title: 2010 m. kovo 8 d. Tarybos direktyva 2010/18/ES, įgyvendinanti patikslintą BUSINESSEUROPE, UEAPME, CEEP ir ETUC sudarytą Bendrąjį susitarimą dėl vaiko priežiūros atostogų, ir panaikinanti Direktyvą 96/34/EB (Tekstas svarbus EEE)

text:
18.3.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 68/13

         TARYBOS DIREKTYVA 2010/18/ES
   2010 m. kovo 8 d.
   įgyvendinanti patikslintą BUSINESSEUROPE, UEAPME, CEEP ir ETUC sudarytą Bendrąjį susitarimą dėl vaiko priežiūros atostogų, ir panaikinanti Direktyvą 96/34/EB
   (Tekstas svarbus EEE)
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 155 straipsnio 2 dalį,
   atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą,
   kadangi:

               (1)

               Pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 153 straipsnį Sąjunga gali remti ir papildyti valstybių narių veiklą, inter alia, moterų ir vyrų lygybės dėl galimybių darbo rinkoje ir požiūrio darbe srityje.

               (2)

               Pagal SESV 155 straipsnio 1 dalį administracijos ir darbuotojų (toliau – socialiniai partneriai) pageidavimu socialinis dialogas Sąjungos lygmeniu gali baigtis sutartiniais santykiais, įskaitant susitarimus. Pagal SESV 155 straipsnio 2 dalį socialiniai partneriai gali bendrai paprašyti, kad jų Sąjungos lygmeniu sudaryti susitarimai dėl reikalų, kuriems taikomas SESV 153 straipsnis, būtų įgyvendinti remiantis Komisijos pasiūlymu priimtu Tarybos sprendimu.

               (3)

               1995 m. gruodžio 14 d. įvairių Europos pramonės šakų socialiniai partneriai organizacijos (ETUC, UNICE ir CEEP) sudarė Bendrąjį susitarimą dėl tėvystės atostogų, kuris teisiškai įtvirtintas 1996 m. birželio 3 d. Tarybos direktyva 96/34/EB dėl Bendrojo susitarimo dėl tėvystės atostogų, sudaryto tarp UNICE, CEEP ir ETUC (1). Ta direktyva buvo iš dalies pakeista ir pradėta taikyti Jungtinei Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystei pagal Tarybos direktyvą 97/75/EB (2). Direktyva 97/75/EB labai padėjo valstybėse narėse gerinant dirbančių tėvų galimybes geriau derinti su darbu ir šeima susijusias pareigas, taikant susitarimus dėl atostogų.

               (4)

               Vadovaudamasi Europos bendrijos steigimo sutarties (toliau – EB sutartis) 138 straipsnio 2 ir 3 dalimis (3), 2006 m. ir 2007 m. Komisija konsultavosi su Europos socialiniais partneriais dėl būdų, kaip toliau gerinti darbo, asmeninio ir šeimos gyvenimo derinimą, visų pirma galiojančius Bendrijos teisės aktus dėl motinystės apsaugos bei vaiko priežiūros atostogų ir dėl galimybės nustatyti naujas su šeimyninėmis aplinkybėmis susijusių atostogų rūšis, pavyzdžiui, tėvystės atostogas, įvaikinimo atostogas ir šeimos narių priežiūros atostogas.

               (5)

               2008 m. rugsėjo 11 d. trys bendrosios įvairių Europos pramonės šakų socialinių partnerių organizacijos (ETUC, CEEP ir BUSINESSEUROPE, buvusi UNICE) ir įvairių Europos pramonės šakų socialinių partnerių organizacija, atstovaujanti tam tikros kategorijos įmonėms (UEAPME), pagal EB sutarties 138 straipsnio 4 dalį ir 139 straipsnį (4) Komisijai pranešė pageidaujančios pradėti derybas, kad būtų peržiūrėtas 1995 m. sudarytas Bendrasis susitarimas dėl tėvystės atostogų.

               (6)

               2009 m. birželio 18 d. šios organizacijos pasirašė patikslintą Bendrąjį susitarimą dėl vaiko priežiūros atostogų (toliau – patikslintas Bendrasis susitarimas) ir bendrai paprašė Komisijos pateikti pasiūlymą dėl Tarybos sprendimo, kuriuo būtų įgyvendintas tas Bendrasis susitarimas.

               (7)

               Derybų metu Europos socialiniai partneriai visapusiškai patikslino 1995 m. Bendrąjį patikslintą susitarimą dėl tėvystės atostogų. Todėl Direktyva 96/34/EB turėtų būti panaikinta ir pakeista nauja direktyva, o ne tik iš dalies pakeista.

               (8)

               Kadangi valstybės narės negali deramai pasiekti direktyvos tikslų, t. y. visoje Sąjungoje gerinti dirbančių tėvų darbo, privatų ir šeimos gyvenimo derinimą bei skatinti moterų ir vyrų lygybę galimybių darbo rinkoje ir požiūrio darbe srityje, jie gali būti geriau pasiekti Sąjungos lygmeniu, Sąjunga gali patvirtinti priemones pagal subsidiarumo principą, kaip nustatyta Europos Sąjungos sutarties 5 straipsnyje. Laikantis tame straipsnyje įtvirtinto proporcingumo principo, šia direktyva neviršijama to, kas būtina šiems tikslams pasiekti.

               (9)

               Rengdama pasiūlymą dėl direktyvos, Komisija atsižvelgė į patikslintą Bendrąjį susitarimą pasirašiusiųjų Šalių atstovaujamąjį statusą, jų įgaliojimus ir to patikslinto Bendrojo susitarimo nuostatų teisinę galią, ir siekė, kad pasiūlymas atitiktų su mažosiomis ir vidutinėmis įmonėmis susijusias atitinkamas nuostatas.

               (10)

               Komisija apie savo pasiūlymą pranešė Europos Parlamentui ir Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetui.

               (11)

               Patikslinto Bendrojo susitarimo 1 straipsnio 1 dalyje, vadovaujantis Sąjungos socialinės politikos srities teisės bendraisiais principais, teigiama, kad šiuo susitarimu nustatomi būtiniausi reikalavimai.

               (12)

               Patikslinto Bendrojo susitarimo 8 straipsnio 1 dalyje teigiama, kad valstybės narės gali taikyti ar nustatyti palankesnes nuostatas nei tos, kurios nustatytos susitarime.

               (13)

               Patikslinto Bendrojo susitarimo 8 straipsnio 2 dalyje teigiama, kad susitarimo nuostatų įgyvendinimas negali būti teisėtas pagrindas sumažinti bendrą taikant šį susitarimą darbuotojams suteiktos apsaugos lygį.

               (14)

               Valstybės narės turėtų numatyti veiksmingas, proporcingas ir atgrasančias sankcijas, kurios būtų taikomos už šioje direktyvoje numatytų įsipareigojimų pažeidimus.

               (15)

               Valstybės narės socialiniams partneriams, jiems bendrai paprašius, gali patikėti įgyvendinti šią direktyvą, jei tokios valstybės narės imasi visų priemonių, būtinų užtikrinti, kad visuomet jos galėtų garantuoti, jog bus pasiekti šioje direktyvoje numatyti rezultatai.

               (16)

               Pagal Tarpinstitucinio susitarimo dėl geresnės teisėkūros (5) 34 punktą valstybės narės skatinamos savo ir Sąjungos interesų labui parengti lenteles, kurios kuo geriau atspindėtų šios direktyvos ir jos perkėlimo į nacionalinę teisę priemonių atitiktį, bei viešai jas paskelbti,

         PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:
   1 straipsnis
   Šia direktyva teisiškai įtvirtinamas 2009 m. birželio 18 d. įvairių Europos pramonės šakų socialinių partnerių organizacijų (BUSINESSEUROPE, UEAPME, CEEP ir ETUC) sudarytas patikslintas Bendrasis susitarimas dėl vaiko priežiūros atostogų, kuris pateiktas priede.
   2 straipsnis
   Valstybės narės nustato, kokios taikomos sankcijos, kai pažeidžiamos pagal šią direktyvą priimtos nacionalinės teisės nuostatos. Sankcijos yra veiksmingos, proporcingos ir atgrasančios.
   3 straipsnis
   1.   Valstybės narės užtikrina, kad įsigaliotų įstatymai ir kiti teisės aktai, būtini šiai direktyvai įgyvendinti, arba užtikrina, kad socialiniai partneriai susitarimu patvirtintų būtinas priemones ne vėliau kaip iki 2012 m. kovo 8 d. Jos nedelsdamos praneša apie tai Komisijai.
   Valstybės narės, priimdamos šias nuostatas, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Tokios nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.
   2.   Valstybėms narėms šiai direktyvai įgyvendinti gali būti skirtas ne ilgesnis kaip vienerių metų papildomas laikotarpis, jeigu tai būtina atsižvelgiant į tam tikrus sunkumus arba įgyvendinimą kolektyvine sutartimi. Apie tai jos praneša Komisijai ne vėliau kaip iki 2012 m. kovo 8 d., nurodydamos priežastis, dėl kurių joms reikalingas papildomas laikotarpis.
   3.   Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų nacionalinės teisės aktų pagrindinių nuostatų tekstus.
   4 straipsnis
   Todėl Direktyva 96/34/EB panaikinama nuo 2012 m. kovo 8 d. Nuorodos į Direktyvą 96/34/EB laikomos nuorodomis į šią direktyvą.
   5 straipsnis
   Ši direktyva įsigalioja dvidešimtą dieną nuo jos paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
   6 straipsnis
   Ši direktyva skirta valstybėms narėms.

