniais tyrimais), kad dėl šių pažeidimų, ydingų darinių ar pakitimų skerdena arba subproduktai nėra netinkami maistui arba pavojingi žmonių sveikatai;f) yra antspauduota, kaip nurodoma I priedo VII skyriuje;g) kaip reikalauja I priedo VIII skyriaus nuostatos, į paskirties šalį vežama kartu su sveikatos sertifikatu;h) laikantis I priedo IX skyriaus reikalavimų, atlikus post mortem patikrinimą, yra saugoma patenkinamomis higienos sąlygomis skerdyklose bei mėsos išpjaustymo įmonėse, patvirtintose ir prižiūrimose pagal 4 straipsnio 1 dalies reikalavimus, arba patvirtintuose ir prižiūrimuose šaldymo saugyklose, kaip nurodyta 4 straipsnio 4 dalyje;i) laikantis I priedo X skyriaus reikalavimų, gabenama į paskirties šalį patenkinamomis higienos sąlygomis.2. Oficialiai paskirtam veterinarijos gydytojui šio straipsnio 1 dalies e punkte nurodyto post mortem patikrinimo metu fizines užduotis gali padėti atlikti specialiai apmokyti padėjėjai.Komisija, pasitarusi su valstybėmis narėmis, gali nustatyti išsamias taisykles, reglamentuojančias tokią pagalbą.3. Bendrijos vidaus rinkoje neprekiaujama:a) šviežia kuilių ir kuilių kriptorchidų mėsa;b) šviežia mėsa, kuri buvo apdorota naudojant natūralias arba dirbtines dažančias medžiagas, išskyrus tas, kurios naudojamos antspaudavimui, nurodytam I priedo VII skyriuje;c) šviežia mėsa tų gyvulių, kuriems buvo nustatyta kurios nors formos tuberkuliozė arba kurioje rastas vienas ar daugiau gyvų arba žuvusių cisticerkoidų;d) tomis skerdenos arba subproduktų dalimis, kuriose rasta trauminių pažeidimų, atsiradusių prieš pat skerdimą, ydingų darinių arba pakitimų, nurodytų 3 straipsnio 1 dalies e punkte;e) krauju, kuris buvo chemiškai apdorotas siekiant išvengti krešėjimo.4 straipsnis1. Valstybės narės, kurios teritorijoje yra skerdykla arba mėsos išpjaustymo įmonė, kompetentinga centrinė institucija užtikrina, kad 3 straipsnio 1 dalies a ir b punktuose numatytas patvirtinimas bus suteikiamas tik tuo atveju, jei laikomasi I priedo I, II ir III skyrių nuostatų.Kompetentinga centrinė institucija garantuoja, kad šių nuostatų laikymąsi nuolat prižiūrės oficialiai paskirtas veterinarijos gydytojas; ji taip pat garantuoja, kad patvirtinimas bus atšauktas, kai šių nuostatų nebus laikomasi.2. Visos patvirtintos skerdyklos ir mėsos išpjaustymo įmonės įtraukiamos į atskirus sąrašus, kiekvienai skerdyklai bei mėsos išpjaustymo įmonei paskiriant veterinarinio patvirtinimo numerį. Kiekviena valstybė narė perduoda patvirtintų skerdyklų ir mėsos išpjaustymo įmonių sąrašą bei jų veterinarinio patvirtinimo numerius kitoms valstybėms narėms ir Komisijai ir, jei reikia, informuoja jas apie visokį patvirtinimo atšaukimą.3. Jei, valstybės narės nuomone, kitos valstybės narės skerdykloje arba mėsos išpjaustymo įmonėje nesilaikoma arba jau nebesilaikoma patvirtinimą reglamentuojančių nuostatų, apie tai ji praneša tos valstybės kompetentingai centrinei institucijai. Ši imasi visų reikiamų priemonių ir informuoja kitos valstybės narės kompetentingą centrinę instituciją apie priimtus sprendimus bei tokių sprendimų pagrįstumą.Jei kita valstybė narė baiminasi, kad nebuvo imtasi reikiamų priemonių, arba kad tos priemonės yra nepakankamos, apie tai ji gali pranešti Komisijai, o ši stengiasi sužinoti vieno arba kelių veterinarijos ekspertų nuomonę. Jei Komisija, atsižvelgusi į tokią nuomonę, nustato, kad patikrinimą reglamentuojančių nuostatų nesilaikoma arba jau nebesilaikoma, ji įpareigoja valstybes nares laikinai uždrausti įsileisti į savo teritoriją šviežią mėsą, atvežtą iš tokios skerdyklos arba tokios mėsos išpjaustymo įmonės.Už patvirtinimą atsakingos valstybės narės prašymu Komisija panaikina tokį įpareigojimą po to, kai gauna tolesnę nuomonę iš vieno arba kelių veterinarijos ekspertų ir įsitikina, kad patvirtinimas vėl yra pagrįstas.Veterinarijos ekspertai gali būti bet kurios valstybės narės piliečiai, išskyrus ginče dalyvaujančią valstybę narę.Komisija, pasitarusi su valstybe nare, nustato bendrąsias šios straipsnio dalies taikymo taisykles, ypač tas, kurios susijusios su veterinarijos ekspertų paskyrimu ir su tvarka, kurios jie privalo laikytis pateikdami savo nuomonę.4. Šaldymo saugyklose laikomą mėsą, net ir tuo atveju, jei tos saugyklos nėra pačiose skerdyklose, prižiūri oficialiai paskirtas veterinarijos gydytojas.Valstybės narės, kurios teritorijoje yra šaldymo saugykla, kompetentinga centrinė institucija yra atsakinga už to saugyklos patvirtinimą, šviežios mėsos saugojimą ir patvirtinimo atšaukimą.5 straipsnis1. Nepažeisdama įgaliojimų, reiškiamų 4 straipsnio 3 dalies antrosios pastraipos antruoju sakiniu, valstybė narė gali uždrausti prekiauti jos teritorijoje šviežia mėsa, jei:a) paskirties šalyje atliekamo veterinarinio patikrinimo metu nustatoma, kad tokia mėsa netinka maistui;arbab) nesilaikoma 3 straipsnio nuostatų.2. Sprendimais, priimtais pagal šio straipsnio 1 dalį siuntėjo arba jo atstovo prašymu, suteikiama teisė sugrąžinti šviežią mėsą, jei tai neprieštarauja sveikatos reikalavimams.3. Apie šiuos sprendimus ir jų pagrįstumą turi būti pranešama siuntėjui arba jo atstovui. Siuntėjo prašymu apie šiuos sprendimus jam turi būti pranešama iš anksto raštu, nurodant, kokius skundus dėl tokių sprendimų reglamentuoja galiojantys įstatymai ir kokia forma bei kada jie turi būti pateikti.4. Jei tokie sprendimai yra pagrįsti užkrečiamos arba infekcinės ligos diagnozavimu, gedimu, pavojingu žmogaus sveikatai, arba rimtu šios direktyvos nuostatų pažeidimu, apie sprendimus ir jų pagrįstumą nedelsiant pranešama ir eksportuojančios šalies kompetentingai centrinei institucijai.6 straipsnis1. Nepažeidžiant 3 straipsnio 3 dalies ir dar neįsigaliojus Europos ekonominės bendrijos priimtoms nuostatoms, ši direktyva neturi poveikio valstybių narių nuostatoms:A. kurios draudžia arba riboja įvežti į savo teritoriją:a) skerdenos gabalus, išskyrus:1) galvijų –- perpus ir ketvirčiais sukapotą skerdeną;2) kiaulių –- perpus ir ketvirčiais sukapotą skerdeną,- sveikus kumpius su kaulais,- sveikas mentes su kaulais,- nugaros ir juosmens raumenis su kaulais,- taukus,- krūtines.Trijose paskutinėse įtraukose nurodyti gabalai turi sverti ne mažiau kaip 3 kg;b) nuo skerdenos atskirtus subproduktus;c) šviežią neporakanopių mėsą.B. susijusioms su 4 straipsnio 4 dalyje nurodytomis šaldymo saugyklų patvirtinimo sąlygomis ir visokiu šio patvirtinimo atšaukimu;C. susijusioms su skyrimu skerdžiamiems galvijams tokių medžiagų, kaip antai: antibiotikai, estrogenai, tirostatikai arba mėsą minkštinančios medžiagos, kurių paveikta šviežia mėsa gali tapti pavojinga arba kenksminga žmonių sveikatai;D. susijusioms su kitų medžiagų pridėjimu į šviežią mėsą ir jos apdorojimu jonizuojančiais arba ultravioletiniais spinduliais.2. Ši direktyva neturi poveikio valstybių narių nuostatoms dėl trichinų nustatymo šviežioje kiaulienoje.7 straipsnis1. Ši direktyva neturi įtakos valstybių narių galiojančiuose įstatymuose numatytai teisei apskųsti sprendimus, kuriuos priima kompetentingos institucijos, remdamosi šia direktyva.2. Siuntėjui, kurio šviežia mėsa, remiantis 5 straipsnio 1 dalimi, negali būti prekiaujama rinkoje, visos valstybės narės suteikia teisę gauti veterinarijos eksperto nuomonę. Kiekviena valstybė narė garantuoja, kad, prieš kompetentingai institucijai imantis kokių nors priemonių, pvz., mėsos sunaikinimo, veterinarijos ekspertams bus suteikta galimybė nustatyti, ar laikytasi 5 straipsnio 1 dalies sąlygų.Veterinarijos ekspertas turi būti valstybės narės, tačiau ne eksportuojančios ir ne paskirties šalies pilietis.Komisija valstybių narių pasiūlymu sudaro veterinarijos ekspertų, kuriems gali būti nurodyta suformuluoti tokią nuomonę, komisiją. Pasitarusi su valstybėmis narėmis, ji nustato bendrąsias taisykles, ypač reglamentuojančias šios nuomonės formulavimo tvarką.8 straipsnis1. Nepažeidžiant šio straipsnio 2–4 dalių, gyvulių sveikatą reglamentuojančios valstybių narių nuostatos, susijusios su prekyba gyvais gyvuliais ir šviežia mėsa, taikomos tol, kol įsigalios priemonės, kurias šioje srityje priima Europos ekonominė bendrija.2. Jei, įvežus į valstybės narės teritoriją šviežią mėsą iš