title: 1989 m. gegužės 3 d. Tarybos direktyva dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su specialios paskirties maisto produktais, suderinimo

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

31989L0398

Oficialusis leidinys L 186 , 30/06/1989 p. 0027 - 0032 specialusis leidimas suomių kalba: skyrius 13 tomas 19 p. 0051  specialusis leidimas švedų kalba: skyrius 13 tomas 19 p. 0051

		Tarybos direktyva1989 m. gegužės 3 d.dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su specialios paskirties maisto produktais, suderinimo(89/398/EEB)EUROPOS BENDRIJŲ TARYBA,atsižvelgdama į Europos ekonominės bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 100a straipsnį,atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą [1],bendradarbiaudama su Europos Parlamentu [2],atsižvelgdama į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [3],kadangi 1976 m. gruodžio 21 d. Tarybos direktyva 77/94/EEB dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su specialios paskirties maisto produktais [4], suderinimo su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 85/7/EEB [5], dėl keleto priežasčių buvo iš dalies pakeista; kadangi dėl naujų pakeitimų, siekiant aiškumo, turėtų būti parengta šios direktyvos nauja redakcija;kadangi Direktyva 77/94/EEB buvo priimta todėl, kad nacionalinių įstatymų, susijusių su specialios paskirties maisto produktais, skirtumai trukdė laisvam jų judėjimui, ir būtų galėję sudaryti nevienodas konkurencijos sąlygas, taip tiesiogiai veikdami bendrosios rinkos sukūrimą bei jos funkcionavimą;kadangi pradiniame etape derinant nacionalinius įstatymus, buvo numatyta priimti bendrąjį apibrėžimą ir nustatyti priemones, leidžiančias apsaugoti vartotoją nuo apgaulės, susijusios su šių produktų pobūdžiu, bei priimti šių produktų ženklinimo etiketėmis taisykles, kurių privaloma laikytis;kadangi produktai, kuriems taikoma ši direktyva, yra maisto produktai, kurių sudėtis ir paruošimas turi būti specialiai sukurti, siekiant patenkinti individualius asmenų, kuriems jie skirti, mitybos reikalavimus; kadangi dėl to gali tekti numatyti nuostatas, leidžiančias nukrypti nuo bendrųjų arba specialiųjų nuostatų, kurios būtų taikomos maisto produktams, siekiant įgyvendinti specifinius mitybos tikslus;kadangi nors specialiosiose nuostatose apibūdinti specialios paskirties maisto produktai gali būti efektyviai kontroliuojami pagal bendrąsias visų rūšių maisto produktų kontrolės taisykles, tai ne visada taikytina tiems maisto produktams, kuriems nėra parengtų specialiųjų nuostatų;kadangi pastaruoju atveju kontroliuojančioms institucijoms įprastos prieinamos priemonės tam tikrais atvejais negali leisti patikrinti, ar iš tikrųjų minėtas maisto produktas turi jam priskirtų specialios paskirties savybių; kadangi dėl to būtina priimti nuostatas, kad asmuo, atsakingas už tokių produktų pateikimą rinkai, prireikus padėtų kontroliuojančiai institucijai įgyvendinti jos veiklą;kadangi Bendrijos taisyklės dėl priedų šiuo metu rengiamos, todėl šia direktyva neįmanoma priimti nuostatų dėl priedų specialios paskirties maisto produktuose naudojimo, jeigu jie nepriklauso vienai iš I priede nurodytų grupių; kadangi dėl to būtina šį klausimą peržiūrėti tinkamu laiku;kadangi rengiamos specialiosios direktyvos, įgyvendinančios pagrindinius Bendrijos taisyklių ir jų pakeitimų principus, yra techninio pobūdžio priemonės; kadangi, siekiant supaprastinti ir pagreitinti procedūras, jų priėmimas turėtų būti patikėtas Komisijai;kadangi visais atvejais, kai Taryba suteikia Komisijai įgaliojimus įgyvendinti taisykles, susijusias su žmonėms vartoti skirtais maisto produktais, turėtų būti pateikta nuostata, kuri tarpininkaujant Sprendimu 69/414/EEB [6] įkurtam Maisto produktų nuolatiniam komitetui, nustatytų glaudaus valstybių narių ir Komisijos bendradarbiavimo tvarką;kadangi ši direktyva nekeičia laikotarpio, per kurį valstybės narės turi įgyvendinti Direktyvos 77/94/EEB reikalavimus,PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:1 straipsnis1. Šioje direktyvoje kalbama apie specialios paskirties maisto produktus.2. a) Specialios paskirties maisto produktai – tai produktai, kurie dėl savo specialios sudėties arba gamybos proceso aiškiai skiriasi nuo įprastų maisto produktų ir kurie tinka vartoti jų charakteristikoje nurodytais mitybos tikslais ir parduodami, nurodant jų paskirtį.b) Speciali paskirtis turi atitikti specifinius mitybos reikalavimus:i) tam tikros grupės žmonių, kurių virškinimo ar medžiagų apykaitos procesai yra sutrikę; arbaii) tam tikros grupės žmonių, kurie yra specialioje fiziologinėje būsenoje ir kuriems dėl to ypač naudinga suvartoti kontroliuojamą maisto produktuose esančių tam tikrų medžiagų kiekį; arbaiii) sveikų kūdikių ir mažų vaikų.2 straipsnis1. 1 straipsnio 2 dalies b punkto i ir ii papunktyje minimi produktai gali būti vadinami "dietiniais produktais".2. Ženklinant etiketėmis, pristatant ir reklamuojant įprastus maisto produktus, draudžiama:a) naudoti būdvardį "dietinis" atskirai arba žodžių junginyje, siekiant nurodyti šių maisto produktų paskirtį;b) bet kokį kitokį ženklinimą etiketėmis ar pristatymą, sudarantį įspūdį, kad su šiuo produktu yra susijęs vienas iš 1 straipsnyje minimų produktų.3. Tačiau atsižvelgiant į nuostatas, kurias reikės priimti pagal 13 straipsnyje nurodytą tvarką, bus leidžiama nurodyti, kad įprasti maisto produktai yra tinkami vartoti kaip specialios paskirties produktai, jeigu jie atitinka šią funkciją.Pirmiau išvardytomis nuostatomis gali būti nustatyta tokio šių produktų tinkamumo nurodymo tvarka.3 straipsnis1. 1 straipsnyje minimų produktų pobūdis ar sudėtis turi atitikti specialiąją paskirtį.2. Be to, 1 straipsnyje minimi produktai turi atitikti visas privalomas nuostatas, taikomas įprastiems maisto produktams, išskyrus jose padarytus pakeitimus, siekiant užtikrinti, kad jos atitiktų 1 straipsnyje pateiktus apibrėžimus.4 straipsnis1. Atskiros nuostatos taikytinos I priede išvardytoms specialios paskirties maisto produktų grupėms priimamos specialiosiomis direktyvomis.Šios specialiosios direktyvos visų pirma gali apimti:a) pagrindinius reikalavimus dėl šių produktų pobūdžio arba sudėties;b) nuostatas dėl žaliavų kokybės;c) higienos reikalavimus;d) leistinus pakeitimus, nurodytus 3 straipsnio 2 dalyje;e) priedų sąrašą;f) nuostatas dėl ženklinimo etiketėmis, pristatymo ir reklamos;g) bandinių atrinkimo tvarką ir analizės metodus, kad galima būtų patikrinti, ar jie atitinka šių specialiųjų direktyvų reikalavimus.Tokios specialiosios direktyvos priimamos:- e punktui – Tarybos, veikiančios 100a straipsnyje nurodyta tvarka,- kitiems punktams – 13 straipsnyje numatyta tvarka.Nuostatos, galinčios turėti įtakos visuomenės sveikatai, priimamos pasikonsultavus su Maisto produktų moksliniu komitetu, kuris buvo įkurtas Sprendimu 74/234/EEB [7].2. Specialios mitybinės paskirties medžiagų, t.y. vitaminų, mineralinių druskų, amino rūgščių ir kitokių medžiagų, skirtų dėti į specialios paskirties maisto produktus, sąrašas, taip pat joms taikomi grynumo reikalavimai bei, prireikus, vartojimo sąlygos priimami 13 straipsnyje nurodyta tvarka.5 straipsnisSąlygos, kuriomis ženklinant etiketėmis, pristatant ir reklamuojant gali būti daroma nuoroda į dietą ar į žmonių grupę, kuriai yra skirtas 1 straipsnyje nurodytas produktas, gali būti patvirtintos 13 straipsnyje numatyta tvarka.6 straipsnis1. Ženklinant etiketėmis ir naudojant ženklinimo etiketėmis būdus, pristatant bei reklamuojant 1 straipsnyje nurodytus produktus draudžiama jiems priskirti arba duoti suprasti juos turint savybių, apsaugančių, gydančių ar išgydančių kokią nors ligą.Išimtiniais ir aiškiai apibrėžtais atvejais, vadovaujantis 13 straipsnyje numatyta procedūra, galima numatyti nuostatas, leidžiančias nukrypti nuo pirmosios pastraipos. Jos gali būti taikomos tol, kol tokia procedūra bus visiškai užbaigta.2. Šio straipsnio 1 dalimi nedraudžiama platinti bet kokios naudingos informacijos ar rekomendacijų, skirtų tik medikams, mitybos specialistams ir farmacininkams.7 straipsnis1. 1978 m. gruodžio 18 d. Tarybos direktyva 79/112/EEB dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su maisto produktų ženklinimu etiketėmis, pristatymu ir reklama, suderinimo [8] su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 89/395/EEB [9], taikoma 1 straipsnyje nurodytiems produktams toliau išvardytomis sąlygomis.2. Turi būti nurodyta ne tik parduodamo produkto paskirtis, bet ir jo specifinės mitybinės savybės; tačiau 1 straipsnio 2 dalies b punkto iii papunktyje minimiems produktams vietoj šios nuorodos, nurodoma jų paskirtis.3. Produktų, dėl kurių pagal 4 straipsnį nebuvo priimta jokia specialioji direktyva, ženklinime turi atsispindėti informacija apie:a) tam tikras kokybines ir kiekybines sudedamąsias produkto dalis ar ypatingą gamybos procesą, kuris suteikia produktui savitas mitybines savybes;b) kilodžauliais ir kilokalorijomis išreikštą energinę produkto vertę ir angliavandenių, baltymų ir riebalų kiekį parduodamo produkto 100 gramų ar 100 mililitrų bei, jeigu reikia, nurodytame siūlomo suvartoti produkto kiekyje.Tačiau jeigu energinė vertė yra mažesnė nei 50 kilodžaulių (12 kilokalorijų) 100 gramų ar 100 mililitrų parduodamo produkto, šią informaciją galima pakeisti žodžiais "energinė vertė mažesnė nei 50 kilodžaulių (12 kilokalorijų) 100 gramų" arba žodžiais "energinė vertė mažesnė nei 50 kilodžaulių (12 kilokalorijų) 100 mililitrų".4. Specifiniai produktų, kuriems buvo priimta specialioji direktyva, ženklinimo etiketėmis reikalavimai turi būti nustatyti toje direktyvoje.8 straipsnis1. 