      Priimta Briuselyje 2010 m. kovo 8 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         C. CORBACHO

      (1)  OL L 145, 1996 6 19, p. 4.

      (2)  OL L 10, 1998 1 16, p. 24.

      (3)  Pernumeruota: SESV 154 straipsnio 2 ir 3 dalys.

      (4)  Pernumeruota: SESV 154 straipsnio 4 dalis ir 155 straipsnis.

      (5)  OL C 321, 2003 12 31, p. 1.

      PRIEDAS

         BENDRASIS SUSITARIMAS DĖL VAIKO PRIEŽIŪROS ATOSTOGŲ (PATIKSLINTAS)

         2009 m. birželio 18 d.

      Šiuo Europos socialinių partnerių, BUSINESSEUROPE, UEAPME, CEEP ir ETUC (ir ryšių palaikymo komiteto EUROCADRES/CEC) Bendruoju susitarimu patikslinamas 1995 m. gruodžio 14 d. sudarytas Bendrasis susitarimas dėl tėvystės atostogų, kuriuo nustatomi būtiniausi su vaiko priežiūros atostogomis susiję reikalavimai, kaip svarbi priemonė derinant profesines ir šeimines pareigas bei propaguojant lygias moterų ir vyrų galimybes ir vienodą požiūrį į juos.
      Europos socialiniai partneriai prašo Komisijos pateikti šį Bendrąjį susitarimą Tarybai, kad būtų priimtas Tarybos sprendimas, kuriuo šie reikalavimai susaistytų Europos Sąjungos valstybes nares.
      I.   Bendros nuostatos

                  1.

                  Atsižvelgdami į EB sutartį, ypač į jos 138 ir 139 straipsnius (1);

                  2.

                  Atsižvelgdami į EB sutarties 137 straipsnio 1 dalies c punktą ir 141 straipsnį (2) ir į vienodo požiūrio principą (EB sutarties 2, 3 ir 13 straipsniai (3)) bei į juo grindžiamus antrinės teisės aktus, visų pirma į Tarybos direktyvą 75/117/EEB dėl valstybių narių įstatymų, skirtų vienodo vyrų ir moterų darbo užmokesčio principo taikymui, suderinimo (4); Tarybos direktyvą 92/85/EEB dėl priemonių, skirtų skatinti, kad būtų užtikrinta geresnė nėščių ir neseniai pagimdžiusių arba maitinančių krūtimi darbuotojų sauga ir sveikata, nustatymo (5); Tarybos direktyvą 96/97/EB, iš dalies keičiančią Direktyvą 86/378/EEB dėl vienodo požiūrio į vyrus ir moteris principo įgyvendinimo profesinėse socialinės apsaugos sistemose (6); ir Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2006/54/EB dėl moterų ir vyrų lygių galimybių ir vienodo požiūrio į moteris ir vyrus užimtumo bei profesinės veiklos srityje principo įgyvendinimo (nauja redakcija) (7);

                  3.

                  Atsižvelgdami į 2000 m. gruodžio 7 d. Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartiją ir jos 23 bei 33 straipsnius, susijusius su moterų ir vyrų lygybe bei profesinio, asmeninio ir šeimos gyvenimo derinimu;

                  4.

                  Atsižvelgdami į 2003 m. Komisijos ataskaitą dėl 1996 m. birželio 3 d. Tarybos direktyvos 96/34/EB dėl tėvystės atostogų, sudarytos tarp UNICE, CEEP ir ETUC, įgyvendinimo;

                  5.

                  Atsižvelgdami į Lisabonos ekonomikos augimo ir darbo vietų kūrimo strategijos tikslą – bendrą užimtumo lygį padidinti iki 70 %, moterų – iki 60 %, o vyresnio mažiaus darbuotojų – iki 50 %; į Barselonos tikslus dėl vaiko priežiūros paslaugų teikimo ir į politinę paramą gerinant profesinio, asmeninio ir šeimos gyvenimo derinimą, siekiant šių tikslų;

                  6.

                  Atsižvelgdami į 2005 m. kovo 22 d. Europos socialinių partnerių lyčių lygybės srities veiksmų planą, kuriame darbo ir asmeninio gyvenimo pusiausvyros palaikymas yra laikomas prioritetine veiksmų sritimi, ir kuriame pripažįstama, kad siekiant toliau gerinti derinimą, būtinas subalansuotų, integruotų ir nuoseklių politikos priemonių derinys, kuris apimtų susitarimus dėl atostogų, susitarimus dėl darbo sąlygų ir priežiūros infrastruktūrą;

                  7.

                  Kadangi priemonės, kuriomis siekiama gerinti derinimą, yra dalis platesnės politikos darbotvarkės, kuria siekiama tenkinti darbdavių bei darbuotojų poreikius, gerinti gebėjimą prisitaikyti ir didinti užimtumo lygį (lankstumo ir užimtumo garantijų pusiausvyros požiūrio dalis);

                  8.

                  Kadangi šeimos politika turėtų būti prisidedama siekiant lyčių lygybės ir ji turėtų būti nustatoma, atsižvelgiant į demografinius pokyčius, visuomenės senėjimo poveikį, kartų skirtumų mažinimą, moterų užimtumo skatinimą ir moterų bei vyrų įsipareigojimų, susijusių su priežiūra, dalijimąsi;

                  9.

                  Kadangi Komisija 2006 m. ir 2007 m. pirmame bei antrame konsultacijų etape konsultavosi su Europos socialiniais partneriais dėl profesinio, asmeninio ir šeimos gyvenimo derinimo ir, be kita ko, nagrinėjo reguliavimo sistemos atnaujinimo Bendrijos lygiu klausimą bei paragino Europos socialinius partnerius įvertinti savo Bendrojo susitarimo dėl tėvystės atostogų nuostatas, rengiantis jo peržiūrai;

                  10.

                  Kadangi 1995 m. Europos socialinių partnerių Bendruoju susitarimu dėl tėvystės atostogų buvo paskatinti teigiami pokyčiai, užtikrintas bendras sutarimas dėl darbo ir asmeninio gyvenimo pusiausvyros valstybėse narėse ir itin prisidėta padedant Europos dirbantiems tėvams geriau derinti darbą ir asmeninį gyvenimą; tačiau remdamiesi bendru vertinimu, Europos socialiniai partneriai mano, kad reikia pakoreguoti ar patikslinti tam tikras susitarimo nuostatas, kad būtų geriau įgyvendinti jo tikslai;

                  11.

                  Kadangi reikia suderinti tam tikrus aspektus, atsižvelgiant į vis didėjančią darbo jėgos įvairovę ir socialinius pokyčius, įskaitant vis didėjančią šeimos struktūrų įvairovę, laikantis nacionalinės teisės, kolektyvinių sutarčių ir (arba) taikomos praktikos;

                  12.

                  Kadangi daugelyje valstybių narių, kuriose vyrai skatinami lygiai dalytis šeimyninėmis pareigomis, nepasiekta pakankamų rezultatų; todėl reikėtų imtis veiksmingesnių priemonių, kuriomis vyrai ir moterys būtų skatinami lygiau dalytis šeiminėmis pareigomis;

                  13.

                  Kadangi daugeli valstybių narių jau taiko daug įvairių politinių priemonių ir jos turi daug praktikos, susijusios su atostogų sąlygomis, vaiko priežiūra ir lanksčiais darbo susitarimais, pritaikytais prie darbuotojų ir darbdavių poreikių, siekiant padėti tėvams derinti profesinį, asmeninį ir šeimos gyvenimą; į tai reikėtų atsižvelgti, įgyvendinant šį susitarimą;

                  14.

                  Kadangi šiame Bendrajame susitarime nustatytas vienas Europos socialinių partnerių veiksmų derinimo srityje aspektas;

                  15.

                  Kadangi šis susitarimas yra Bendrasis susitarimas, kuriuo nustatomi būtiniausi vaiko priežiūros atostogų, atskiriant jas nuo motinystės atostogų, ir nebuvimo darbe dėl force majeure priežasčių reikalavimai bei nuostatos, ir jame valstybėms narėms ir socialiniams partneriams paliekama teisė nustatyti sąlygas, kuriomis naudojamasi šiuo susitarimu ir kuriomis jis yra taikomas, kad būtų atsižvelgta į padėtį kiekvienoje valstybėje narėje;

                  16.

                  Kadangi šiame susitarime nustatyta, jog teisė į vaiko priežiūros atostogas yra asmeninė teisė, iš esmės neperduodama kitam asmeniui, ir kad valstybėms narėms leidžiama ją padaryti perduodamą kitam asmeniui. Patirtis rodo, kad draudimas perduoti atostogas kitam asmeniui gali būti teigiama paskata tėvams imti atostogas, todėl Europos socialiniai partneriai sutarė, kad dalis atostogų nebūtų perduodama;

                  17.

                  Kadangi svarbu atsižvelgti į tėvų, auginančių neįgalius ar lėtinėmis ligomis sergančius vaikus, specialius poreikius;

                  18.

                  Kadangi valstybės narės turėtų numatyti galimybę išėjus trumpiausių vaiko priežiūros atostogų išsaugoti teisę į lygiavertę kompensaciją, taikant sveikatos draudimą;

                  19.