kitos valstybės narės, joje gali kilti gyvulių ligų išplitimo pavojus, ta valstybė narė gali imtis tokių priemonių:a) kitoje valstybėje narėje kilus epizootinės ligos protrūkiui, laikinai uždrausti arba apriboti mėsos įvežimą iš ligos apimtų tos valstybės narės zonų;b) jei epizootinė liga plačiai išplinta arba kyla kurios nors kitos pavojingos užkrečiamosios ar infekcinės gyvulių ligos protrūkis, laikinai uždrausti arba apriboti mėsos įvežimą iš visos tos valstybės narės teritorijos.3. Apie priemones, kurių valstybė narė ėmėsi remdamasi šio straipsnio 2 dalimi, bei apie tikslias jų priežastis per dešimt darbo dienų turi būti pranešama kitoms valstybėms narėms ir Komisijai.4. Jei suinteresuota valstybė narė yra tos nuomonės, kad šio straipsnio 2 dalyje minimas draudimas arba apribojimas yra nepagrįstas, ji gali kreiptis į Komisiją prašydama nedelsiant pradėti diskusiją.9 straipsnisJei, įsigaliojus šiai direktyvai, Bendrijos nuostatos, reglamentuojančios šviežios mėsos importavimą iš trečiųjų šalių, nėra taikomos arba laukiant, kol jos bus pradėtos taikyti, nacionalinės nuostatos dėl importo iš šių šalių neturi būti palankesnės už tas, kurios reglamentuoja Bendrijos vidaus prekybą.10 straipsnisValstybės narės priima įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie, įsigalioję per dvylika mėnesių nuo pranešimo apie šią direktyvą ir jos priedus, ją įgyvendina ir apie tai nedelsdamos praneša Komisijai.11 straipsnisŠi direktyva skirta valstybėms narėms.Priimta Briuselyje, 1964 m. birželio 26 d.Tarybos varduPirmininkasC. Heger[1] OL 134, 1962 12 14, p. 2871/62.[2] OL 121, 1964 7 29, p. 2028/64.[3] OL 30, 1962 4 20, p. 945/62.--------------------------------------------------I PRIEDASI SKYRIUS Skerdyklų patvirtinimo sąlygos1. Skerdyklose turi būti:a) tinkami aptvarai gyvuliams laikyti;b) pakankamai erdvios skerdimo patalpos, kad darbą būtų galima atlikti patenkinamai, ir jose speciali vieta kiaulėms skersti;c) patalpa skrandžiams ir žarnoms išimti ir išvalyti;d) patalpa viduriams ir žarnoms išdoroti;e) atskiros patalpos taukams, odoms, ragams ir kanopoms laikyti;f) rakinamos patalpos, specialiai skirtos sergantiems arba įtariamiems sergant gyvuliams laikyti, tokiems gyvuliams skersti, sulaikytai mėsai ir konfiskuotai mėsai laikyti;g) pakankamai erdvios atšaldymo arba šaldymo patalpos;h) tinkamai įrengta rakinama patalpa, skirta tik veterinarijos tarnybai; kambarys, kuriame yra tinkama įranga trichinoskopijos tyrimams atlikti, kai šie tyrimai privalomi;i) persirengimo kambariai, praustuvai, dušai ir nuskalaujami tualetai; tualetų durys neturi atsidaryti tiesiai į darbo patalpas; į praustuvus turi būti tiekiamas karštas ir šaltas vanduo; šalia jų turi būti priemonių rankoms valyti ir dezinfekuoti bei vienkartinių rankšluosčių; praustuvai turi būti šalia tualetų;j) priemonės, leidžiančios bet kuriuo metu veiksmingai atlikti šioje direktyvoje numatytus veterinarinius patikrinimus;k) įėjimo į skerdyklą ir išėjimo iš jos kontrolės pultai;l) tinkama pertvara tarp užterštų ir švarių pastato dalių;m) patalpose, kur tvarkoma mėsa:- vandeniui nelaidi grindų danga, lengvai valoma ir dezinfekuojama, nepūnanti, truputį nuožulni, su įrengta vandens nuleidimo sistema, kad skysčiai nutekėtų į surinkimo šulinėlius, kuriuose įtaisytos grotelės ir sietai,- lygios sienos, kurių danga šviesi spalvota plaunama arba kurios nudažytos mažiausiai iki 3 m aukščio; kampai suapvalinti;n) tinkamas vėdinimas ir gerai sugeriami garai tose patalpose, kur tvarkoma mėsa;o) tinkamas natūralus arba dirbtinis neiškreipiantis spalvų apšvietimas tuose kambariuose;p) pakankamos padidinto slėgio ir tik geriamojo vandens atsargos;q) pakankamos karšto vandens atsargos;r) higienos reikalavimus atitinkanti nuotekų išleidimo sistema;s) tam tikri įrenginiai darbo patalpose, skirti rankoms bei įrankiams valyti ir dezinfekuoti;t) įrenginiai, leidžiantys apsvaigintą gyvulį doroti pakabintą; jei oda lupama pakabinus ant metalinių rėmų, jie turi būti pagaminti iš antikorozinių medžiagų ir pakabinti pakankamai aukštai, kad skerdena nesiliestų su grindimis;u) skerdenų pakabinimo ir vežimo takai tolesniam mėsos tvarkymui;v) priemonės, apsaugančios nuo vabzdžių ir graužikų;w) įrankiai ir darbo įranga, ypač konteineriai, iš antikorozinių medžiagų ir lengvai valomi bei dezinfekuojami;x) specialiai mėšlui skirta vieta;y) vieta ir atitinkami įrenginiai, skirti transporto priemonėms valyti ir dezinfekuoti.II SKYRIUS Mėsos išpjaustymo įmonių patvirtinimo sąlygos2. Mėsos išpjaustymo įmonėse turi būti:a) patalpos mėsai pjaustyti, sienomis atskirtos nuo kitų patalpų;b) pakankamai didelės šaldymo patalpos;c) tinkamai įrengtas rakinamas kambarys, skirtas tik veterinarijos tarnybai;d) persirengimo kambariai, praustuvai, dušai ir nuskalaujami tualetai; tualetų durys neturi atsidaryti tiesiai į darbo patalpas; į praustuvus turi būti tiekiamas karštas ir šaltas vanduo; šalia jų turi būti rankų valymo ir dezinfekavimo priemonių ir vienkartinių rankšluosčių; praustuvai turi būti šalia tualetų;e) mėsos išpjaustymo patalpose:- vandeniui nelaidi grindų danga, lengvai valoma ir dezinfekuojama, nepūnanti, truputį nuožulni, su įrengta vandens nuleidimo sistema, kad skysčiai nutekėtų į surinkimo šulinėlius, kuriuose įtaisytos grotelės ir sietai,- lygios sienos, kurių danga šviesi spalvota plaunama arba kurios nudažytos mažiausiai iki 2 m aukščio; kampai suapvalinti;f) šaldymo įranga mėsos išpjaustymo patalpose, kad būtų palaikoma pastovi, ne aukštesnė kaip + 7 °C mėsos vidaus temperatūra;g) tinkamas vėdinimas mėsos išpjaustymo patalpose;h) tinkamas natūralus arba dirbtinis, spalvų neiškreipiantis apšvietimas tose patalpose;i) pakankamos padidinto slėgio ir tik geriamojo vandens atsargos;j) pakankamos karšto vandens atsargos;k) higienos reikalavimus atitinkanti nuotekų išleidimo sistema;l) tam tikri įrenginiai mėsos išpjaustymo patalpose, skirti rankoms bei įrankiams valyti ir dezinfekuoti;m) priemonės, apsaugančios nuo vabzdžių ir graužikų;n) instrumentai ir darbo įranga, pvz., antikoroziniai stalai su ištraukiamomis pjaustymo lentomis, konteineriai, konvejerių diržai ir pjūklai iš antikorozinių medžiagų, lengvai valomi bei dezinfekuojami.III SKYRIUS Skerdyklų ir mėsos išpjaustymo įmonių personalo, patalpų ir įrenginių higiena3. Personalas, patalpos bei įrenginiai turi būti visiškai švarūs:a) darbuotojai visų pirma turi dėvėti švarius darbo drabužius, galvos apdangalus ir, jei reikia, apykakles. Asmenys, kurie lietėsi su sergančiais gyvuliais arba užkrėsta mėsa, privalo tuoj pat kruopščiai nusiplauti karštu vandeniu rankas iki alkūnių, o paskui jas išdezinfekuoti. Rūkyti darbo patalpose ir saugyklose draudžiama;b) katės, šunys ir naminiai gyvuliai neturi patekti į skerdyklas arba mėsos išpjaustymo įmones. Graužikai, vabzdžiai ir kitokie kenkėjai turi būti nuolat naikinami;c) įrenginiai ir įrankiai, naudojami dorojant mėsą, turi būti švarūs ir tvarkingi. Jie turi būti kruopščiai valomi ir dezinfekuojami keletą kartus per dieną, darbo dienos pabaigoje ir prieš kiekvieną panaudojimą, jei buvo suteršti, o ypač ligas sukeliančiomis bakterijomis.4. Patalpų, įrankių ir darbo įrangos negalima naudoti jokiems kitiems tikslams, išskyrus mėsos dorojimą. Mėsos pjaustymo įrankiai turi būti naudojami tik šiam tikslui.5. Mėsa neturi tiesiogiai liestis su žeme.6. Valymo, dezinfekavimo priemonės ir pesticidai turi būti naudojami taip, kad nepakenktų mėsai.7. Asmenims, galintiems užkrėsti mėsą, ypač toliau išvardytiems, draudžiama ją doroti arba tvarkyti:a) sergantiems arba įtariamiems sergant vidurių šiltine, A ir B paratifu, infekciniu enteritu (salmonelioze), dezinterija, infekciniu hepatitu, skarlatina arba nešiojantiems šių ligų užkratą;b) sergantiems arba įtariamiems sergant užkrečiama tuberkuliozės forma;c) sergantiems arba įtariamiems sergant užkrečiamomis odos ligomis;d) tuo pačiu metu dirbantiems darbą, kuris gali sąlygoti mikrobų patekimą į mėsą;e) tiems, kurių rankos sutvarstytos, išskyrus vandeniui nepralaidų tvarstį, kuris apsaugo šviežią ir neinfekuotą piršto žaizdą.8. Reikalaujama, kad bet kuris asmuo, dorojantis mėsą, pateiktų sveikatos