1 straipsnyje nurodytus produktus leidžiama pateikti į mažmeninę rinką tik sufasuotus, o pakuotė turi apgaubti visą produktą.2. Tačiau siekdamos plėtoti mažmeninę prekybą valstybės narės gali leisti laikinai nukrypti nuo šių nuostatų, bet tik tuo atveju, kai parduodant produktą pateikiama ir 7 straipsnyje nurodyta informacija.9 straipsnisKad būtų galima atlikti efektyvią specialios paskirties maisto produktų, kurie nepriklauso nei vienai I priede išvardytai grupei valstybinę kontrolę, taikomos šios specifinės nuostatos:1. Kai pirmiau minėtas produktas yra pateikiamas į rinką pirmą kartą, gamintojas arba importuotojas, jei produktas gaminamas trečiojoje valstybėje, praneša valstybės narės kompetentingai institucijai produkto pardavimo vietą, pateikdamas jai ir produkto ženklinimo etiketėmis pavyzdį.2. Jei tas pats produktas vėliau pateikiamas į kitos valstybės narės rinką, gamintojas arba, atitinkamai, importuotojas pateikia valstybės narės kompetentingajai institucijai tą pačią informaciją, kartu nurodydamas pirmojo pranešimo gavėją.3. Prireikus, kompetentingai institucijai suteikiami įgaliojimai pareikalauti iš gamintojo ar, atitinkamai, iš importuotojo pateikti mokslinių tyrimų rezultatus ir duomenis, įrodančius, kad produktas atitinka 1 straipsnio 2 dalyje numatytus reikalavimus, o taip pat ir informaciją, numatytą 7 straipsnio 3 dalies a punkte. Jei šie tyrimai yra paskelbti lengvai prieinamoje publikacijoje, užtenka tik pateikti nuorodą į šią publikaciją.4. Valstybės narės privalo pranešti Komisijai apie šiame straipsnyje nurodytų kompetentingųjų institucijų tapatybę bei kitą su jomis susijusią vertingą informaciją.Komisija skelbia šią informaciją Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje.Išsamios šios straipsnio dalies nuostatas įgyvendinančios taisyklės gali būti priimtos pagal 13 straipsnyje nurodytą tvarką.5. Praėjus ketveriems metams po pranešimo apie šią direktyvą, Komisija siunčia Tarybai ataskaitą, ir, jei reikia, atitinkamus pasiūlymus dėl šio straipsnio įgyvendinimo.10 straipsnis1. Valstybės narės dėl priežasčių, susijusių su 1 straipsnyje minimų produktų sudėtimi, gamybos techninėmis charakteristikomis, pristatymu ar ženklinimu etiketėmis, nedraudžia ir neriboja jų prekybos, jeigu šie produktai atitinka šios direktyvos ir, prireikus, direktyvų, priimtų įgyvendinant šią direktyvą, reikalavimus.2. Šio straipsnio 1 dalis neturi įtakos nacionalinėms nuostatoms, kurios taikytinos nesant direktyvų, priimtų įgyvendinant šią direktyvą.11 straipsnis1. Jei valstybė narė turi pakankamai pagrįstų priežasčių manyti, kad specialios paskirties maisto produktas, nepriklausantis vienai iš I priede išvardytų grupių, neatitinka 1 straipsnio 2 dalyje numatytų reikalavimų ar yra pavojingas žmogaus sveikatai, nors jis ir yra laisvoje apyvartoje vienoje ar keliose valstybėse narėse, ta valstybė narė gali laikinai sustabdyti ar apriboti prekybą šiuo produktu savo teritorijoje. Apie tai ji nedelsdama informuoja Komisiją ir kitas valstybes nares ir pateikia tokio savo sprendimo motyvus.2. Komisija kiek įmanoma skubiau išanalizuoja suinteresuotos valstybės narės pateiktas priežastis, tarpininkaujama Maisto produktų nuolatinio komiteto pasitaria su valstybėmis narėmis ir po to nedelsdama pateikia savo nuomonę, ir imasi atitinkamų priemonių.3. Jei Komisija mano, kad galima apsieiti be nacionalinės priemonės arba kad ji turi būti pakeista, ji inicijuoja 13 straipsnyje numatytą procedūrą dėl atitinkamų priemonių priėmimo.12 straipsnis1. Kai valstybė narė dėl gautos naujos informacijos ar dėl to, kad priėmus vieną iš specialiųjų direktyvų buvo peržiūrėta esama informacija, turi pagrįstų priežasčių manyti, kad specialios paskirties maisto produktas yra pavojingas žmonių sveikatai, nors jis ir atitinka specialiosios direktyvos nuostatas, ta valstybė narė gali laikinai sustabdyti ar apriboti tokių nuostatų taikymą savo teritorijoje. Apie tai ji nedelsdama praneša Komisijai ir kitoms valstybėms narėms ir pateikia tokio sprendimo motyvus.2. Komisija kiek įmanoma skubiau išanalizuoja suinteresuotos valstybės narės pateiktas priežastis ir tarpininkaujama Maisto produktų nuolatinio komiteto pasitaria su valstybėmis narėmis, ir po to nedelsdama pateikia savo nuomonę, ir imasi atitinkamų priemonių.3. Jei Komisija mano, kad, siekiant išspręsti šio straipsnio 1 dalyje minimas problemas bei apsaugoti žmonių sveikatą, būtina iš dalies pakeisti šią direktyvą ar specialiąsias direktyvas, ji inicijuoja 13 straipsnyje numatytą procedūrą toms pataisoms priimti. Tokiu atveju valstybė narė, įgyvendinusi apsaugos priemones, gali jas ir toliau taikyti tol, kol bus priimtos pataisos.13 straipsnisJei turi būti laikomasi šiame straipsnyje numatytos tvarkos, pirmininkas savo iniciatyva arba valstybės narės atstovo prašymu perduoda šį klausimą nagrinėti Maisto produktų nuolatiniam komitetui, toliau vadinamam "Komitetu".Komisijos atstovas pateikia Komitetui numatomų priemonių projektą. Komitetas pareiškia savo nuomonę apie projektą per tokį laiką, kurį gali nustatyti pirmininkas, priklausomai nuo klausimo skubumo. Nuomonė patvirtinama balsų dauguma, kaip nustatyta Sutarties 148 straipsnio 2 dalyje, kai Taryba priima sprendimus Komisijos pasiūlymu. Valstybių narių balsai Komitete skaičiuojami taip, kaip numatyta tame straipsnyje. Pirmininkas nebalsuoja.Komisija priima numatytas priemones, jeigu jos atitinka Komiteto nuomonę.Jeigu numatytos priemonės neatitinka Komiteto nuomonės arba jei nuomonė nepareiškiama, Komisija nedelsdama pateikia Tarybai pasiūlymą dėl priimtinų priemonių. Taryba priima sprendimą nustatytąja balsų dauguma.Jeigu praėjus trims mėnesiams nuo klausimo perdavimo Tarybai dienos ji nesiėmė jokių veiksmų, Komisija priima pasiūlytąsias priemones.14 straipsnisŠiuo dokumentu Direktyva 77/94/EEB panaikinama.Nuorodos į panaikintąją direktyvą laikomos nuorodomis į šią direktyvą ir skaitomos pagal į II priede pateiktą koreliacijos lentelę.15 straipsnis1. Valstybės narės pakeičia savo įstatymus ir kitus teisės aktus taip, kad:- ne vėliau kaip nuo 1990 m. gegužės 16 d. būtų leista prekyba produktais, atitinkančiais šios direktyvos reikalavimus,- nuo 1991 m. gegužės 16 d. būtų draudžiama prekiauti produktais, kurie neatitinka šios direktyvos reikalavimų.Apie tai jos nedelsdamos praneša Komisijai.2. Šio straipsnio 1 dalis neturi įtakos toms nacionalinėms nuostatoms, kurios, nesant 4 straipsnyje minimų direktyvų, taikomos tam tikroms specialios paskirties maisto produktų grupėms.16 straipsnisŠi direktyva skirta valstybėms narėms.Priimta Briuselyje, 1989 m. gegužės 3 d.Tarybos varduPirmininkasP. Solbes[1] OL C 124, 1986 5 23, p. 7 ir OL C 161, 1987 6 19, p. 12.[2] OL C 99, 1987 4 13, p. 54 ir OL C 120, 1989 5 16.[3] OL C 328, 1986 12 22, p. 9.[4] OL L 26, 1977 1 31, p. 55.[5] OL L 2, 1985 1 3, p. 22.[6] OL L 291, 1969 11 19, p. 9.[7] OL L 136, 1974 5 20, p. 1.[8] OL L 33, 1979 2 08, p. 1.[9] OL L 186, 1989 6 30, p. 17.--------------------------------------------------I PRIEDASSpecialios paskirties maisto produktų grupės, kurioms atskiros nuostatos bus priimtos specialiosiose direktyvose [1]1. Mišiniai kūdikiams iki 4–6 mėn.2. Pienas ir kitas maistas kūdikiams, vyresniems nei 6 mėn., ir mažiems vaikams iki 3 m.3. Kūdikių maistas4. Mažai energijos turintis maistas skirtas svoriui kontroliuoti5. Dietinis maistas, skirtas specialiems medicininiams tikslams6. Mažai natrio turintis maistas, įskaitant ir mažai natrio ar natrio neturinčias dietines druskas7. Maistas, neturintis gluteno8. Maistas, reikalingas intensyviam raumenų darbui, ypač tinkantis sportininkams9. Maistas asmenims, kurių angliavandenių apykaita yra sutrikusi (diabetas)[1] Susitarta, kad ši direktyva neturės įtakos produktams, jau pateiktiems rinkai prieš ją priimant.--------------------------------------------------II PRIEDASKORELIACIJŲ LENTELĖDirektyva 77/94/EEB | Ši direktyva |1 straipsnio 1 dalis | 1 straipsnio 1 dalis |1 straipsnio 2 dalis | 2 straipsnio 2 dalis |1 straipsnio 3 dalis | — |2 straipsnio 1 dalis | 3 straipsnio 1 dalis |2 straipsnio 2 dalies pirma pastraipa | 2 straipsnio 1 dalis |2 straipsnio 2 dalies antra pastraipa | — |2 straipsnio 3 dalis | 2 straipsnio 2 dalis |2 straipsnio 4 dalis | 2 straipsnio 3 dalis |3 straipsnis | 3 straipsnio 2 dalis |— | 4 straipsnis |4 straipsnio 1 dalis | 6 straipsnio 1 dalis |4 straipsnio 2 dalis | 5 straipsnis |4 straipsnio 3 dalis | 6 straipsnio 2 dalis |5 straipsnio 1 dalis | 7 straipsnio 1 dalis |5 straipsnio 2 dalies a punktas | 7 straipsnio 2 dalis |5 straipsnio 2 dalies b ir c punktai | 7 straipsnio 3 dalies a ir b punktai |5 straipsnio 2 dalies d punktas | — |5 straipsnio 2 dalies e punktas | 7 straipsnio 4 dalis |5 straipsnio 3 dalis | — |6 straipsnis | 8 straipsnis |— | 9 straipsnis |7 straipsnio 1 dalis | 10 straipsnio 1 dalis |— | 10 straipsnio 2 dalis |7 straipsnio 2 dalis | — |8 straipsnis | — |— | 11 straipsnis |— | 12 straipsnis |9 straipsnis | 13 straipsnis |10 straipsnis | — |11 straipsnis | — |— | 14 straipsnis |12 straipsnis | 15 straipsnis |13 straipsnis | 16 straipsnis |— | I priedas |--------------------------------------------------


