title: 2013 m. lapkričio 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2013/56/ES, kuria iš dalies keičiamos Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2006/66/EB dėl baterijų ir akumuliatorių bei baterijų ir akumuliatorių atliekų nuostatos dėl nešiojamų baterijų ir akumuliatorių, kurių sudėtyje yra kadmio ir kurie skirti naudoti bevieliuose elektriniuose įrankiuose, ir sagos formos elementų, kuriuose yra nedidelis kiekis gyvsidabrio, pateikimo rinkai ir panaikinamas Komisijos sprendimas 2009/603/EB  Tekstas svarbus EEE

text:
10.12.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 329/5

         EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS DIREKTYVA 2013/56/ES
   2013 m. lapkričio 20 d.
   kuria iš dalies keičiamos Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2006/66/EB dėl baterijų ir akumuliatorių bei baterijų ir akumuliatorių atliekų nuostatos dėl nešiojamų baterijų ir akumuliatorių, kurių sudėtyje yra kadmio ir kurie skirti naudoti bevieliuose elektriniuose įrankiuose, ir sagos formos elementų, kuriuose yra nedidelis kiekis gyvsidabrio, pateikimo rinkai ir panaikinamas Komisijos sprendimas 2009/603/EB
   (Tekstas svarbus EEE)
   EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 192 straipsnio 1 dalį,
   atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą,
   teisėkūros procedūra priimamo akto projektą perdavus nacionaliniams parlamentams,
   atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę (1),
   pasikonsultavę su Regionų komitetu,
   laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros (2),
   kadangi:

               (1)

               pagal Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2006/66/EB (3) draudžiama pateikti rinkai nešiojamas baterijas ir akumuliatorius, įskaitant į prietaisus įmontuotas baterijas ir akumuliatorius, kurių daugiau kaip 0,002 % svorio sudaro kadmis. Tačiau nešiojamoms bevielių elektros įrankių baterijoms ir akumuliatoriams taikoma šio draudimo išimtis;

               (2)

               siekdama uždrausti naudoti kadmį baterijose ir akumuliatoriuose, Komisija tą išimtį peržiūrėjo pagal Direktyvos 2006/66/EB 4 straipsnio 4 dalį;

               (3)

               peržiūros metu padaryta išvada, kad, siekiant palaipsniui mažinti į aplinką išmetamo kadmio kiekį, draudimas naudoti kadmį taip pat turėtų būti taikomas ir nešiojamoms bevielių elektros įrankių baterijoms ir akumuliatoriams, nes rinkoje yra tinkamų tokios technologijos gaminių pakaitalų, kurių sudėtyje nėra kadmio, būtent nikelio-metalo hidrido ir ličio jonų baterijos;

               (4)

               šiuo metu esanti išimtis, taikoma nešiojamoms bevielių elektros įrankių baterijoms ir akumuliatoriams, turėtų būti toliau taikoma iki 2016 m. gruodžio 31 d., kad perdirbimo pramonės subjektai ir vartotojai visoje vertės grandinėje galėtų vienodu būdu visuose Sąjungos regionuose pritaikyti atitinkamas pakaitines technologijas;

               (5)

               pagal Direktyvą 2006/66/EB draudžiama pateikti rinkai visas į prietaisus įmontuotas arba neįmontuotas baterijas ar akumuliatorius, kurių daugiau kaip 0,0005 % svorio sudaro gyvsidabris. Tačiau šis draudimas netaikomas sagos formos elementams, kuriuose gyvsidabrio kiekis sudaro ne daugiau kaip 2 % jų svorio. Sąjungoje sagos formos elementų rinkoje šiuo metu jau pereinama prie sagos formos elementų, kurių sudėtyje nėra gyvsidabrio. Todėl derėtų uždrausti prekiauti sagos formos elementais, kuriuose gyvsidabrio kiekis sudaro daugiau kaip 0,0005 % svorio;

               (6)

               įsigaliojus Lisabonos sutarčiai, Komisijai pagal Direktyvą 2006/66/EB suteiktus įgaliojimus reikia suderinti su Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (toliau - SESV) 290 ir 291 straipsniais;

               (7)

               siekiant papildyti ar iš dalies pakeisti Direktyvą 2006/66/EB, pagal SESV 290 straipsnį Komisijai turėtų būti deleguoti įgaliojimai priimti aktus dėl lygiaverčių sąlygų, susijusių su apdorojimu ir perdirbimu ne Sąjungoje, įvertinimo kriterijų, nešiojamų ir automobiliams skirtų baterijų ir akumuliatorių talpos ženklinimo ir ženklinimo reikalavimų išimčių. Ypač svarbu, kad atlikdama parengiamąjį darbą Komisija tinkamai konsultuotųsi, taip pat ir su ekspertais. Atlikdama su deleguotaisiais aktais susijusį parengiamąjį darbą ir rengdama jų tekstus Komisija turėtų užtikrinti, kad atitinkami dokumentai būtų vienu metu, laiku ir tinkamai perduodami Europos Parlamentui ir Tarybai;

               (8)

               kai tinkama, gamintojo registravimo reikalavimai ir forma turėtų atitikti Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2012/19/ES (4) 16 straipsnio 3 dalyje ir X priedo A dalyje nustatytas registracijos taisykles ir formą;

               (9)

               siekiant užtikrinti vienodas Direktyvos 2006/66/EB įgyvendinimo sąlygas, Komisijai turėtų būti suteikti įgyvendinimo įgaliojimai dėl pereinamojo laikotarpio priemonių, susijusių su minimaliu surinkimo procentu, dėl bendros galutiniams naudotojams parduotų nešiojamų baterijų ir akumuliatorių metinio kiekio apskaičiavimo metodikos, išsamių perdirbimo veiksmingumo apskaičiavimo taisyklių ir dėl nacionalinės įgyvendinimo ataskaitos anketos arba turinio. Tais įgaliojimais turėtų būti naudojamasi laikantis Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 182/2011 (5);

               (10)

               Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2006/12/EB (6) buvo panaikinta Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2008/98/EB (7) nuo 2010 m. gruodžio 12 d.;

               (11)

               todėl Direktyvą 2006/66/EB reikėtų atitinkamai iš dalies pakeisti,

         PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:
   1 straipsnis
   Direktyva 2006/66/EB iš dalies keičiama taip:

               1)

               4 straipsnis iš dalies keičiamas taip:

                           a)

                           2 dalis pakeičiama taip:
                           „2.   1 dalies a punkte nustatytas draudimas iki 2015 m. spalio 1 d. netaikomas sagos formos elementams, kuriuose gyvsidabrio kiekis sudaro ne daugiau kaip 2 % svorio.“;

                           b)

                           3 dalies c punktas pakeičiamas taip:

                                       „c)

                                       bevieliai elektros įrankiai; ši išimtis bevieliams elektros įrankiams taikoma iki 2016 m. gruodžio 31 d.“;

                           c)

                           4 dalis pakeičiama taip:
                           „4.   Klausos aparatuose naudojamų sagos formos elementų atveju Komisija toliau atlieka 2 dalyje nurodytos išimties peržiūrą ir ne vėliau kaip 2014 m. spalio 1 d. Europos Parlamentui ir Tarybai pateikia ataskaitą dėl galimybės gauti klausos aparatuose naudojamų sagos formos elementų, kurie atitinka 1 dalies a punktą. Kai tai pagrįsta klausos aparatuose naudojamų sagos formos elementų, kurie atitinka 1 dalies a punktą, trūkumu, Komisija kartu su savo ataskaita pateikia atitinkamą pasiūlymą klausos aparatuose naudojamiems sagos formos elementams netaikyti 2 dalyje nurodyto draudimo.“;

               2)

               6 straipsnio 2 dalis pakeičiama taip:
               „2.   Baterijomis ir akumuliatoriais, kurie neatitinka šios direktyvos reikalavimų, tačiau kurie buvo teisėtai pateikti rinkai iki atitinkamų 4 straipsnyje nustatytų draudimų taikymo dienos, gali būti toliau prekiaujama iki tol, kol baigsis atsargos.“;

               3)

               10 straipsnio 4 dalis pakeičiama taip:
               „4.   Komisija gali įgyvendinimo aktais nustatyti pereinamojo laikotarpio priemones, skirtas tam tikros valstybės narės sunkumams vykdant 2 dalies reikalavimus, atsiradusiems dėl konkrečių nacionalinių aplinkybių, spręsti. Tie įgyvendinimo aktai priimami laikantis 24 straipsnio 2 dalyje nurodytos nagrinėjimo procedūros.
               Siekdama užtikrinti vienodą šio reglamento taikymą, Komisija įgyvendinimo aktais iki 2007 m. rugsėjo 26 d. nustato bendrą galutiniams naudotojams parduotų nešiojamų baterijų ir akumuliatorių metinio kiekio apskaičiavimo metodiką. Tie įgyvendinimo aktai priimami laikantis 24 straipsnio 2 dalyje nurodytos nagrinėjimo procedūros.“;

               4)

               11 straipsnis pakeičiamas taip:
               „11 straipsnis
               Baterijų ir akumuliatorių atliekų išėmimas
               Valstybės narės užtikrina, kad gamintojai pagamintų prietaisus taip, kad baterijų ir akumuliatorių atliekas būtų galima lengvai išimti. Jei galutinis naudotojas negali jų lengvai išimti, valstybės narės užtikrina, kad gamintojai pagamintų prietaisus taip, kad baterijų ir akumuliatorių atliekas lengvai galėtų lengvai išimti kvalifikuoti specialistai, nepriklausantys nuo gamintojo. Prie prietaisų, į kuriuos įmontuotos baterijos ir akumuliatoriai, pridedamos instrukcijos, kuriose nurodoma, kaip galutinis naudotojas ar nepriklausomas kvalifikuotas specialistas gali tas baterijas ir akumuliatorius lengvai saugiai išimti. Prireikus, instrukcijose galutiniam naudotojui taip pat pateikiama informacija apie prietaise įmontuotos baterijos ar akumuliatoriaus rūšis.
               Pirmoje pastraipoje nustatytos nuostatos netaikomos, kai saugos, veikimo, medicininiais ar duomenų integralumo sumetimais yra būtinas pastovus energijos tiekimas, kuriam reikalingas nuolatinis prietaiso ir baterijos ar akumuliatoriaus sujungimas.“;

               5)

               12 straipsnio 6 dalis pakeičiama taip:
               „6.   Komisija įgyvendinimo aktais ne vėliau kaip 2010 m. kovo 26 d. nustato išsamias perdirbimo veiksmingumo apskaičiavimo taisykles. Tie įgyvendinimo aktai priimami laikantis 24 straipsnio 2 dalyje nurodytos nagrinėjimo procedūros.“;

               6)

               12 straipsnio 7 dalis išbraukiama.