pažymėjimą, įrodančią, jog nėra jokių kliūčių jam tokį darbą dirbti; ji atnaujinama kasmet bei kiekvieną kartą, kai to pareikalauja oficialiai paskirtas veterinarijos gydytojas; pažyma laikoma gydytojo žinioje.IV SKYRIUS Ante mortem veterinarinis patikrinimas9. Ante mortem gyvulių patikrinimas turi būti atliekamas tą dieną, kai jie atvežami į skerdyklą. Jei gyvulys buvo laikomas aptvare daugiau kaip dvidešimt keturias valandas, prieš pat skerdimą būtina vėl tikrinti.10. Oficialiai paskirtas veterinarijos gydytojas privalo atlikti ante mortem patikrinimą laikydamasis profesinių taisyklių ir esant tinkamam apšvietimui.11. Patikrinimo metu turi būti nustatyta:a) ar gyvuliai neserga kuria nors liga, kuria gali užsikrėsti žmonės ir gyvuliai, ir ar tam tikri požymiai ar gyvulių bendra būklė nerodo, jog jie gali susirgti;b) ar jiems nebūdingi ligos arba bendros būklės sutrikimo požymiai, leidžiantys įtarti, kad jų mėsa gali būti netinkama maistui;c) ar jie nėra išvargę arba susijaudinę.12. Bendrijos vidaus prekybai šviežia mėsa draudžiama skersti šiuos gyvulius:a) kuriems būdingi kurie nors iš 11 poskyrio a ir b punktuose išvardytų požymių;b) kuriems nebuvo skirta pakankamai laiko, t. y. ne mažiau kaip dvidešimt keturios valandos, pailsėti, jei gyvuliai išvargę arba susijaudinę;c) kuriems nustatyta kokia nors tuberkuliozės forma arba kurių reakcija į tuberkuliną yra teigiama, taigi sergantiems tuberkulioze.V SKYRIUS Gyvulių skerdimo ir mėsos išpjaustymo higiena13. Į skerdimo patalpą atgabenti gyvuliai turi būti paskersti tuoj pat.14. Turi būti nuleistas visas kraujas; maistui skirtas kraujas turi būti supilamas į visiškai švarius konteinerius. Jo negalima maišyti rankomis, o tik higienos reikalavimus atitinkančiais įrankiais.15. Odą, išskyrus kiaulių, privaloma nulupti nedelsiant ir visą. Jei kiaulių oda nelupama, tuoj pat turi būti pašalinti šeriai.16. Vidaus organai turi būti išimti tuoj pat; šis darbas turi būti baigtas ne vėliau kaip per pusvalandį nuo kraujo nuleidimo. Plaučiai, širdis, kepenys, inkstai, blužnis ir tarpuplautis gali būti atskirti nuo skerdenos arba palikti natūraliai prisijungę. Jei dalys atskiriamos, jas būtina sunumeruoti arba kokiu nors būdu paženklinti, kad būtų galima atpažinti, kuriai skerdenai jos priklauso; šis reikalavimas taip pat taikomas galvai, liežuviui, virškinamajam traktui ir visoms kitoms gyvulio dalims, kurias reikalaujama patikrinti. Iki apžiūros pabaigos minėtosios dalys turi būti šalia skerdenos. Visų rūšių gyvulių inkstai turi būti palikti natūraliai prisitvirtinę prie skerdenos, tačiau nuo jų pašalinami taukai.17. Draudžiama valyti mėsą medžiagos skiaute bei prikimšti skerdeną.18. Vienakanopių, kiaulių ir galvijų, išskyrus veršiukus, skerdenos turi būti pateiktos patikrinti perkirstos išilgai stuburo į dvi dalis. Kiaulių ir neporakanopių galvos taip pat perkertamos išilgai. Jei būtina tikrinant, oficialiai paskirtas veterinarijos gydytojas gali pareikalauti perkirsti išilgai bet kurią skerdeną.19. Kol patikrinimas nesibaigė, draudžiama pjaustyti skerdeną arba pašalinti ar doroti kurią nors paskersto gyvulio dalį.20. Sulaikytą arba konfiskuotą mėsą, skrandžius, žarnas, kailius, odas, ragus ir kanopas būtina kuo greičiau išnešti į specialias patalpas.21. Supylus į tą patį konteinerį kelių gyvulių kraują, visas jo turinys laikomas netinkamu Bendrijos vidaus prekybai, jei bent vieno šios siuntos gyvulio mėsa buvo pripažinta netinkama maistui.22. Tik mėsos išpjaustymo įmonėse galima smulkinti skerdenas į mažesnes dalis negu skerdenos pusė ar ketvirtis.VI SKYRIUS Post mortem veterinarinis patikrinimas23. Tuoj pat po skerdimo turi būti patikrintos visos gyvulio dalys, taip pat ir kraujas.24. Post mortem patikrinimą turi sudaryti:a) paskersto gyvulio vizualinis tikrinimas;b) kai kurių organų, ypač plaučių, kepenų, blužnies, gimdos, tešmens ir liežuvio, apčiuopa;c) organų ir limfmazgių pjūviai;d) neįprastos konsistencijos, spalvos, kvapo ir, jei reikia, skonio tyrimas;e) jei reikia, laboratorinis tyrimas.25. Oficialiai paskirtas veterinarijos gydytojas visų pirma privalo ištirti:a) kraujo spalvą, jo krešumą ir galimą svetimų medžiagų buvimą kraujyje;b) galvą, gerklę, pažandikaulinius, retrofaringalinius ir paausinius limfmazgius (Lnn. retropharyngiales, mandibulares ir parotidei) bei tonziles; liežuvis atlaisvinamas, kad būtų galima nuodugniai apžiūrėti snukį ir ryklę. Po patikrinimo tonzilės turi būti pašalintos;c) plaučius, trachėją, stemplę, bronchinius ir tarpuplaučio limfmazgius (Lnn. bifurcationes, eparteriales ir mediastinales), trachėją ir pagrindinius bronchų skyrius atveriant išilginiu pjūviu, o plaučius įpjaunant užpakaliniame trečdalyje, statmenai jų pagrindinėms ašims;d) širdiplėvę ir širdį; širdis perpjaunama išilgai, kad atsivertų širdies skilveliai ir būtų perpjauta tarpskilvelinė pertvara;e) diafragmą;f) kepenis, tulžies pūslę ir tulžies latakus bei kepenų ir kasos limfmazgius (Lnn. portales);g) skrandžio ir žarnų traktą, žarnų pasaitą, skrandžio ir žarnų pasaito limfmazgius (Lnn. gastrici mesenterici, craniales ir caudales);h) blužnį;i) inkstus ir jų limfmazgius (Lnn. renales) bei šlapimo pūslę;j) krūtinplėvę ir pilvaplėvę;k) lyties organus; karvių gimda atveriama išilginiu pjūviu;l) tešmenį ir jo limfmazgius (Lnn. supramammarii); karvių tešmuo atveriamas ilgu, giliu pjūviu iki pat pieną išskiriančių ančių (sinus lactiferes);m) bambos sritį ir jaunų gyvulių sąnarius; kilus abejonėms, ties bamba turi būti padarytas pjūvis ir atverti sąnariai.Pirmiau minėti limfmazgai turi būti metodiškai atskiriami ir kuo ploniau susmulkinami palei jų pagrindines ašis.Jei kyla abejonių, tokiu pačiu būdu įpjaunami šie limfmazgiai: paviršinis kaklo, priešmentinis (Lnn. cervales superficiales), pažastinis (Lnn. axillares proprii et primae costae), užkrūtinkaulinis (Lnn. sternales craniales), gilusis kaklo (Lnn. cervicales profundi), kostocervikalinis (Lnn. costocervicales), pakinklinis (Lnn. poplitei), kelio raukšlės (Lnn. subiliaci), sėdynkaulio (Lnn. ischiatici), klubų ir juosmens (Lnn. iliaci et lumbales).Avių ir ožkų širdis atveriama ir galvos limfmazgiai įpjaunami tik kilus abejonėms.26. Be to, oficialiai paskirtas veterinarijos gydytojas privalo metodiškai:A. Tirti cisticerkozę:a) vyresnių kaip šešių savaičių amžiaus galvijų apžiūrėdamas:- liežuvį, išilgai įpjovęs apatinį raumenų paviršių, perdaug nepažeisdamas viso organo,- stemplę, kuri turi būti atskirta nuo trachėjos,- širdį, kuri turi būti ne tik įpjauta, kaip nurodyta 25 poskyrio d punkte, bet ir perpjauta iš dviejų priešingų taškų nuo prieširdžio auselės iki viršūnės, išorinius ir vidinius kramtomuosius raumenis, kurie perpjaunami dviem pjūviais, lygiagrečiais apatiniam žandikauliui, nuo jo apatinio kampo į viršutinį raumeninį intarpą,- diafragmą, kurios raumeninė dalis turi būti atskirta nuo serozinės dalies,- raumeninius skerdenos paviršius, kurie yra tiesiogiai matomi;b) kiaulių:- apžiūrėdamas tiesiogiai matomus raumenų paviršius, ypač šlaunų raumenis, pilvo sienelę, didžiuosius ir mažuosius juosmens raumenis, atskirtus nuo riebalinio audinio, diafragmos kojeles, tarpšonkaulinius raumenis, širdį, liežuvį ir gerklas.B. Tirti galvijų, avių ir ožkų distomatozę, perpjovęs kepenų gastrinį paviršių, kad būtų galima apžiūrėti tulžies latakus, ir giliai įpjovęs ties uodeguotosios skilties pagrindu.C. Tirti naporakanopių įnoses, atidžiai apžiūrėdamas trachėjos, gerklų, nosies ertmių, sinusų ir jų atšakų gleivines, prieš tai perkirtęs galvą ties vidurine arterijos plokštuma ir išpjovęs nosies pertvarą.VII SKYRIUS Antspaudavimas27. Už antspaudavimą turi būti atsakingas oficialiai paskirtas veterinarijos gydytojas.28. Antspaudas turi būti ovalo formos, 6,5 cm pločio ir 4,5 cm aukščio. Jame aiškiai įskaitomais rašmenimis turi būti pateikiama ši informacija:- viršuje – eksportuojančios šalies pavadinimas didžiosiomis raidėmis,- viduryje – skerdyklos veterinarinio patvirtinimo numeris,- apačioje – viena iš šių santrumpų: CEE, EEG arba EWG.Raidės turi būti 0,8 cm, skaičiai – 1 cm aukščio.29. Skerdenos ženklinamos rašaliniu antspaudu taip, kaip nurodyta 28 dalyje:- jei skerdena