                  Kadangi valstybės narės, jei būtina, pagal savo nacionalines sąlygas ir atsižvelgdamos į biudžeto padėtį, įgyvendindamos šį susitarimą turėtų taip pat apsvarstyti galimybę išsaugoti teisę į atitinkamas socialinės apsaugos išmokas, kurios priklauso trumpiausių vaiko priežiūros atostogų metu, ir, be kitų veiksnių, pajamų svarbą nusprendžiant eiti vaiko priežiūros atostogų;

                  20.

                  Kadangi valstybių narių patirtis parodė, kad pajamų dydis vaiko priežiūros atostogų metu yra vienas iš veiksnių, kurie turi įtakos tėvams, ypač vyrams, nusprendžiant eiti vaiko priežiūros atostogų;

                  21.

                  Kadangi galimybė naudotis lanksčiais darbo susitarimais palengvina tėvams profesinių ir vaiko priežiūros pareigų derinimą ir sudaro jiems palankesnes sąlygas sugrįžti į profesinę veiklą, ypač po vaiko priežiūros atostogų;

                  22.

                  Kadangi susitarimais dėl vaiko priežiūros atostogų siekiama konkrečiu laikotarpiu padėti dirbantiems tėvams, išlaikyti ir skatinti jų nenutrūkstamą dalyvavimą darbo rinkoje; todėl reikėtų daugiau dėmesio skirti tam, kad per atostogas būtų išlaikytas ryšys su darbdaviu arba būtų susitarta dėl grįžimo į darbą tvarkos;

                  23.

                  Kadangi šiame susitarime atsižvelgiama į poreikį gerinti socialinės politikos reikalavimus, stiprinti Europos Sąjungos ekonomikos konkurencingumą ir vengti administracinių, finansinių ar teisinių apribojimų, kurie stabdytų mažųjų ir vidutinių įmonių steigimą bei plėtrą;

                  24.

                  Kadangi socialiniai partneriai turi daugiausiai galimybių rasti sprendimus, kurie atitiktų darbdavių ir darbuotojų poreikius, todėl jiems tenka ypatingas vaidmuo įgyvendinant ir taikant šį susitarimą, stebint ir vertinant, kaip jis taikomas, ir atsižvelgiant platesniu mastu į kitas priemones, kuriomis siekiama geriau derinti profesines ir šeimines pareigas bei propaguoti lygias moterų ir vyrų galimybes bei vienodą požiūrį į juos.

            PASIRAŠANČIOSIOS ŠALYS SUSITARĖ:
      II.   Turinys

         1 straipsnis.   Tikslas ir taikymo sritis

                  1.

                  Šiuo susitarimu nustatomi būtiniausi reikalavimai, kuriais siekiama sudaryti palankesnes sąlygas dirbančių tėvų vaiko priežiūros ir profesinėms pareigoms derinti, atsižvelgiant į didėjančią šeimos struktūrų įvairovę ir laikantis nacionalinės teisės, kolektyvinių sutarčių ir (arba) taikomos praktikos.

                  2.

                  Šis susitarimas taikomas visiems darbuotojams, vyrams ir moterims, dirbantiems pagal darbo sutartį ar palaikantiems kitokius darbo santykius, apibrėžtus pagal kiekvienos valstybės narės galiojančią teisę, kolektyvines sutartis ir (arba) ar taikomą praktiką.

                  3.

                  Valstybės narės ir (arba) socialiniai partneriai nenustato, kad šis susitarimas netaikomas darbuotojams, darbo sutartims ar darbo santykiams tik dėl to, kad jie susiję su ne visą darbo dieną dirbančiais darbuotojais, pagal terminuotą darbo sutartį dirbančiais darbuotojais ar asmenimis, sudariusiais darbo sutartį ar turinčiais darbo santykių su laikinojo įdarbinimo įmonėmis.

         2 straipsnis.   Vaiko priežiūros atostogos

                  1.

                  Šiuo susitarimu dirbantiems vyrams ir moterims suteikiama asmeninė teisė į vaiko priežiūros atostogas gimus vaikui ar jį įvaikinus, kad jie galėtų prižiūrėti vaiką iki tam tikro amžiaus, kuris gali būti iki 8 metų ir kurį nustato valstybės narės ir (arba) socialiniai partneriai.

                  2.

                  Atostogos suteikiamos mažiausiai keturiems mėnesiams ir, siekiant propaguoti lygias galimybes bei vienodą požiūrį į vyrus ir moteris, jos iš esmės turėtų būti suteikiamos be teisės perduoti jas kitam asmeniui. Siekiant skatinti, kad abu tėvai lygiau imtų atostogas, bent vienas mėnuo iš keturių mėnesių atostogų suteikiamas be teisės jį perduoti kitam asmeniui. Kitam asmeniui neperduodamo laikotarpio nustatymo sąlygos nustatomos nacionaliniu lygiu priimant teisės aktus ir (arba) sudarant kolektyvines sutartis, atsižvelgiant į valstybėse narėse galiojančius susitarimus dėl atostogų.

         3 straipsnis.   Taikymo sąlygos

                  1.

                  Galimybės eiti vaiko priežiūros atostogų suteikimo sąlygos ir išsamios jų reglamentavimo taisyklės valstybėse narėse nustatomos teisės aktais ir (arba) kolektyvinėmis sutartimis, laikantis šiame susitarime nustatytų būtiniausių reikalavimų. Valstybės narės ir (arba) socialiniai partneriai gali visų pirma:

                              a)

                              nuspręsti, ar vaiko priežiūros atostogos suteikiamos visą ar ne visą darbo dieną, dalimis ar taikant laiko kreditų sistemą, atsižvelgiant į darbdavių ir darbuotojų poreikius;

                              b)

                              nustatyti, kad teisė į vaiko priežiūros atostogas suteikiama tik turint būtiną nustatytą darbo ir (arba) tarnavimo stažą toms atostogoms gauti, kuris negali būti ilgesnis nei vieneri metai; valstybės narės ir (arba) socialiniai partneriai užtikrina, kad taikant šią nuostatą, tuo atveju, kai su tuo pačiu darbdaviu paeiliui sudaromos terminuotos darbo sutartys, kaip nustatyta Tarybos direktyvoje 1999/70/EB dėl darbo pagal terminuotas sutartis, būtų atsižvelgta į šių sutarčių bendrą trukmę, apskaičiuojant darbo stažą;

                              c)

                              nustatyti aplinkybes, kuriomis darbdaviui pasikonsultavus pagal nacionalinę teisę, kolektyvines sutartis ir (arba) taikomą praktiką leidžiama nukelti vaiko priežiūros atostogas dėl pagrįstų priežasčių, susijusių su organizacijos veikla. Visos problemos, atsiradusios taikant šią nuostatą, turėtų būti sprendžiamos vadovaujantis nacionaline teise, kolektyvinėmis sutartimis ir (arba) taikoma praktika;

                              d)

                              papildant c punktą, leisti sudaryti specialius susitarimus, kuriais atsižvelgiama į mažųjų įmonių veiklos ir organizacinius poreikius.

                  2.

                  Valstybės narės ir (arba) socialiniai partneriai nustato laikotarpius, prieš kuriuos darbuotojas privalo darbdaviui pranešti apie savo ketinimą pasinaudoti teise į vaiko priežiūros atostogas, nurodydamas atostogų pradžią ir pabaigą. Valstybės narės ir (arba) socialiniai partneriai, nustatydami tokių laikotarpių trukmę, atsižvelgia į darbuotojų ir darbdavių interesus.

                  3.

                  Valstybės narės ir (arba) socialiniai partneriai turėtų įvertinti poreikį suderinti galimybės eiti vaiko priežiūros atostogų suteikimo sąlygas ir taikymo tvarką su tėvų, auginančių neįgalius ar lėtinėmis ligomis sergančius vaikus, poreikiais.

         4 straipsnis.   Įvaikinimas

                  1.

                  Valstybės narės ir (arba) socialiniai partneriai įvertina papildomų priemonių, kuriomis būtų atsižvelgta į specialius įtėvių poreikius, poreikį.

         5 straipsnis.   Darbo teisės ir draudimas diskriminuoti

                  1.

                  Pasibaigus vaiko priežiūros atostogoms darbuotojai turi teisę grįžti į tą pačią darbo vietą arba, jeigu tai neįmanoma, į lygiavertę ar panašią darbo vietą, atitinkančią jų darbo sutartį ar darbo santykius.

                  2.

                  Vaiko priežiūros atostogų pirmą dieną darbuotojo įgytos arba įgyjamos teisės išlieka tokios pačios iki pat vaiko priežiūros atostogų pabaigos. Pasibaigus vaiko priežiūros atostogoms taikomos šios teisės, įskaitant visus pakeitimus, kurie numatyti pagal nacionalinę teisę, kolektyvines sutartis ir (arba) taikomą praktiką.

                  3.

                  Valstybės narės ir (arba) socialiniai partneriai nustato darbo sutarties ar darbo santykių statusą vaiko priežiūros atostogų laikotarpiu.

                  4.

                  Siekdami užtikrinti, kad darbuotojai galėtų naudotis savo teise į vaiko priežiūros atostogas, valstybės narės ir (arba) socialiniai partneriai imasi būtinų priemonių, kad apsaugotų darbuotojus nuo mažiau palankaus požiūrio ar atleidimo iš darbo dėl priežasčių, susijusių su prašymu suteikti vaiko priežiūros atostogas ar jų paėmimu, pagal nacionalinę teisę, kolektyvines sutartis ir (arba) taikomą praktiką.