               7)

               15 straipsnio 3 dalis pakeičiama taip:
               „3.   Komisijai pagal 23a straipsnį suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus, kuriuose nustatomos išsamios taisyklės, kuriomis papildomos šio straipsnio 2 dalyje nustatytos taisyklės, visų pirma toje dalyje nustatytų lygiaverčių sąlygų įvertinimo kriterijai.“;

               8)

               17 straipsnis pakeičiamas taip:
               „17 straipsnis
               Registracija
               Valstybės narės užtikrina, kad kiekvienas gamintojas būtų įregistruotas. Visose valstybėse narėse registravimui taikomi tokie patys procedūriniai reikalavimai pagal IV priedą.“;

               9)

               18 straipsnio 2 dalis pakeičiama taip:
               „2.   Valstybės narės viešai paskelbia 1 dalyje nurodytų priemonių dėl atleidimo projektus ir jų pateikimo motyvus bei praneša apie jas Komisijai ir kitoms valstybėms narėms.“;

               10)

               21 straipsnis iš dalies keičiamas taip:

                           a)

                           2 dalis pakeičiama taip:
                           „2.   Valstybės narės užtikrina, kad iki 2009 m. rugsėjo 26 d. visų nešiojamų ir automobiliams skirtų baterijų bei akumuliatorių talpa būtų ant jų matomai, įskaitomai ir neištrinamai pažymėta. Komisijai pagal 23a straipsnį suteikiami įgaliojimai ne vėliau kaip 2009 m. kovo 26 d. priimti deleguotuosius aktus, kuriuose nustatomos išsamios taisyklės, kuriomis papildomas šis reikalavimas, įskaitant suderintus talpos nustatymo ir tinkamo naudojimo metodus.“;

                           b)

                           7 dalis pakeičiama taip:
                           „7.   Komisijai pagal 23a straipsnį suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus, kuriais nustatomos šiame straipsnyje nustatytų ženklinimo reikalavimų išimtys. Rengdama tokius deleguotuosius aktus, Komisija konsultuojasi su atitinkamais suinteresuotaisiais subjektais, visų pirma su gamintojais, surinkėjais, perdirbėjais, apdorojimą atliekančiais ūkio subjektais, aplinkosaugos ir vartotojų organizacijomis bei darbuotojų asociacijomis.“;

               11)

               22 straipsnio 2 dalis pakeičiama taip:
               „2.   Ataskaitos rengiamos remiantis anketa arba planu. Komisija įgyvendinimo aktais sudaro šių ataskaitų anketą arba planą. Tie įgyvendinimo aktai priimami laikantis 24 straipsnio 2 dalyje nurodytos nagrinėjimo procedūros. Anketa arba planas išsiunčiami valstybėms narėms likus šešiems mėnesiams iki pirmojo ataskaitinio laikotarpio pradžios.“;

               12)

               Papildoma šiuo straipsniu:
               „23a straipsnis
               Įgaliojimų delegavimas
               1.   Įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus Komisijai suteikiami šiame straipsnyje nustatytomis sąlygomis.
               2.   15 straipsnio 3 dalyje, 21 straipsnio 2 dalyje ir 7 dalyje nurodyti įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus Komisijai suteikiami penkerių metų laikotarpiui nuo 2013 m. gruodžio 30 d. Likus ne mažiau kaip devyniems mėnesiams iki penkerių metų laikotarpio pabaigos Komisija parengia naudojimosi deleguotaisiais įgaliojimais ataskaitą. Įgaliojimai savaime pratęsiami tokios pačios trukmės laikotarpiams, išskyrus atvejus, kai Europos Parlamentas arba Taryba pareiškia prieštaravimų dėl tokio pratęsimo likus ne mažiau kaip trims mėnesiams iki kiekvieno laikotarpio pabaigos.
               3.   Europos Parlamentas arba Taryba gali bet kada atšaukti 15 straipsnio 3 dalyje, 21 straipsnio 2 dalyje ir 21 straipsnio 7 dalyje nurodytų įgaliojimų delegavimą. Sprendimu dėl įgaliojimų atšaukimo nutraukiami tame sprendime nurodyti įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus. Sprendimas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje arba vėlesnę jame nurodytą dieną. Jis nedaro poveikio jau galiojančių deleguotųjų aktų galiojimui.
               4.   Apie priimtą deleguotąjį aktą Komisija nedelsdama vienu metu praneša Europos Parlamentui ir Tarybai.
               5.   Pagal 15 straipsnio 3 dalį, 21 straipsnio 2 dalį ir 21 straipsnio 7 dalį priimtas deleguotasis aktas įsigalioja tik tuo atveju, jeigu per du mėnesius nuo pranešimo Europos Parlamentui ir Tarybai apie šį aktą dienos nei Europos Parlamentas, nei Taryba nepareiškia prieštaravimų arba jeigu dar nepasibaigus šiam laikotarpiui ir Europos Parlamentas, ir Taryba praneša Komisijai, kad prieštaravimų nereikš. Europos Parlamento arba Tarybos iniciatyva šis laikotarpis pratęsiamas dviem mėnesiais.“;

               13)

               24 straipsnis pakeičiamas taip:
               „24 straipsnis
               Komiteto procedūra
               1.   Komisijai padeda komitetas, įsteigtas pagal Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2008/98/EB (8) 39 straipsnį. Tas komitetas – komitetas, kaip nustatyta Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (ES) Nr. 182/2011 (9).
               2.   Kai daroma nuoroda į šią dalį, taikomas Reglamento (ES) Nr. 182/2011 5 straipsnis.
               Jei komitetas nuomonės nepateikia, Komisija įgyvendinimo akto projekto nepriima ir taikoma Reglamento (ES) Nr. 182/2011 5 straipsnio 4 dalies trečia pastraipa.

                  (8)  2008 m. lapkričio 19 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2008/98/EB dėl atliekų ir panaikinanti kai kurias direktyvas (OL L 312, 2008 11 22, p. 3)."

                  (9)  2011m. vasario 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 182/2011, kuriuo nustatomos valstybių narių vykdomos Komisijos naudojimosi įgyvendinimo įgaliojimais kontrolės mechanizmų taisyklės ir bendrieji principai.“;"

               14)

               Papildoma šiuo nauju priedu:

                  „IV PRIEDAS
                  Procedūriniai registravimo reikalavimai
                  1.   Registravimo reikalavimai
                  Baterijų ir akumuliatorių gamintojus raštu arba elektroninėmis priemonėmis registruoja nacionalinės valdžios institucijos arba valstybių narių įgaliotos nacionalinės gamintojų atsakomybės organizacijos (toliau – registracijos įstaigos).
                  Registravimo procedūra gali būti dalis kitos gamintojo registravimo procedūros.
                  Baterijų ir akumuliatorių gamintojams registruotis reikia tik vieną kartą toje valstybėje narėje, kurios rinkai jie pirmą kartą vykdydami profesionalią veiklą pateikia baterijas ir akumuliatorius, ir juos įregistravus jiems suteikiamas registracijos numeris.
                  2.   Informacija, kurią turi pateikti gamintojai
                  Baterijų ir akumuliatorių gamintojai pateikia registracijos įstaigoms šią informaciją:

                              i)

                              gamintojo pavadinimą ir komercinius pavadinimus (jei yra), kuriais naudodamiesi jie vykdo veiklą valstybėje narėje;

                              ii)

                              gamintojo adresą (-us): pašto kodą ir vietovę, gatvės pavadinimą ir namo numerį, šalies pavadinimą, interneto svetainės adresą, telefono numerį ir kontaktinio asmens vardą ir pavardę, gamintojo fakso numerį ir el. pašto adresą, jei yra;

                              iii)

                              gamintojo rinkai pateikiamų baterijų ir akumuliatorių rūšį: nešiojamos baterijos ir akumuliatoriai, pramoninės baterijos ir akumuliatoriai arba automobiliams skirtos baterijos ir akumuliatoriai;

                              iv)

                              informaciją apie tai, kaip gamintojas vykdo savo įsipareigojimus: individualiai ar kolektyviai;

                              v)

                              registracijos prašymo datą;

                              vi)

                              gamintojo nacionalinį identifikavimo kodą, įskaitant gamintojo Europos mokesčių mokėtojo kodą arba nacionalinį mokesčių mokėtojo kodą (nebūtina);

                              vii)

                              pareiškimą, kuriame nurodoma, kad pateikta informacija yra teisinga.

                        1 punkto antroje pastraipoje nurodyto registravimo atveju baterijų ir akumuliatorių gamintojai neprivalo pateikti kitos informacijos, išskyrus 2 punkto i–vii papunkčiuose nurodytą informaciją.
                  3.   Registracijos mokesčiai
                  Registracijos įstaigos gali nustatyti registracijos mokesčius tik su sąlyga, kad jie grindžiami sąnaudomis ir yra proporcingi.
                  Registracijos įstaigos, nustatydamos registracijos mokesčius, informuoja kompetentingas nacionalines valdžios institucijas apie mokesčių dydžio apskaičiavimo metodiką.
                  4.   Registracijos duomenų pasikeitimas
                  Valstybės narės užtikrina, kad tuo atveju, kai pasikeičia gamintojų pagal 2 punkto i–vii papunkčius pateikti duomenys, gamintojai apie tai informuotų atitinkamą registracijos įstaigą ne vėliau kaip per vieną mėnesį nuo pasikeitimo.
                  5.   Išregistravimas
                  Kai gamintojai valstybėje narėje netenka gamintojo statuso, jie išsiregistruoja apie tai informuodami atitinkamą registracijos įstaigą.“

         2 straipsnis
   Komisijos sprendimo 2009/603/EB panaikinimas
   Komisijos sprendimas 2009/603/EB (10) panaikinamas nuo 2015 m. liepos 1 d.
   3 straipsnis
   Perkėlimas į nacionalinę teisę
   1.   Valstybės narės užtikrina, kad įsigaliotų įstatymai ir kiti teisės aktai, būtini, kad šios direktyvos 1 straipsnio būtų laikomasi ne vėliau kaip nuo 2015 m. liepos 1 d. Jos nedelsdamos pateikia Komisijai tų teisės aktų nuostatų tekstą.
   2.   Valstybės narės, priimdamos tas nuostatas, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.
   3.   Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų nacionalinės teisės aktų pagrindinių nuostatų tekstus.
   4 straipsnis
   Įsigaliojimas
   Ši direktyva įsigalioja dvidešimtą dieną po jos paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
   5 straipsnis
   Adresatai
   Ši direktyva skirta valstybėms narėms.

      Priimta Strasbūre 2013 m. lapkričio 20 d.

            Europos Parlamento vardu

            Pirmininkas

         M. SCHULZ

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         V. LEŠKEVIČIUS

      (1)  OL C 299, 2012 7 31, p. 140.

      (2)  2013 m. spalio 10 d. Europos Parlamento pozicija (dar nepaskelbta Oficialiajame leidinyje) ir 2013 m. lapkričio 15 d. Tarybos sprendimas.

      (3)  2006 m. rugsėjo 6 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2006/66/EB dėl baterijų ir akumuliatorių bei baterijų ir akumuliatorių atliekų ir Direktyvos 91/157/EEB panaikinimo (OL L 266, 2006 9 26, p. 1).

      (4)  2012 m. liepos 4 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2012/19/ES dėl elektros ir elektroninės įrangos atliekų (OL L 197, 2012 7 24, p. 38).

      (5)  2011 m. vasario 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 182/2011, kuriuo nustatomos valstybių narių vykdomos Komisijos naudojimosi įgyvendinimo įgaliojimais kontrolės mechanizmų taisyklės ir bendrieji principai (OL L 55, 2011 2 28, p. 13).

      (6)  2006 m. balandžio 5 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2006/12/EB dėl atliekų (OL L 114, 2006 4 27, p. 9).

      (7)  2008 m. lapkričio 19 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2008/98/EB dėl atliekų ir panaikinanti kai kurias direktyvas (OL L 312, 2008 11 22, p. 3).

      (10)  2009 m. rugpjūčio 5 d. Komisijos sprendimas 2009/603/EB, kuriuo pagal Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2006/66/EB nustatomi baterijų ir akumuliatorių gamintojų registravimo reikalavimai (OL L 206, 2009 8 8, p. 13).


title: 2008 m. spalio 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2008/95/EB valstybių narių teisės aktams, susijusiems su prekių ženklais, suderinti (kodifikuota redakcija) (Tekstas svarbus EEE)

text:
8.11.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 299/25

      EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS DIREKTYVA 2008/95/EB
   2008 m. spalio 22 d.
   valstybių narių teisės aktams, susijusiems su prekių ženklais, suderinti
   (kodifikuota redakcija)
   (Tekstas svarbus EEE)
   EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdami į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 95 straipsnį,
   atsižvelgdami į Komisijos pasiūlymą,
   atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę (1),
   laikydamiesi Sutarties 251 straipsnyje nustatytos tvarkos (2),
   kadangi:

               (1)

               1988 m. gruodžio 21 d. Tarybos direktyva 89/104/EEB valstybių narių įstatymams, susijusiems su prekių ženklais, suderinti (3) buvo keičiama (4). Siekiant aiškumo ir racionalumo minėta direktyva turėtų būti kodifikuota.

               (2)

               Prieš įsigaliojant Direktyvai 89/104/EEB valstybių narių prekių ženklus reglamentavusiuose teisės aktuose buvo skirtumų, galėjusių sudaryti kliūčių laisvam prekių judėjimui, laisvei teikti paslaugas bei iškraipyti konkurenciją bendrojoje rinkoje. Dėl to buvo būtina suderinti valstybių narių teisės aktus siekiant užtikrinti gerą vidaus rinkos veikimą.

               (3)

               Svarbu neignoruoti tų galimybių bei privalumų, kuriuos Bendrijos prekių ženklų sistema gali suteikti įmonėms, norinčioms įsigyti prekių ženklus.

               (4)

               Neatrodo būtina įgyvendinti visišką valstybių narių prekių ženklų teisės aktų suderinimą. Visiškai pakanka apsiriboti tų nacionalinių teisės aktų nuostatų, kurios turi tiesioginės įtakos vidaus rinkos veikimui, suderinimu.

               (5)

               Ši direktyva turėtų neatimti iš valstybių narių teisės ir toliau suteikti apsaugą prekių ženklams, įgytiems juos naudojant, tačiau turėtų į juos atsižvelgti tik įvertinant tokių ir registravimo būdu įgytų prekių ženklų santykį.

