title: 1991 m. kovo 18 d. Tarybos Direktyva iš dalies keičianti Direktyvą 75/442/EEB dėl atliekų

text:
Avis juridique important

|

31991L0156

Official Journal L 078 , 26/03/1991 P. 0032 - 0037 Finnish special edition: Chapter 15 Volume 10 P. 0066  Swedish special edition: Chapter 15 Volume 10 P. 0066

TARYBOS DIREKTYVA1991 m. kovo 18 d.iš dalies keičianti Direktyvą 75/442/EEB dėl atliekų(91/156/EEB)EUROPOS BENDRIJŲ TARYBA,atsižvelgdama į Europos ekonominės bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 103s straipsnį,atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą([1]),atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę([2]),atsižvelgdama į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę([3]),kadangi Direktyvoje 75/442/EEB([4]) nustatytos Bendrijos taisyklės dėl atliekų šalinimo; kadangi jas reikia iš dalies keisti, atsižvelgiant į patirtį, įgytą įgyvendinant šią direktyvą valstybėse narėse; kadangi šios pataisos grindžiamos aukštu aplinkos apsaugos lygiu;kadangi 1990 m. gegužės 7 d. rezoliucijoje dėl atliekų politikos([5]) Taryba įsipareigojo iš dalies keisti Direktyvą 75/442/EEB;kadangi atliekų vadybos veiksmingumui Bendrijoje pagerinti reikia bendros terminologijos ir atliekų apibrėžimo;kadangi valstybės narės, siekdamos aukšto aplinkos apsaugos lygio, be veiksmų, kuriais užtikrinamas atsakingas atliekų šalinimas ir panaudojimas, turi imtis priemonių, kurios ribotų atliekų susidarymą, ypač skatinti švarias technologijas ir produktus, kurie gali būti regeneruojami ir pakartotinai panaudojami, atsižvelgti į esamas ir potencialias rinkos galimybes dėl panaudojamų atliekų;kadangi bet kokie valstybių narių įstatymų skirtumai dėl atliekų šalinimo ir panaudojimo gali pakenkti aplinkai ir trukdyti funkcionuoti vidaus rinkai;kadangi pageidautina skatinti regeneruoti atliekas ir pakartotinai panaudoti jas kaip žaliavą; kadangi gali reikėti patvirtinti specialias taisykles pakartotinai panaudojamoms atliekoms;kadangi Bendrijai kaip visumai svarbu tapti autonomiška atliekų šalinimo prasme ir atskiroms valstybėms narėms reikėtų siekti tokio autonomiškumo;kadangi tam, kad būtų pasiekti pirmiau minėti tikslai, valstybėse narėse turi būti sudaryti atliekų vadybos planai;kadangi reikia sumažinti atliekų judėjimą ir valstybės narės gali numatyti su tuo susijusias priemones savo vadybos planuose;kadangi, siekiant užtikrinti aukštą apsaugos lygį ir veiksmingą kontrolę, būtina numatyti atliekų šalinimu ir panaudojimu užsiimančių įmonių tvirtinimą ir patikrinimą;kadangi, atsižvelgiant į konkrečias sąlygas ir tuomet, jei jos laikosi aplinkos apsaugos reikalavimų, kai kurias įmones, kurios pačios regeneruoja savo atliekas arba užsiima jų panaudojimu, galima atleisti nuo reikalavimo turėti leidimą; kadangi tokias įmones reikėtų registruoti;kadangi tam, kad atliekas būtų galima stebėti nuo jų susidarymo iki galutinio pašalinimo, kitos su atliekomis susijusios įmonės, tokios kaip atliekų surinkėjai, vežėjai ir brokeriai taip pat turi būti tvirtinamos arba registruojamos ir reikiamai patikrinamos;kadangi reikia įkurti komitetą, kuris padėtų Komisijai įgyvendinti šią direktyvą ir derinti ją su mokslo ir technikos pažanga,PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:1 straipsnisDirektyva 75/442/EEB iš dalies pakeičiama ir išdėstoma