                  5.

                  Visus su šiuo susitarimu susijusius socialinės apsaugos klausimus svarsto ir sprendžia valstybės narės ir (arba) socialiniai partneriai, vadovaudamiesi nacionaline teise ir (arba) kolektyvinėmis sutartimis, atsižvelgdami į tai, koks svarbus teisių į socialinę apsaugą taikant įvairias, visų pirma sveikatos apsaugos sistemas, tęstinumas.
                  Visus su šiuo susitarimu susijusius klausimus dėl pajamų svarsto ir sprendžia valstybės narės ir (arba) socialiniai partneriai, vadovaudamiesi nacionaline teise, kolektyvinėmis sutartimis ir (arba) taikoma praktika, atsižvelgdami į, be kitų veiksnių, pajamų svarbą nusprendžiant eiti vaiko priežiūros atostogų.

         6 straipsnis.   Grįžimas į darbą

                  1.

                  Siekdami propaguoti geresnį derinimą, valstybės narės ir (arba) socialiniai partneriai imasi visų priemonių, būtinų užtikrinti, kad iš vaiko priežiūros atostogų grįžę darbuotojai galėtų prašyti pakeisti darbo valandas ir (arba) pobūdį tam tikrą laikotarpį. Darbdaviai svarsto tokius prašymus ir į juos atsako, atsižvelgdami į savo ir darbuotojų poreikius.
                  Šios dalies įgyvendinimo būdai nustatomi pagal nacionalinę teisę, kolektyvines sutartis ir (arba) taikomą praktiką.

                  2.

                  Siekiant sudaryti palankesnes sąlygas po vaiko priežiūros atostogų grįžti į darbą, darbuotojai ir darbdaviai skatinami palaikyti ryšį atostogų laikotarpiu, taip pat jie gali susitarti dėl bet kokių tinkamų reintegracijos priemonių, dėl kurių susitartų atitinkamos šalys, atsižvelgdamos į nacionalinę teisę, kolektyvines sutartis ir (arba) taikomą praktiką.

         7 straipsnis.   Nebuvimas darbe dėl force majeure priežasčių

                  1.

                  Valstybės narės ir (arba) socialiniai partneriai imasi reikalingų priemonių, kad darbuotojams būtų suteikta teisė pagal nacionalinę teisę, kolektyvines sutartis ir (arba) taikomą praktiką nebūti darbe dėl force majeure, kai tai susiję su svarbiomis šeimyninėmis priežastimis ligos ar nelaimingo atsitikimo atveju, kai darbuotojui būtina betarpiškai ten būti.

                  2.

                  Valstybės narės ir (arba) socialiniai partneriai gali nustatyti konkrečias tokios teisės suteikimo sąlygas ir išsamias 7 straipsnio 1 dalies taikymo taisykles, taip pat šią teisę atitinkamai apriboti nustatant galimybę ja pasinaudoti tam tikrą kartą per metus ir (arba) tam tikrą laiką kiekvienu atveju.

         8 straipsnis.   Baigiamosios nuostatos

                  1.

                  Valstybės narės gali taikyti arba nustatyti palankesnes nuostatas nei tos, kurios išdėstytos šiame susitarime.

                  2.

                  Šio susitarimo nuostatų įgyvendinimas nėra teisėtas pagrindas sumažinti bendrą pagal šį susitarimą darbuotojams suteiktos apsaugos lygį. Tai nepažeidžia valstybių narių ir (arba) socialinių partnerių, atsižvelgiant į besikeičiančias aplinkybes, teisės priimti kitokias įstatymų, reguliavimo ar sutartines nuostatas (įskaitant nuostatą dėl teisės neperdavimo), kol yra laikomasi šiame susitarime nustatytų būtiniausių reikalavimų.

                  3.

                  Šiuo susitarimu nepažeidžiama socialinių partnerių teisė atitinkamu lygiu, įskaitant Europos lygmenį, sudaryti susitarimus, kuriais būtų pritaikytos ir (arba) papildytos šio susitarimo nuostatos, siekiant atsižvelgti į ypatingas aplinkybes.

                  4.

                  Valstybės narės užtikrina, kad įsigaliotų įstatymai ir kiti teisės aktai, būtini šiam Tarybos sprendimui įgyvendinti per dvejus metus nuo jo priėmimo, arba užtikrina, kad iki šio termino pabaigos socialiniai partneriai susitarimu patvirtintų būtinas priemones. Jei būtina atsižvelgti į tam tikrus sunkumus ar įgyvendinimą kolektyvine sutartimi, valstybėms narėms gali būti suteiktas ne ilgesnis kaip vienerių metų papildomas laikotarpis, kad jos įgyvendintų šį sprendimą.

                  5.

                  Ginčai ir skundai, atsiradę taikant šį susitarimą, sprendžiami vadovaujantis nacionaliniais teisės aktais, kolektyvinėmis sutartimis ir (arba) taikoma praktika.

                  6.

                  Nepažeisdama atitinkamų Komisijos, nacionalinių teismų ir Europos Teisingumo Teismo funkcijų, Komisija visus su šio susitarimo aiškinimu Europos lygiu susijusius klausimus visų pirma turėtų perduoti Pasirašančiosioms Šalims, kurios pateiks nuomonę.

                  7.

                  Pasirašančiosios Šalys peržiūri, kaip susitarimas taikomas praėjus penkeriems metams nuo Tarybos sprendimo priėmimo dienos, jeigu to prašo viena iš šio susitarimo Šalių.

         Priimta Briuselyje 2009 m. birželio 18 d.

            ETUC vardu
            John Monks
            Generalinis sekretorius
            Profesinių sąjungų delegacijos vardu

            BUSINESSEUROPE vardu
            Philippe de Buck
            Generalinis direktorius

            UEAPME vardu
            Andrea Benassi
            Generalinis sekretorius

            CEEP vardu
            Ralf Resch
            Generalinis sekretorius

         (1)  Pernumeruota: SESV 154 ir 155 straipsniai.

         (2)  Pernumeruota: SESV 153 straipsnio 1 dalies c punktas ir 157 straipsnis.

         (3)  EB sutarties 2 straipsnis panaikintas ir iš esmės pakeistas Europos Sąjungos sutarties 3 straipsniu. EB sutarties 3 straipsnio 1 dalis panaikinta ir iš esmės pakeista SESV 3–6 straipsniais. EB sutarties 3 straipsnio 2 dalis pernumeruota kaip SESV 8 straipsnis. EB sutarties 13 straipsnis pernumeruotas kaip SESV 19 straipsnis.

         (4)  OL L 45, 1975 2 19, p. 19.

         (5)  OL L 348, 1992 11 28, p. 1.

         (6)  OL L 46, 1997 2 17, p. 20.

         (7)  OL L 204, 2006 7 26, p. 23.


title: 2011 m. kovo 4 d. Komisijos direktyva 2011/28/ES, kuria iš dalies keičiama Tarybos direktyva 91/414/EEB, kad būtų įtraukta veiklioji medžiaga indolilbutano rūgštis, ir iš dalies keičiamas Komisijos sprendimas 2008/934/EB  Tekstas svarbus EEE

text:
5.3.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 60/17

         KOMISIJOS DIREKTYVA 2011/28/ES
   2011 m. kovo 4 d.
   kuria iš dalies keičiama Tarybos direktyva 91/414/EEB, kad būtų įtraukta veiklioji medžiaga indolilbutano rūgštis, ir iš dalies keičiamas Komisijos sprendimas 2008/934/EB
   (Tekstas svarbus EEE)
   EUROPOS KOMISIJA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
   atsižvelgdama į 1991 m. liepos 15 d. Tarybos direktyvą 91/414/EEB dėl augalų apsaugos produktų pateikimo į rinką (1), ypač į jos 6 straipsnio 1 dalį,
   kadangi:

               (1)

               Komisijos reglamentuose (EB) Nr. 1112/2002 (2) ir (EB) Nr. 2229/2004 (3) nustatytos išsamios Direktyvos 91/414/EEB 8 straipsnio 2 dalyje nurodytos darbo programos ketvirtojo etapo įgyvendinimo taisyklės ir nustatytas veikliųjų medžiagų, kurias reikia įvertinti, kad būtų galima jas įtraukti į Direktyvos 91/414/EEB I priedą, sąrašas. Tame sąraše yra indolilbutano rūgštis.

               (2)

               Pagal Reglamento (EB) Nr. 2229/2004 24e straipsnį pranešėjas per du mėnesius nuo vertinimo ataskaitos projekto gavimo atsisakė siūlymo įtraukti tą veikliąją medžiagą į Direktyvos 91/414/EEB I priedą. Todėl 2008 m. gruodžio 8 d. buvo priimtas Komisijos sprendimas 2008/941/EB dėl tam tikrų veikliųjų medžiagų neįtraukimo į Tarybos direktyvos 91/414/EEB I priedą ir augalų apsaugos produktų, kuriuose yra tų medžiagų, registracijos panaikinimo (4), kuriuo indolilbutano rūgštis neįtraukta į minėtą priedą.

               (3)

               Pirminis pranešėjas (toliau – pareiškėjas), vadovaudamasis Direktyvos 91/414/EEB 6 straipsnio 2 dalimi, pateikė naują paraišką prašydamas taikyti skubos tvarką, nustatytą 2008 m. sausio 17 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 33/2008, nustatančio išsamias Tarybos direktyvos 91/414/EEB nuostatų taikymo taisykles, susijusias su veikliųjų medžiagų, įtrauktų į šios direktyvos 8 straipsnio 2 dalyje nurodytą darbų programą, bet neįtrauktų į jos I priedą, vertinimo įprasta ir skubos tvarka (5), 14–19 straipsniuose.