               (6)

               Valstybės narės turėtų savo nuožiūra nustatyti registravimo būdu įgyjamų prekių ženklų įregistravimo, registracijos panaikinimo ir jų pripažinimo negaliojančiais tvarką. Jos, pavyzdžiui, gali nustatyti prekių ženklų registravimo ir registracijos pripažinimo negaliojančia procedūrų formą, nuspręsti, ar ankstesnėms teisėms bus taikoma registravimo procedūra, ar panaikinimo procedūra, ar abi, ir, jeigu jos leidžia taikyti registravimo procedūrą ankstesnėms teisėms, ar taikyti užprotestavimo procedūrą, ar ex officio patikrinimo procedūrą, ar abi procedūras. Valstybės narės turėtų nustatyti prekių ženklų panaikinimo ar pripažinimo negaliojančiais pasekmes.

               (7)

               Ši direktyva neturėtų panaikinti galimybės prekių ženklams taikyti kitas nei valstybių narių prekių ženklų teisės aktų nuostatas, pvz., reguliuojančias nesąžiningą konkurenciją, civilinę atsakomybę arba vartotojų teisių apsaugą.

               (8)

               Šio teisės aktų suderinimo tikslams pasiekti reikia, kad registruoto prekių ženklo įgijimo bei jo išlaikymo sąlygos visose valstybėse narėse būtų iš esmės vienodos. Dėl to būtina išvardyti žymenų, galinčių būti prekių ženklais, pavyzdžius su sąlyga, jog tokie žymenys gali atskirti vienos įmonės prekes ar paslaugas nuo kitos įmonės prekių ar paslaugų. Turėtų būti pateiktas baigtinis atsisakymo registruoti arba registracijos negaliojimo pagrindų, pvz., jokio skiriamojo požymio nebuvimas arba prieštaravimas tarp prekių ženklo ir ankstesnių teisių, sąrašas, net jeigu kai kuriuos iš šių pagrindų valstybės narės gali pasirinkti savo nuožiūra ir dėl to gali palikti šiuos pagrindus savo teisės aktuose arba juos įtraukti į šiuos teisės aktus. Valstybės narės turėtų turėti teisę palikti savo teisės aktuose arba į juos įtraukti atsisakymo registruoti prekių ženklą arba registracijos pripažinimo negaliojančia pagrindus, susijusius su prekių ženklo įgijimo ir jo išlaikymo sąlygomis, kurioms nėra taikomos suderinimo nuostatos, pvz., atitinkamus reikalavimus prekių ženklo suteikimui, prekių ženklo galiojimo pratęsimui arba taisykles dėl mokesčių ar susijusias su proceso taisyklių nesilaikymu.

               (9)

               Norint sumažinti Bendrijoje įregistruotų ir saugomų prekių ženklų kiekį ir, atitinkamai, tarp jų iškylančių prieštaravimų skaičių, labai svarbu pareikalauti, kad įregistruoti prekių ženklai būtų faktiškai naudojami arba, jeigu nenaudojami, kad jų registracija būtų panaikinta. Būtina numatyti, kad prekių ženklas negali būti pripažintas negaliojančiu remiantis nenaudojamo ankstesnio prekių ženklo egzistavimu, nors valstybės narės gali savo nuožiūra taikyti tą patį principą prekių ženklo registracijos atžvilgiu arba nustatyti, kad prekių ženklu negali būti remiamasi pažeidimo procedūroje, jeigu pateikus prašymą nustatoma, kad prekių ženklas galėjo būti panaikintas. Visais šiais atvejais valstybės narės gali nustatyti atitinkamas proceso taisykles.

               (10)

               Siekiant palengvinti laisvą prekių ir paslaugų judėjimą, labai svarbu užtikrinti, kad įregistruoti prekių ženklai būtų vienodai apsaugoti pagal visų valstybių narių teisines sistemas. Vis dėlto tai neturi sudaryti valstybėms narėms kliūčių savo nuožiūra suteikti didesnę apsaugą reputaciją turintiems prekių ženklams.

               (11)

               Apsauga, suteikiama įregistruotu prekių ženklu, kurio funkcija visų pirma yra prekių ženklu garantuoti kilmę, turėtų būti absoliuti esant tapatumui tarp ženklo ir žymens bei tarp prekių ar paslaugų. Apsauga taip pat turėtų būti suteikiama ir esant ženklo panašumui į žymenį ir prekių arba paslaugų panašumui. Būtina pateikti panašumo sąvokos išaiškinimą, siejant tai su klaidinimo galimybe. Klaidinimo galimybė, kurios įvertinimas priklauso nuo daugelio elementų, ypač nuo prekių ženklo pripažinimo rinkoje, nuo asociacijos, kuri gali būti padaryta su naudojamu ar įregistruotu žymeniu, nuo prekių ženklo bei žymens ir jais žymimų prekių ar paslaugų panašumo laipsnio, turėtų lemti specialias tokios apsaugos sąlygas. Galimybės suklaidinti nustatymo būdai, o ypač įrodinėjimo pareiga, turėtų būti reglamentuojami nacionalinių proceso taisyklių, kurioms ši direktyva neturėtų daryti įtakos.

               (12)

               Siekiant užtikrinti teisinį tikrumą ir neteisingai nepažeisti ankstesnio prekių ženklo savininko interesų, svarbu numatyti, kad jis negali reikalauti registracijos pripažinimo negaliojančia ir prieštarauti vėlesnių už jo turimų prekių ženklų, apie kuriuos jis žinojo pakankamai ilgą laiką ir jų naudojimui neprieštaravo, naudojimui, išskyrus atvejus, kai paraiška vėlesniems prekių ženklams buvo pateikta turint nesąžiningų ketinimų.

               (13)

               Visoms valstybėms narėms privaloma laikytis Paryžiaus konvencijos dėl pramoninės nuosavybės apsaugos. Ši direktyva turi visiškai atitikti minėtos konvencijos nuostatas. Ši direktyva neturėtų turėti įtakos šia Konvencija numatytiems valstybių narių įsipareigojimams. Prireikus turėtų būti taikoma Sutarties 307 straipsnio antra pastraipa.

               (14)

               Ši direktyva neturėtų pažeisti valstybių narių įsipareigojimų, susijusių su Direktyvos 89/104/EEB perkėlimo į nacionalinę teisę terminu, numatytu I priedo B dalyje,

         PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:
   1 straipsnis
   Taikymo sritis
   Ši direktyva taikoma kiekvienam prekių ženklui prekių ar paslaugų atžvilgiu, kuris yra įregistruotas arba dėl kurio gali būti paduota paraiška įregistruoti valstybėje narėje kaip individualų, kolektyvinį, garantinį ar sertifikacijos ženklą, arba kuris yra įregistruotas arba kreipiamasi dėl jo registracijos Beniliukso intelektinės nuosavybės tarnyboje arba yra valstybėje narėje galiojančios tarptautinės registracijos objektas.
   2 straipsnis
   Žymenys, sudarantys prekių ženklą
   Prekių ženklas gali būti sudarytas iš bet kokio žymens, kurį galima pavaizduoti grafiškai, būtent, iš žodžių, įskaitant asmenvardžius, piešinių, raidžių, skaitmenų, išorinio prekių ar jų pakuotės vaizdo, su sąlyga, kad tokie žymenys leidžia atskirti vienai įmonei priklausančias prekes arba paslaugas nuo kitai įmonei priklausančių prekių arba paslaugų.
   3 straipsnis
   Atsisakymo registruoti ir negaliojimo pagrindai
   1.   Toliau išvardyti žymenys neregistruojami arba, jeigu įregistruoti, registracija gali būti pripažinta negaliojančia:

               a)

               žymenys, negalintys sudaryti prekių ženklo;

               b)

               prekių ženklai, neturintys jokių skiriamųjų požymių;

               c)

               prekių ženklai, sudaryti tiktai iš tokių žymenų arba nuorodų, kurie prekyboje gali būti naudojami žymėti rūšiai, kokybei, kiekiui, paskirčiai, vertei, geografinei kilmei arba prekių pagaminimo ar paslaugų suteikimo laikui, arba kitoms prekių ar paslaugų charakteristikoms;

               d)

               prekių ženklai, sudaryti tiktai iš tokių žymenų arba nuorodų, kurie dabartinėje kalboje, sąžiningoje ir nusistovėjusioje prekybos praktikoje yra tapę bendriniais;

               e)

               žymenys, susidedantys vien tik iš:

                           i)

                           formos, kurią nulemia pačių prekių rūšis;

                           ii)

                           prekių formos, būtinos techniniam rezultatui gauti;

                           iii)

                           formos, kuri prekėms suteikia esminę vertę;

               f)

               prekių ženklai, kurie prieštarauja viešajai tvarkai arba nusistovėjusiems moralės principams;

               g)

               prekių ženklai, kurie gali suklaidinti visuomenę dėl, pavyzdžiui, prekių ar paslaugų rūšies, kokybės ar geografinės kilmės;

               h)

               prekių ženklai, kurių įregistravimui kompetentingos institucijos nebuvo davusios sutikimo ir kuriuos pagal Paryžiaus konvencijos dėl pramoninės nuosavybės apsaugos (toliau – Paryžiaus konvencija) 6 ter straipsnį turi būti atsisakyta registruoti arba kurių registracija turi būti pripažinta negaliojančia.

         2.   Bet kuri valstybė narė gali numatyti, jog prekių ženklas neregistruojamas arba, jeigu įregistruotas, registracija gali būti pripažinta negaliojančia, jeigu:

               a)

               tokio prekių ženklo naudojimas gali būti uždraustas vadovaujantis valstybės narės ar Bendrijos kitų teisės aktų nei prekių ženklų teisės aktai nuostatomis;

               b)

               prekių ženkle yra didelę simbolinę vertę turintis žymuo, ypač jeigu tai religinis simbolis;

               c)

               prekių ženkle yra kitokių nei Paryžiaus konvencijos 6 ter straipsnyje nurodytų ir reikšmingų visuomenei ženklų, emblemų ir herbų, išskyrus atvejus, kai kompetentinga institucija valstybės narės teisės aktų numatyta tvarka yra davusi sutikimą jų įregistravimui;

               d)

               paraišką prekių ženklui įregistruoti pareiškėjas pateikė turėdamas nesąžiningų ketinimų.

         3.   Neatsisakoma registruoti prekių ženklą ar jo registracija nepripažįstama negaliojančia 1 dalies b, c arba d punktuose nurodyta tvarka, jeigu iki paraiškos įregistruoti padavimo datos ir vėliau jį naudojant prekių ženklas įgijo skiriamąjį požymį. Bet kuri valstybė narė gali papildomai numatyti, jog ši nuostata taikoma ir tada, kai skiriamasis požymis buvo įgytas po paraiškos įregistruoti padavimo arba registravimo datos.
   4.   Bet kuri valstybė narė gali numatyti, kad, nukrypstant nuo 1, 2 ir 3 dalių, toje valstybėje narėje iki Direktyvą 89/104/EEB įgyvendinančių nuostatų įsigaliojimo datos nustatyti atsisakymo registruoti arba registracijos pripažinimo negaliojančia pagrindai taikomi prekių ženklams, kuriems įregistruoti paraiškos buvo paduotos iki tos datos.
   4 straipsnis
   Kiti atsisakymo registruoti ar negaliojimo pagrindai, susiję su prieštaravimu ankstesnėms teisėms
   1.   Prekių ženklas neregistruojamas arba, jeigu įregistruotas, registracija gali būti pripažinta negaliojančia:

               a)

               jeigu jis yra tapatus ankstesniam prekių ženklui, o prekės ir paslaugos, kurioms jis yra pareikštas įregistruoti arba yra įregistruotas, yra tapačios prekėms arba paslaugoms, kurioms ankstesnis prekių ženklas yra saugomas;

               b)

               jeigu dėl savo tapatumo ar panašumo į ankstesnį prekių ženklą ir dėl prekių ar paslaugų, kurioms prekių ženklai yra skirti, tapatumo ar panašumo yra egzistuoja galimybė suklaidinti dalį visuomenės; suklaidinimo galimybė apima galimybę jį susieti su ankstesniu prekių ženklu.