sveria daugiau kaip 60 kilogramų, turi būti antspauduojama kiekviena skerdenos pusė bent šiose vietose: išorinėje šlaunų, juosmens, nugaros, krūtinės, menčių ir krūtinplėvės pusėje,- kitos skerdenos turi būti antspauduojamos mažiausiai keturiose vietose, ant menčių ir išorinėje šlaunų pusėje.30. Galvos, liežuviai, širdys, plaučiai ir kepenys ženklinami rašaliniu antspaudu arba juose išdeginamos žymės taip, kaip nurodyta 28 dalyje. Tačiau antspauduoti avių ir ožkų liežuvius ir širdis neprivaloma.31. Jei gabalai, gauti mėsos išpjaustymo įmonėse iš antspauduotų skerdenų, neturi antspaudo, jie ženklinami rašaliniu antspaudu arba išdeginta žyme taip, kaip nurodyta 28 dalyje, tačiau antspaudo viduryje vietoj skerdyklos veterinarinio patvirtinimo numerio nurodomas mėsos išpjaustymo įmonės numeris.32. Kai į gabalus supjaustytos skerdenos arba subproduktai siuntoje yra supakuoti, 28 ir 31 dalyse nurodyti antspaudai turi būti dedami ant etiketės, kuri tvirtinama prie pakuotės, aiškiai matomoje vietoje.Etiketėje turi būti nurodoma dar ir ši informacija:- serijos numeris,- gabalų arba subproduktų anatominis aprašas,- gyvulių rūšys, kurioms šie gabalai arba subproduktai priklauso,- kiekvienos pakuotės neto svoris.Į pakuotės vidų turi būti įdedamas etiketės dublikatas.33. Rašaliniam antspaudui gali būti naudojamas tik violetinis metilas.VIII SKYRIUS Sveikatos sertifikatas34. Sveikatos sertifikato originalą, kuris turi būti gabenamas su mėsa iki paskirties šalies, privalo išduoti oficialiai paskirtas veterinarijos gydytojas krovimo metu. Jis turi būti išrašytas bent jau valstybine paskirties šalies kalba, ir jame turi būti nurodyta II priedo pavyzdyje pateikta informacija.IX SKYRIUS Saugojimas35. Bendrijos vidaus prekybai skirta šviežia mėsa tuoj pat po post mortem patikrinimo turi būti atšaldyta ir palaikoma pastovi jos temperatūra: skerdenų ir gabalų – +7 °C, o subproduktų – +3 °C.X SKYRIUS Vežimas36. Šviežia mėsa turi būti gabenama užplombuotomis transporto priemonėmis arba konteineriais, sukonstruotomis ir įrengtais taip, kad visą gabenimo laiką būtų palaikoma IX skyriuje nurodyta temperatūra.37. Tokiai mėsai gabenti skirtos transporto priemonės turi atitikti šiuos reikalavimus:a) jų vidinis paviršius arba kuri nors kita dalis, kuri gali liestis su mėsa, turi būti pagaminta iš antikorozinių medžiagų, kurių negali paveikti mėsos organoleptinių savybių arba paversti ją kenksminga žmonių sveikatai; minėti paviršiai turi būti lygūs ir lengvai valomi bei dezinfekuojami;b) jose turi būti įrengti veiksmingi prietaisai, saugantys mėsą nuo vabzdžių ir dulkių; jos turi būti nepralaidžios vandeniui, kad nepratekėtų skysčiai;c) jei jose gabenamos skerdenos, perpus sukapotos skerdenos arba ketvirčiai, turi būti įrengti antikoroziniai įtaisai mėsai pakabinti, pritvirtinti tokiame aukštyje, kad mėsa negalėtų liestis su grindimis; ši nuostata netaikoma higieniškai įpakuotai užšaldytai mėsai.38. Transporto priemonės arba konteineriai, skirtis mėsai gabenti, jokiu būdu negali būti naudojami vežti gyviems gyvuliams arba produktams, galintiems pakenkti mėsos kokybei arba ją užteršti.39. Tuo pačiu metu ta pačia transporto priemone ar konteineriu, kuriais gabenama mėsa, negali būti vežama jokių kitų produktų. Be to, ta pačia transporto priemone negali būti gabenami nenuplikyti skrandžiai, nenuluptos, nenuplikytos ir plaukuotos galvos ir kojos.40. Mėsai gabenti naudojamos transporto priemonės arba konteineriai tuoj po iškrovimo turi būti išvalyti ir išdezinfekuoti.41. Skerdenos, skerdenų pusės ir ketvirčiai, išskyrus užšaldytą mėsą, įpakuotą pagal higienos reikalavimus, turi būti gabenami pakabinti. Kitokie gabalai ir subproduktai, jei jie neįpakuoti ar nesudėti į antikorozines dėžes, turi būti pakabinami arba dedami ant stovų. Tokie stovai, pakuotės arba konteineriai turi atitikti higienos reikalavimus. Vidaus organus visada būtina vežti stipriose, vandens ir riebalų nepraleidžiančiose pakuotėse, kurias galima panaudoti antrą kartą tik išvalius ir išdezinfekavus.42. Oficialiai paskirtas veterinarijos gydytojas prieš išsiųsdamas transporto priemones arba konteinerius turi užtikrinti, kad jie ir jų pakrovimo sąlygos atitinka šio skyriaus higienos reikalavimus.--------------------------------------------------II PRIEDAS+++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++--------------------------------------------------


title: 2002 m. spalio 15 d. Komisijos Direktyva 2002/82/EB iš dalies keičianti Direktyvą 96/77/EB, nustatančią konkrečius maisto priedų, išskyrus dažiklius ir saldiklius, grynumo kriterijustekstas svarbus EEE.

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

32002L0082

Oficialusis leidinys L 292 , 28/10/2002 p. 0001 - 0028

		Komisijos Direktyva 2002/82/EB2002 m. spalio 15 d.iš dalies keičianti Direktyvą 96/77/EB, nustatančią konkrečius maisto priedų, išskyrus dažiklius ir saldiklius, grynumo kriterijus(tekstas svarbus EEE)EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,atsižvelgdama į 1988 m. gruodžio 21 d. Tarybos direktyvą 89/107/EEB dėl valstybių narių įstatymų, reglamentuojančių maisto priedus, kuriuos leidžiama naudoti žmonėms vartoti skirtuose maisto produktuose, suderinimo [1] su pakeitimais, padarytais Direktyva 94/34/EB [2], ypač į jos 3 straipsnio 3 dalies a punktą,pasikonsultavusi su Maisto produktų mokslo komitetu,kadangi:(1) Palamento ir Tarybos direktyvoje 95/2/EB dėl maisto priedų, išskyrus dažiklius ir saldiklius [3], su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 2001/5/EB [4] išvardytos medžiagos, kurias leidžiama naudoti maisto produktuose kaip priedus, išskyrus dažiklius ir saldiklius.(2) Komisijos direktyva 96/77/EB [5] su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 2001/30/EB [6], nustato Direktyvoje 95/2/EB išvardytų priedų, išskyrus dažiklius ir saldiklius, grynumo kriterijus.(3) Esamus grynumo kriterijus, nustatytus Direktyvoje 96/77/EB, būtina suderinti su technikos pažanga ir nustatyti naujus grynumo kriterijus jų neturintiems maisto priedams.(4) Būtina atsižvelgti į priedų specifikacijas ir analizės metodus, išdėstytus Jungtinio FAO/WHO maisto priedų ekspertų komiteto (Jecfa) sudarytame Codex Alimentarius.(5) Todėl Direktyva 96/77/EB turėtų būti iš dalies atitinkamai pakeista.(6) Šioje direktyvoje numatytos priemonės atitinka Maisto grandinės ir gyvūnų sveikatos nuolatinio komiteto nuomonę,PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:1 straipsnisDirektyvos 96/77/EB priedas iš dalies keičiamas, kaip nurodyta šios direktyvos priede.2 straipsnisValstybės narės priima įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie įsigalioję ne vėliau kaip iki 2003 m. rugpjūčio 31 d., įgyvendina šią direktyvą. Apie tai jos nedelsdamos praneša Komisijai.Valstybės narės, priimdamos šias nuostatas, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.3 straipsnisŠi direktyva įsigalioja dvidšimtą dieną po jos paskelbimo Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje.4 straipsnisŠi direktyva skirta valstybėms narėms.Priimta Briuselyje, 2002 m. spalio 15 d.Komisijos varduDavid ByrneKomisijos narys[1] OL L 40, 1989 2 11, p. 27.[2] OL L 237, 1994 9 10, p. 1.[3] OL L 61, 1995 3 18, p. 1.[4] OL L 55, 2001 2 24, p. 59.[5] OL L 339, 1996 12 30, p. 1.[6] OL L 146, 2001 5 31, p. 1.