               (4)

               Paraiška pateikta Prancūzijai, kuri Reglamentu (EB) Nr. 2229/2004 paskirta ataskaitą rengiančia valstybe nare. Nustatytų skubos tvarkos terminų buvo laikytasi. Veikliosios medžiagos specifikacija ir nurodytos paskirtys yra tokios pat, kaip ir Sprendime 2008/941/EB. Paraiška taip pat atitinka kitus Reglamento (EB) Nr. 33/2008 15 straipsnyje nustatytus turinio ir tvarkos reikalavimus.

               (5)

               Prancūzija įvertino pareiškėjo pateiktus papildomus duomenis ir parengė papildomą ataskaitą. 2010 m. sausio 26 d. ji šią ataskaitą pateikė Europos maisto saugos tarnybai (toliau – Tarnyba) ir Komisijai. Tarnyba perdavė papildomą ataskaitą kitoms valstybėms narėms ir pareiškėjui, kad jie pateiktų pastabų, o gautas pastabas persiuntė Komisijai. Vadovaudamasi Reglamento (EB) Nr. 33/2008 20 straipsnio 1 dalimi ir Komisijos prašymu, 2010 m. rugsėjo 3 d. Tarnyba Komisijai pateikė savo išvadas dėl indolilbutano rūgšties (6). Vertinimo ataskaitos projektą, papildomą ataskaitą ir Tarnybos išvadas valstybės narės ir Komisija persvarstė Maisto grandinės ir gyvūnų sveikatos nuolatiniame komitete ir 2011 m. sausio 28 d. pateikė kaip Komisijos indolilbutano rūgšties peržiūros ataskaitą.

               (6)

               Po įvairių tyrimų nustatyta, kad augalų apsaugos produktai, kurių sudėtyje yra indolilbutano rūgšties, gali būti laikomi iš esmės atitinkančiais Direktyvos 91/414/EEB 5 straipsnio 1 dalies a ir b punktų reikalavimus, visų pirma dėl naudojimo atvejų, kurie buvo išnagrinėti ir išsamiai pateikti Komisijos peržiūros ataskaitoje. Todėl indolilbutano rūgštį tikslinga įtraukti į I priedą, siekiant užtikrinti, kad augalų apsaugos produktai, kurių sudėtyje yra šios veikliosios medžiagos, visose valstybėse narėse būtų registruojami vadovaujantis tos direktyvos nuostatomis.

               (7)

               Nepažeidžiant šios išvados, reikėtų gauti papildomos informacijos tam tikrais konkrečiais klausimais. Direktyvos 91/414/EEB 6 straipsnio 1 dalyje nustatyta, kad medžiagos įtraukimas į I priedą gali priklausyti nuo tam tikrų sąlygų. Todėl tikslinga reikalauti, kad pranešėjas pateiktų papildomos informacijos, kuria patvirtinamas: indolilbutano rūgšties neklastogeniškumas, indolilbutano rūgšties garų slėgis, inhaliacinio toksiškumo tyrimas ir natūrali indolilbutano rūgšties foninė koncentracija dirvožemyje.

               (8)

               Prieš įtraukiant veikliąją medžiagą į I priedą, turėtų būti skiriamas tinkamas laikotarpis, per kurį valstybės narės ir suinteresuotosios šalys galėtų pasirengti laikytis dėl veikliosios medžiagos įtraukimo atsiradusių naujų reikalavimų.

               (9)

               Nepažeidžiant Direktyvoje 91/414/EEB apibrėžtų pareigų, įtraukus veikliąją medžiagą į I priedą, valstybėms narėms turėtų būti suteiktas šešių mėnesių laikotarpis nuo tos medžiagos įtraukimo, per kurį jos patikslintų galiojančią augalų apsaugos produktų, kurių sudėtyje yra indolilbutano rūgšties, registraciją, siekdamos įsitikinti, kad laikomasi Direktyvoje 91/414/EEB, ypač jos 13 straipsnyje nustatytų reikalavimų ir I priede išdėstytų atitinkamų sąlygų. Valstybės narės atitinkamai turėtų iš dalies keisti, pakeisti arba panaikinti galiojančią registraciją pagal Direktyvos 91/414/EEB nuostatas. Nukrypstant nuo pirmiau minėto galutinio termino, reikėtų suteikti ilgesnį laikotarpį, per kurį pagal Direktyvoje 91/414/EEB nustatytus vienodus principus būtų pateikiamas ir vertinamas III priede nurodytas visas kiekvieno augalų apsaugos produkto kiekvienos numatytos paskirties dokumentų rinkinys.

               (10)

               Ankstesnė patirtis, įgyta į Direktyvos 91/414/EEB I priedą įtraukiant veikliąsias medžiagas, įvertintas remiantis 1992 m. gruodžio 11 d. Komisijos reglamento (EEB) Nr. 3600/92, nustatančio išsamias darbų programos, minėtos Tarybos direktyvos 91/414/EEB dėl augalų apsaugos produktų pateikimo į rinką 8 straipsnio 2 dalyje, pirmojo etapo įgyvendinimo taisykles (7), nuostatomis, rodo, kad gali kilti sunkumų išaiškinant galiojančios registracijos turėtojų pareigas, susijusias su galimybe naudotis duomenimis. Todėl, siekiant išvengti tolesnių sunkumų, būtina aiškiau apibrėžti valstybių narių pareigas, visų pirma pareigą patikrinti, ar registracijos turėtojas gali naudotis tos direktyvos II priedo reikalavimus atitinkančiu dokumentų rinkiniu. Tačiau, aiškiau apibrėžus esamas pareigas valstybėms narėms arba registracijos turėtojams, naujų įsipareigojimų, palyginti su iki šiol priimtomis I priedą iš dalies keičiančiomis direktyvomis, neatsirastų.

               (11)

               Todėl Direktyva 91/414/EEB turėtų būti atitinkamai iš dalies pakeista.

               (12)

               Sprendimu 2008/941/EB indolilbutano rūgštis neįtraukta į I priedą ir augalų apsaugos produktų, kurių sudėtyje yra tos medžiagos, registracija panaikinama iki 2011 m. gruodžio 31 d. Būtina išbraukti eilutę apie indolilbutano rūgštį to sprendimo priede.

               (13)

               Todėl Sprendimas 2008/941/EB turėtų būti atitinkamai iš dalies pakeistas.

               (14)

               Šioje direktyvoje nustatytos priemonės atitinka Maisto grandinės ir gyvūnų sveikatos nuolatinio komiteto nuomonę,

         PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:
   1 straipsnis
   Direktyvos 91/414/EEB I priedas iš dalies keičiamas pagal šios direktyvos priedą.
   2 straipsnis
   Sprendimo 2008/941/EB priedo eilutė apie indolilbutano rūgštį išbraukiama.
   3 straipsnis
   Valstybės narės ne vėliau kaip iki 2011 m. lapkričio 30 d. priima ir paskelbia įstatymus ir kitus teisės aktus, būtinus, kad būtų laikomasi šios direktyvos. Jos nedelsdamos pateikia Komisijai tų teisės aktų nuostatų tekstą bei tų nuostatų ir šios direktyvos atitikties lentelę.
   Tas nuostatas jos taiko nuo 2011 m. gruodžio 1 d.
   Valstybės narės, priimdamos tas nuostatas, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.
   4 straipsnis
   1.   Vadovaudamosi Direktyva 91/414/EEB valstybės narės, jei būtina, iki 2011 m. lapkričio 30 d. iš dalies keičia arba panaikina galiojančią augalų apsaugos produktų, kurių sudėtyje yra veikliosios medžiagos indolilbutano rūgšties, registraciją.
   Iki tos dienos jos turi patikrinti, ar laikomasi tos direktyvos I priede nurodytų reikalavimų, susijusių su indolilbutano rūgštimi, išskyrus įrašo B dalyje apibrėžtus su ta veikliąja medžiaga susijusius reikalavimus, ir ar registracijos turėtojas turi visą dokumentų rinkinį, atitinkantį tos direktyvos II priedo reikalavimus, arba ar gali juo naudotis pagal tos direktyvos 13 straipsnio sąlygas.
   2.   Nukrypdamos nuo 1 dalies nuostatų, valstybės narės iš naujo pagal Direktyvos 91/414/EEB VI priede nustatytus vienodus principus, vadovaudamosi tos direktyvos III priedo reikalavimus atitinkančiu dokumentų rinkiniu ir atsižvelgdamos į jos I priedo įrašo B dalį, susijusią su indolilbutano rūgštimi, įvertina kiekvieną registruotą augalų apsaugos produktą, kurio sudėtyje indolilbutano rūgštis yra vienintelė veiklioji medžiaga arba viena iš keleto į Direktyvos 91/414/EEB I priedą ne vėliau kaip iki 2011 m. gegužės 31 d. įtrauktų veikliųjų medžiagų. Remdamosi tuo įvertinimu, jos nustato, ar produktas atitinka Direktyvos 91/414/EEB 4 straipsnio 1 dalies b, c, d ir e punktuose išdėstytas sąlygas.
   Nustačiusios, ar produktas atitinka minėtas sąlygas, valstybės narės:

               a)

               jei būtina, ne vėliau kaip iki 2015 m. gegužės 31 d. iš dalies pakeičia arba panaikina produkto, kurio sudėtyje indolilbutano rūgštis yra vienintelė veiklioji medžiaga, registraciją; arba

               b)

               jei būtina, iš dalies pakeičia arba panaikina produkto, kurio sudėtyje indolilbutano rūgštis yra viena iš kelių veikliųjų medžiagų, registraciją ne vėliau kaip iki 2015 m. gegužės 31 d. arba iki tokiam pakeitimui ar panaikinimui atlikti nustatytos dienos, kuri nurodyta atitinkamoje direktyvoje arba direktyvose, kuriomis atitinkama medžiaga ar medžiagos buvo įtrauktos į Direktyvos 91/414/EEB I priedą, pasirinkdamos vėliausią datą.