         2.   1 dalyje nurodyti „ankstesni prekių ženklai“ reiškia:

               a)

               toliau išvardytus prekių ženklus, kurių paraiškos įregistruoti padavimo data yra ankstesnė už paraiškos įregistruoti kitą ženklą padavimo datą, prireikus atsižvelgiant į jiems prašomą suteikti prioritetą:

                           i)

                           Bendrijos prekių ženklus;

                           ii)

                           valstybėje narėje arba, jeigu kalbama apie Belgiją, Liuksemburgą ar Nyderlandus, – Beniliukso intelektinės nuosavybės tarnyboje įregistruotus prekių ženklus;

                           iii)

                           pagal valstybėje narėje galiojančius tarptautinius susitarimus įregistruotus prekių ženklus;

               b)

               Bendrijos prekių ženklus, kuriems pagal 1993 m. gruodžio 20 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 40/94 dėl Bendrijos prekių ženklo (5) teisėtai prašoma suteikti pirmenybę remiantis a punkto ii ir iii papunkčiuose nurodytu prekių ženklu, net jeigu pastarojo prekių ženklo buvo atsisakyta arba leista pasibaigti jo galiojimo laikui;

               c)

               a ir b punktuose nurodytų prekių ženklų paraiškas priklausomai nuo jų įregistravimo;

               d)

               prekių ženklus, kurie paraiškos įregistruoti prekių ženklą padavimo dieną arba, kai tinkama, prašymo suteikti prioritetą paraiškai įregistruoti prekių ženklą dieną yra plačiai žinomi valstybėje narėje, kai sąvoka „plačiai žinomi“ vartojama Paryžiaus konvencijos 6 bis straipsnio prasme.

         3.   Prekių ženklas taip pat neregistruojamas arba, jeigu įregistruotas, jo registracija pripažįstama negaliojančia, jeigu 2 dalies prasme jis yra tapatus ar panašus į ankstesnį Bendrijos prekių ženklą ir turi būti arba buvo įregistruotas tokioms prekėms ar paslaugoms, kurios nėra panašios į tas prekes ar paslaugas, kurioms buvo įregistruotas ankstesnis Bendrijos prekių ženklas, jeigu ankstesnis Bendrijos prekių ženklas turi reputaciją ir jeigu dėl vėlesnio prekių ženklo naudojimo be tinkamos priežasties gali atsirasti galimybė nesąžiningai pasinaudoti ankstesnio Bendrijos prekių ženklo privalumais arba pažeisti jo skiriamuosius požymius ar reputaciją.
   4.   Be to, bet kuri valstybė narė gali numatyti, kad prekių ženklas neregistruojamas arba jo registracija gali būti pripažinta negaliojančia, jeigu:

               a)

               jis yra tapatus arba panašus į ankstesnį nacionalinį prekių ženklą kaip jis apibrėžiamas 2 dalyje ir turi būti arba buvo įregistruotas prekėms ar paslaugoms, nepanašioms į prekes ar paslaugas, kurioms buvo įregistruotas ankstesnis prekių ženklas, jeigu toje valstybėje narėje ankstesnis prekių ženklas turi gerą reputaciją ir jeigu dėl vėlesnio prekių ženklo panaudojimo be tinkamos priežasties gali atsirasti galimybė nesąžiningai pasinaudoti ankstesnio prekių ženklo privalumais arba pažeisti ankstesnio prekių ženklo skiriamuosius požymius ar reputaciją;

               b)

               teisės į prekyboje naudojamą neregistruotą prekių ženklą arba į kitą žymenį buvo įgytos iki paraiškos įregistruoti vėlesnį prekių ženklą padavimo datos arba iki datos, kai buvo kreiptasi dėl prioriteto suteikimo paraiškai įregistruoti vėlesnį prekių ženklą, ir jeigu neįregistruotas prekių ženklas ar kitoks žymuo suteikia jo savininkui teisę uždrausti vartoti vėlesnį prekių ženklą;

               c)

               prekių ženklo naudojimas gali būti uždraustas dėl ankstesnių kitų nei 2 dalyje ir šios dalies b punkte nurodytų teisių, būtent dėl:

                           i)

                           teisės į vardą;

                           ii)

                           teisės į asmens atvaizdą;

                           iii)

                           autoriaus teisių;

                           iv)

                           pramoninės nuosavybės teisių;

               d)

               prekių ženklas yra tapatus arba panašus į ankstesnį kolektyvinį prekių ženklą, suteikiantį teises, kurių galiojimas pasibaigė ne anksčiau kaip prieš trejus metus iki paraiškos padavimo;

               e)

               prekių ženklas yra tapatus arba panašus į ankstesnį garantinį ar sertifikacijos ženklą, suteikiantį teises, kurių galiojimas pasibaigė per laikotarpį iki paraiškos padavimo, kurio trukmę nustato valstybė narė;

               f)

               prekių ženklas yra tapatus ar panašus į ankstesnį tapačioms ar panašioms prekėms ar paslaugoms įregistruotą prekių ženklą, kurio suteiktų teisių galiojimas pasibaigė, kadangi nebuvo pratęstas galiojimas per ne ilgesnį kaip dvejų metų laikotarpį iki paraiškos padavimo, išskyrus atvejus, kada ankstesnio prekių ženklo savininkas leido įregistruoti vėlesnį ženklą arba savo ženklo nenaudojo;

               g)

               prekių ženklas gali būti sumaišytas su paraiškos padavimo dieną užsienyje vartotu prekių ženklu ir kuris ten dar yra naudojamas su sąlyga, kad paraiškos padavimo dieną pareiškėjas elgėsi nesąžiningai.

         5.   Valstybės narės gali leisti, kad, esant atitinkamoms aplinkybėms, jeigu ankstesnio prekių ženklo ar kitų ankstesnių teisių savininkas sutinka su vėlesnio ženklo įregistravimu, nebūtina atsisakyti įregistruoti prekių ženklą arba jo registraciją pripažinti negaliojančia.
   6.   Bet kuri valstybė narė gali numatyti, kad, nukrypstant nuo 1–5 dalių, iki Direktyvą 89/104/EEB įgyvendinančių nuostatų įsigaliojimo datos numatyti atsisakymo registruoti arba registracijos pripažinimo negaliojančia pagrindai toje valstybėje bus taikomi prekių ženklams, kuriems paraiškos buvo paduotos iki tos datos.
   5 straipsnis
   Prekių ženklo suteikiamos teisės
   1.   Įregistruotas prekių ženklas suteikia savininkui išimtines teises į jį. Savininkas turi teisę uždrausti visoms trečiosioms šalims, neturinčioms jo sutikimo vartoti prekybos veikloje:

               a)

               bet kokį žymenį, tapatų prekių ženklui, kuriuo žymimos prekės arba paslaugos yra tapačios toms prekėms arba paslaugoms, kurioms prekių ženklas yra įregistruotas;

               b)

               bet kokį žymenį, kai dėl savo tapatumo ar panašumo į prekių ženklą ir dėl šiuo prekių ženklu ir žymeniu žymimų prekių arba paslaugų tapatumo ar panašumo yra galimybė suklaidinti dalį visuomenės; suklaidinimo galimybė apima žymens asocijavimosi su prekių ženklu galimybę.

         2.   Bet kuri valstybė narė taip pat gali numatyti, jog savininkas turi teisę neleisti visoms trečiosioms šalims be jo sutikimo naudoti prekybos veikloje bet kokį žymenį, tapatų arba panašų į prekių ženklą, kuriuo žymimos prekės arba paslaugos nėra panašios į tas, kurioms jis buvo įregistruotas, jeigu pastarasis turi reputaciją valstybėje narėje ir jeigu dėl žymens naudojimo be tinkamos priežasties nesąžiningai pasinaudojama prekių ženklo pranašumais arba pažeidžiamas skiriamasis prekių ženklo požymis ar pakenkiama jo reputacijai.
   3.   Vadovaujantis 1 ir 2 dalių nuostatomis, galima, inter alia, uždrausti:

               a)

               tokiu žymeniu ženklinti prekes arba jų pakuotę;

               b)

               siūlyti prekes, išleisti jas į rinką arba tuo tikslu sandėliuoti tokiu žymeniu pažymėtas prekes arba siūlyti ar teikti juo pažymėtas paslaugas;

               c)

               importuoti ar eksportuoti tokiu žymeniu paženklintas prekes;

               d)

               vartoti tokį žymenį komercinės veiklos dokumentuose arba reklamoje.

         4.   Jei pagal valstybės narės teisę žymens naudojimas 1 dalies b punkte ar 2 dalyje nurodytomis sąlygomis galėjo būti neuždraustas iki Direktyvą 89/104/EEB įgyvendinančių nuostatų įsigaliojimo toje valstybėje narėje datos, prekių ženklo suteikiamos teisės negali būti panaudotos užkirsti kelią toliau naudoti tokį žymenį.
   5.   1–4 dalių nuostatos neturi įtakos jokios valstybės narės nuostatoms dėl apsaugos prieš žymens naudojimą kitais nei prekių ar paslaugų atskyrimo tikslais, jeigu dėl tokio žymens naudojimo be tinkamos priežasties nesąžiningai pasinaudojama prekių ženklo privalumais arba pažeidžiami prekių ženklo skiriamieji požymiai ar pakenkiama jo reputacijai.
   6 straipsnis
   Prekių ženklo suteikiamų teisių apribojimas
   1.   Prekių ženklas nesuteikia jo savininkui teisės uždrausti trečiajai šaliai prekybos veikloje vartoti:

               a)

               savo vardą arba adresą;

               b)

               nuorodas, susijusias su prekių ar teikiamų paslaugų rūšimi, kokybe, kiekiu, paskirtimi, verte, geografine kilme, prekės pagaminimo ar paslaugos suteikimo laiku arba kitomis prekių ir paslaugų charakteristikomis;

               c)

               prekių ženklą, kai būtina nurodyti prekės ar paslaugos, pavyzdžiui, priedų ar atsarginių dalių, paskirtį,

         jei toks naudojimas atitinka sąžiningą pramoninį ar komercinį naudojimą.
   2.   Prekių ženklas nesuteikia jo savininkui teisės uždrausti trečiajai šaliai prekybos veikloje naudotis ankstesnėmis tiktai tam tikroje vietovėje taikomomis teisėmis, jeigu tokią teisę pripažįsta tos valstybės teisės aktai ir jei ji taikoma tik toje teritorijoje, kurioje ji yra pripažįstama.
   7 straipsnis
   Prekių ženklo suteikiamų teisių pasibaigimas
   1.   Prekių ženklas nesuteikia savininkui teisės uždrausti juo ženklinti prekes, kurios paties ženklo savininko arba su jo sutikimu buvo su tuo ženklu išleistos į rinką Bendrijoje.
   2.   1 dalies nuostatos netaikomos, jeigu savininkas turi teisėtas priežastis nesutikti su tolesniu prekių naudojimu komercinėje veikloje, ypač jei po išleidimo į rinką pasikeitė ar pablogėjo prekių kokybė.
   8 straipsnis
   Licencijavimas
   1.   Licencija gali būti suteikiama prekių ženklu žymėti visas arba tiktai kai kurias prekes ar paslaugas, kurioms jis įregistruotas, naudoti jį visoje valstybėje narėje arba tik jos dalyje. Licencijos gali būti išimtinės arba neišimtinės.
   2.   Prekių ženklo savininkas gali panaudoti to ženklo suteikiamas teises prieš licencijos turėtoją, pažeidusį bet kurią sutarties dėl licencijos nuostatą, susijusią su:

               a)

               jos trukme;

               b)

               prekių ženklo naudojimo forma, nurodyta registracijoje;

               c)

               prekių ar paslaugų, kurioms yra suteikta licencija, paskirtimi;

               d)

               teritorija, kurioje prekių ženklas gali būti naudojamas; arba

               e)

               licencijos turėtojo nurodytų pagamintų prekių ar suteiktų paslaugų kokybe.