title: 1999 m. balandžio 26 d. Tarybos direktyva 1999/32/EB dėl sieros kiekio sumažinimo tam tikrose skystojo kuro rūšyse ir iš dalies keičianti Direktyvą 93/12/EEB

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

31999L0032

Oficialusis leidinys L 121 , 11/05/1999 p. 0013 - 0018

		Tarybos direktyva 1999/32/EB1999 m. balandžio 26 d.dėl sieros kiekio sumažinimo tam tikrose skystojo kuro rūšyse ir iš dalies keičianti Direktyvą 93/12/EEBEUROPOS BENDRIJŲ TARYBA,atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 130s straipsnio 1 dalį,atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą [1],atsižvelgdama į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [2],veikdama Sutarties 189c straipsnyje numatyta tvarka [3],(1) kadangi Bendrijos aplinkosaugos politikos tikslai ir principai, išdėstyti aplinkos veiksmų programose, o ypač Penktojoje aplinkosaugos veiksmų programoje [4], remiantis Sutarties 130r straipsnyje suformuluotais ir ginamais principais, ypač nukreiptais į tai, kad būtų užtikrinta veiksminga visų žmonių apsauga nuo pripažintų pavojaus rūšių, kurį sukelia išmestas sieros dioksidas, ir būtų apsaugota aplinka, neleidžiant išmesti tiek sieros, kad būtų viršijami kritinė apkrova ir kritiniai lygiai;(2) kadangi Sutarties 129 straipsnyje numatyta, kad sveikatos apsaugos reikalavimai turi būti sudedamoji kitų Bendrijos politikos krypčių dalis; kadangi Sutarties 3 straipsnio o punkte taip pat numatyta, kad Bendrijos veikla turėtų prisidėti prie aukšto sveikatos apsaugos lygio sukūrimo;(3) kadangi išmestas sieros dioksidas didina su rūgštėjimu susijusias problemas Bendrijoje; kadangi sieros dioksidas turi tiesioginę įtaką žmonių sveikatai ir aplinkai;(4) kadangi rūgštėjimas ir atmosferinis sieros dioksidas kenkia jautrioms ekosistemoms, mažina biologinę įvairovę ir mažina patogumų vertę, taip pat žalingai veikia javų auginimą ir miškų augimą; kadangi miestuose iškrintantys rūgštūs lietūs gali labai pakenkti pastatams ir architektūros paveldui; kadangi tarša sieros dioksidu taip pat gali turėti didelę įtaką žmonių sveikatai, ypač tiems gyventojams, kuriuos kamuoja kvėpavimo susirgimai;(5) kadangi rūgštėjimas yra už valstybių sienų išeinantis reiškinys, reikalaujantis priimti sprendimus tiek Bendrijos, tiek ir nacionaliniu arba vietos lygiu;(6) kadangi išmestas sieros dioksidas padeda atmosferoje susidaryti kietosioms dalelėms;(7) kadangi Bendrija ir atskiros valstybės narės yra JT-EKK Tolimų oro teršalų pernašų konvencijos susitariančiosios šalys; kadangi antrajame JT-EEK protokole dėl tarpvalstybinės taršos sieros dioksidu numatyta, kad susitariančiosios šalys turėtų sumažinti išmetamą sieros dioksido kiekį 30 % arba daugiau, kaip numatyta pirmajame protokole, ir kadangi JT-EEK protokolas pagrįstas prielaida, kad kritiniai kiekiai ir lygiai kai kuriose jautriose srityse ir toliau bus viršijami; kadangi ir toliau bus reikalingos priemonės sieros dioksido išmetimui mažinti, jeigu bus siekiama Penktosios aplinkosaugos veiksmų programos tikslų; kadangi todėl susitariančiosios šalys toliau turėtų pastebimai mažinti sieros dioksido išmetimą;(8) kadangi natūraliai naftoje ir akmens anglyje nedideliais kiekiais esanti siera, dešimtmečiais buvo laikoma vyraujančiu sieros dioksido išmetimo šaltiniu, kuris yra pagrindinė "rūgštaus lietaus" priežastis ir viena svarbiausių oro taršos daugelyje miestų ir pramoninių rajonų priežasčių;(9) kadangi paskutiniu metu Komisija paskelbė pranešimą apie ekonomiškai efektyvią strategiją stengiantis įveikti rūgštėjimą Bendrijoje; kadangi buvo nustatyta, kad sieros dioksido, atsirandančio deginant tam tikras skysto kuro rūšis, išmetimo kontrolė yra neatskiriama sudedamoji ekonomiškai efektyvios strategijos dalis; kadangi Bendrija pripažįsta, jog reikalingos visoms kitoms kuro rūšims skirtos priemonės;(10) kadangi tyrimais buvo parodyta, kad nauda, gauta dėl sieros išmetimo mažinimo sumažinant sieros kiekį kure, dažnai bus didesnė negu šioje direktyvoje įvertintos pramonei skirtos išlaidos, ir kadangi yra technologijos, sukurtos sieros kiekiui skystajame kure sumažinti;(11) kadangi pagal Sutarties 3b straipsnyje nurodytus subsidiarumo ir proporcingumo principus tikslas sumažinti sieros dioksido išmetimą deginant tam tikras skysto kuro rūšis negali būti veiksmingai pasiektas, jeigu valstybės narės veiks atskirai; kadangi nesuderinti veiksmai nesuteikia garantijų, kad norimas tikslas bus pasiektas ir neretai duoda priešingus rezultatus, o tai gali pasireikšti dideliu paveiktų produktų rinkos nepastovumu; kadangi atsižvelgiant į poreikį sumažinti sieros dioksido išmetimą visoje Bendrijoje, veiksmai Bendrijos lygiu būtų efektyvesni; kadangi šioje direktyvoje apsiribojama minimaliais reikalavimais, kurie reikalingi norimam tikslui pasiekti;(12) kadangi 1993 m. kovo 23 d. Tarybos direktyvoje 93/12/EEB, susijusioje su sieros kiekiu tam tikrų rūšių skystajame kure, [5] Komisijos buvo paprašyta pateikti Tarybai pasiūlymą, nustatantį mažesnes sieros kiekio gazolyje ribas ir naujas ribas aviaciniam žibalui; kadangi, remiantis sąnaudų efektyvumo tyrimais, derėtų nustatyti sieros kiekio ribas kitų rūšių skystajame kure, ypač sunkiajame mazute, bunkeriniame kure, jūriniame gazolyje ir gazolyje;(13) kadangi pagal Sutarties 130t straipsnį ši direktyva neturėtų kliudyti bet kuriai valstybei narei išlaikyti arba įvesti griežtesnes saugos priemones; kadangi šios priemonės turi atitikti Sutartį ir apie jas turi būti pranešama Komisijai;(14) kadangi prieš įvesdama naujas griežtesnes saugos priemones bet kuri valstybė narė turėtų pranešti Komisijai apie priemonių projektą pagal 1983 m. kovo 28 d. Tarybos direktyvą 83/189/EEB, nustatančią informacijos apie techninius standartus ir reglamentus teikimo tvarką [6];(15) kadangi dėl ribinio sieros kiekio sunkiajame mazute reikia numatyti leidžiančias nukrypti nuostatas valstybėms narėms ir regionams, kur tai leidžia aplinkosaugos sąlygos;(16) kadangi dėl ribinių sieros verčių sunkiajame mazute taip pat reikia numatyti leidžiančias nukrypti nuostatas dėl jų naudojimo kurą deginančiuose įrenginiuose, kurios atitinka ribines išmetimo vertes, nustatytas 1988 m. lapkričio 24 d. Tarybos direktyvoje 88/609/EEB [7] dėl stambių deginimo įmonių išmetamų į orą tam tikrų teršalų ribojimo; kadangi atsižvelgiant į būsimus Direktyvos 88/609/EEB pataisymus gali reikėti patikslinti ir prireikus pataisyti kai kurias šios direktyvos nuostatas;(17) kadangi naftos perdirbimo gamykloms, neįtrauktoms į šios direktyvos 3 straipsnio 3 dalies i punkto c papunkčio taikymo sritį, apskaičiuotas sieros dioksido išmetimo vidurkis turėtų neviršyti Direktyvoje 88/609/EEB arba būsimuose jos pataisymuose nustatytų ribinių kiekių; kadangi taikydamos šią direktyvą valstybės narės turėtų atsižvelgti į tai, kad kurą pakeičiant kitu, 2 straipsnyje neišvardytu kuru, neturėtų padidėti rūgštinančių teršalų išmetimas;(18) kadangi 0,2 % dydžio ribinė vertė sieros kiekiui gazolyje jau yra nustatyta Direktyva 93/12/EEB; kadangi iki 2008 m. sausio 1 d. ši ribinė vertė turėtų būti pakeista į 0,1 %;(19) kadangi pagal 1994 m. Stojimo aktą Austrija ir Suomija turi teisę nukrypti nuo Direktyvos 93/12/EEB nuostatų dėl sieros kiekio gazolyje ketverių metų laikotarpiu nuo įstojimo dienos;(20) kadangi 0,2 % (nuo 2000 m.) ir 0,1 % (nuo 2008 m.) ribinės sieros kiekio vertės gazolyje, skirtame naudoti jūrų laivuose, gali sukelti techninių ir ekonominių problemų Graikijoje, visoje jos teritorijoje, Ispanijoje Kanarų salose, Prancūzijoje Prancūzijos užjūrio departamentuose ir Portugalijoje Maderos ir Azorų archipelaguose; kadangi leidžianti nukrypti nuostata Graikijai, Kanarų saloms, Prancūzijos