         5 straipsnis
   Ši direktyva įsigalioja 2011 m. birželio 1 d.
   6 straipsnis
   Ši direktyva skirta valstybėms narėms.

      Priimta Briuselyje 2011 m. kovo 4 d.

            Komisijos vardu

            Pirmininkas

         José Manuel BARROSO

      (1)  OL L 230, 1991 8 19, p. 1.

      (2)  OL L 168, 2002 6 27, p. 14.

      (3)  OL L 379, 2004 12 24, p. 13.

      (4)  OL L 335, 2008 12 13, p. 91.

      (5)  OL L 15, 2008 1 18, p. 5.

      (6)  Europos maisto saugos tarnyba. „Bendros peržiūros išvados dėl veikliosios medžiagos pesticido indolilbutano rūgšties keliamos rizikos vertinimo“. EMST leidinys, 2010 m.; 8(9):1720. [42 p.]. doi:10.2903/j.efsa.2010.1720. Pateikta www.efsa.europa.eu/efsajournal.htm.

      (7)  OL L 366, 1992 12 15, p. 10.

      PRIEDAS
      Direktyvos 91/414/EEB I priedo lentelės pabaigoje įrašoma:

                     Nr.

                     Įprastas pavadinimas, identifikavimo numeriai

                     IUPAC pavadinimas

                     Grynumas (1)

                     Įsigalioja

                     Įrašymo termino pabaiga

                     Konkrečios nuostatos

                     „333

                     Indolilbutano rūgštis
                     CAS Nr. 133-32-4
                     CIPAC Nr. 830

                        4-(1H-indol-3-il)butano rūgštis

                     ≥ 994 g/kg

                     2011 m. birželio 1 d.

                     2021 m. gegužės 31 d.

                     A   DALIS
                     Leidžiama naudoti tik kaip augalų augimo reguliatorių dekoratyviniams augalams.
                     B   DALIS
                     Įgyvendinant VI priede numatytus vienodus principus, atsižvelgiama į indolilbutano rūgšties peržiūros ataskaitos, priimtos Maisto grandinės ir gyvūnų sveikatos nuolatiniame komitete 2011 m. sausio 28 d., išvadas, ypač į jos I ir II priedėlius.
                     Atlikdamos šį bendrą vertinimą, valstybės narės turi ypatingą dėmesį skirti operatorių ir darbuotojų saugai. Registracijos sąlygose turi būti numatytos tinkamos asmens apsaugos ir rizikos mažinimo priemonės poveikiui sumažinti.
                     Susijusios valstybės narės reikalauja, kad būtų pateikta papildomos informacijos, kuria būtų patvirtinamas:

                                 a)

                                 indolilbutano rūgšties neklastogeniškumas;

                                 b)

                                 indolilbutano rūgšties garų slėgis ir inhaliacinio toksiškumo tyrimas;

                                 c)

                                 natūrali indolilbutano rūgšties foninė koncentracija dirvožemyje.

                           Susijusios valstybės narės užtikrina, kad pareiškėjas šią patvirtinamąją informaciją pateiktų Komisijai iki 2013 m. gegužės 31 d.“

         (1)  Išsamesnė informacija apie veikliosios medžiagos tapatumą ir specifikaciją pateikta peržiūros ataskaitoje.


title: 2001 m. liepos 25 d. Komisijos direktyva 2001/57/EB, iš dalies keičianti Tarybos direktyvų 86/362/EEB, 86/363/EEB ir 90/642/EEB dėl didžiausių pesticidų likučių koncentracijų atitinkamai grūduose, gyvūninės kilmės maisto produktuose ir kai kuriuose augalinės kilmės produktuose, įskaitant vaisius ir daržoves, bei ant jų priedustekstas svarbus EEE