         9 straipsnis
   Apribojimas dėl neprieštaravimo
   1.   Jeigu valstybėje narėje ankstesnio prekių ženklo savininkas, kaip nurodyta 4 straipsnio 2 dalyje, nors apie tai ir žinodamas, penkerius metus leido naudoti toje valstybėje narėje įregistruotą vėlesnį prekių ženklą, jis netenka teisės, remdamasis ankstesniu prekių ženklu, prašyti pripažinti vėlesnio prekių ženklo registraciją negaliojančia arba prieštarauti vėlesnio prekių ženklo naudojimui žymėti prekėms ar paslaugoms, kurioms šis prekių ženklas iki tol buvo naudojamas, išskyrus atvejus, kada vėlesnis prekių ženklas buvo pareikštas įregistruoti turint nesąžiningų ketinimų.
   2.   Bet kuri valstybė narė gali numatyti, kad 1 dalies nuostatos taikomos 4 straipsnio 4 dalies a punkte nurodyto ankstesnio prekių ženklo savininkui arba kitoms ankstesnėms teisėms, nurodytoms 4 straipsnio 4 dalies b arba c punktuose.
   3.   1 ir 2 dalyse nurodytais atvejais vėliau įregistruoto prekių ženklo savininkas neturi teisės prieštarauti ankstesnių teisių naudojimui, net jeigu jomis nebegalima daugiau pasinaudoti vėlesnio prekių ženklo atžvilgiu.
   10 straipsnis
   Prekių ženklo naudojimas
   1.   Jeigu per penkerius metus po registravimo procedūros pabaigos savininkas nepradėjo valstybėje narėje iš tikrųjų prekių ženklu žymėti prekių ar paslaugų, kurioms jis buvo įregistruotas, arba jeigu ženklo naudojimas buvo sustabdytas penkerius metus iš eilės, ženklui taikomos šia direktyva numatytos sankcijos, išskyrus atvejus, kai buvo nenaudojama dėl tinkamų priežasčių.
   Taikant pirmą pastraipą naudojimu taip pat laikoma:

               a)

               prekių ženklo naudojimas tokia forma, kuri skiriasi savo elementais, jeigu išlieka nepakitę įregistruoto ženklo skiriamieji požymiai;

               b)

               prekių arba jų pakuočių toje valstybėje narėje žymėjimas šiuo prekių ženklu išimtinai eksporto tikslu.

         2.   Jeigu prekių ženklas naudojamas turint jo savininko arba bet kurio kito asmens, kuris turi teisę naudoti kolektyvinį, garantijos ar sertifikacijos ženklą, sutikimą, laikoma, kad jį naudoja pats savininkas.
   3.   Kai prekių ženklai buvo įregistruoti iki Direktyvą 89/104/EEB įgyvendinančių nuostatų įsigaliojimo konkrečioje valstybėje narėje datos:

               a)

               jeigu iki tos datos galiojusios nuostatos numatė sankcijas už prekių ženklo nepertraukiamą nenaudojimą, laikoma, kad 1 dalies pirmoje pastraipoje nurodytas penkerių metų laikotarpis prasidėjo kartu su bet kuriuo tada jau prasidėjusiu nenaudojimo laikotarpiu;

               b)

               jeigu nebuvo galiojančios nuostatos dėl nenaudojimo iki tos datos, laikoma, kad 1 dalies pirmoje pastraipoje nurodytas penkerių metų laikotarpis prasideda anksčiausiai nuo tos datos.

         11 straipsnis
   Prekių ženklo nenaudojimo sankcijos teismo arba administraciniame procese
   1.   Prekių ženklas negali būti pripažintas negaliojančiu dėl to, kad egzistuoja prieštaraujantis ankstesnis ženklas, jeigu pastarasis neatitinka 10 straipsnio 1 ir 2 dalyse arba 10 straipsnio 3 dalyje keliamų reikalavimų.
   2.   Bet kuri valstybė narė gali numatyti, kad gali būti neleidžiama atsisakyti registruoti prekių ženklą tuo pagrindu, kad egzistuoja prieštaraujantis ankstesnis prekių ženklas, jeigu pastarasis neatitinka 10 straipsnio 1 ir 2 dalyse arba 10 straipsnio 3 dalyje keliamų reikalavimų.
   3.   Nepažeisdama 12 straipsnio, kada yra paduotas priešieškinis dėl panaikinimo, bet kuri valstybė narė gali nustatyti, jog prekių ženklas negali būti panaudotas pažeidimo procedūroje, jeigu pateikus prašymą yra nustatyta, kad prekių ženklas gali būti panaikintas pagal 12 straipsnio 1 dalį.
   4.   Jeigu ankstesnis ženklas buvo naudojamas žymėti tik dalį prekių ar paslaugų, kurioms jis buvo įregistruotas, taikant 1, 2 ir 3 dalis bus laikoma, jog jis yra įregistruotas tik tai prekių ar paslaugų daliai.
   12 straipsnis
   Panaikinimo pagrindai
   1.   Prekių ženklas gali būti panaikintas, jeigu penkerius metus iš eilės jis nebuvo faktiškai naudojamas valstybėje narėje žymėti prekes arba paslaugas, kurioms jis buvo įregistruotas, ir jeigu nebuvo tinkamų priežasčių jo nenaudoti.
   Tačiau niekas negali reikalauti, kad būtų panaikintos savininko teisės į prekių ženklą, jeigu laikotarpiu nuo penkerių metų nenaudojimo pasibaigimo ir prašymo panaikinti registraciją pateikimo iš tikrųjų buvo pradėtas arba atnaujintas prekių ženklo naudojimas.
   Neatsižvelgiama į naudojimą, pradėtą ar atnaujintą per trijų mėnesių laikotarpį iki prašymo panaikinti registraciją pateikimo, kuris prasidėjo ne anksčiau nei pasibaigus nepertraukiamam penkerių metų nenaudojimo laikotarpiui, jeigu savininkas ėmėsi priemonių dėl pradėjimo ar atnaujinimo tik sužinojęs apie galimą prašymo panaikinti registraciją pateikimą.
   2.   Nepažeidžiant 1 dalies, prekių ženklas gali būti panaikintas, jeigu po registravimo datos:

               a)

               dėl savininko veiksmų ar neveikimo jis tapo bendriniu pavadinimu prekyboje toms prekėms ar paslaugoms, kurioms jis buvo įregistruotas;

               b)

               paties savininko arba su jo sutikimu prekių ženklas buvo naudojamas žymėti prekes ar paslaugas, kurioms jis įregistruotas, taip, kad gali suklaidinti visuomenę ypač dėl tų prekių pobūdžio, kokybės ar geografinės kilmės.

         13 straipsnis
   Atsisakymo registruoti ženklą, registracijos panaikinimo ar pripažinimo negaliojančia tik tam tikroms prekėms ar paslaugoms pagrindai
   Jeigu pagrindai, dėl kurių atsisakoma registruoti prekių ženklą, panaikinti registraciją ar pripažinti negaliojančia, egzistuoja tik tam tikrų prekių ar paslaugų, kurioms jis įregistruotas, atžvilgiu, atsisakymas registruoti, registracijos panaikinimas ar pripažinimas negaliojančia taikomas tik toms prekėms ar paslaugoms.
   14 straipsnis
   Prekių ženklo registracijos pripažinimas negaliojančia arba panaikinimas a posteriori

   Jeigu prašoma pripažinti Bendrijos prekių ženklo pirmenybę prieš ankstesnį prekių ženklą, kurio buvo atsisakyta arba kurio galiojimo trukmei buvo leista pasibaigti, galima šio ankstesnio prekių ženklo registraciją pripažinti negaliojančia arba panaikinti a posteriori.
   15 straipsnis
   Specialios nuostatos kolektyviniams prekių ženklams, garantijos ir sertifikacijos ženklams
   1.   Nepažeisdamos 4 straipsnio valstybės narės, kurių teisės aktai leidžia įregistruoti kolektyvinius prekių ženklus, garantijos ar sertifikacijos ženklus, gali numatyti, kad tokie ženklai nebus registruojami, jų registracija panaikinama arba pripažįstama negaliojančia ir kitais nei 3 ir 12 straipsniuose nurodytais pagrindais, jeigu to reikalauja šių ženklų atliekama funkcija.
   2.   Nukrypdamos nuo 3 straipsnio 1 dalies c punkto valstybės narės gali numatyti, kad tokie žymenys arba nuorodos, kuriais prekyboje galima nurodyti geografinę prekių ar paslaugų kilmę, gali sudaryti kolektyvinius, garantijos ar sertifikacijos ženklus. Toks ženklas nesuteikia jo savininkui teisės uždrausti trečiajai šaliai naudoti tokius žymenis ar nuorodas prekyboje, jeigu ji laikosi sąžiningos praktikos pramoninėje ar komercinėje veikloje; ypač toks ženklas negali būti panaudotas prieš trečiąją šalį, kuri turi teisę naudoti geografinį pavadinimą.
   16 straipsnis
   Pateikimas
   Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų pagrindinių nacionalinės teisės aktų nuostatų tekstus.
   17 straipsnis
   Panaikinimas
   Direktyva 89/104/EEB su pakeitimais, padarytais sprendimu, nurodytu I priedo A dalyje, yra panaikinama nepažeidžiant valstybių narių įsipareigojimų, susijusių su minėtos direktyvos perkėlimo į nacionalinę teisę terminu, numatytu I priedo B dalyje.
   Nuorodos į panaikintą direktyvą laikomos nuorodomis į šią direktyvą ir skaitomos pagal II priede pateiktą atitikmenų lentelę.
   18 straipsnis
   Įsigaliojimas
   Ši direktyva įsigalioja dvidešimtą dieną nuo jos paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
   19 straipsnis
   Adresatai
   Ši direktyva skirta valstybėms narėms.

      Priimta Strasbūre, 2008 m. spalio 22 d.

            Europos Parlamento vardu

            Pirmininkas

         H.-G. PÖTTERING

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         J.-P. JOUYET

      (1)  OL C 161, 2007 7 13, p. 44.

      (2)  2007 m. birželio 19 d. Europos Parlamento nuomonė (OL C 146 E, 2008 6 12, p. 76) ir 2008 m. rugsėjo 25 d. Tarybos sprendimas.

      (3)  OL L 40, 1989 2 11, p. 1.

      (4)  Žr. I priedo A dalį.

      (5)  OL L 11, 1994 1 14, p. 1.

      I PRIEDAS
      A   DALIS
      Panaikinama direktyva su pakeitimais
      (nurodyta 17 straipsnyje)

                  Tarybos direktyva 89/104/EEB

                  (OL L 40, 1989 2 11, p. 1)

                  Tarybos sprendimas 92/10/EEB

                  (OL L 6, 1992 1 11, p. 35)

            B   DALIS
      Perkėlimo į nacionalinę teisę terminas
      (nurodytas 17 straipsnyje)

                  Direktyva

                  Perkėlimo terminas

                  89/104/EEB

                  1992 m. gruodžio 31 d.

      II PRIEDAS
      Atitikmenų lentelė

                  Direktyva 89/104/EEB

                  Ši direktyva

                  1 straipsnis

                  1 straipsnis

                  2 straipsnis

                  2 straipsnis

                  3 straipsnio 1 dalies a–d punktai

                  3 straipsnio 1 dalies a–d punktai

                  3 straipsnio 1 dalies e punkto įžanginiai žodžiai

                  3 straipsnio 1 dalies e punkto įžanginiai žodžiai

                  3 straipsnio 1 dalies e punkto pirmoji įtrauka

                  3 straipsnio 1 dalies e punkto i papunktis

                  3 straipsnio 1 dalies e punkto antroji įtrauka

                  3 straipsnio 1 dalies e punkto ii papunktis

                  3 straipsnio 1 dalies e punkto trečioji įtrauka

                  3 straipsnio 1 dalies e punkto iii papunktis

                  3 straipsnio 1 dalies f, g ir h punktai

                  3 straipsnio 1 dalies f, g ir h punktai

                  3 straipsnio 2, 3 ir 4 dalys

                  3 straipsnio 2, 3 ir 4 dalys

                  4 straipsnis

                  4 straipsnis

                  5 straipsnis

                  5 straipsnis

                  6 straipsnis

                  6 straipsnis

                  7 straipsnis

                  7 straipsnis

                  8 straipsnis

                  8 straipsnis

                  9 straipsnis

                  9 straipsnis

                  10 straipsnio 1 dalis

                  10 straipsnio 1 dalies pirma pastraipa

                  10 straipsnio 2 dalis

                  10 straipsnio 1 dalies antra pastraipa

                  10 straipsnio 3 dalis

                  10 straipsnio 2 dalis

                  10 straipsnio 4 dalis

                  10 straipsnio 3 dalis

                  11 straipsnis

                  11 straipsnis

                  12 straipsnio 1 dalies pirmas sakinys

                  12 straipsnio 1 dalies pirma pastraipa

                  12 straipsnio 1 dalies antras sakinys

                  12 straipsnio 1 dalies antra pastraipa

                  12 straipsnio 1 dalies trečias sakinys

                  12 straipsnio 1 dalies trečia pastraipa

                  12 straipsnio 2 dalis

                  12 straipsnio 2 dalis

                  13 straipsnis

                  13 straipsnis

                  14 straipsnis

                  14 straipsnis

                  15 straipsnis

                  15 straipsnis

                  16 straipsnio 1 ir 2 dalys

                  —

                  16 straipsnio 3 dalis

                  16 straipsnis

                  —

                  17 straipsnis

                  —

                  18 straipsnis

                  17 straipsnis

                  19 straipsnis

                  —

                  I priedas

                  —

                  II priedas


title: 1976 m. gruodžio 21 d. Tarybos direktyva dėl trichinelių (Trichinella spiralis) tyrimo naminių kiaulių šviežioje mėsoje, importuojamoje iš trečiųjų šalių