užjūrio departamentams ir Maderos ir Azorų salynams neturėtų sukelti neigiamos įtakos laivyboje naudojamo gazolio rinkai ir atsižvelgiant į tai laivyboje naudojamo gazolio eksportas iš Graikijos, Kanarų salų, Prancūzijos užjūrio departamentų bei Maderos ir Azorų archipelagų į kitas valstybes nares turėtų atitikti galiojančius importuojančių valstybių narių reikalavimus; kadangi todėl Graikijai, Kanarų saloms, Prancūzijos užjūrio departamentams bei Maderos ir Azorų archipelagams turėtų būti numatyta leidžianti nukrypti nuostata dėl svorio vienetais išreikštų ribinių sieros verčių laivyboje naudojamame gazolyje;(21) kadangi sieros išmetimas, atsirandantis dėl laivininkystės veiklos, t. y. dėl didelį sieros kiekį turinčio bunkerinio kuro deginimo, prisideda prie taršos sieros dioksidu ir rūgštėjimo problemų; kadangi tebevykstančiose ir būsimose derybose dėl MARPOL Konvencijos Tarptautinėje jūrų organizacijoje (JTO) Bendrija gins daug veiksmingesnę SOx išmetimams jautrių sričių apsaugą ir bunkerinio mazuto įprastų ribinių verčių mažinimą (nuo dabartinės 4,5 %); kadangi turėtų būti tęsiamos Bendrijos iniciatyvos paskelbti Šiaurės jūrą (Lamanšą) ypatinga žemo SOx išmetimo kontroliavimo sritimi;(22) kadangi reikia nuodugniau ištirti rūgštėjimo poveikį ekosistemoms ir žmogaus organizmui; kadangi Bendrija šiems tyrimams padeda pagal Penktąją bendrąją tyrimų programą [8];(23) kadangi tais atvejais, kai nutrūksta žalios naftos, naftos produktų ar kitų angliavandenilių tiekimas, Komisija gali leisti nustatyti aukštesnes ribas atskiros valstybės narės teritorijoje;(24) kadangi valstybės narės turėtų sukurti atitinkamus mechanizmus, kad būtų galima kontroliuoti, ar laikomasi šios direktyvos nuostatų; kadangi ataskaitos apie sieros kiekį skystajame kure turėtų būti pateikiamos Komisijai;(25) kadangi dėl didesnio aiškumo reikia iš dalies pakeisti Direktyvą 93/12/EEB,PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:1 straipsnisTikslas ir taikymo sritis1. Šios direktyvos tikslas — sumažinti sieros dioksido išmetimą, atsirandantį deginant tam tikrų rūšių skystąjį kurą, ir tuo būdu sumažinti tokių išmetimų sukeliamą žalingą poveikį žmonėms ir aplinkai.2. Sieros dioksido išmetimą, atsirandantį deginant tam tikras iš naftos gaunamo skystojo kuro rūšis, galima sumažinti nustatant sieros kiekio tokiame kure ribas kaip sąlygą jį naudoti valstybių narių teritorijoje.Tačiau šioje direktyvoje nustatyti sieros kiekio tam tikrose iš naftos gaunamose skystojo kuro rūšyse apribojimai netaikomi:a) - iš naftos gautoms jūriniuose laivuose naudojamoms skystojo kuro rūšims, išskyrus tas, kurios įtrauktos į 2 straipsnio 3 dalyje pateiktą apibrėžimą,- jūriniam gazoliui, naudojamam laivuose, kertančiuose sieną tarp trečiosios šalies ir bet kurios valstybės narės;b) toms kuro rūšims, kurios skirtos perdirbti prieš galutinį sudeginimą;c) toms kuro rūšims, kurios turi būti perdirbamos naftos perdirbimo pramonėje.2 straipsnisSąvokosŠioje direktyvoje:1. sunkusis mazutas — tai:- bet koks iš naftos gautas skystasis kuras, priskiriamas KN kodams 27100071–27100078, arba- bet koks iš naftos gautas skystasis kuras, bet ne gazolis, kaip apibrėžta šio straipsnio 2 ir 3 dalyse, kuris dėl nustatytų distiliavimo ribų patenka į kurui skirto sunkiojo mazuto kategoriją ir kurio mažiau nei 65 % tūrio (kartu su nuostoliais) distiliuojama 250 °C temperatūroje ASTM D86 metodu. Jeigu distiliavimo negalima atlikti ASTM D86 metodu, naftos produktas taip pat patenka į sunkiojo mazuto kategoriją;2. gazolis — tai:- bet koks iš naftos gautas skystasis kuras, priskiriamas KN kodams 27100067–27100068, arba- bet koks iš naftos gautas skystasis kuras, kuris dėl nustatytų distiliavimo ribų patenka į kurui skirtų vidurinių distiliatų kategoriją ir kurio ne mažiau kaip 85 % tūrio (kartu su nuostoliais) distiliuojama 350 °C temperatūroje ASTM D86 metodu.Dyzelinas, kaip apibrėžta 1998 m. spalio 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 98/70/EB 2 straipsnio 2 dalyje dėl benzino ir dyzelino kokybės ir iš dalies keičiančios Tarybos direktyvą 93/12/EEB [9], yra nepriskiriami šiam apibrėžimui. Kuras, naudojamas ne magistralinėse mobiliose mašinose ir žemės ūkio traktoriuose, taip pat nepriskiriamas šiam apibrėžimui;3. jūrinis gazolis — tai laivyboje naudoti skirtas kuras, kuris atitinka šio straipsnio 2 dalies apibrėžimą arba kurio klampumas ar tankis atitinka ISO 8217 (1996) jūriniams distiliatams I lentelėje nurodyto klampumo ar tankio ribas;4. ASTM metodas — tai Amerikos tyrimų ir medžiagų organizacijos 1976 m. leidime nurodyti naftos produktų ir tepalinių produktų apibrėžimai ir techninės charakteristikos;5. kurą deginantis įrenginys — tai bet koks techninis aparatas, kuriame kuras oksiduojamas, kad būtų galima naudoti taip gautą šilumą;6. kritinė apkrova — tai kiekybinis vieno arba kelių teršalų poveikio įvertinimas, kai, esant žemesnėms vertėms, pagal dabar turimas žinias nepasireiškia pastebimas pavojingas poveikis jautriems aplinkos elementams.3 straipsnisDidžiausias sieros kiekis sunkiajame mazute1. Valstybės narės imasi veiksmų, reikalingų užtikrinti, kad nuo 2003 m. sausio 1 d. jų teritorijoje sunkusis mazutas, kuriame esantis sieros kiekis viršija 1,00 masės procentą, nebus naudojamas.2. Jeigu atsižvelgiama į oro kokybės standartus dėl sieros dioksido, nustatytus Direktyvoje 80/779/EEB [10] arba kituose Bendrijos teisės aktuose, kuriais šie standartai ir kitos atitinkamos Bendrijos nuostatos panaikinami arba pakeičiami, ir išmesti teršalai neprisideda prie kritinių kiekių viršijimo bet kurioje valstybėje narėje, valstybė narė visoje savo teritorijoje ar jos dalyje gali leisti naudoti sunkųjį mazutą, kuriame sieros kiekis yra tarp 1,00 ir 3,00 masės procentų. Toks leidimas duodamas tik tol, kol dėl vienoje valstybėje narėje išmestų teršalų kitoje valstybėje narėje nebus viršijami kritiniai kiekiai.3. i) Kadangi kompetentingos institucijos turi vykdyti atitinkamą teršalų išmetimo monitoringą, šio straipsnio 1 ir 2 dalys netaikomos mazutui, naudojamam:a) kurą deginančiuose įrenginiuose, reglamentuojamuose pagal Direktyvą 88/609/EEB, kurie yra laikomi naujais įrenginiais pagal minėtos direktyvos 2 straipsnio 9 dalyje pateiktą apibrėžimą ir kurie atitinka tokiems įrenginiams taikomas sieros dioksido išmetimo ribas, nustatytas tos direktyvos IV priedo 4 straipsnyje;b) kituose kurą deginančiuose įrenginiuose, kurių nėra šio straipsnio a punkte nurodytoje taikymo srityje, jei iš šių įrenginių išmetamo sieros dioksido koncentracija yra mažesnė arba lygi 1700 mg/Nm3, kai deguonies kiekis sausose išmetamosiose dujose sudaro 3 % tūrio;c) deginant naftos perdirbimo gamyklose, jei vidutinis mėnesinis sieros dioksido išmetimas apskaičiuojamas pagal visus naftos perdirbimo gamykloje esančius įrenginius (išskyrus kurą deginančius įrenginius, kurie yra paminėti šio straipsnio a punkto taikymo srityje), nepriklausomai nuo naudojamo kuro tipo arba jo mišinio, atitinka kiekvienos valstybės narės nustatytas ribas, kurios neviršija 1700 mg/Nm3.ii) Valstybės narės imasi visų priemonių, reikalingų užtikrinti, kad visi kurą deginantys įrenginiai, naudojantys sunkųjį mazutą, kurio sieros koncentracija yra didesnė negu nurodyta šio straipsnio 1 dalyje, nebūtų eksploatuojami be kompetentingos institucijos išduodamo leidimo, kuriame nurodomos išmetamų teršalų ribos.4. Šio straipsnio 3 dalies nuostatos turi būti iš naujo išnagrinėtos ir prireikus pataisytos atsižvelgiant į visus būsimus Direktyvos 88/609/EEB pakeitimus.5. Jeigu valstybė narė pasinaudoja šio straipsnio 2 dalyje nurodytomis galimybėmis, ji ne vėliau kaip prieš 12 mėnesių apie tai praneša Komisijai ir