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

32001L0057

Oficialusis leidinys L 208 , 01/08/2001 p. 0036 - 0043

		Komisijos direktyva 2001/57/EB2001 m. liepos 25 d.iš dalies keičianti Tarybos direktyvų 86/362/EEB, 86/363/EEB ir 90/642/EEB dėl didžiausių pesticidų likučių koncentracijų atitinkamai grūduose, gyvūninės kilmės maisto produktuose ir kai kuriuose augalinės kilmės produktuose, įskaitant vaisius ir daržoves, bei ant jų priedus(tekstas svarbus EEE)EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,atsižvelgdama į 1986 m. liepos 24 d. Tarybos direktyvą 86/362/EEB dėl pesticidų likučių grūduose ir ant jų didžiausių koncentracijų nustatymo [1] su paskutiniais pakeitimais, padarytais Komisijos direktyva 2001/48/EB [2], ypač į jos 10 straipsnį,atsižvelgdama į 1986 m. liepos 24 d. Tarybos direktyvą 86/363/EEB dėl didžiausių pesticidų likučių koncentracijų gyvūninės kilmės maisto produktuose ir ant jų nustatymo [3] su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 2001/39/EB [4], ypač į jos 10 straipsnį,atsižvelgdama į 1990 m. lapkričio 27 d. Tarybos direktyvą 90/642/EEB dėl didžiausių pesticidų likučių koncentracijų tam tikruose augalinės kilmės produktuose, įskaitant vaisius ir daržoves, ir ant jų nustatymo [5], su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 2001/48/EB, ypač į jos 7 straipsnį,atsižvelgdama į 1991 m. liepos 15 d. Tarybos direktyvą 91/414/EEB dėl augalų apsaugos produktų pateikimo į rinką [6] su paskutiniais pakeitimais, padarytais Komisijos direktyva 2001/49/EB [7], ypač į jos 4 straipsnio 1 dalies f punktą,kadangi:(1) Naudojama veiklioji medžiaga fluroksipiras Komisijos direktyva 2000/10/EB [8] buvo įtraukta į Direktyvos 91/414/EEB I priedą. Šiai veikliajai medžiagai Komisija dar nenustatė suderintų didžiausios likučių koncentracijos verčių. Didžiausios likučių koncentracijos verčių derinimas pageidautinas atsižvelgiant į sveikatos apsaugą ir prekybą.(2) Medžiagą įtraukus į I priedą, valstybės narės, atsižvelgdamos į Direktyvos 91/414/EEB 4 straipsnį, leido naudoti keletą jos turinčių augalų apsaugos produktų ir nustatė laikinas didžiausios likučių koncentracijos vertes, kaip to reikalaujama tos direktyvos 4 straipsnio 1 dalies f punkte. Šie leidimai taikomi produkto kaip herbicido naudojimui vaismedžių soduose arba kaip herbicido obuoliams, alyvoms, svogūnams, grūdinėms kultūroms, pievoms ir ganykloms daigų atsiradimo laikotarpiu. Kaip toje direktyvoje reikalaujama, tos koncentracijos vertės ir informacija, kuria jos pagrįstos, buvo pateikta Komisijai. Ši informacija ir kiti turimi duomenys yra iš naujo apsvarstyti ir jų pakanka laikinai nustatyti kai kurias didžiausios likučių koncentracijos vertes.(3) Direktyvos 86/363/EEB 5 straipsnyje reikalaujama, kad gyvūninių produktų laikinosios didžiausios likučių koncentracijos vertės, nustatytos pagal Direktyvos 91/414/EEB 4 straipsnio 1 dalies f punktą, būtų nurodytos Direktyvos 86/363/EEB II priede.(4) Prieš įtraukiant fluroksipirą į Direktyvos 91/414/EEB I priedą, jo techninis ir mokslinis įvertinimas buvo baigtas 1999 m. lapkričio 30 d., pateikus Komisijos fluroksipiro ekspertizės ataskaitą. Šioje ekspertizės ataskaitoje nustatyta fluroksipiro leistinoji paros dozė (LPD) yra 0,8 mg/kg b.m./parai. Maisto produktų, apdorotų fluroksipiru, poveikis per visą vartotojų gyvenimą buvo įvertintas ir apskaičiuotas pagal Bendrijos metodikas ir nusistovėjusią praktiką, atsižvelgiant į Pasaulio sveikatos organizacijos paskelbtas rekomendacijas [9] ir yra apskaičiuota, kad naudojant didžiausios likučių koncentracijos vertes, nustatytas šioje direktyvoje, ši LPD vertė nebus viršyta.(5) Įvertinant ir aptariant fluroksipiro įtraukimą į Direktyvos 91/414/EEB I priedą, nebuvo pastebėta jokio ūmaus toksiško poveikio, kad reikėtų nustatyti ūmaus poveikio etaloninę dozę.(6) Siekiant užtikrinti, kad vartotojas būtų tinkamai apsaugotas nuo likučių produktuose arba ant produktų, kuriems leidimas nebuvo išduotas, poveikio, visiems tokiems produktams, kuriems taikomos Direktyvos 86/362/EEB, 86/363/EEB ir 90/642/EEB, būtų protinga nustatyti laikinąsias didžiausios likučių koncentracijos vertes, atitinkančias apatinę analizinio nustatymo ribą. Tokių laikinųjų didžiausios likučių koncentracijos verčių nustatymas Bendrijos lygiu valstybėms narėms netrukdo fluroksipirui nustatyti laikinąsias didžiausias likučių koncentracijos vertes pagal Direktyvos 91/414/EEB 4 straipsnio 1 dalies f punktą ir jos VI priedą.(7) Manoma, kad ketverių metų turėtų pakakti, kad fluroksipirą būtų galima leisti naudoti daugeliu kitų atvejų. Tuomet laikinosios didžiausios likučių koncentracijos vertės turėtų tapti galutinėmis.(8) Su Bendrijos prekybos partneriais dėl šioje direktyvoje nustatytų koncentracijos verčių buvo konsultuojamasi per Pasaulio prekybos organizaciją, ir į jų pastabas dėl šių koncentracijos verčių buvo atsižvelgta. CODEX nenustato fluroksipiro didžiausios likučių koncentracijos verčių. Jei Komisijai būtų pateikti priimtini duomenys, ji galėtų ištirti galimybę specialiems pesticidų ir kultūrų deriniams nustatyti didžiausios likučių koncentracijos vertes, kurios skirtųsi nuo čia įrašytų.(9) Buvo atsižvelgta į Augalų mokslinio komiteto nuomones, ypač į jo patarimus ir rekomendacijas dėl pesticidais apdorotų maisto produktų vartotojų apsaugos.(10) Ši direktyva atitinka Augalų sveikatos nuolatinio komiteto nuomonę,PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:1 straipsnisĮ Direktyvos 86/362/EEB II priedo A dalį įrašomos šios eilutės:"Pesticidų likutis | Didžiausia koncentracija (mg/kg) |Fluroksipiras, įskaitant jo esterius, išreikštus fluroksipiru | 0,1 Miežiai, avižos, rugiai, kvietrugiai ir kviečiai |0,05 Kitos grūdinės kultūros |2 straipsnisĮ Direktyvos 86/363/EEB II priedo B dalį įrašoma ši eilutė:"Pesticidų likutis | Didžiausia koncentracija (mg/kg) |Mėsos, įskaitant riebalus, mėsos preparatų, subproduktų ir gyvulinių riebalų, išvardytų I priede, kurių KN kodai 0201, 0202, 0203, 0204, 02050000, 0206, 0207, ex0208, 020900, 0210, 160100 ir 1602 | Pieno ir pieno produktų, išvardytų I priede, kurių KN kodai 0401, 0402, 040500 ir 0406 | Šviežių kiaušinių su lukštu, paukščių kiaušinių ir kiaušinių trynių, išvardytų I priede, kurių KN kodai 040700 ir 0408 |Fluroksipiras | 0,5 ex0206 Inkstai | 0,05 | 0,05 |0,05 Kiti produktai | | |3 straipsnisDirektyvos 90/642/EEB II priedas papildomas skiltimi su antrašte "Fluroksipiras, įskaitant jo esterius, išreikštus fluroksipiru", pateikta šios direktyvos priede.4 straipsnisŠi direktyva įsigalioja dvidešimtą dieną po jos paskelbimo Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje.Valstybės narės priima įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie, įsigalioję iki 2002 m. vasario 28 d., įgyvendina šią direktyvą. Apie tai jos nedelsdamos praneša Komisijai.Šias priemones jos taiko nuo 2002 m. kovo 1 d.Valstybės narės, tvirtindamos šias priemones, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.5 straipsnisŠi direktyva skirta valstybėms narėms.Priimta Briuselyje, 2001 m. liepos 25 d.Komisijos varduDavid ByrneKomisijos narys[1] OL L 221, 1986 8 7, p. 37.[2] OL L 180, 2001 7 3, p. 26.[3] OL L 221, 1986 8 7, p. 43.[4] OL L 148, 2001 6 1, p. 70.[5] OL L 350, 1990 12 14, p. 71.[6] OL L 230, 1991 8 19, p. 1.[7] OL L 176, 2001 6 29, p. 61.[8] OL L 57, 2000 3 2, p. 28.[9] OL L 221, 1986 8 7, p. 37.--------------------------------------------------PRIEDASAtskirų produktų, kuriems taikoma DLK, grupės ir pavyzdžiai | Pesticidų likutis ir didžiausia likučių koncentracija (mg/kg) |Fluroksipiras ir jo esteriai, išreikšti fluroksipiro kiekiu |1.Vaisiai: švieži, džiovinti arba nevirti, konservuoti šaldant, be cukraus; riešutai | 0,05 |i)CITRUSŲ VAISIAIGreipfrutai | |Citrinos | |Citrinos (laimai) | |Mandarinai (įskaitant klementinus ir kitus hibridus) | |Apelsinai | |Greipfrutai (pomelos) | |Kita | |ii)MEDŽIŲ RIEŠUTAI (neišgliaudyti arba išgliaudyti)Migdolai | |Braziliniai riešutai | |Anakardžio riešutai | |Kaštainiai | |Kokoso riešutai | |Lazdyno riešutai | |Makadamijos (Australijos riešutai) | |Pekano riešutai | |Kedro riešutai | |Pistacijos | |Graikiniai riešutai | |Kita | |iii)OBUOLIŲ ŠEIMAObuoliai | |Kriaušės | |Svarainiai | |Kita | |iv)VAISIAI SU KAULIUKAISAbrikosai | |Vyšnios | |Persikai (įskaitant nektarinus ir kitus hibridus) | |Slyvos | |Kita | |v)UOGOS IR MAŽI VAISIAIa)Valgomosios ir vyno vynuogėsValgomosios vynuogės | |Vyno vynuogės | |b)Braškės (išskyrus miško žemuoges) | |c)Rubus šeimos uogos (išskyrus laukines):Gervuogės | |Gervuogės (Rubus flagellaris) | |Gervuogės ir avietės hibridas | |Avietės | |Kita | |d)Kiti maži vaisiai ir uogos (išskyrus laukines)Mėlynės | |Spanguolės | |Serbentai (raudonieji, juodieji ir baltieji) | |Agrastai | |Kita | |e)Laukinės uogos ir laukiniai vaisiai | |vi)ĮVAIRŪS VAISIAIAvokados | |Bananai | |Datulės | |Figos | |Kiviai | |Kinkanai | |Ličiai | |Mangai | |Alyvos | |Pasifloros | |Ananasai | |Granatai | |Kita | |2.Daržovės: šviežios arba nevirtos, šaldytos arba džiovintos | 0,05 |i)ŠAKNIAVAISIŲ IR GUMBAVAISIŲ DARŽOVĖSBurokėliai | |Morkos | |Salierai | |Krienai | |Topinambai | |Pastarnokai | |Petražolės | |Ridikai | |Valgomieji pūteliai | |Saldžiosios bulvės | |Griežčiai | |Ropės | |Batatai | |Kita | |ii)SVOGŪNINĖS DARŽOVĖSValgomieji česnakai | |Svogūnai | |Askaloniniai česnakai | |Pavasariniai svogūnai | |Kita | |iii)VAISINĖS DARŽOVĖSa)Bulvinių šeimosPomidorai | |Pipirai | |Baklažanai | |Kita | |b)Moliūginės – valgoma odelėAgurkai | |Dygliuotieji agurkai | |Aguročiai | |Kita | |c)Moliūginės – nevalgoma odelėMelionai | |Moliūgai | |Arbūzai | |Kita | |d)Saldieji kukurūzai | |iv)BASTUČIO GENTIES DARŽOVĖSa)Žiediniai kopūstaiBrokoliai | |Žiediniai kopūstai | |Kita | |b)Gūžiniai kopūstaiBriuselio kopūstai | |Gūžiniai kopūstai | |Kita | |c)Lapiniai kopūstaiKininiai kopūstai | |Lapiniai kopūstai | |Kita | |d)Kaliaropės | |v)LAPINĖS DARŽOVĖS IR ŠVIEŽIOS ŽOLĖSa)Salotos ir panašiosPipirnės | |Salotos (Valerianella locusta) | |Salotos (sėjamosios) | |Salotos (Cichorium endivia) | |Kita | |b)Špinatai ir panašiosŠpinatai | |Burokų lapai (mangoldas) | |Kita | |c)Rėžiukas | |d)Cikorijos | |e)ŽolėsDaržiniai builiai | |Laiškinis česnakas | |Petražolės | |Salierų lapai | |Kita | |vi)ANKŠTINĖS DARŽOVĖS (šviežios)Pupos (su ankštimis) | |Pupos (išlukštentos) | |Žirniai (su ankštimis) | |Žirniai (išlukštenti) | |Kita | |vii)STIEBINĖS DARŽOVĖS (šviežios)Smidrai (šparagai) | |Artišokai (Ispanijos) | |Salierai | |Paprastieji pankoliai | |Tikrieji artišokai | |Porai | |Rabarbarai | |Kita | |viii)GRYBAIa)Kultūriniai grybai | |b)Laukiniai grybai | |3.Ankštiniai | 0,05 |Pupos | |Lęšiai | |Žirniai | |Kita | |4.Aliejinių augalų sėklos | 0,05 |Linų sėmenys | |Žemės riešutai | |Aguonos | |Sezamo sėklos | |Saulėgrąžų sėklos | |Rapso sėklos | |Sojos pupelės | |Garstyčių sėklos | |Medvilnės sėklos | |Kita | |5.Bulvės | 0,05 |Ankstyvosios bulvės | |Valgomosios bulvės | |6.Arbata (Camellia sinensis lapai ir stiebai, džiovinti, fermentuoti arba ne) | 0,1 |7.Apyniai (džiovinti), įskaitant apynių granules ir nekoncentruotus miltelius | 0,1 |--------------------------------------------------


title: 1977 m. gruodžio 21 d. Tarybos direktyva dėl valstybių narių įstatymų, reglamentuojančių motorinių transporto priemonių stiklo valytuvus ir apliejiklius, suderinimo