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

31977L0096

Oficialusis leidinys L 026 , 31/01/1977 p. 0067 - 0077 specialusis leidimas suomių kalba: skyrius 3 tomas 8 p. 0041  specialusis leidimas graikų k.: skyrius 03 tomas 17 p. 0042  specialusis leidimas švedų kalba: skyrius 3 tomas 8 p. 0041  specialusis leidimas ispanų kalba: skyrius 03 tomas 11 p. 0156  specialusis leidimas portugalų kalba skyrius 03 tomas 11 p. 0156

		Tarybos direktyva1976 m. gruodžio 21 d.dėl trichinelių (Trichinella spiralis) tyrimo naminių kiaulių šviežioje mėsoje, importuojamoje iš trečiųjų šalių(77/96/EEB)EUROPOS BENDRIJŲ TARYBA,atsižvelgdama į Europos ekonominės bendrijos steigimo sutartį,atsižvelgdama į 1972 m. gruodžio 12 d. Tarybos direktyvą 72/462/EEB dėl sveikatos ir veterinarinio patikrinimo problemų, importuojant galvijus, kiaules ir šviežią mėsą iš trečiųjų šalių [1], su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 75/379/EEB [2], ypač į jos 21 straipsnį,atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą,kadangi Direktyvos 72/462/EEB 21 straipsnyje Taryba numatė trichinelių šviežioje kiaulienoje aptikimo būdus ir procedūras;kadangi Direktyvos 72/462/EEB taikymas neduos norimo efekto, kol valstybėse narėse vyraus skirtumai dėl garantijų, susijusių su trichinelių šviežioje mėsoje, importuojamoje iš trečiųjų šalių, aptikimu; kadangi dėl to būtina nustatyti Bendrijos priemones šioje srityje;kadangi, siekiant apsaugoti vartotojų sveikatą, būtina sistemingai tirti šviežią kiaulieną, naudojant veiksmingais pripažintus metodus, siekiant pašalinti tą mėsą, kuri užkrėsta trichinelėmis;kadangi, jei tyrimas atliekamas eksportuojančioje trečiojoje šalyje, jis turi vykti skerdyklose, kurios atitinka tam tikrus reikalavimus ir kurios turi tinkamą įrangą turinčią tyrimų laboratoriją;kadangi, norint atskirti ištirtos mėsos pavyzdžius nuo dar neištirtų, būtina pažymėti trichinelėmis neužkrėstą mėsą specialiu ženklu;kadangi turėtų būti numatyta procedūra, nustatanti glaudų ir veiksmingą Komisijos bei valstybių narių bendradarbiavimą, įvertinant trečiosiose šalyse esančių įmonių pajėgumą atlikti tokį tyrimą ar dirbti su jau ištirta mėsa; kadangi taip pat turi būti numatyta procedūra, suderinanti technines sąlygas, ypač tas, kurios susijusios su tyrimų metodais, tyrimo laboratorijoms keliamus reikalavimus bei ištirtos mėsos ženklinimo tvarką su technine pažanga ir įgyta patirtimi;kadangi valstybėms narėms turėtų būti leidžiama priimti mėsą, kuri nebuvo ištirta dėl trichinelių eksportuojančioje trečiojoje šalyje, su sąlyga, kad ta mėsa yra apdorojama šaldant eksportuojančioje trečiojoje šalyje arba valstybėje narėje, kuriai ji skirta, ir tokiu būdu galimai esančios joje trichinelės yra nukenksmintos; kadangi tačiau šis apdorojimas turi būti atliekamas pagal tam tikras aiškiai nustatytas procedūras bei tam tikrus reikalavimus atitinkančiose įmonėse,PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:1 straipsnisŠioje direktyvoje vartojami Direktyvoje 72/462/EEB pateikti apibrėžimai.Be to:a) "šviežia mėsa" – tai naminių kiaulių šviežia mėsa;b) "tyrimas" – tai tyrimas trichinelėms šviežioje mėsoje aptikti.2 straipsnis1. Kad mėsa būtų leidžiama prekiauti Bendrijos viduje, trečiųjų šalių kilmės šviežia mėsa, į kurios sudėtį įeina skeleto raumenys (skersaruožiai raumenys), patikrinama, prižiūrint oficialiai paskirtam veterinarijos gydytojui bei jo atsakomybe.2. Tyrimas atliekamas pagal vieną iš I priede numatytų metodų visai skerdenai arba, jei tai neįmanoma, kiekvienai skerdenų pusei, ketvirčiui ar gabalui, importuotinam į Bendriją.3. Tyrimas atliekamas eksportuojančios šalies skerdykloje, patvirtintoje pagal Direktyvos 72/462/EEB 4 straipsnį ir turinčioje leidimą šį tyrimą atlikti pagal šios direktyvos 4 straipsnį.4. Tyrimas atliekamas prieš pažymint sveikumo ženklu, numatytu Direktyvos 72/462/EEB B priedo X skyriuje.5. Jei nėra galimybės atlikti tyrimą eksportuojančioje šalyje, valstybė narė, kuriai šviežia mėsa yra skirta, gali leisti įvežti mėsą į jos teritoriją su sąlyga, kad tyrimas jos teritorijoje bus atliekamas tuo pat metu, kaip ir Direktyvos 72/462/EEB 24 straipsnio 2 dalyje numatytas tinkamumo maistui patikrinimas veterinarijos poste, kaip apibrėžta minėtos direktyvos 27 straipsnio 1 pastraipos b punkte.6. a) Jei tyrimo rezultatai yra neigiami, šviežia mėsa po atliktų tyrimų nedelsiant paženklinama pagal III priedo reikalavimus.b) Kai ženklinama spalvotu spaudu, jo spalva turi atitikti Direktyvos 72/462/EEB 17 straipsnio 3 dalies reikalavimus.3 straipsnis1. Nukrypstant nuo 2 straipsnio nuostatų, valstybė narė, kuriai mėsa yra skirta, gali atleisti nuo prievolės tirti trečiųjų šalių arba tokių šalių atskirų dalių kilmės šviežią mėsą su sąlyga, kad mėsa yra sušaldyta pagal IV priedo nuostatas.2. Šis mėsos apdorojimas atliekamas eksportuojančioje trečiojoje šalyje esančioje įmonėje, kaip aprašyta 4 straipsnio 1 dalyje.Atliktą mėsos šaldymą eksportuojančioje trečiojoje šalyje turi patvirtinti oficialiai paskirtas veterinarijos gydytojas prie mėsos pridedame tinkamumo maistui sertifikate, nurodytame Direktyvos 72/462/EEB 22 straipsnio 3 dalyje.3. Jei mėsa nebuvo apdorota eksportuojančioje trečiojoje šalyje, ją būtina apdoroti 2 straipsnio 5 dalyje nurodytame veterinarijos poste.Atliktą mėsos šaldymą valstybėje narėje turi patvirtinti oficialiai paskirtas veterinarijos gydytojas prie mėsos pridedame tinkamumo maistui sertifikate, nurodytame Direktyvos 72/462/EEB 25 straipsnyje.4 straipsnis1. Dėl leidimo skerdyklai atlikti tyrimus, mėsos išpjaustymo įmonei – išpjaustyti ar iškaulinėti jau ištirtą mėsą ir įmonei – apdoroti mėsą šaldymo būdu, nurodytu 3 straipsnyje, sprendžiama 9 straipsnyje nustatyta tvarka. Be reikalavimų, nustatytų Direktyvos 72/462/EEB 4 straipsnyje, atsižvelgiama į garantijas dėl šios direktyvos laikymosi ir skerdyklų atveju:a) į tai, ar skerdykla turi mėsos tyrimui būtinas patalpas ir įrangą;b) į personalo, atsakingo už mėsos tyrimą, kvalifikaciją.Leidimas skerdyklai ir mėsos išpjaustymo įmonei suteikiamas tik tuo atveju, jei susijusios trečiosios šalies kompetentingos institucijos oficialiai pripažino, kad skerdykla ar mėsos išpjaustymo įmonė atitinka 5 straipsnio ir III priedo reikalavimus; taip pat skerdyklai tuo atveju, jei ji turi laboratoriją, atitinkančią II priedo I skyriaus reikalavimus, ir gali tenkinti kitų II priedo skyrių bei I priedo reikalavimus.Leidimas įmonei apdoroti šaldymo būdu suteikiamas tik tuo atveju, jei susijusios trečiosios šalies kompetentingos institucijos oficialiai pripažino, kad įmonė gali tenkinti IV priedo reikalavimus.2. Direktyvos 72/462/EEB 4 straipsnio 4 dalyje minimuose sąrašuose prie įmonių, kurioms buvo suteiktas leidimas, kaip apibrėžta 1 dalyje, pavadinimų įterpiama speciali nuoroda.5 straipsnis1. Skerdyklose, kurioms buvo suteiktas leidimas pagal 4 straipsnį, kiaulės, kurių mėsa skirta Bendrijai, turi būti skerdžiamos skirtingose patalpose arba, joms nesant, skirtingu laiku nei kiaulės, kurių mėsa nėra skirta Bendrijai, išskyrus atvejus, kai Bendrijai neskirtų kiaulių mėsa yra tiriama pagal tą pačią procedūrą.2. Ištirta mėsa, kurioje trichinelių nenustatyta, ir kuri skirta Bendrijai, išpjaustoma ir iškaulinama mėsos išpjaustymo įmonėse laikantis 4 straipsnio.Šiose mėsos išpjaustymo įmonėse mėsa turi būti išpjaustoma ir iškaulinama skirtingose patalpose arba, joms nesant, skirtingu laiku nei mėsa, kuri nėra skirta Bendrijai, išskyrus atvejus, kai Bendrijai neskirta mėsa yra tiriama pagal tą pačią procedūrą.6 straipsnisDirektyvos 72/462/EEB 5 straipsnyje numatytais tikrinimais patvirtinama, kad šios direktyvos yra laikomasi.7 straipsnisValstybės narės turi parengti ir pateikti Komisijai sąrašą 2 straipsnio 5 dalyje nurodytų veterinarijos postų, kuriuose gali būti:- atliekami tyrimai,- šaldoma pagal 3 straipsnio reikalavimus.Jos užtikrina, kad šie postai turėtų įrangą, būtiną minėtiems darbams atlikti.8 straipsnisKomisijos pasiūlymu Taryba iki 1979 m. sausio 1 d. sprendžia dėl I priede nurodytų metodų papildymo.9 straipsnis1. Kai laikomasi šiame straipsnyje nustatytos tvarkos, pirmininkas savo iniciatyva arba valstybės narės prašymu nedelsdamas klausimą perduoda Veterinarijos nuolatiniam komitetui (toliau – Komitetas), įsteigtam 1968 m. spalio 15 d. Tarybos sprendimu.2. Valstybių narių atstovų Komitete balsai skaičiuojami taip, kaip nustatyta Sutarties 148 straipsnio 2 dalyje. Pirmininkas nebalsuoja.3. Komisijos atstovas pateikia priemonių, kurios turi būti patvirtintos, projektą. Komitetas savo nuomonę dėl priemonių pareiškia per tokį laiką, kurį nustato pirmininkas, atsižvelgdamas į klausimo skubumą. Nuomonė patvirtinama 41 balso dauguma.4. Komisija patvirtina numatytas priemones ir nedelsdama jas įgyvendina, jeigu jos atitinka Komiteto nuomonę. Kai numatytos priemonės neatitinka Komiteto nuomonės arba nuomonė nepareiškiama, Komisija nedelsdama pateikia Tarybai pasiūlymą dėl priemonių, kurių turi būti imtasi.Taryba sprendžia kvalifikuota balsų dauguma.Jeigu Taryba per tris mėnesius nuo tos dienos, kai klausimas buvo jai perduotas, nepatvirtina jokių priemonių, pasiūlytas priemones patvirtina Komisija ir nedelsdama jas įgyvendina išskyrus tuos atvejus, kai Taryba nenubalsavo prieš tas priemones paprasta balsų dauguma.10 straipsnis9 straipsnis turi būti taikomas iki 1981 m. birželio 21 d.11 straipsnisValstybės narės priima įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie, įsigalioję ne vėliau kaip iki 1979 m. sausio 1 d., įgyvendina šią direktyvą. Apie tai jos nedelsdamos praneša Komisijai.12 straipsnisŠi direktyva skirta valstybėms narėms.Priimta Briuselyje, 1976 m. gruodžio 21 d.Tarybos varduPirmininkasA. P. L. M. M. van der Stee[1] OL L 302, 1972 12 31, p. 28.