visuomenei. Komisijai turi būti pateikiama pakankamai informacijos, kad ji galėtų įvertinti, ar laikomasi šio straipsnio 2 dalyje minėtų kriterijų. Komisija apie tai praneša kitoms valstybėms narėms.Komisija per šešis mėnesius nuo tos dienos, kai ji gauna informaciją iš valstybės narės, išnagrinėja numatytas priemones ir 9 straipsnyje nustatyta tvarka priima sprendimą, kurį perduoda valstybėms narėms. Šis sprendimas patikslinamas kas aštuoneri metai, remiantis informacija, kurią suinteresuotoji valstybė narė turi pateikti Komisijai 9 straipsnyje nustatyta tvarka.4 straipsnisDidžiausias sieros kiekis gazolyje1. Valstybės narės imasi veiksmų, reikalingų užtikrinti, kad jų teritorijoje gazolis, taip pat jūrinis gazolis nebūtų naudojamas nuo:- 2000 m. liepos mėn., jeigu sieros kiekis viršija 0,20 % masės,- 2008 m. sausio 1 d., jeigu sieros kiekis viršija 0,10 % masės.2. Nukrypdamos nuo šio straipsnio 1 dalies, Ispanija Kanarų saloms, Prancūzija Prancūzijos užjūrio departamentams, Graikija visoje savo teritorijoje arba jos dalyje, Portugalija Maderos ir Azorų salynams gali leisti laivyboje naudoti gazolį, kuriame sieros kiekis viršija šio straipsnio 1 dalyje nustatytas ribas.3. Jeigu atsižvelgiama į oro kokybės standartus dėl sieros dioksido, nustatytus Direktyvoje 80/779/EEB arba kituose Bendrijos teisės aktuose, kuriais panaikinami arba pakeičiami šie standartai ir kitos atitinkamos Bendrijos nuostatos, ir išmetimai neprisideda prie kritinių kiekių viršijimo bet kurioje valstybėje narėje, valstybė narė gali leisti naudoti gazolį, kuriame sieros kiekis yra tarp 0,10 ir 0,20 masės procentų, dalyje arba visoje savo teritorijoje. Toks leidimas galioja tik tada, kai dėl išmetimų toje valstybėje narėje nebus viršijami kritiniai kiekiai bet kurioje kitoje valstybėje narėje, ir ne ilgiau kaip iki 2013 m. sausio 1 d.4. Jeigu valstybė narė pati pasinaudoja šio straipsnio 3 dalyje nurodytomis galimybėmis, ji ne vėliau kaip prieš 12 mėnesių apie tai praneša Komisijai ir visuomenei. Komisijai turi būti pateikiama pakankamai informacijos, kad ji galėtų įvertinti, ar laikomasi šio straipsnio 3 dalyje minėtų kriterijų. Komisija apie tai praneša kitoms valstybėms narėms.Komisija per šešis mėnesius nuo tos dienos, kai ji gauna informaciją iš valstybės narės, išnagrinėja numatytas priemones ir 9 straipsnyje nustatyta tvarka priima sprendimą, kurį perduoda valstybėms narėms.5 straipsnisKuro tiekimo pasikeitimaiJeigu dėl staigaus žalios naftos, naftos produktų ar kitų angliavandenilių tiekimo pasikeitimo valstybei narei tampa sudėtinga taikyti 3 ir 4 straipsniuose nurodytas didžiausio sieros kiekio ribas, ta valstybė narė apie tai praneša Komisijai. Komisija ne ilgesniam kaip šešių mėnesių laikotarpiui gali leisti tos valstybės narės teritorijoje taikyti aukštesnes ribas; Komisija apie savo sprendimą praneša Tarybai ir valstybėms narėms. Bet kuri valstybė narė gali perduoti šį sprendimą Tarybai per vieną mėnesį. Taryba, spręsdama kvalifikuota balsų dauguma, gali per du mėnesius priimti kitokį sprendimą.6 straipsnisBandinių ėmimas ir analizė1. Valstybės narės imasi priemonių, kurių pagalba imant bandinius patikrinama, ar naudojamame kure sieros kiekis atitinka 3 ir 4 straipsnių reikalavimus. Bandiniai pradedami imti per šešis mėnesius nuo tos dienos, kai įsigalioja atitinkama didžiausio sieros kiekio kure riba. Tai turi būti atliekama pakankamai dažnai ir tokiu būdu, kad tikrinamo kuro bandiniai būtų tipiniai.2. Pamatinis metodas sieros kiekiui nustatyti turi būti toks, kokį apibrėžia:a) ISO 8754 metodas (1992) ir PrEN ISO 14596 sunkiajam mazutui ir jūriniam gazoliui;b) EN 24260 metodas (1987), ISO 8754 (1992) ir PrEN ISO 14596 gazoliui.Arbitražo metodas yra PrEN ISO 14596. Statistinis sieros kiekio naudojamame gazolyje patikros vertinimas atliekamas pagal ISO 4259 standartą (1992) gazoliui.7 straipsnisAtaskaitos pateikimas ir patikslinimas1. Valstybės narės, remdamosi pagal 6 straipsnį paimtų bandinių ir atliktos analizės rezultatais, kasmet iki birželio 30 dienos pateikia Komisijai trumpą ataskaitą apie sieros kiekį pagal šią direktyvą reglamentuojamame skystajame kure, kuris buvo naudotas jų teritorijoje praėjusiais kalendoriniais metais. Šioje ataskaitoje turi būti nukrypimų, taikytų pagal 3 straipsnio 3 dalį, suvestinė.2. Inter alia, Komisija, remdamasi metinėmis ataskaitomis, įteiktomis pagal šio straipsnio 1 dalį, ir pastebėtomis oro kokybės ir rūgštėjimo tendencijomis, iki 2006 m. gruodžio 31 d. pateikia Europos Parlamentui ir Tarybai ataskaitą. Kartu su ataskaita Komisija gali pateikti pasiūlymus dėl šios direktyvos pataisymo, o ypač dėl 3 straipsnio 2 ir 3 dalyse bei 4 straipsnio 2 ir 3 dalyse kiekvienai kuro kategorijai nustatytų išimčių bei nukrypimų.3. Komisija nusprendžia, kokių priemonių turėtų būti imtasi, kad būtų sumažintas rūgštėjimas dėl kitokių rūšių jūrinio kuro, nei tas, kuris yra apibrėžtas 2 straipsnio 3 dalyje, deginimo, ir, jeigu reikia, pateikia pasiūlymą iki 2000 m. pabaigos.8 straipsnisDirektyvos 93/12/EEB pakeitimai1. Direktyva 93/12/EEB iš dalies keičiama taip:a) 1 straipsnyje išbraukiama 1 dalies a punktas ir 2 dalis;b) 2 straipsnyje išbraukiama 2 dalies pirmoji pastraipa ir 3 dalis;c) išbraukiami 3 ir 4 straipsniai.2. Straipsnio 1 dalis taikoma nuo 2000 m. liepos 1 d.9 straipsnisPatariamasis komitetasKomisijai padeda patariamasis komitetas, sudarytas iš valstybių narių atstovų, kuriam pirmininkauja Komisijos atstovas.Komisijos atstovas komitetui pateikia priemonių, kurių turi būti imtasi, projektą. Komitetas savo nuomonę dėl projekto pareiškia per tokį laiką, kurį nustato pirmininkas priklausomai nuo klausimo skubumo, jeigu reikia, balsuojant.Nuomonė turi būti įrašoma į protokolą; be to, kiekviena valstybė narė turi teisę prašyti įrašyti į protokolą jos poziciją.Komisija turi kiek įmanoma atsižvelgti į komiteto nuomonę. Ji komitetui praneša apie tai, kaip buvo atsižvelgta į jo nuomonę.10 straipsnisPerkėlimasValstybės narės priima įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie, įsigalioję iki 2000 m. liepos 1 d., įgyvendina šią direktyvą. Apie tai jos nedelsdamos informuoja Komisiją.Valstybės narės, priimdamos šias priemones, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų pagrindinių nacionalinės teisės nuostatų tekstus.11 straipsnisNuobaudosValstybės narės nustato nuobaudas už nacionalinių nuostatų, priimtų pagal šią direktyvą, nesilaikymą. Šios nustatytos nuobaudos turi būti veiksmingos, proporcingos ir atgrasančios.12 straipsnisĮsigaliojimasŠi direktyva įsigalioja jos paskelbimo Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje dieną.13 straipsnisAdresataiŠi direktyva skirta valstybėms narėms.Priimta Liuksemburge, 1999 m. balandžio 26 d.Tarybos varduPirmininkasJ. Fischer[1] OL C 190, 1997 6 21, p. 9 ir OL C 259, 1998 8 18, p. 5.[2] OL C 355, 1997 11 21, p. 1.[3] 1998 m. gegužės 13 d. Europos Parlamento nuomonė (OL C 167, 1998 6 1, p. 111), 1998 m. spalio 6 d. Tarybos bendroji pozicija (OL C 364, 1998 11 25, p. 20) ir 1999 m. vasario 9 d. Europos Parlamento sprendimas (dar nepaskelbtas Oficialiajame leidinyje).[4] OL C 138, 1993 5 17, p. 5.[5] OL L 74, 1993 3 27, p. 81.[6] OL L 109, 1983 4 26, p. 8. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Tarybos sprendimu 96/139/EB (OL L 32, 1996 2 10, p. 31).[7] OL L 336, 1988 12 7, p. 1. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 94/66/EB (OL L 337, 1994 12 24, p. 83).[8] OL L 26, 1999 2 1, p. 1.[9] OL L 350, 1998 12 28, p. 58.[10] OL L 229, 1980 8 30, p. 30. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 91/692/EEB (OL L 377, 1991 12 31, p. 48).--------------------------------------------------