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

31978L0318

Oficialusis leidinys L 081 , 28/03/1978 p. 0049 - 0071 specialusis leidimas suomių kalba: skyrius 13 tomas 8 p. 0104  specialusis leidimas graikų k.: skyrius 13 tomas 7 p. 0089  specialusis leidimas švedų kalba: skyrius 13 tomas 8 p. 0104  specialusis leidimas ispanų kalba: skyrius 13 tomas 8 p. 0151  specialusis leidimas portugalų kalba skyrius 13 tomas 8 p. 0151

		Tarybos direktyva1977 m. gruodžio 21 d.dėl valstybių narių įstatymų, reglamentuojančių motorinių transporto priemonių stiklo valytuvus ir apliejiklius, suderinimo(78/318/EEB)EUROPOS BENDRIJŲ TARYBA,atsižvelgdama į Europos ekonominės bendrijos steigimo sutartį, ypač jos 100 straipsnį,atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą,atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę [1],atsižvelgdama į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [2],kadangi techniniai reikalavimai, kuriuos motorinės transporto priemonės turi atitikti pagal nacionalinius teisės aktus, inter alia, siejasi su motorinių transporto priemonių priekinio stiklo valytuvais ir apliejikliais;kadangi šie reikalavimai pavienėse valstybėse narėse skiriasi; kadangi dėl to būtina, kad visos valstybės narės arba papildytų, arba vietoje galiojančių jose nuostatų priimtų vienodus reikalavimus, ypač siekdamos, kad EEB tipo patvirtinimo tvarka, kuri buvo svarstoma 1970 m. vasario 6 d. Tarybos direktyvoje 70/156/EEB dėl valstybių narių įstatymų, reglamentuojančių motorinių transporto priemonių ir jų priekabų tipo patvirtinimą, suderinimo [3] su pakeitimais, padarytais Direktyva 78/315/EEB [4], galėtų būti taikoma kiekvienam transporto priemonės tipui;kadangi techninius reikalavimus pageidautina parengti taip, kad jais būtų siekiama tų pačių tikslų kaip ir šios srities JTO Europos ekonominės komisijos veikla;kadangi tie reikalavimai taikomi M1 kategorijos motorinėms transporto priemonėms (tarptautinė motorinių transporto priemonių klasifikacija pateikta Direktyvos 70/156/EEB I priede);kadangi derinant nacionalinius įstatymus, reglamentuojančius motorinėmis transporto priemones, abipusiškai pripažįstamos kiekvienos valstybės narės patikros, atliktos pagal bendrus reikalavimus;kadangi priekinio stiklo valytuvų ir apliejiklių sistemos jau parduodamos ir atskirai, ir įrengtos transporto priemonėje; kadangi, jeigu stiklo valytuvus ir apliejiklius, prieš juos įrengiant transporto priemonėje, būtų galima patikrinti, tada laisvą tų įtaisų judėjimą būtų galima paspartinti įdiegiant tų sistemų EEB tipo patvirtinimą, atsižvelgiant į Direktyvos 70/156/EEB 9a straipsnyje apibrėžtą atskirąjį techninį mazgą,PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:1 straipsnisŠioje direktyvoje "transporto priemonė" – tai kiekviena turinti bent keturis ratus, skirta naudoti kelyje M1 kategorijos (apibrėžta Direktyvos 70/156/EEB I priede) motorinė transporto priemonė, kurios maksimalus konstrukcinis greitis viršija 25 km/h.2 straipsnisJokia valstybė narė negali atsisakyti suteikti EEB tipo arba nacionalinį tipo patvirtinimą transporto priemonei dėl priežasčių, susijusių su jos priekinio stiklo valytuvais arba apliejikliais, jeigu:- ta transporto priemonė atitinka I–V priedų reikalavimus dėl priekinio stiklo valytuvų ir apliejiklių,- atskiruoju techniniu mazgu, apibrėžtu Direktyvos 70/156/EEB 9a straipsnyje, laikomi priekinio stiklo apliejikliai atitinka atitinkamus I priede nustatytus reikalavimus,- toje transporto priemonėje įrengti priekinio stiklo valytuvai ir apliejikliai, kuriems kaip atskirajam techniniam mazgui, apibrėžtam Direktyvos 70/156/EEB 9a straipsnyje, buvo suteiktas tipo patvirtinimas ir kurie buvo įrengti pagal I priedo 6.2.5 punkte nustatytus reikalavimus.3 straipsnis1. Jokia valstybė narė negali atsisakyti arba uždrausti parduoti, registruoti, pradėti eksploatuoti ar naudoti jokios transporto priemonės dėl priežasčių, susijusių su:- jos priekinio stiklo valytuvais ir apliejikliais, jeigu tie įtaisai atitinka I–V prieduose nustatytus reikalavimus,- jos priekinio stiklo valytuvais ir apliejikliais, jeigu jiems kaip atskirajam techniniam mazgui, apibrėžtam Direktyvos 70/156/EEB 9a straipsnyje, buvo suteiktas tipo patvirtinimas ir jeigu jie buvo įrengti pagal I priedo 6.2.5 punkte nustatytus reikalavimus.2. Jokia valstybė narė kokių nors priekinio stiklo valytuvų ir apliejiklių, kurie pagal Direktyvos 70/156/EEB 9a straipsnyje pateiktą apibrėžimą laikomi atskiruoju techniniu mazgu, negali uždrausti pateikti į rinką, jeigu priekinio stiklo valytuvai ir apliejikliai atitinka tipo, kuriam, kaip apibrėžta 2 straipsnio 2 įtraukoje, buvo suteiktas tipo patvirtinimas, reikalavimus.4 straipsnisTipo patvirtinimą suteikusi valstybė narė imasi būtinų priemonių, kad būtų užtikrinta, jog jai būtų pranešta apie kiekvieną I priedo 2.2 skirsnyje nurodyto sudėtinės dalies arba techninės charakteristikos pakeitimą. Tos valstybės narės kompetentingos institucijos sprendžia, ar su modifikuotu transporto priemonės tipu turėtų būti daromi nauji modifikuoto transporto priemonės tipo bandymai ir ar turėtų būti parengta nauja ataskaita. Jeigu tų bandymų metu nustatoma, kad šios direktyvos reikalavimų nesilaikoma, leidimas taikyti pakeitimą nesuteikiamas.5 straipsnisVisi būtini pakeitimai, kad I–VII priedų reikalavimai būtų sutvarkyti taip, jog būtų atsižvelgta į technikos pažangą, priimami pagal Direktyvos 70/156/EEB 13 straipsnyje nustatytą tvarką.Tačiau ta tvarka netaikoma pakeitimams, kuriais diegiami reikalavimai valytuvams ir apliejikams, išskyrus priekinio stiklo valytuvus.6 straipsnis1. Valstybės narės priima nuostatas, būtinas šios direktyvos įgyvendinimui, per 18 mėnesių nuo jos paskelbimo ir apie tai jos nedelsdamos praneša Komisijai.2. Valstybės narės užtikrina, kad šios direktyvos taikymo srityje priimtų pagrindinių nacionalinių įstatymų nuostatų tekstai būtų perduoti Komisijai.7 straipsnisŠi direktyva skirta valstybėms narėms.Priimta Briuselyje, 1977 m. gruodžio 21 d.Tarybos varduPirmininkasJ. Chabert[1] OL C 118, 1977 5 16, p. 33.[2] OL C 114, 1977 5 11, p. 8.[3] OL L 42, 1970 2 23, p. 1.[4] OL L 81, 1978 3 28, p. 1.--------------------------------------------------PRIEDŲ SĄRAŠASI priedas. | Taikymo sritis, apibrėžimai, paraiškos suteikti EEB tipo patvirtinimą, EEB tipo patvirtinimas, techninės sąlygos, bandymo metodika. |II priedas. | Tvarka "H" taškui ir tikrajam sėdynės atlošo kampui nustatyti bei santykinei R ir H taškų padėčiai bei skaičiuojamojo ir tikrojo sėdynės atlošo kampų santykiui patikrinti. |III priedas. | Pirminių transporto priemonės atskaitos taškų ir trimačio koordinačių tinklelio matmenų santykių nustatymo metodas. |IV priedas. | M1 kategorijos transporto priemonių priekinių stiklų regėjimo laukų nustatymo pagal V taškus metodika, atsižvelgiant į V taškus. |V priedas. | Atliekant bandymus su priekinio stiklo valytuvais ir apliejikliais naudojamo mišinio aprašas. |VI priedas. | Transporto priemonės EEB tipo patvirtinimo, atsižvelgiant į priekinio stiklo valytuvus ir apliejiklius, sertifikato priedas. |VII priedas. | Atskirojo techninio mazgo EEB tipo patvirtinimo sertifikatas. |--------------------------------------------------