--------------------------------------------------PRIEDASDirektyvos 96/77/EB priedas iš dalies keičiamas taip:1) Tekstas, kurio pavadinimai: E 338 Fosforo rūgštis; E 339 i Mononatrio fosfatas; E 339 ii Dinatrio fosfatas; E 339 iii Trinatrio fosfatas; E 340 i Monokalio fosfatas; E 340 ii Dikalio fosfatas; E 340 iii Trikalio fosfatas; E 341 i Monokalcio fosfatas; E 341 ii Dikalcio fosfatas; E 341 iii Trikalcio fosfatas; E 450 i Dinatrio difosfatas; E 450 ii Trinatrio difosfatas; E 450 iii Tetranatrio difosfatas; E 450 v Tetrakalio difosfatas; E 450 vi Dikalcio difosfatas; E 450 vii Kalcio-divandenilio difosfatas; E 451 i Pentanatrio trifosfatas ir E 451 ii Pentakalio trifosfatas; E 452 i Natrio polifosfatas; E 452 ii Kalio polifosfatas ir E 452 iv Kalcio polifosfatas pakeičiamas taip:"E 338 FOSFORO RŪGŠTISSinonimai | Ortofosforo rūgštis Monofosforo rūgštis |ApibrėžimasCheminis pavadinimas | Fosforo rūgštis |EINECS | 231–633–2 |Cheminė formulė | H3PO4 |Molekulinė masė | 98,00 |Pagrindinės medžiagos kiekis (praba) | Fosforo rūgštis parduodama kaip įvairios koncentracijos vandeninis tirpalas. Kiekis ne mažesnis kaip 67,0 % ir ne didesnis kaip 85,7 %. |Apibūdinimas | Skaidrus, bespalvis, klampus skystis |IdentifikavimasA.Teigiami rūgšties ir fosfato jono bandymai | |GrynumasLakiosios rūgštys | Ne daugiau kaip 10 mg/kg (kaip acto rūgštis) |Chloridai | Ne daugiau kaip 200 mg/kg (išreikšti chloro kiekiu) |Nitratai | Ne daugiau kaip 5 mg/kg (kaip NaNO3) |Sulfatai | Ne daugiau kaip 1500 mg/kg (kaip CaSO4) |Fluoridas | Ne daugiau kaip 10 mg/kg (išreikštas fluoro kiekiu) |Arsenas | Ne daugiau kaip 3 mg/kg |Kadmis | Ne daugiau kaip 1 mg/kg |Švinas | Ne daugiau kaip 4 mg/kg |Gyvsidabris | Ne daugiau kaip 1 mg/kg |Pastaba:Ši specifikacija taikoma 75 % vandeniniam tirpalui. | |E 339 i MONONATRIO FOSFATASSinonimai | Mononatrio monofosfatas Natrio dihidrofosfatas Mononatrio ortofosfatas Vienbazis natrio fosfatas Natrio-divandenilio monofosfatas |ApibrėžimasCheminis pavadinimas | Natrio-divandenilio monofosfatas |EINECS | 231–449–2 |Cheminė formulė | Bevandenė druska: NaH2PO4 Monohidratas: NaH2PO4 x H2O Dihidratas: NaH2PO4 × 2H2O |Molekulinė masė | Bevandenė druska: 119,98 Monohidratas: 138,00 Dihidratas: 156,01 |Pagrindinės medžiagos kiekis (praba) | Po vienos valandos džiovinimo esant 60 °C ir keturių valandų džiovinimo esant 105 °C, turi ne mažiau kaip 97 % NaH2PO4 |P2O5 kiekis | 58,0 %–60,0 % skaičiuojant pagal bevandenės druskos kiekį |Apibūdinimas | Balti bekvapiai, šiek tiek tižūs milteliai, kristalai arba granulės |IdentifikavimasA.Teigiami natrio ir fosfato jono bandymai | |B.Tirpumas | Labai gerai tirpsta vandenyje. Netirpsta etanolyje arba eteryje |C.1 % tirpalo Ph | 4,1-5,0 |GrynumasNuodžiūvis | Bevandenės druskos nuodžiūvis ne didesnis kaip 2 %, monohidrato — ne didesnis kaip 15 % ir dihidrato — ne didesnis kaip 25 %, nustatytas po valandos džiovinimo esant 60 °C ir keturių valandų džiovinimo esant 105 °C |Vandenyje netirpios cheminės medžiagos | Ne daugiau kaip 0,2 %, skaičiuojant pagal bevandenės druskos kiekį |Fluoridas | Ne daugiau kaip 10 mg/kg (išreikštas fluoro kiekiu) |Arsenas | Ne daugiau kaip 3 mg/kg |Kadmis | Ne daugiau kaip 1 mg/kg |Švinas | Ne daugiau kaip 4 mg/kg |Gyvsidabris | Ne daugiau kaip 1 mg/kg |E 339 ii DINATRIO FOSFATASSinonimai | Dinatrio monofosfatas Antrinis natrio monofosfatas Dinatrio ortofosfatas Natrio hidrofosfatas |ApibrėžimasCheminis pavadinimas | Dinatrio-vandenilio monofosfatas Dinatrio-vandenilio ortofosfatas |EINECS | 231–448–7 |Cheminė formulė | Bevandenė druska: Na2HPO4 Hidratas: Na2HPO4 × nH2O (n = 2, 7 arba 12) |Molekulinė masė | 141,98 (bevandenė druska) |Pagrindinės medžiagos kiekis (praba) | Po trijų valandų džiovinimo esant 40 °C ir penkių valandų džiovinimo esant 105 °C, turi ne mažiau kaip 98 % Na2HPO4 |P2O5 kiekis | 49-51 % skaičiuojant pagal bevandenės druskos kiekį |Apibūdinimas | Bevandenis dinatrio-vandenilio fosfatas yra balti higroskopiški bekvapiai milteliai. Hidratuotas druskas sudaro dihidratas: balta kristalinė bekvapė kietoji medžiaga; heptahidratas: balti bekvapiai dūlintys kristalai arba granuliuoti milteliai; dodekahidratas: balti dūlintys bekvapiai milteliai arba kristalai |IdentifikavimasA.Teigiami natrio ir fosfato jono bandymai | |B.Tirpumas | Labai gerai tirpsta vandenyje. Netirpsta etanolyje |C.1 % tirpalo pH | 8,4-9,6 |GrynumasNuodžiūvis | Bevandenės druskos nuodžiūvis ne didesnis kaip 5 %, monohidrato — ne didesnis kaip 15 %, dihidrato — ne didesnis kaip 22 %, heptahidrato — ne didesnis kaip 50 %, dodekahidrato — ne didesnis kaip 61 %, nustatytas po trijų valandų džiovinimo esant 40 °C ir penkių valandų džiovinimo esant 105 °C |Vandenyje netirpios cheminės medžiagos | Ne daugiau kaip 0,2 %, skaičiuojant pagal bevandenės druskos kiekį |Fluoridas | Ne daugiau kaip 10 mg/kg (išreikštas fluoro kiekiu) |Arsenas | Ne daugiau kaip 3 mg/kg |Kadmis | Ne daugiau kaip 1 mg/kg |Švinas | Ne daugiau kaip 4 mg/kg |Gyvsidabris | Ne daugiau kaip 1 mg/kg |E 339 iii TRINATRIO FOSFATASSinonimai | Natrio fosfatas Tribazis natrio fosfatas Trinatrio ortofosfatas |Apibrėžimas | Trinatrio fosfatas kristalizuojasi iš vandeninių tirpalų bevandenės druskos bei kristalohidratų su ½, 1, 6, 8 arba 12 H2O pavidalu. Dodekahidratas iš vandeninių tirpalų visuomet kristalizuojasi su natrio hidroksido pertekliumi. Jis turi ¼ molekulės NaOH |Cheminis pavadinimas | Trinatrio monofosfatas Trinatrio fosfatas Trinatrio ortofosfatas |EINECS | 231–509–8 |Cheminė formulė | Bevandenė druska: Na3PO4 Hidratas: Na3PO4 × nH2O (n = ½, 1, 6, 8 arba 12) |Molekulinė masė | 163,94 (bevandenė druska) |Pagrindinės medžiagos kiekis (praba) | Natrio fosfato bevandenė druska ir hidratai, išskyrus dodekahidratą, turi ne mažiau kaip 97 % Na3PO4, skaičiuojant pagal bevandenės druskos kiekį. Natrio fosfato dodekahidratas turi ne mažiau kaip 92,0 % Na3PO4, skaičiuojant pagal iškaitintos medžiagos kiekį |P2O5 kiekis | 40,5– 43,5 %, skaičiuojant pagal bevandenės druskos kiekį |Apibūdinimas | Balti bekvapiai kristalai, granulės arba kristaliniai milteliai |IdentifikavimasA.Teigiami natrio ir fosfato jono bandymai | |B.Tirpumas | Labai gerai tirpsta vandenyje. Netirpsta etanolyje |C.1 % tirpalo pH | 11,5-12,5 |GrynumasNuodžiūvis | Po dviejų valandų džiovinimo esant 120 °C ir 30 minučių iškaitinimo esant maždaug 800 °C, nuodžiūvio vertės yra šios: bevandenės druskos — ne didesnė kaip 2 %, monohidrato — ne didesnė kaip 11 %, dodekahidrato — 45,0-58,0 % |Vandenyje netirpios cheminės medžiagos | Ne daugiau kaip 0,2 %, skaičiuojant pagal bevandenės druskos kiekį |Fluoridas | Ne daugiau kaip 10 mg/kg (išreikštas fluoro kiekiu) |Arsenas | Ne daugiau kaip 3 mg/kg |Kadmis | Ne daugiau kaip 1 mg/kg |Švinas | Ne daugiau kaip 4 mg/kg |Gyvsidabris | Ne daugiau kaip 1 mg/kg |E 340 i MONOKALIO FOSFATASSinonimai | Vienbazis kalio fosfatas Monokalio monofosfatas Kalio dihidrofosfatas |ApibrėžimasCheminis pavadinimas | Kalio-divandenilio monofosfatas Monokalio-divandenilio ortofosfatas Monokalio-divandenilio monofosfatas |EINECS | 231–913–4 |Cheminė formulė | KH2PO4 |Molekulinė masė | 136,09 |Pagrindinės medžiagos kiekis (praba) | Kiekis po keturių valandų džiovinimo esant 105 °C ne mažesnis kaip 98 % |P2O5 kiekis | 51,0-53,0 %, skaičiuojant pagal bevandenės druskos kiekį |Apibūdinimas | Bekvapiai bespalviai kristalai arba balti grūdėti ar kristaliniai milteliai, higroskopiški |IdentifikavimasA.Teigiami kalio ir fosfato jono bandymai | |B.Tirpumas | Labai gerai tirpsta vandenyje. Netirpsta etanolyje |C.1 % tirpalo pH | 4,2-4,8 |GrynumasNuodžiūvis | Ne didesnis kaip 2 %, nustatytas po keturių valandų džiovinimo esant 105 °C |Vandenyje netirpios cheminės medžiagos | Ne daugiau kaip 0,2 %, skaičiuojant pagal bevandenės druskos kiekį |Fluoridas | Ne daugiau kaip 10 mg/kg (išreikštas fluoro kiekiu) |Arsenas | Ne daugiau kaip 3 mg/kg |Kadmis | Ne daugiau kaip 1 mg/kg |Švinas | Ne daugiau kaip 4 mg/kg |Gyvsidabris | Ne daugiau kaip 1 mg/kg |E 340 ii DIKALIO FOSFATASSinonimai | Dikalio monofosfatas Antrinis kalio fosfatas Kalio hidrofosfatas Dikalio ortofosfatas Dvibazis kalio fosfatas |ApibrėžimasCheminis pavadinimas | Dikalio-vandenilio monofosfatas Dikalio-vandenilio fosfatas Dikalio-vandenilio ortofosfatas |EINECS | 231–834–5 |Cheminė formulė | K2HPO4 |Molekulinė masė | 174,18 |Pagrindinės medžiagos kiekis (praba) | Kiekis po keturių valandų džiovinimo esant 105 °C ne mažesnis kaip 98 % |P2O5 kiekis | 40,3-41,5 %, skaičiuojant pagal bevandenės druskos kiekį |Apibūdinimas | Bespalviai arba balti grūdėti milteliai, kristalai arba masė; tiži medžiaga |IdentifikavimasA.Teigiami kalio ir fosfato jono bandymai | |B.Tirpumas | Labai gerai tirpsta vandenyje. Netirpsta etanolyje |C.1 % tirpalo pH | 8,7-9,4 |GrynumasNuodžiūvis | Ne didesnis kaip 2 %, nustatytas po keturių valandų džiovinimo esant 105 °C |Vandenyje netirpios cheminės medžiagos | Ne daugiau kaip 0,2 %, skaičiuojant pagal bevandenės druskos kiekį |Fluoridas | Ne daugiau kaip 10 mg/kg (išreikštas fluoro kiekiu) |Arsenas | Ne daugiau kaip 3 mg/kg |Kadmis | Ne daugiau kaip 1 mg/kg |Švinas | Ne daugiau kaip 4 mg/kg |Gyvsidabris | Ne daugiau kaip 1 mg/kg |E 340 iii TRIKALIO FOSFATASSinonimai | Kalio fosfatas Tribazis kalio fosfatas Trikalio ortofosfatas |ApibrėžimasCheminis pavadinimas | Trikalio monofosfatas Trikalio fosfatas Trikalio ortofosfatas |EINECS | 231–907–1 |Cheminė formulė | Bevandenė druska: K3PO4 Hidratas: K3PO4 × nH2O (n = 1 arba 3) |Molekulinė masė | 212,27 (bevandenė druska) |Pagrindinės medžiagos kiekis (praba) | Kiekis po iškaitinimo ne mažesnis kaip 97 % |P2O5 kiekis | 30,5—33,0 %, skaičiuojant pagal iškaitintos medžiagos kiekį |Apibūdinimas | Bespalviai arba balti bekvapiai higroskopiški kristalai arba granulės. Turimi hidratai — tai monohidratas ir trihidratas |IdentifikavimasA.Teigiami kalio ir fosfato jono bandymai | |B.Tirpumas | Labai gerai tirpsta vandenyje. Netirpsta etanolyje |C.1 % tirpalo pH | 11,5-12,3 |GrynumasNuodžiūvis | Bevandenės druskos: ne didesnis kaip 3 %, hidrato — ne didesnis kaip 23 %. Nustatytas po vienos valandos džiovinimo esant 105 °C ir 30 minučių iškaitinimo esant maždaug 800 °C ± 25 °C |Vandenyje netirpios cheminės medžiagos | Ne daugiau kaip 0,2 %, skaičiuojant pagal bevandenės druskos kiekį |Fluoridas | Ne daugiau kaip 10 mg/kg (išreikštas fluoro kiekiu) |Arsenas | Ne daugiau kaip 3 mg/kg |Kadmis | Ne daugiau kaip 1 mg/kg |Švinas | Ne daugiau kaip 4 mg/kg |Gyvsidabris | Ne daugiau kaip 1 mg/kg |E 341 i MONOKALCIO FOSFATASSinonimai | Vienbazis kalcio fosfatas Kalcio dihidrofosfatas |ApibrėžimasCheminis pavadinimas | Kalcio-divandenilio fosfatas |EINECS | 231–837–1 |Cheminė formulė | Bevandenė druska: Ca(H2PO4)2 Monohidratas: Ca(H2PO4)2 × H2O |Molekulinė masė | 234,05 (bevandenė druska) 252,08 (monohidratas) |Pagrindinės medžiagos kiekis (praba) | Kiekis ne mažesnis kaip 95 %, skaičiuojant pagal sausos medžiagos kiekį |P2O5 kiekis | 55,5-61,1 %, skaičiuojant pagal bevandenės druskos kiekį |Apibūdinimas | Grūdėti milteliai arba balti tižūs kristalai arba granulės |IdentifikavimasA.Teigiami kalcio ir fosfato jono bandymai | |B.CaO kiekis | 23,0 %– 27,5 % (bevandenė druska) 19,0-24,8 % (monohidratas |GrynumasNuodžiūvis | Ne didesnis kaip 14 %, nustatytas džiovinant keturias valandas esant 105 °C (bevandenė druska) Ne didesnis kaip 17,5 %, nustatytas po vienos valandos džiovinimo esant 60 °C ir keturių valandų džiovinimo esant 105 °C (monohidratas) |Iškaitinimo nuostolis | Ne didesnis kaip 17,5 %, po trisdešimties minučių iškaitinimo esant 800 °C ± 25 °C (bevandenė druska) Ne didesnis kaip 25,0 %, nustatytas po vienos valandos džiovinimo esant 105 °C ir trisdešimties minučių iškaitinimo esant 800 °C ± 25 °C (monohidratas) |Fluoridas | Ne daugiau kaip 30 mg/kg (išreikštas fluoro kiekiu) |Arsenas | Ne daugiau kaip 3 mg/kg |Kadmis | Ne daugiau kaip 1 mg/kg |Švinas | Ne daugiau kaip 4 mg/kg |Gyvsidabris | Ne daugiau kaip 1 mg/kg |E 341 ii DIKALCIO FOSFATASSinonimai | Dvibazis kalcio fosfatas Kalcio hidrofosfatas |ApibrėžimasCheminis pavadinimas | Kalcio-vandenilio fosfatas |EINECS | 231–826–1 |Cheminė formulė | Bevandenė druska: CaHPO4 Dihidratas: CaHPO4 × 2H2O |Molekulinė masė | 136,06 (bevandenė druska) 172,09 (dihidratas) |Pagrindinės medžiagos kiekis (praba) | Kalcio-vandenilio fosfatas po trijų valandų džovinimo esant 200 °C turi ne mažiau kaip 98 % ir ne daugiau kaip 102 %, skaičiuojant kaip CaHPO4 |P2O5 kiekis | 50,0–52,5 %, skaičiuojant pagal bevandenės druskos kiekį |Apibūdinimas | Balti kristalai arba granulės, grūdėti milteliai arba milteliai |IdentifikavimasA.Teigiami kalcio ir fosfato jono bandymai | |B.Tirpumo bandymai | Blogai tirpsta vandenyje. Netirpsta etanolyje |GrynumasIškaitinimo nuostolis | Ne didesnis kaip 8,5 % (bevandenė druska) arba 26,5 (dihidratas) po trisdešimties minučių iškaitinimo esant 800 °C ± 25 °C |Fluoridas | Ne daugiau kaip 50 mg/kg (išreikštas fluoro kiekiu) |Arsenas | Ne daugiau kaip 3 mg/kg |Kadmis | Ne daugiau kaip 1 mg/kg |Švinas | Ne daugiau kaip 4 mg/kg |Gyvsidabris | Ne daugiau kaip 1 mg/kg |E 341 iii) TRIKALCIO FOSFATASSinonimai | Tribazis kalcio fosfatas Kalcio ortofosfatas Pentakalcio hidroksinonofosfatas Kalcio hidroksiapatitas |Apibrėžimas | Trikalcio fosfatą sudaro kintamos sudėties kalcio fosfatų mišinys, gautas neutralizuojant fosforo rūgštį kalcio hidroksidu; jo apytikrė sudėtis atitinka formulę 10CaO × 3P2O5 × H2O |Cheminis pavadinimas | Pentakalcio hidroksimonofosfaats Trikalcio monofosfatas |EINECS | 235–330–6 (Pentakalcio hidroksimonofosfatas) 231–840–8 (Kalcio ortofosfatas) |Cheminė formulė | Ca5(PO4)3 × OH arba Ca3(PO4)2 |Molekulinė masė | 502 arba 310 |Pagrindinės medžiagos kiekis (praba) | Kiekis ne mažesnis kaip 90 %, skaičiuojant pagal iškaitintos medžiagos kiekį |P2O5 kiekis | 38,5-48,0 %, skaičiuojant pagal bevandenės druskos kiekį |Apibūdinimas | Balti bekvapiai milteliai, stabilūs ore |IdentifikavimasA.Teigiami kalcio ir fosfato jono bandymai | |B.Tirpumo bandymai | Blogai tirpsta vandenyje. Netirpsta etanolyje |GrynumasIškaitinimo nuostolis | Ne didesnis kaip 8 % po iškaitinimo iki pastovios masės esant 800 °C ± 25 °C |Fluoridas | Ne daugiau kaip 50 mg/kg (išreikštas fluoro kiekiu) |Arsenas | Ne daugiau kaip 3 mg/kg |Kadmis | Ne daugiau kaip 1 mg/kg |Švinas | Ne daugiau kaip 4 mg/kg |Gyvsidabris | Ne daugiau kaip 1 mg/kg |E 450 i DINATRIO DIFOSFATASSinonimai | Dinatrio-divandenilio difosfatas Dinatrio divandenilio pirofosfatas Natrio rūgštusis pirofosfatas Dinatrio pirofosfatas |ApibrėžimasCheminis pavadinimas | Dinatrio-divandenilio difosfatas |EINECS | 231–835–0 |Cheminė formulė | Na2H2P2O7 |Molekulinė masė | 221,94 |Pagrindinės medžiagos kiekis (praba) | Ne mažiau kaip 95 % dinatrio difosfato |P2O5 kiekis | Ne mažiau kaip 63,0 % ir ne daugiau kaip 64,5 % |Apibūdinimas | Balti milteliai arba granulės |IdentifikavimasA.Teigiami natrio ir fosfato jono bandymai | |B.Tirpumas | Tirpsta vandenyje |C.1 % tirpalo pH | 3,7–5,0 |GrynumasNuodžiūvis | Ne didesnis kaip 0,5 % (105 °C, keturios valandos) |Vandenyje netirpios cheminės medžiagos | Ne daugiau kaip 1 % |Fluoridas | Ne daugiau kaip 10 mg/kg (išreikštas fluoro kiekiu) |Arsenas | Ne daugiau kaip 3 mg/kg |Kadmis | Ne daugiau kaip 1 mg/kg |Švinas | Ne daugiau kaip 4 mg/kg |Gyvsidabris | Ne daugiau kaip 1 mg/kg |E 450 ii TRINATRIO DIFOSFATASSinonimai | Trinatrio rūgštusis pirofosfatas Trinatrio-vandenilio difosfatas |ApibrėžimasEINECS | 238–735–6 |Cheminė formulė | Monohidratas: Na3HP2O7 × H2O Bevandenė druska: Na3HP2O7 |Molekulinė masė | Monohidratas: 261,95 Bevandenė druska: 243,93 |Pagrindinės medžiagos kiekis (praba) | Kiekis ne mažesnis kaip 95 %, skaičiuojant pagal bevandenės druskos kiekį |P2O5 kiekis | Ne mažiau kaip 57,0 % ir ne daugiau kaip 59 % |Apibūdinimas | Balti milteliai arba granulės, bevandenės druskos arba monohidrato pavidalu |IdentifikavimasA.Teigiami natrio ir fosfato jono bandymai | |B.Tirpumas | Tirpsta vandenyje |C.1 % tirpalo pH | 6,7–7,5 |GrynumasIškaitinimo nuostolis | Ne didesnis kaip 4,5 %, skaičiuojant pagal bevandenio junginio kiekį Ne didesnis kaip 11,5 %, skaičiuojant pagal monohidrato kiekį |Nuodžiūvis | Ne didesnis kaip 0,5 % (105 °C, keturios valandos) |Vandenyje netirpios cheminės medžiagos | Ne daugiau kaip 0,2 % |Fluoridas | Ne daugiau kaip 10 mg/kg (išreikštas fluoro kiekiu) |Arsenas | Ne daugiau kaip 3 mg/kg |Kadmis | Ne daugiau kaip 1 mg/kg |Švinas | Ne daugiau kaip 4 mg/kg |Gyvsidabris | Ne daugiau kaip 1 mg/kg |E 450 iii TETRANATRIO DIFOSFATASSinonimai | Tetranatrio pirofosfatas Natrio pirofosfatas |ApibrėžimasCheminis pavadinimas | Tetranatrio difosfatas |EINECS | 231–767–1 |Cheminė formulė | Bevandenė druska: Na4P2O7 Dekahidratas: Na4P2O7 × 10H2O |Molekulinė masė | Bevandenė druska: 265,94 Dekahidratas: 446,09 |Pagrindinės medžiagos kiekis (praba) | Kiekis ne mažesnis kaip 95 % Na4P2O7, skaičiuojant pagal iškaitintos medžiagos kiekį |P2O5 kiekis | Ne mažiau kaip 52,5 % ir ne daugiau kaip 54,0 % |Apibūdinimas | Bespalviai arba balti kristalai, arba balti kristaliniai arba grūdėti milteliai. Dekahidratas sausame