title: 2014 m. birželio 24 d. Komisijos direktyva 2014/82/ES, kuria iš dalies keičiamos Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2007/59/EB nuostatos dėl bendrųjų profesinių žinių ir medicininių bei pažymėjimų reikalavimų  Tekstas svarbus EEE

text:
25.6.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 184/11

         KOMISIJOS DIREKTYVA 2014/82/ES
   2014 m. birželio 24 d.
   kuria iš dalies keičiamos Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2007/59/EB nuostatos dėl bendrųjų profesinių žinių ir medicininių bei pažymėjimų reikalavimų
   (Tekstas svarbus EEE)
   EUROPOS KOMISIJA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
   atsižvelgdama į 2007 m. spalio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2007/59/EB dėl traukinių mašinistų, valdančių lokomotyvus ir traukinius geležinkelių sistemoje Bendrijos teritorijoje, sertifikavimo (1), ypač į jos 31 straipsnį,
   kadangi:

               (1)

               į Direktyvos 2007/59/EB II priedą įtraukta nuostata, pagal kurią efektyvaus abiejų akių regėjimo (direktyvoje – abiakio regėjimo) nereikalaujama, jei asmuo adaptuojasi pakankamai ir turi pakankamai kompensavimo patirties ir tik jeigu asmuo prarado abiakį regėjimą jau pradėjęs darbą. Ta nuostata prieštarauja kitiems Direktyvos 2007/59/EB II priede pateiktiems regėjimo reikalavimams ir gali kelti grėsmę aukštam geležinkelio veiklos saugos lygiui;

               (2)

               be to, tam tikriems Direktyvos 2007/59/EB IV ir VI prieduose išdėstytiems reikalavimams dėl pažymėjimų ir sertifikatų stinga aiškumo, todėl jie skirtingai taikomi valstybėse narėse; tai galiausiai yra kliūtis suderintos traukinių mašinistų pažymėjimų sistemos įvedimui Sąjungoje;

               (3)

               2012 m. gegužės 7 d. Europos geležinkelio agentūra Europos Komisijai pateikė rekomendaciją iš dalies pakeisti Direktyvos 2007/59/EB II, IV ir VI priedus. Pagal tos direktyvos 31 straipsnį konsultuotasi su Europos socialinio dialogo komitete atstovaujamomis įstaigomis;

               (4)

               turėtų būti numatytos pereinamojo laikotarpio priemonės dėl traukinių mašinistų, kurie gavo pažymėjimą pagal Direktyvą 2007/59/EB arba jį dar gaus iki šios direktyvos taikymo pradžios datos;

               (5)

               todėl Direktyva 2007/59/EB turėtų būti atitinkamai iš dalies pakeista;

               (6)

               šioje direktyvoje numatytos priemonės atitinka komiteto, kuris padeda Komisijai pagal Direktyvos 2007/59/EB 32 straipsnio 1 dalį, nuomonę,

         PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:
   1 straipsnis
   Direktyva 2007/59/EB iš dalies keičiama taip:

               1)

               II priedas iš dalies keičiamas taip:
               1.2 punkto „Regėjimas“ septinta įtrauka pakeičiama taip:

                           „—

                           abiejų akių regėjimas: efektyvus,“;

               2)

               IV priedas pakeičiamas šios direktyvos I priedo tekstu;

               3)

               VI priedas iš dalies keičiamas pagal šios direktyvos II priedą.

         2 straipsnis
   Laikoma, kad traukinių mašinistai, kurie gavo pažymėjimą pagal Direktyvą 2007/59/EB ar jį dar gaus iki 3 straipsnio 1 dalyje nurodytos šios direktyvos taikymo pradžios datos, atitinka reikalavimus.
   3 straipsnis
   1.   Valstybės narės užtikrina, kad įsigaliotų įstatymai ir kiti teisės aktai, būtini, kad šios direktyvos būtų laikomasi ne vėliau kaip nuo 2015 m. liepos 1 d. Jos nedelsdamos pateikia Komisijai tų teisės aktų nuostatų tekstą.
   Tas nuostatas jos taiko nuo 2016 m. sausio 1 d.
   Valstybės narės, priimdamos tas nuostatas, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.
   2.   Valstybės narės pateikia Komisijai pagrindinių nacionalinės teisės nuostatų, kurias jos priima šios direktyvos taikymo srityje, tekstus.
   3.   Įpareigojimas šią direktyvą perkelti į nacionalinę teisę ir ją įgyvendinti netaikomas Kipro Respublikai ir Maltos Respublikai, kol jų teritorijose nėra geležinkelių sistemos.
   4 straipsnis
   Ši direktyva įsigalioja dvidešimtą dieną po jos paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
   5 straipsnis
   Ši direktyva skirta valstybėms narėms.

      Priimta Briuselyje 2014 m. birželio 24 d.

            Komisijos vardu

            Pirmininkas

         José Manuel BARROSO

      (1)  OL L 315, 2007 12 3, p. 51.