[2] OL L 172, 1975 7 3, p. 17.--------------------------------------------------I PRIEDASTRICHINELIŲ TYRIMO METODAII. TYRIMAS TRICHINOSKOPUa) ĮrangaTrichinoskopas su kaitinamąja lempa, kurio didinamoji galia – 50 arba nuo 80 iki 100 kartų.Kompresinis stiklas, susidedantis iš dviejų stiklo plokštelių, viena iš jų suskirstyta į lygius plotus; mažos išlenktos žirklutės, mažos žnyplės (pincetai), peilis mėginiams pjaustyti, mažos sunumeruotos talpyklos mėginiams atskirai laikyti, lašinimo pipetė, acto rūgšties stiklinė ir kalio hidroksido tirpalo stiklinė dekalcinavimui arba sausai mėsai suminkštinti.b) Mėginių ėmimasKai imama visa skerdena, reikia paimti bent vieną riešuto dydžio mėginį iš abiejų diafragmos kojelių prie perėjimo į raumeningąją dalį.Jei yra tik viena diafragmos kojelė, turi būti paimtas vienas dviejų riešutų dydžio mėginys. Kai nėra nė vienos diafragmos kojelės, reikia paimti du maždaug riešuto dydžio mėginius iš diafragmos šonkaulinės arba krūtinkaulio dalies arba iš liežuvio, žandikaulio ar pilvo raumenų.Kai turimi mėsos gabalai, iš kiekvieno gabalo reikia imti tris mėginius iš skeleto raumenų, kurie turi nedaug riebalų, jei įmanoma, riešuto dydžio, pasirenkant skirtingus taškus, kur įmanoma, arčiau kaulų ar sausgyslių.c) MetodasJei yra abi diafragmos kojelės, trichinelių tikrintojas privalo nuo kiekvieno iš minėtų mėginių, paimtų iš visos skerdenos, atpjauti septynis avižos grūdo dydžio gabaliukus, o iš viso – 14; jei yra tik viena diafragmos kojelė – 14 iš skirtingų vietų ir, jei įmanoma, – iš perėjimo į raumeningąją dalį; tada tyrėjas turi suspausti juos tarp stiklo plokštelių taip, kad galima būtų aiškiai įskaityti pro mikroskopo objektinį stiklą spausdintas raides. Jei tiriamoji mėsa yra sausa ir sena, mėginius prieš suspaudžiant būtina 10–20 minučių palaikyti minkštinančiame tirpale, kurio vieną dalį sudaro kalio hidroksidas ir maždaug dvi dalis – vanduo.Jei visos skerdenos atveju mėginiai turi būti imami iš diafragmos šonkaulinės ar krūtinkaulio srities, liežuvio, žandikaulio ar pilvo raumenų, tada iš kiekvieno mėginio atpjaunama 14 avižos grūdo dydžio mėginių, t. y. iš viso – 28.Kai imami mėsos gabalai, iš kiekvieno mėginio tyrėjas privalo atpjauti keturis avižos grūdo dydžio gabaliukus, iš viso – 12.Tiriant trichinoskopu, kiekvieną mėginį reikia apžiūrėti lėtai ir atidžiai. Jei tyrimo metu aptinkamos įtartinos vietos, kurių prigimties neįmanoma tiksliai nustatyti net pačiu galingiausiu trichinoskopu, jas reikia ištirti mikroskopu.Tyrimai mikroskopu turi būti atliekami taip, kad kiekvienas mėginys būtų apžiūrėtas lėtai ir atidžiai, o prietaisas didintų nuo 30 iki 40 kartų.Kai rezultatas neaiškus, tyrimą reikia tęsti imant naujus mėginius bei objektinius stiklus ir, jei reikia, naudojantis stipresnėmis didinančiomis priemonėmis, kol bus gauta reikalinga informacija. Tyrimas trichinoskopu turi tęstis bent tris minutes.Tirti trichinoskopu reikia mažiausiai šešias minutes tuo atveju, kai pakaitiniai mėginiai imami iš diafragmos kojelės šonkaulinės bei krūtinkaulio dalies, liežuvio, žandikaulio ar pilvo raumenų.Mažiausias tyrimui nustatytas laikas neapima to laiko, per kurį paimamas mėginys ar paruošiami preparatai.Per dieną tyrėjas neturėtų tirti daugiau kaip 840 gabalų, tačiau išimties atveju jis gali ištirti iki 1050 gabalų.II. DIRBTINIO VIRŠKINIMO METODASa) Įranga ir medžiagos:- peilis mėginių paėmimui,- mažos sunumeruotos sandarios talpyklos su pertvaromis mėginiams laikyti, jei būtina, iki pakartotino tyrimo,- inkubatorius,- 2–3 litrų talpos stiklinis piltuvėlis su stovu, jungiančioji guminė žarnelė, veržtuvai, suspaudžiantys jungiančiąją žarnelę,- plastmasinis sietas (apie 18 cm diametro ir maždaug apie 1 mm skylutėmis),- marlė,- mažas kūgio formos vamzdelis su uždaru galu,- stiklo blokų indas,- mėsos malimo įrankis,- stereomikroskopas,- virškinimo skystis, susidedantis iš:10 g pepsino (1200 u/g), 5 ml HCl (bent 37 %), sumaišyti su vienu litru vandens iš čiaupo.b) Mėginių ėmimas1. Kai tiriama visa skerdena, imamas mažiausiai 20 g mėginys iš abiejų diafragmos kojelių prie perėjimo į raumeningąją dalį. Kai diafragmos kojelių nėra, reikia paimti 20 g mėginį iš diafragmos šonkaulinės arba krūtinkaulio dalies arba iš liežuvio, žandikaulio ar pilvo raumenų.2. Kai turimi mėsos gabalai, imamas 20 g mėginys iš skeleto raumenų, kurie turi nedaug riebalų, o jei įmanoma – arčiau kaulų ar sausgyslių.c) MetodasJungtinis mėginys, paimtas iš 10 kiaulių skerdenos, turi būti paruoštas, imant po 10 g iš kiekvieno 20 g mėginio. Likusieji 10 g turi būti laikomi papildomam vieno mėginio tyrimui, jei to prireiktų.10 mėginių, kurių kiekvienas sveria po 10 g, turi sudaryti bendrą mėginį; jis turi būti sumalamas mėsos malimo įrankiu (jo skylučių diametras – 2 mm) ir padedamas ant sieto, iškloto marlės sluoksniu. Tada sietą reikia įdėti į piltuvėlį, gumine žarnele sujungtą su mažu smailėjančiu vamzdeliu sandariu galu; piltuvėlis turi būti iš krašto pripildomas virškinimo skysčiu, kol šis visiškai uždengs tyrimui skirtą medžiagą. Analizei skirtos medžiagos ir virškinimo skysčio santykis – nuo 1:20 iki 1:30.Praėjus 18–20 valandų nuo inkubacijos, kuri vyksta prie 37–39 °C, mažasis kūginis vamzdelis turi būti atjungtas ir pašalintas. Atsargiai nuleidus plūduriuojantį skystį, vamzdelio galelyje esančios nuosėdos rūpestingai praskalaujamos inde, o po 20–40 kartų didinančiu stereomikroskopu jose ieškoma trichinelių.Jei, ištyrus jungtinį mėginį, gaunamas teigiamas arba abejotinas rezultatas, likusieji pavyzdžiai tiriami kiekvienas atskirai, pridėjus nuo kiekvienos kiaulės po 20 g arba, kai imami mėsos gabalai – po 20 g iš kiekvieno gabalo, kaip buvo nurodyta b punkte.III. DIRBTINIO VIRŠKINIMO METODAS, KAI TIRIAMI BENDRI MĖGINIAIa) Įranga ir reagentai:- peilis ir žnyplės mėginių paėmimui,- mėsos malimo įrankis, kurio skylučių diametras – 2–3 mm,- 3 ml talpos Erlenmejerio kolba su guminiu arba vatos kamščiu,- 2000 ml talpos kūgio formos piltuvėlis,- paprastas A formos stovas, kurio ilgis – apie 28 cm, o vertikalė – 80 cm,- žiedas, kurio apytikslis diametras – 10–11 cm ir kurį galima tvirtinti prie koto,- užvarža su plokščiomis žnyplėmis (23 × 40 mm), kuri gali būti pritvirtinta prie stovo dvigubu sukabinimu,- Endekoto sietas Nr. 80 (akučių tankumas – 177 mm), kurio išorinis diametras – 11 cm, pagamintas iš žalvario ar nerūdijančio plieno,- plastmasinis piltuvėlis, kurio vidinis diametras – ne mažesnis kaip 12 cm,- paprastas tyrimų mikroskopas (didinamoji galia – 40 kartų), kuriame įtaisyta paprasta lempa, arba standartinis binoklinis mikroskopas (didinamojo galia – 40 kartų),- trichinoskopas su horizontaliu stalu kompresoriui,- naudojant trichinoskopą: dubuo, kuriame skaičiuojamos lervos, išoriniai kontūrai – kaip kompresoriaus, apimtis – apie 60–65 cm3.Šį indą galima būtų apibūdinti taip: 23 cm ilgio stiklo plokštelė, kurios storis atitinka paprasto kompresoriaus vieną plokštelę, tačiau plotis mažesnis, t. y. 4,5 cm, kadangi tai reikalinga 2 mm storio, 1,8 cm aukščio ir 17,5 cm ilgio stiklo plokštelės tvirtinimui prie apatinės plokštelės abiejų ilgųjų kraštų.Iš galų dubuo yra uždengtas dviem 5 cm ilgio, 1 cm aukščio ir 2 mm storio stiklo plokštelėmis, pritvirtintomis tiesiai ant apatinės plokštelės. Tokiu būdu, dubens aukštis, matuojant iš vidaus, sieks apie 1 cm.Plokštelės yra suklijuotos paprastais stiklo klijais. Apsaugos bei patogumo sumetimais, ypač kai dubuo pilnas, iš abiejų apatinės plokštelės galų paliekami maždaug 2,8 cm laisvi tarpai.Bendras indo tūris – apie 60–65 cm3,- naudojant mikroskopą, reikalingi Petri indai, kurių diametras 9 cm,- greičio žymeklis, naudojamas 1 cm2 tyrimo zonoms Petri indo dugne pažymėti,- keletas 10 litrų talpos šiukšlių dėžių, kurios reikalingos taikant aparatams valymą formalinu bei likusioms virškinimo sultims, kai gaunamas teigiamas rezultatas,- koncentruota (37 %) hidrochlorinė rūgštis,- 30000 vienetų viename grame "Merck" miltelių pavidalo pepsino arba žinomo stiprumo pepsino iš kitos firmos,- vienas ar du padėklai, ant kurių galima laikyti 100 mėsos pavyzdžių po 2 g.b) Mėginių ėmimas1. Kai tiriama visa skerdena, imamas 2 g mėginys iš abiejų diafragmos kojelių prie perėjimo į raumeningąją dalį. Kai diafragmos kojelių nėra, reikia paimti tokio paties dydžio mėginį iš diafragmos šonkaulinės arba krūtinkaulio dalies arba iš liežuvio, žandikaulio ar pilvo raumenų.2. Kai turimi mėsos gabalai, imamas maždaug 2 g mėginys iš skeleto raumenų, kurie turi nedaug riebalų, o jei įmanoma – arčiau kaulų ar sausgyslių.c) MetodasIš 100 atskirų kiaulienos mėginių turi būti paimta maždaug po 1 g. Šis jungtinis mėginys vieną kartą perleidžiamas per mėsmalę.Malta mėsa turi būti patalpinta į 3 litrų talpos Erlenmejerio kobą, pridedant į ją 7 g pepsino, apie 2 litrus vandens iš čiaupo, pašildyto maždaug iki 37–40 °C, ir 25 ml koncentruotos hidrochlorinės rūgšties. Mišinį reikia suplakti, kad ištirptų pepsinas.Tirpalo pH bus lygus 1,5–2.- Virškinimui Elenmejerio kolba turi būti 4 valandas inkubuojama 37 °C temperatūroje. Inkubacinio periodo metu ją reikia laikas nuo laiko pakratyti, pvz., kartą ar du per valandą.- Suvirškintas tirpalas turi būti perfiltruojamas per sietą į kūgio formos 2 litrų atskiriantį piltuvėlį ir bent valandai paliekamas ant stovo.