ore šiek tiek dūlėja |IdentifikavimasA.Teigiami natrio ir fosfato jono bandymai | |B.Tirpumas | Tirpsta vandenyje. Netirpsta etanolyje |C.1 % tirpalo pH | 9,8–10,8 |GrynumasIškaitinimo nuostolis | Ne didesnis kaip 0,5 %, skaičiuojant pagal bevandenės druskos kiekį, ne mažesnis kaip 38 % ir ne didesnis kaip 42 %, skaičiuojant pagal dekahidrato kiekį; abiem atvejais nustatoma po keturių valandų džiovinimo esant 105 °C ir 30 minučių iškaitinimo esant 550 °C |Vandenyje netirpios cheminės medžiagos | Ne daugiau kaip 0,2 % |Fluoridas | Ne daugiau kaip 10 mg/kg (išreikštas fluoro kiekiu) |Arsenas | Ne daugiau kaip 3 mg/kg |Kadmis | Ne daugiau kaip 1 mg/kg |Švinas | Ne daugiau kaip 4 mg/kg |Gyvsidabris | Ne daugiau kaip 1 mg/kg |E 450 v TETRAKALIO DIFOSFATASSinonimai | Kalio pirofosfatas Tetrakalio pirofosfatas |ApibrėžimasCheminis pavadinimas | Tetrakalio difosfatas |EINECS | 230–785–7 |Cheminė formulė | K4P2O7 |Molekulinė masė | 330,34 (bevandenė druska) |Pagrindinės medžiagos kiekis (praba) | Kiekis ne mažesnis kaip 95 %, skaičiuojant pagal iškaitintos medžiagos kiekį |P2O5 kiekis | Ne mažiau kaip 42,0 % ir ne daugiau kaip 43,7 %, skaičiuojant pagal bevandenės druskos kiekį |Apibūdinimas | Bespalviai kristalai arba balti labai higroskopiški milteliai |IdentifikavimasA.Teigiami kalio ir fosfato jono bandymai | |B.Tirpumas | Tirpsta vandenyje, netirpsta etanolyje |C.1 % tirpalo pH | 10,0–10,8 |GrynumasIškaitinimo nuostolis | Ne didesnis kaip 2 %, po keturių valandų džiovinimo esant 105 °C ir 30 minučių iškaitinimo esant 550 °C |Vandenyje netirpios cheminės medžiagos | Ne daugiau kaip 0,2 % |Fluoridas | Ne daugiau kaip 10 mg/kg (išreikštas fluoro kiekiu) |Arsenas | Ne daugiau kaip 3 mg/kg |Kadmis | Ne daugiau kaip 1 mg/kg |Švinas | Ne daugiau kaip 4 mg/kg |Gyvsidabris | Ne daugiau kaip 1 mg/kg |E 450 vi DIKALCIO DIFOSFATASSinonimai | Kalcio pirofosfatas |ApibrėžimasCheminis pavadinimas | Dikalcio difosfatas Dikalcio pirofosfatas |EINECS | 232–221–5 |Cheminė formulė | Ca2P2O7 |Molekulinė masė | 254,12 |Pagrindinės medžiagos kiekis (praba) | Kiekis ne mažesnis kaip 96 % |P2O5 kiekis | Ne mažiau kaip 55 % ir ne daugiau kaip 56 % |Apibūdinimas | Smulkūs, balti bekvapiai milteliai |IdentifikavimasA.Teigiami kalcio ir fosfato jono bandymai | |B.Tirpumas | Netirpsta vandenyje. Tirpsta praskiestoje vandenilio chlorido ir azoto rūgštyje |C.1 % tirpalo pH | 5,5–7,0 |GrynumasIškaitinimo nuostolis | Ne didesnis kaip 1,5 %, po 30 minučių iškaitinimo esant 800 °C ± 25 °C |Fluoridas | Ne daugiau kaip 50 mg/kg (išreikštas fluoro kiekiu) |Arsenas | Ne daugiau kaip 3 mg/kg |Kadmis | Ne daugiau kaip 1 mg/kg |Švinas | Ne daugiau kaip 4 mg/kg |Gyvsidabris | Ne daugiau kaip 1 mg/kg |E 450 vi KALCIO-DIVANDENILIO DIFOSFATASSinonimai | Rūgštusis kalcio pirofosfatas Monokalcio-divandenilio pirofosfatas |ApibrėžimasCheminis pavadinimas | Kalcio-divandenilio difosfatas |EINECS | 238–933–2 |Cheminė formulė | CaH2P2O7 |Molekulinė masė | 215,97 |Pagrindinės medžiagos kiekis (praba) | Kiekis ne mažesnis kaip 96 %, skaičiuojant pagal bevandenės druskos kiekį |P2O5 kiekis | Ne mažiau kaip 61 % ir ne daugiau kaip 64 % |Apibūdinimas | Balti kristalai arba milteliai |IdentifikavimasA.Teigiami kalcio ir fosfato jono bandymai | |GrynumasRūgštyje netirpi medžiaga | Ne daugiau kaip 0,4 % |Fluoridas | Ne daugiau kaip 30 mg/kg (išreikštas fluoro kiekiu) |Arsenas | Ne daugiau kaip 3 mg/kg |Kadmis | Ne daugiau kaip 1 mg/kg |Švinas | Ne daugiau kaip 4 mg/kg |Gyvsidabris | Ne daugiau kaip 1 mg/kg |E 451 i PENTANATRIO TRIFOSFATASSinonimai | Pentanatrio tripolifosfatas Natrio tripolifosfatas |ApibrėžimasCheminis pavadinimas | Pentanatrio trifosfatas |EINECS | 231–838–7 |Cheminė formulė | Na5P3O10 × nH2O (n = 0 arba 6) |Molekulinė masė | 367,86 |Pagrindinės medžiagos kiekis (praba) | Kiekis ne mažesnis kaip 85 % (bevandenė druska) arba 65,0 % (heksahidratas) |P2O5 kiekis | Ne mažiau kaip 56 % ir ne daugiau kaip 59,0 % (bevandenė druska) arba ne daugiau kaip 45 % (heksahidratas) |Apibūdinimas | Baltos, šiek tiek higroskopiškos granulės arba milteliai |IdentifikavimasA.Tirpumas | Gerai tirpsta vandenyje. Netirpsta etanolyje |B.Teigiami natrio ir fosfato jono bandymai | |C.1 % tirpalo pH | 9,1–10,2 |GrynumasNuodžiūvis | Bevandenė druska: ne didesnis kaip 0,7 % (105 °C, viena valanda) Heksahidratas: ne didesnis kaip 23,5 % (60 °C, viena valanda ir po keturių valandų džiovinimo esant 105 °C) |Vandenyje netirpios cheminės medžiagos | Ne daugiau kaip 0,1 % |Aukštesnieji polifosfatai | Ne daugiau kaip 1 % |Fluoridas | Ne daugiau kaip 10 mg/kg (išreikštas fluoro kiekiu) |Arsenas | Ne daugiau kaip 3 mg/kg |Kadmis | Ne daugiau kaip 1 mg/kg |Švinas | Ne daugiau kaip 4 mg/kg |Gyvsidabris | Ne daugiau kaip 1 mg/kg |E 451 ii PENTAKALIO TRIFOSFATASSinonimai | Pentakalio tripolifosfatas Kalio trifosfatas Kalio tripolifosfatas |ApibrėžimasCheminis pavadinimas | Pentakalio trifosfatas Pentakalio tripolifosfatas |EINECS | 237–574–9 |Cheminė formulė | K5P3O10 |Molekulinė masė | 448.42 |Pagrindinės medžiagos kiekis (praba) | Kiekis ne mažesnis kaip 85 %. skaičiuojant pagal bevandenės druskos kiekį |P2O5 kiekis | Ne mažiau kaip 46,5 % ir ne daugiau kaip 48 |Apibūdinimas | Balti, labai higroskopiški milteliai arba granulės |IdentifikavimasA.Tirpumas | Labai gerai tirpsta vandenyje |B.Teigiami kalio ir fosfato jono bandymai | |C.1 % tirpalo pH | 9,2–10,5 |GrynumasIškaitinimo nuostolis | Ne didesnis kaip 0,4 % (po keturių valandų džiovinimo esant 105 °C ir 30 minučių iškaitinimo esant 550 °C) |Vandenyje netirpios cheminės medžiagos | Ne daugiau kaip 2 % |Fluoridas | Ne daugiau kaip 10 mg/kg (išreikštas fluoro kiekiu) |Arsenas | Ne daugiau kaip 3 mg/kg |Kadmis | Ne daugiau kaip 1 mg/kg |Švinas | Ne daugiau kaip 4 mg/kg |Gyvsidabris | Ne daugiau kaip 1 mg/kg |E 452 i NATRIO POLIFOSFATAS1.TIRPUSIS POLIFOSFATASSinonimai | Natrio heksametafosfatas Natrio tetrapolifosfatas Gremo druska Natrio polimetafosfatas Natrio metafosfatas |Apibrėžimas | Tirpieji natrio polifosfatai gaunami sulydant natrio ortofosfatus ir lydalą ataušinant. Šie junginiai sudaro klasę, kuriai priklauso keli amorfiniai, vandenyje tirpūs polifosfatai, sudaryti iš linijinių metafosfato grandžių, (NaPO3)x, kai x ≥ 2, su galinėmis Na2PO4 grupėmis. Šios cheminės medžiagos paprastai identifikuojamos pagal Na2O/P2O5 santykį arba P2O5 kiekį. Na2O/P2O5 santykis kinta nuo 1,3 tetrapolifosfato, kurio x lygus apytikriai 4, atveju iki 1,1 Gremo druskos, dažniausiai vadinamos heksametafosfatu, kurio x = 13–18; ir iki 1,0 didesnės molekulinės masės natrio polifosfatų, kurių x = 20-100 arba daugiau, atveju. Jų tirpalų pH kinta 3,0-9,0 verčių ribose |Cheminis pavadinimas | Natrio polifosfatas |EINECS | 272–808–3 |Cheminė formulė | Linijinių kondensuotų polifosforo rūgščių, kurių bendroji formulė H(n+ 2)PnO(3n+ 1), "n" ne mažiau kaip 2, natrio druskų nevienalyčiai mišiniai |Molekulinė masė | (102)n |P2O5 kiekis | Ne mažiau kaip 60 % ir ne daugiau kaip 71 %, skaičiuojant pagal iškaitintos druskos kiekį |Apibūdinimas | Bespalvės arba baltos skaidrios plokštelės, granulės arba milteliai |IdentifikavimasA.Tirpumas | Labai gerai tirpsta vandenyje |B.Teigiami natrio ir fosfato jono bandymai | |C.1 % tirpalo pH | 3,0–9,0 |GrynumasIškaitinimo nuostolis | Ne didesnis kaip 1 % |Vandenyje netirpios cheminės medžiagos | Ne daugiau kaip 0,1 % |Fluoridas | Ne daugiau kaip 10 mg/kg (išreikštas fluoro kiekiu) |Arsenas | Ne daugiau kaip 3 mg/kg |Kadmis | Ne daugiau kaip 1 mg/kg |Švinas | Ne daugiau kaip 4 mg/kg |Gyvsidabris | Ne daugiau kaip 1 mg/kg |2.NETIRPUSIS POLIFOSFATASSinonimai | Netirpusis natrio metafosfatas Netirpusis natrio polifosfatas |Apibrėžimas | Netirpusis natrio polifosfatas yra didelės molekulinės masės natrio polifosfatas, sudarytas iš dviejų ilgų metafosfato grandinių (NaPO3)x, susuktų apie bendrąją ašį priešinga kryptimi. Na2O/P2O5 santykis yra apie 1,0. Suspensijos vandenyje 1:3 pH vertė lygi 6,5 |Cheminis pavadinimas | Natrio polifosfatas |EINECS | 272–808–3 |Cheminė formulė | Linijinių kondensuotų polifosforo rūgščių, kurių bendroji formulė H(n+ 2)PnO(3n+ 1), "n" ne mažesnis kaip 