      I PRIEDAS

            „IV PRIEDAS
            BENDROSIOS PROFESINĖS ŽINIOS IR SU PAŽYMĖJIMU SUSIJĘ REIKALAVIMAI
            Bendrojo mokymo tikslas – suteikti bendrąją kompetenciją visais traukinių mašinisto profesijai svarbiais aspektais. Todėl bendrojo mokymo programoje pagrindinis dėmesys skiriamas pagrindinėms žinioms ir principams, kurių taikymas nepriklauso nuo riedmenų ar infrastruktūros tipo ir pobūdžio. Jį galima organizuoti be praktinių pratybų.
            Kompetencija, susijusi su konkrečiais riedmenų tipais arba tam tikros infrastruktūros saugos ir valdymo taisyklėmis ir metodais, nėra bendrosios kompetencijos dalis. Mokymas, kurį vykdant suteikiama konkrečių riedmenų tipų ar infrastruktūros kompetencija, siejamas su traukinių mašinisto sertifikatu ir apibrėžtas V ir VI prieduose.
            Bendrasis mokymas apima toliau išvardytas 1–7 temas. Vardijimo tvarka nėra pirmumo tvarka.
            Sąraše pavartotais veiksmažodžiais nusakomas kompetencijos, kurią turi įgyti besimokantieji, pobūdis. Jų reikšmės apibūdintos toliau pateiktoje lentelėje.

                        Kompetencijos pobūdis

                        Aprašymas

                        žinoti, apibūdinti

                        šiais veiksmažodžiais apibūdinamas žinių (duomenų, faktų), kurių reikia ryšiams suvokti, įgijimas

                        suprasti, (at)pažinti (nustatyti)

                        šiais veiksmažodžiais apibūdinamas situacijos pažinimas ir įsiminimas, užduočių atlikimas ir problemų sprendimas apibrėžtame kontekste

                        1)

                        Mašinisto darbas, darbo aplinka, mašinisto vaidmuo ir atsakomybė geležinkelio veiklos procese, su mašinisto pareigomis susiję profesiniai ir asmeniniai poreikiai:

                                    a)

                                    žinoti bendruosius įstatymus ir taisykles, kuriais reglamentuojama geležinkelio veikla ir sauga (reikalavimus ir procedūras, susijusias su traukinių mašinistų sertifikavimu, pavojingaisiais kroviniais, aplinkos apsauga, gaisrine sauga ir t. t.);

                                    b)

                                    suprasti konkrečius reikalavimus ir profesinius bei asmeninius poreikius (daugiausia savarankiškas darbas, darbas pamainomis visą parą, asmeninė apsauga ir saugumas, dokumentų skaitymas ir atnaujinimas ir t. t.);

                                    c)

                                    suprasti, koks elgesys dera su kritiškai svarbiomis saugai pareigomis (vaistų, alkoholio, narkotinių ir kitų psichiką veikiančių medžiagų vartojimas, liga, stresas, nuovargis ir t. t.);

                                    d)

                                    pažinti norminius ir darbo dokumentus (pvz., taisyklių sąvadą, maršruto vadovą, mašinisto instrukciją ir t. t.);

                                    e)

                                    gebėti nustatyti susijusių asmenų atsakomybės sritis ir funkcijas;

                                    f)

                                    suprasti, kaip svarbu tiksliai vykdyti pareigas ir tiksliai taikyti darbo metodus;

                                    g)

                                    suprasti profesinės sveikatos ir saugos svarbą (pvz., kaip reikia elgtis esant ant bėgių ir netoli jų, kaip saugiai įlipti į traukos riedmenį (traukos priemonę) ir iš jo (jos) išlipti, ergonomika, personalo saugos taisyklės, asmeninės apsaugos priemonės ir t. t.);

                                    h)

                                    žinoti elgesio įgūdžius ir principus (streso valdymas, ekstremalios situacijos ir t. t.);

                                    i)

                                    žinoti aplinkos apsaugos principus (tausus važiavimas ir t. t.).

                        2)

                        Geležinkelių technologijos, įskaitant veiklos taisyklių saugos principus:

                                    a)

                                    žinoti geležinkelio veiklos saugos principus, taisykles ir nuostatas;

                                    b)

                                    gebėti nustatyti susijusių asmenų atsakomybės sritis ir funkcijas.

                        3)

                        Pagrindiniai geležinkelio infrastruktūros principai:

                                    a)

                                    žinoti sisteminius ir struktūrinius principus ir parametrus;

                                    b)

                                    žinoti bėgių, stočių, kaupiamųjų kelynų bendrąsias charakteristikas;

                                    c)

                                    žinoti geležinkelio statinius (tiltai, tuneliai, punktai ir kt.).

                                    d)

                                    žinoti eismo organizavimo būdus (vienkelis, dvikelis geležinkelis ir kt.);

                                    e)

                                    žinoti signalizavimo ir traukinių valdymo sistemas;

                                    f)

                                    žinoti saugos įrenginius (įkaitusių ašidėžių aptiktuvai, dūmų detektoriai tuneliuose ir kt.);

                                    g)

                                    žinoti, kaip tiekiama traukos elektros energija (kontaktinis tinklas, trečiasis bėgis ir kt.).

                        4)

                        Pagrindiniai operatyvinio ryšio principai:

                                    a)

                                    žinoti ryšio svarbą ir ryšių priemones bei procedūras;

                                    b)

                                    gebėti nustatyti asmenis, su kuriais turi susisiekti mašinistas, jų vaidmenį ir atsakomybę (infrastruktūros valdytojo personalas, kitų traukinio darbuotojų pareigos ir t. t.);

                                    c)

                                    atpažinti situacijas ir (arba) priežastis, kai reikia inicijuoti ryšį;

                                    d)

                                    suprasti ryšio metodus.

                        5)

                        Traukiniai, jų sandara ir traukos riedmenims, prekiniams ir keleiviniams vagonams bei kitų rūšių riedmenims keliami techniniai reikalavimai:

                                    a)

                                    žinoti bendruosius traukos tipus (elektriniai traukiniai, šilumvežiai, garvežiai ir kt.);

                                    b)

                                    apibūdinti transporto priemonės sandarą (vežimėliai, kėbulai, mašinisto kabina, apsaugos sistemos ir kt.);

                                    c)

                                    žinoti ženklinimo užrašų turinį ir sistemas;

                                    d)

                                    žinoti traukinio sandaros dokumentus;

                                    e)

                                    suprasti stabdžių sistemas ir jų charakteristikų skaičiavimus;

                                    f)

                                    gebėti nustatyti traukinio greitį;

                                    g)

                                    gebėti nustatyti didžiausią apkrovą ir jėgas, veikiančias sukabinimo įtaisą;

                                    h)

                                    žinoti, kaip veikia traukinių valdymo sistema ir kokia jos paskirtis.

                        6)

                        Bendrieji su geležinkelio veikla susiję pavojai:

                                    a)

                                    suprasti eismo saugos principus;

                                    b)

                                    žinoti, kokia yra su geležinkelio veikla susijusi rizika, ir įvairias rizikos mažinimo priemones;

                                    c)

                                    žinoti su sauga susijusius incidentus ir suprasti, kaip reikia elgtis ir (arba) reaguoti jiems įvykus;

                                    d)

                                    žinoti procedūras, taikytinas įvykus nelaimingam įvykiui, į kurį pateko žmonės (pvz., evakuacija);

                        7)

                        Pagrindiniai fizikos principai:

                                    a)

                                    suprasti, kokios jėgos veikia ratą;

                                    b)

                                    gebėti nustatyti veiksnius, turinčius įtakos greitėjimo ir stabdymo charakteristikoms (oro sąlygos, stabdžių įranga, prastesnė sankiba, smėlio barstymas ir t. t.);

                                    c)

                                    žinoti elektros srovės principus (grandinės, įtampos matavimas ir t. t.).“

      II PRIEDAS
      VI priedo 8 punktas pakeičiamas taip:

         „8.   KALBOS MOKĖJIMO PATIKRINIMAS
         Mašinistai, kurie turi bendrauti su infrastruktūros valdytoju saugos požiūriu itin svarbiais klausimais, turi turėti atitinkamo infrastruktūros valdytojo nurodytos kalbos įgūdžių. Jie turi taip mokėti kalbą, kad galėtų aktyviai ir veiksmingai bendrauti įprastose, sudėtingose ir avarinėse situacijose.
         Jie taip pat turi gebėti vartoti pranešimus ir naudoti pranešimų perdavimo metodą, nurodytą traukinių eismo organizavimo ir valdymo TSS. Mašinistų kalbos supratimo (klausymo ir skaitymo) ir bendravimo (raštu ir žodžiu) gebėjimai turi būti B1 lygio pagal Europos Tarybos nustatytus Bendruosius Europos kalbų metmenis (BEKM) (1).


title: 1992 m. balandžio 30 d. Komisijos direktyva 92/37/EEB, šešioliktą kartą derinanti su technikos pažanga Tarybos direktyvą 67/548/EEB dėl įstatymų ir kitų teisės aktų, reglamentuojančių pavojingų medžiagų klasifikavimą, pakavimą ir ženklinimą etiketėmis, suderinimo

text:
Avis juridique important

|

31992L0037

Official Journal L 154 , 05/06/1992 P. 0030 - 0031 Finnish special edition: Chapter 15 Volume 11 P. 0046  Swedish special edition: Chapter 15 Volume 11 P. 0046