- Iš viso apie 45 cm3 tūrio turi būti išleista iš piltuvėlio ir paskirstyta po tris Petri indus, kurių dugnai turi būti pažymėti 1 cm kvadratais po 15 ml kiekviename inde.- Kiekvienas Petri indo turinys turi būti kruopščiai ištirtas, ieškant pro mikroskopą (didinantį apie 40 kartų) trichinelių lervų.- Kai naudojami lervas skaičiuojantys indai, 45 cm3 turi būti paskirstyti į du indus ir ištirti trichinoskopu.Nuosėdose lervas galima atpažinti, ir dažnai drungname vandenyje pastebimos susisukančios bei išsisukančios "spiralės".Jei susidariusios nuosėdos nėra pakankamai skaidrios, jas būtina praskalauti. Galutinis 45 ml mėginys pilamas į bandymų vamzdelį ir paliekamas 15 minučių nusistovėti. Po to plūduriuojantis skystis turi būti pašalinamas jį išsiurbiant, o nuosėdos supilamos į 45 ml vandens suspensiją.Dar kartą leidus 15 minučių nusistovėti, plūduriuojantis skystis turi būti vėl atsargiai pašalintas jį išsiurbiant, ir nuosėdos kruopščiai praskalaujamos 20 ml vandens, prileisto iš krano į Petri indą, bei ištiriamos.Kai jungtinio mėginio analizės rezultatas teigiamas arba keliantis abejones, likusieji pavieniai mėginiai turi būti ištirti, pridėjus dar po 20 g nuo kiekvienos kiaulės arba, imant mėsos gabalus, pridedama po 20 g nuo kiekvieno gabalo, kaip aprašyta b punkte.--------------------------------------------------II PRIEDASI SKYRIUS TRICHINELIŲ (TRICHINELLA SPIRALIS) TYRIMO LABORATORIJOMS KELIAMI REIKALAVIMAI1. Trichinelių tyrimo laboratorijos turi būti šalia kiaulių skerdyklų ir, jei įmonė dar neturi tos įrangos, kuri atitinka direktyvos reikalavimus trečiosioms šalims, privalo turėti bent:a) rakinamą patalpą, tinkamai įrengtą mėginių paruošimui; jos sienos privalo būti lygios ir padengtos plaunama šviesia danga ar nudažytos iki 2 m aukščio. Mėginių paruošimo patalpa turi būti pritaikyta kiekvienam tyrimo metodui;b) tinkamai įrengta užrakinama patalpa darbui su trichonoskopu ir mikroskopu;c) tinkama ventiliacinė įranga ir, jei būtina, oro kondicionieriai, leidžiantys išlaikyti kambaryje ne aukštesnę kaip + 25 °C temperatūrą;d) tinkamas natūralus ir dirbtinis apšvietimas, nekeičiantis spalvų; tiesioginių saulės spindulių būtina išvengti;e) mėginių paruošimo patalpoje turi būti tinkami rankų plovimo ir dezinfekavimo įrenginiai;f) įranga patalpos užtamsinimui;g) jei reikia, šaldytuvai mėsos mėginių laikymui;h) prausykla, kurioje valoma ir dezinfekuojama tyrimų įranga (pvz., talpyklos, kuriose laikomi mėginiai, kompresoriai, peiliai ir žirklės), su- vandeniui atsparia grindų danga, netrūnijančia ir lengvai valoma ir dezinfekuojama,- lygiomis sienomis, kurios bent iki 2 m aukščio padengiamos plaunama šviesios spalvos danga arba dažais;i) persirengimo kambariai, praustuvai, poilsio kambariai bei tualetai su nutekamuoju vandeniu;j) praustuvai su bėgančiu karštu ir šaltu vandeniu bei valymo ir dezinfekavimo priemonės, vienkartiniai rankšluosčiai;k) vandeniui atsparios, nerūdijančios talpyklos su sandariai uždaromais dangteliais, skirtos mėginiams po tyrimo surinkti ir suprojektuoti taip, kad turinio niekas neleistinai negalėtų paimti;l) pakankamos karšto ir šalto geriamo vandens atsargos;m) nuotėkų pašalinimo įranga, atitinkanti skerdyklų patvirtinimo sąlygas;n) tinkama įranga, apsauganti nuo parazitų (vabzdžių, graužikų ir kt.).II SKYRIUS REIKALAVIMAI, TAIKOMI TRICHINELIŲ TYRIMO LABORATORIJŲ PERSONALUI, PATALPOMS, ĮRANGAI IR INSTRUMENTAMS2. Absoliuti švara bet kuriuo metu: darbuotojų, patalpų, įrenginių ir instrumentų:a) darbuotojai privalo dėvėti švarius darbo drabužius bei plautis rankas keletą kartų per darbo dieną ir po kiekvienos pertraukos;b) į trichinelių tyrimo laboratoriją neturi patekti joks gyvūnas;c) įranga bei instrumentai, kuriais naudojamasi, turi būti laikomi švariai ir tvarkingai. Juos privalu rūpestingai valyti ir dezinfekuoti keletą kartų per dieną bei darbo dienos pabaigoje.3. Visiems tikslams turi būti naudojamas geriamas vanduo.4. Darbuotojų, imančių tyrimams mėsos mėginius, sveikata turi atitikti Direktyvos 72/462/EEB B priedo IV skyriaus 11 ir 12 punktų taisykles.5. Mėsos mėginius tyrimams būtina paimti vos paskerdus gyvulį ir nedelsiant tirti skerdyklos laboratorijoje.Draudžiama šiuos tyrimus atlikti kitur.6. Kad ekspertai nenuvargtų, jiems turi būti suteikta galimybė keletą kartų per darbo dieną trumpai pailsėti.III SKYRIUS TRICHINOSKOPAMS KELIAMI REIKALAVIMAITrichinoskopų konstrukcija ir dizainas turi atitikti šiuos būtiniausius reikalavimus:1. Nesudėtingas veikimas.2. Intensyvus apšvietimas:- net ir apytamsiame kambaryje privalu pasiekti tikslų rezultatą,- šviesos šaltinis – 100 W (12 V) projekcinė lemputė.3. Atitinkama didinamoji galia:- normalus darbinis padidinimas: 50 kartų,- nuo 80 iki 100 kartų – tikslesniam įvertinimui tų objektų, kuriuos sunku aiškiai atpažinti esant normaliam padidinimui.4. Leidžiamoji galia:- esant bet kokiam padidinimui, turi būti matomas aiškių kontūrų ir ryškių spalvų vaizdas.5. Įjungimo mechanizmas:- kiekvienąkart pakeitus didinamąją galią, ryškus vaizdas turi būti nusistatyti automatiškai.6. Kontrastų išryškinimas:- kondensatorius privalo turėti irisinę diafragmą, kurios dėka galima padidinti kontrastą ir tokiu būdu geriau įžiūrėti sudėtingesnius atvejus,- irisinė diafragma privalo būti lengvai valdoma (pvz., valdymo svirtelė ant trichinoskopo pagrindo.7. Lengvas fokusavimas:- greitas fokusavimas derinimo žiedo dėka,- tikslus fokusavimas valdymo svirtelės dėka.8. Įtampos reguliavimas:- ryškumas turi būti lengvai nustatomas.9. Kompresoriaus judėjimas viena kryptimi:- automatinis blokavimo mechanizmas garantuoja kompresoriaus judėjimą viena kryptimi tokiu būdu išvengiant atsitiktinio perstatymo.10. Gerai matomas vaizdas projektoriaus ekrane.11. Projektoriaus ekranas:- mažiausiai 54 cm diametro,- didelė atspindėjimo galia,- ilgalaikis,- gali būti išardytas,- lengvai išvaloma.--------------------------------------------------III PRIEDASDĖL TRICHINELIŲ IŠTIRTOS MĖSOS ŽENKLINIMAS1. Ištirta mėsa ženklinama oficialiai paskirto veterinarijos gydytojo atsakomybe. Šiuo tikslu jis turi ir prižiūri:- ženklinimo instrumentus, kuriuos gali perduoti savo padėjėjams tik ženklinimo metu ir tik tam laikotarpiui, kuris būtinas šiam darbui atlikti,- 5 dalyje minimas korteles. Šias korteles jis perduoda padėjėjams tik tada, kai jas jau reikia panaudoti, ir tik tiek, kiek reikia.2. Ženklas turi būti apvalus, 2,5 cm diametro. Ženkle aiškiai įskaitomomis raidėmis privaloma pateikti tokią informaciją:- centro link rašoma didžioji raidė "T", kurios viršutinės dalies ilgis – 1 cm, plotis – 0,2 cm,- po raide "T" rašomas vienas iš išvardytų inicialų: CEE, EEG, EWG, EØF arba EEB. Raidžių aukštis – 0,4 cm.3. Skerdenos ženklinamos rašalu arba įspaudu įdeginta žyme vidinėje kumpių pusėje, kaip nurodyta 2 dalyje.4. Galvos turi būti ženklinamos rašalu ar įspaudu išdeginta žyme pagal 2 dalies reikalavimus.Išskyrus tuos mėsos gabalus, kuriems pagal Tarybos direktyvos 72/462/EEB B priedo X skyriaus 43 dalį nereikalingi sveikumo ženklai, visi kiti skerdyklose iš skerdenos paimti ir pagal taisykles paženklinti gabalai, ant kurių nėra spaudų, prieš pritvirtinant sveikumo ženklą, turi būti paženklinti pagal 2 dalies reikalavimus.Pirmiau minėtos 43 dalies antroje pastraipoje numatyta etiketė turi atitikti toliau pateikiamos 6 dalies reikalavimus.5. Ženklinimui gali būti naudojama ir apvali kortelė. Ši kortelė, pritvirtintina prie kiekvieno gabalo arba prie kiekvienos skerdenos, turi būti vienkartinė, pagaminta iš tvirtos medžiagos ir atitikti visus higienos reikalavimus. Ženkle aiškiai įskaitomomis raidėmis privaloma pateikti tokią informaciją:- centro link rašoma didžioji raidė "T",- po raide "T" rašomas vienas iš išvardytų inicialų: CEE, EEG, EWG, EØF arba EEB. Raidžių aukštis – 0,2 cm.6. Pirmiau minėtoje 4 dalyje nurodytos direktyvos B priedo X skyriaus 44 dalyje numatytoje etiketėje, be sveikumo ženklo, turi būti aiškiai įskaitomas ženklas, atitinkantis 2 dalyje numatytą ženklą.--------------------------------------------------IV PRIEDASMĖSOS ŠALDYMAS1. Jei mėsa atvežama sušaldyta, tokia būsena ją privaloma ir išlaikyti.2. Šaldymo patalpos techninė įranga ir energijos šaltinis turi užtikrinti, kad 6 dalyje nurodyta temperatūra būtų pasiekiama labai greitai ir išsilaikytų visoje patalpoje bei mėsoje.3. Prieš šaldant, būtina nuimti izoliacinę pakuotę, išskyrus mėsai, kuri, prieš patekdama į šaldymo patalpą, jau buvo sušaldyta iki 6 dalyje nurodytos temperatūros.4. Šaldymo patalpoje esančios siuntos turi būti laikomos atskirai ir užrakintos.5. Kiekvienos siuntos patekimo į šaldymo patalpą data ir laikas turi būti registruojami.6. Šaldymo patalpos temperatūra privalo siekti mažiausiai – 25 °C. Ji turi būti matuojama kalibruotais elektriniais temperatūros matavimo prietaisais ir nuolat registruojama. Negalima tiesiogiai matuoti šalto oro srautą. Instrumentai turi būti laikomi užrakinti. Registracijos žurnale būti atitinkami skaičiai iš patikrinimų registro apie importavimą bei data ir valanda, kai šaldymas buvo pradėtas ir baigtas, ir visi šie duomenys turi būti laikomi metus nuo jų užrašymo dienos.7. Mėsa, kurios diametras arba storis – iki 25 cm, turi būti šaldoma mažiausiai 240 valandų iš eilės, o ta, kurios diametras arba storis svyruoja tarp 25 cm ir 50 cm – bent 480 valandų iš eilės. Šis šaldymo procesas neturi būti taikomas mėsai, kurios diametras yra didesnis arba kuri yra storesnė. Šaldymo pradžia skaičiuojama nuo to momento, kai šaldymo patalpoje pasiekiama 6 dalyje nurodyta temperatūra.--------------------------------------------------