2, natrio druskų nevienalyčiai mišiniai |Molekulinė masė | (102)n |P2O5 kiekis | Ne mažiau kaip 68,70 % ir ne daugiau kaip 70,0 % |Apibūdinimas | Balti kristaliniai milteliai |IdentifikavimasA.Tirpumas | Netirpus vandenyje, tirpus mineralinėse rūgštyse ir kalio bei amonio (bet ne natrio) chloridų tirpaluose |B.Teigiami natrio ir fosfato jono bandymai | |C.1:3 suspensijos vandenyje pH | Maždaug 6,5 |GrynumasFluoridas | Ne daugiau kaip 10 mg/kg (išreikštas fluoro kiekiu) |Arsenas | Ne daugiau kaip 3 mg/kg |Kadmis | Ne daugiau kaip 1 mg/kg |Švinas | Ne daugiau kaip 4 mg/kg |Gyvsidabris | Ne daugiau kaip 1 mg/kg |E 452 ii KALIO POLIFOSFATASSinonimai | Kalio metafosfatas Kalio polimetafosfatas |ApibrėžimasCheminis pavadinimas | Kalio polifosfatas |EINECS | 232–212–6 |Cheminė formulė | (KPO3)n Linijinių kondensuotų polifosforo rūgščių, kurių bendroji formulė H(n+ 2)PnO(3n+ 1), "n" ne mažesnis kaip 2, kalio druskų nevienalyčiai mišiniai |Molekulinė masė | (118)n |P2O5 kiekis | Ne mažiau kaip 53,5 % ir ne daugiau kaip 61,5 %, skaičiuojant pagal iškaitintos druskos kiekį |Apibūdinimas | Smulkūs balti milteliai arba bespalvės skaidrios plokštelės |IdentifikavimasA.Tirpumas | 1 g ištirpsta 100 ml 1:25 natrio acetato tirpalo |B.Teigiami kalio ir fosfato jono bandymai | |C.1 % suspensijos pH | Ne didesnis kaip 7,8 |GrynumasIškaitinimo nuostolis | Ne didesnis kaip 2 % (po keturių valandų džiovinimo esant 105 °C ir 30 minučių iškaitinimo esant 550 °C) |Ciklinis polifosfatas | Ne daugiau kaip 8 % pagal P2O5 kiekį |Fluoridas | Ne daugiau kaip 10 mg/kg (išreikštas fluoro kiekiu) |Arsenas | Ne daugiau kaip 3 mg/kg |Kadmis | Ne daugiau kaip 1 mg/kg |Švinas | Ne daugiau kaip 4 mg/kg |Gyvsidabris | Ne daugiau kaip 1 mg/kg |E 452 iv KALCIO POLIFOSFATASSinonimai | Kalcio metafosfatas Kalcio polimetafosfatas |ApibrėžimasCheminis pavadinimas | Kalcio polifosfatas |EINECS | 236–769–6 |Cheminė formulė | (CaP2O6)n Kondensuotų polifosforo rūgščių, kurių bendroji formulė H(n+ 2)PnO(n+ 1), "n" ne mažesnis kaip 2, kalcio druskų nevienalyčiai mišiniai |Molekulinė masė | (198)n |P2O5 kiekis | Ne mažiau kaip 71 % ir ne daugiau kaip 73 %, skaičiuojant pagal iškaitintos druskos kiekį |Apibūdinimas | Bekvapiai bespalviai kristalai arba balti milteliai |IdentifikavimasA.Tirpumas | Paprastai labai blogai tirpsta vandenyje. Tirpus rūgščioje terpėje |B.Teigiami kalcio ir fosfato jono bandymai | |C.CaO kiekis | 27–29,5 % |GrynumasIškaitinimo nuostolis | Ne didesnis kaip 2 % (po keturių valandų džiovinimo esant 105 °C ir 30 minučių iškaitinimo esant 550 °C) |Ciklinis polifosfatas | Ne daugiau kaip 8 % pagal P2O5 kiekį |Fluoridas | Ne daugiau kaip 30 mg/kg (išreikštas fluoro kiekiu) |Arsenas | Ne daugiau kaip 3 mg/kg |Kadmis | Ne daugiau kaip 1 mg/kg |Švinas | Ne daugiau kaip 4 mg/kg |Gyvsidabris | Ne daugiau kaip 1 mg/kg" |2 Papildoma tekstu, kurio pavadinimai: E 650 Cinko acetatas, E 943a Butanas, E 943b Izobutanas, E 944 Propanas, E 949 Vandenilis, E 1201 Polivinilpirolidonas ir E 1202 Polivinilpolipirolidonas"E 650 CINKO ACETATASSinonimai | Acto rūgšties cinko druska, dihidratas |ApibrėžimasCheminis pavadinimas | Cinko acetato dihidratas |Cheminė formulė | C4H6O6Zn × 2H2O |Molekulinė masė | 219,51 |Pagrindinės medžiagos kiekis (praba) | Ne mažiau kaip 98 % ir ne daugiau kaip 102 % C4H6O6Zn × 2H2O |Apibūdinimas | Bespalviai kristalai arba smulkūs beveik balti milteliai |IdentifikavimasA.Teigiami acetato ir cinko jono bandymai | Paprastai labai blogai tirpsta vandenyje. Tirpus rūgščioje terpėje |B.5 % tirpalo pH | 6,0-8,0 |GrynumasNetirpios cheminės medžiagos | Ne daugiau kaip 0,005 % |Chloridai | Ne daugiau kaip 50 mg/kg |Sulfatai | Ne daugiau kaip 100 mg/kg |Šarminiai ir šarminių žemių metalai | Ne daugiau kaip 0,2 % |Lakiosios organinės priemaišos | Atitinka bandymą |Geležis | Ne daugiau kaip 50 mg/kg |Arsenas | Ne daugiau kaip 3 mg/kg |Švinas | Ne daugiau kaip 20 mg/kg |Kadmis | Ne daugiau kaip 5 mg/kg |E 943a BUTANASSinonimai | n-butanas |ApibrėžimasCheminis pavadinimas | Butanas |Cheminė formulė | CH3CH2CH2CH3 |Molekulinė masė | 58,12 |Pagrindinės medžiagos kiekis (praba) | Kiekis ne mažesnis kaip 96 % |Apibūdinimas | Švelnaus būdingo kvapo bespalvės dujos arba skystis |IdentifikavimasA.Garų slėgis | 108,935 kPa esant 20 °C |GrynumasMetanas | Ne daugiau kaip 0,15 % V/V |Etanas | Ne daugiau kaip 0,5 % V/V |Propanas | Ne daugiau kaip 1,5 % V/V |Izobutanas | Ne daugiau kaip 3,0 % V/V |1,3-butadienas | Ne daugiau kaip 0,1 % V/V |Drėgmė | Ne daugiau kaip 0,005 % |E 943b IZOBUTANASSinonimai | 2-metilpropanas |ApibrėžimasCheminis pavadinimas | 2-metilpropanas |Cheminė formulė | (CH3)2CHCH3 |Molekulinė masė | 58,12 |Pagrindinės medžiagos kiekis (praba) | Kiekis ne mažesnis kaip 94 % |Apibūdinimas | Švelnaus būdingo kvapo bespalvės dujos arba skystis |IdentifikavimasA.Garų slėgis | 205,465 kPa esant 20 °C |GrynumasMetanas | Ne daugiau kaip 0,15 % V/V |Etanas | Ne daugiau kaip 0,5 % V/V |Propanas | Ne daugiau kaip 2,0 % V/V |n-butanas | Ne daugiau kaip 4,0 % V/V |1,3-butadienas | Ne daugiau kaip 0,1 % V/V |Drėgmė | Ne daugiau kaip 0,005 % |E 944 PROPANASApibrėžimasCheminis pavadinimas | Propanas |Cheminė formulė | CH3CH2CH3 |Molekulinė masė | 44,09 |Pagrindinės medžiagos kiekis (praba) | Kiekis ne mažesnis kaip 95 % |Apibūdinimas | Švelnaus būdingo kvapo bespalvės dujos arba skystis |IdentifikavimasA.Garų slėgis | 732,910 kPa esant 20 °C |GrynumasMetanas | Ne daugiau kaip 0,15 % V/V |Etanas | Ne daugiau kaip 1,5 % V/V |Izobutanas | Ne daugiau kaip 2,0 % V/V |n-butanas | Ne daugiau kaip 1,0 % V/V |1,3-butadienas | Ne daugiau kaip 0,1 % V/V |Drėgmė | Ne daugiau kaip 0,005 % |E 949 VANDENILISApibrėžimasCheminis pavadinimas | Vandenilis |Cheminė formulė | H2 |Molekulinė masė | 2 |Pagrindinės medžiagos kiekis (praba) | Kiekis ne mažesnis kaip 99,9 % |Apibūdinimas | Bespalvės, bekvapės, ypač degios dujos |GrynumasVanduo | Ne daugiau kaip 0,005 % V/V |Deguonis | Ne daugiau kaip 0,001 % V/V |Azotas | Ne daugiau kaip 0,75 % V/V |E 1201 POLIVINILPIROLIDONASSinonimai | Povidonas PVP Tirpusis polivinilpirolidonas |ApibrėžimasCheminis pavadinimas | Polivinilpirolidonas, poli-[1 (2-okso-1-pirolidinil)etilenas] |Cheminė formulė | (C6H9NO)n |Molekulinė masė | Ne mažesnė kaip 25000 |Pagrindinės medžiagos kiekis (praba) | Azoto (N) ne mažiau kaip 11,58 % ir ne daugiau kaip 12,8, skaičiuojant pagal bevandenės medžiagos kiekį |Apibūdinimas | Balti arba beveik balti milteliai |IdentifikavimasA.Tirpumas | Tirpsta vandenyje ir etanolyje. Netirpus eteryje |B.5 % tirpalo pH | 3,0–7,0 |GrynumasVanduo | Ne daugiau kaip 5 % (Karlo Fišerio metodas) |Suminis pelenų kiekis | Ne daugiau kaip 0,1 % |Aldehidas | Ne daugiau kaip 500 mg/kg (skaičiuojant acetaldehido kiekiu) |Laisvasis N-vinilpirolidonas | Ne daugiau kaip 10 mg/kg |Hidrazinas | Ne daugiau kaip 1 mg/kg |Švinas | Ne daugiau kaip 5 mg/kg |E 1202 POLIVINILPOLIPIROLIDONASSinonimai | Krospovidonas Skersinio ryšio povidonas Netirpusis polivinilpirolidonas |ApibrėžimasCheminis pavadinimas | Polivinilpolipirolidonas yra atsitiktiniais skersiniais ryšiais sujungtas poli-[1-(2-okso-1-pirolidinil)etilenas]. Jis gaminamas polimerizuojant N-vinil-2-pirolidoną esant šarminiam katalizatoriui arba N, N′-divinilimidazolidonui. Dėl netirpumo visuose dažniausiai naudojamuose tirpikliuose neįmanomas analizinis molekulinės masės nustatymas |Cheminė formulė | (C6H9NO)n |Molekulinė masė | Ne mažesnė kaip 25000 |Pagrindinės medžiagos kiekis (praba) | Azoto (N) ne mažiau kaip 11 % ir ne daugiau kaip 12,8, skaičiuojant pagal bevandenės medžiagos kiekį |Apibūdinimas | Silpno ne nemalonaus kvapo balti higroskopiški milteliai |IdentifikavimasA.Tirpumas | Netirpsta vandenyje, etanolyje ir eteryje |B.1 % vandeninės suspensijos pH | 5,0–8,0 |GrynumasVanduo | Ne daugiau kaip 6 % (Karlo Fišerio metodas) |Sulfatiniai pelenai | Ne daugiau kaip 0,4 % |Vandenyje tirpi cheminė medžiaga | Ne daugiau kaip 1 % |Laisvasis N-vinilpirolidonas | Ne daugiau kaip 10 mg/kg |Laisvasis N, N′-divinilimidazolidonas | Ne daugiau kaip 2 mg/kg |Švinas | Ne daugiau kaip 5 mg/kg" |--------------------------------------------------