KOMISIJOS DIREKTYVA 92/37/EEB1992 m. balandžio 30 d.šešioliktą kartą derinanti su technikos pažanga Tarybos direktyvą 67/548/EEB dėl įstatymų ir kitų teisės aktų, reglamentuojančių pavojingų medžiagų klasifikavimą, pakavimą ir ženklinimą etiketėmis, suderinimoEUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,atsižvelgdama į Europos ekonominės bendrijos steigimo sutartį,atsižvelgdama į 1967 m. birželio 27 d. Tarybos direktyvą 67/548/EEB dėl įstatymų ir kitų teisės aktų, reglamentuojančių pavojingų medžiagų klasifikavimą, pakavimą ir ženklinimą etiketėmis, suderinimo([1]) su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 92/32/EEB([2]), ypač į jos 19 straipsnį,kadangi Tarybos direktyvos 67/548/EEB I priede yra pateiktas pavojingų medžiagų sąrašas, taip pat informacija apie kiekvienos medžiagos klasifikavimo ir ženklinimo tvarką; kadangi išnagrinėjus I priede pateiktų pavojingų medžiagų, apie kurias buvo pranešta, sąrašą tapo aišku, kad šis sąrašas turi būti suderintas su turimomis mokslo ir technikos žiniomis; kadangi šį sąrašą reikia papildyti medžiagomis, apie kurias buvo pranešta Komisijai pagal šią direktyvą;kadangi šios direktyvos nuostatos atitinka Direktyvų dėl techninių kliūčių panaikinimo pavojingų medžiagų ir preparatų prekybos srityje derinimo su technikos pažanga komiteto nuomonę,PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:1 straipsnisDirektyvos 67/548/EEB I priedas iš dalies keičiamas taip:1. Šios direktyvos I priedo įrašai pakeičia atitinkamus I priedo įrašus.2. Šios direktyvos II priedo įrašai yra pirmą kartą įtraukiami į I priedą.2 straipsnisValstybės narės priima įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie, įsigalioję ne vėliau kaip iki 1993 m. lapkričio 1 d., įgyvendina šią direktyvą. Apie tai valstybės narės nedelsdamos praneša Komisijai.Valstybės narės, tvirtindamos šias priemones, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.3 straipsnisŠi direktyva yra skirta valstybėms narėms.Priimta Briuselyje, 1992 m. balandžio 30 d.Komisijos varduCarlo RIPA DI MEANAKomisijos narysI PRIEDAS ir II PRIEDASŠie priedai bus paskelbti Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje L 154 A.(Žr. pranešimą, paskelbtą šio Oficialiojo leidinio vidiniame galinio viršelio puslapyje.)[1] OL L 196, 1967 8 16, p. 1.[2] OL L 154, 1992 6 5, p. 1.


title: 2014 m. lapkričio 21 d. Komisijos direktyva 2014/103/ES, kuria Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2008/68/EB dėl pavojingų krovinių vežimo vidaus keliais priedai trečią kartą priderinami prie mokslo ir technikos pažangos  Tekstas svarbus EEE

text:
22.11.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 335/15

         KOMISIJOS DIREKTYVA 2014/103/ES
   2014 m. lapkričio 21 d.
   kuria Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2008/68/EB dėl pavojingų krovinių vežimo vidaus keliais priedai trečią kartą priderinami prie mokslo ir technikos pažangos
   (Tekstas svarbus EEE)
   EUROPOS KOMISIJA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
   atsižvelgdama į 2008 m. rugsėjo 24 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2008/68/EB dėl pavojingų krovinių vežimo vidaus keliais (1), ypač į jos 8 straipsnio 1 dalį,
   kadangi:

               (1)

               Direktyvos 2008/68/EB I priedo I.1 skirsnyje, II priedo II.1 skirsnyje ir III priedo III.1 skirsnyje daroma nuoroda į nuostatas, išdėstytas tarptautinėse sutartyse dėl pavojingų krovinių vežimo vidaus keliais, geležinkeliais ir vandens keliais, kaip apibrėžta tos direktyvos 2 straipsnyje;

               (2)

               šių tarptautinių sutarčių nuostatos atnaujinamos kas dvejus metus. Todėl paskutinės iš dalies pakeistos šių sutarčių redakcijos taikomos nuo 2015 m. sausio 1 d., numatant pereinamąjį laikotarpį iki 2015 m. birželio 30 d.;

               (3)

               todėl Direktyvos 2008/68/EB I priedo I.1 skirsnis, II priedo II.1 skirsnis ir III priedo III.1 skirsnis turėtų būti atitinkamai iš dalies pakeisti;

               (4)

               šioje direktyvoje numatytos priemonės atitinka Pavojingų krovinių vežimo komiteto nuomonę,

         PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:
   1 straipsnis
   Direktyvos 2008/68/EB pakeitimai
   Direktyva 2008/68/EB iš dalies keičiama taip:

               1)

               I priedo I.1 skirsnis pakeičiamas taip:
               „I.1.   ADR

               ADR A ir B priedai, taikytini nuo 2015 m. sausio 1 d.; susitariama, kad žodžių junginys „Susitariančioji Šalis“, kur tinka, pakeičiamas žodžių junginiu „valstybė narė“.“

               2)

               II priedo II.1 skirsnis pakeičiamas taip:
               „II.1.   RID

               RID priedas, pateikiamas COTIF C priedėlyje, taikytinas nuo 2015 m. sausio 1 d.; susitariama, kad žodžių junginys „RID Susitariančioji Šalis“, kur tinka, pakeičiamas žodžių junginiu „valstybė narė“.“

               3)

               III priedo III.1 skirsnis pakeičiamas taip:
               „III.1.   ADN

               Prie ADN pridėtos taisyklės, taikytinos nuo 2015 m. sausio 1 d., ir ADN 3 straipsnio f bei h punktai, 8 straipsnio 1 bei 3 dalys; susitariama, kad žodžių junginys „Susitariančioji Šalis“, kur tinka, pakeičiamas žodžių junginiu „valstybė narė“.“

         2 straipsnis
   Perkėlimas į nacionalinę teisę
   1.   Valstybės narės užtikrina, kad įsigaliotų įstatymai ir kiti teisės aktai, būtini, kad šios direktyvos būtų laikomasi ne vėliau kaip nuo 2015 m. birželio 30 d. Jos nedelsdamos pateikia Komisijai tų teisės aktų nuostatų tekstą.
   Valstybės narės, priimdamos tas nuostatas, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.
   2.   Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų nacionalinės teisės aktų pagrindinių nuostatų tekstus.
   3 straipsnis
   Įsigaliojimas
   Ši direktyva įsigalioja dvidešimtą dieną po jos paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
   4 straipsnis
   Adresatai
   Ši direktyva skirta valstybėms narėms.

      Priimta Briuselyje 2014 m. lapkričio 21 d.

            Komisijos vardu

            Pirmininkas

         Jean-Claude JUNCKER

      (1)  OL L 260, 2008 9 30, p. 13.


title: 1983 m. rugsėjo 22 d. Ketvirtoji Komisijos direktyva, derinanti su technikos pažanga Tarybos direktyvos 76/768/EEB dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su kosmetikos gaminiais, suderinimo VI priedą

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

31983L0496

Oficialusis leidinys L 275 , 08/10/1983 p. 0020 - 0021 specialusis leidimas ispanų kalba: skyrius 15 tomas 4 p. 0129  specialusis leidimas portugalų kalba skyrius 15 tomas 4 p. 0129  specialusis leidimas suomių kalba: skyrius 13 tomas 13 p. 0123  specialusis leidimas švedų kalba: skyrius 13 tomas 13 p. 0123

		Ketvirtoji Komisijos direktyva1983 m. rugsėjo 22 d.derinanti su technikos pažanga Tarybos direktyvos 76/768/EEB dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su kosmetikos gaminiais, suderinimo VI priedą(83/496/EEB)EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,atsižvelgdama į Europos ekonominės bendrijos steigimo sutartį,atsižvelgdama į 1976 m. liepos 27 d. Tarybos direktyvą 76/768/EEB dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su kosmetikos gaminiais, suderinimo [1] su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 83/341/EEB [2], ypač į jos 8 straipsnio 2 dalį,kadangi pagal naujausių mokslinių ir techninių tyrimų rezultatus kosmetikos gaminiuose kaip konservantus galima leisti naudoti 4,4-dimetil-1,3-oksazolidiną ir 1,2-dibrom-2,4-dicianbutaną, laikantis tam tikrų sąlygų;šioje direktyvoje numatytos priemonės atitinka Direktyvų dėl techninių kliūčių panaikinimo kosmetikos gaminių prekybos srityje derinimo su technikos pažanga komiteto nuomonę,PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:1 straipsnisDirektyvos 76/768/EEB VI priedo 2 dalis papildoma taip:"Nuorodos Nr. | Medžiaga | Didžiausia leistina koncentracija | Apribojimai ir reikalavimai | Naudojimo sąlygos bei įspėjimai, kurie turi būti išspausdinti etiketėje |a | b | c | d | e |59 | 1,2-dibromo-2,4-dicianbutanas | 0,1 % | Nenaudoti kosmetikos priemonėse, apsaugančiose nuo saulės | |60 | 4,4-dimetil-1,3-oksazolidinas | 0,1 % | Tik nuplaunamose priemonėse | || | | Gatavo gaminio pH vertė turi būti ne mažesnė kaip 6" | |2 straipsnisValstybės narės priima įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie, įsigalioję ne vėliau kaip 1984 m. gruodžio 31 d., įgyvendina šią direktyvą.Apie tai jos nedelsdamos praneša Komisijai.3 straipsnisŠi direktyva skirta valstybėms narėms.Priimta Briuselyje, 1983 m. rugsėjo 22 d.Komisijos varduKarl-Heinz NarjesKomisijos narys[1] OL L 262, 1976 9 27, p. 169.[2] OL L 188, 1983 7 13, p. 15.--------------------------------------------------