taip:1. Straipsniai nuo 1 iki 12 pakeičiami ir išdėstomi taip:"1 straipsnisŠioje direktyvoje:a) "atliekos" reiškia medžiagą ar daiktą, patenkantį į I priedo kategorijas, kurias atliekų turėtojas šalina, ketina arba privalo šalinti.Komisija, veikdama 18 straipsnyje numatyta tvarka, ne vėliau kaip iki 1993 m. balandžio 1 d. sudaro sąrašą atliekų, priklausančių I priede nurodytoms kategorijoms. Šis sąrašas yra reguliariai atnaujinamas ir prireikus peržiūrimas tokia pat tvarka;b) "gamintojas" reiškia visus, dėl kurių veiklos susidaro atliekos ("pirminis gamintojas") ir (arba) visus, kurie vykdo pirminį tvarkymą, maišymą ar kitas operacijas, pakeičiančias šių atliekų pobūdį ar sudėtį;c) "turėtojas" reiškia atliekų gamintoją arba fizinį ar juridinį asmenį, kuris tas atliekas valdo;d) "tvarkymas" reiškia atliekų surinkimą, vežimą, panaudojimą ir šalinimą, įskaitant šių operacijų priežiūrą ir vėlesnę šalinimo vietų priežiūrą;e) "šalinimas" reiškia bet kurią operaciją, išvardytą II priedo A dalyje;f) "panaudojimas" reiškia bet kurią operaciją, išvardytą II priedo B dalyje;g) "surinkimas" reiškia atliekų rinkimą, rūšiavimą ir (arba) atliekų sumaišymą tam, kad jas vežti.2 straipsnis1. Ši direktyva netaikoma:a) dujų išmetimams į atmosferą;b) tam, ką reguliuoja kiti teisės aktai:i) radioaktyviosioms atliekoms;ii) atliekoms, susidarančioms žvalgant, išgaunant, tvarkant ir saugant mineralinius išteklius, ir atliekoms iš veikiančių karjerų;iii) kritusiems gyvuliams ir šioms žemės ūkio atliekoms: srutoms ir kitoms natūralioms nepavojingoms medžiagoms, naudojamoms žemės ūkyje;iv) nuotėkoms, išskyrus skystas atliekas;v) netinkamoms naudoti sprogstamosioms medžiagoms.2. Specifinės taisyklės, taikomos ypatingais atvejais arba papildančios šios direktyvos taisykles dėl konkrečių atliekų kategorijų tvarkymo, gali būti nustatytos atskiromis direktyvomis.3 straipsnis1. Valstybės narės imasi atitinkamų priemonių, skatinančių:a) pirma, atliekų prevenciją arba atliekų gamybos ir jų kenksmingo poveikio mažinimą, ypač tokiomis priemonėmis:- švarių technologijų, tausojančių gamtos išteklius, kūrimas;- technikos plėtra ir rinkai teikiami produktai, kuriuos gaminant, naudojant ar šalinant būtų kuo mažiau arba ir visai neprisidedama prie atliekų kaupimosi ar žalos didėjimo bei taršos pavojaus;- kūrimas atitinkamų technologijų galutiniam pavojingų medžiagų iš antrinių žaliavų, skirtų panaudojimui, šalinimui;b) antra:i) atliekų panaudojimą jas regeneruojant, pakartotinai panaudojant ar kitokiu būdu gaunant antrines žaliavas;ii) atliekų kaip energijos šaltinio panaudojimą.2. Valstybės narės informuoja Komisiją apie visas priemones, kurių ketina imtis siekdamos įgyvendinti šio straipsnio 1 dalyje nurodytus tikslus, išskyrus atvejus, kai taikoma 1983 m. kovo 28 d. Tarybos direktyva 83/189/EEB, nustatanti informacijos apie techninius standartus ir reglamentus teikimo tvarką(*). Apie šias priemones Komisija informuoja kitas valstybes nares ir 18 straipsnyje nurodytą komitetą._____________________________(*) OL L 109, 1983 4 26, p. 8.4 straipsnisValstybės narės imasi būtinų priemonių užtikrinti, kad atliekos būtų panaudotos ar pašalintos nesukeliant pavojaus žmonėms ir nenaudojant procesų ar būdų, galinčių pakenkti aplinkai, konkrečiai:- nesukeliant pavojaus vandeniui, orui, dirvožemiui, augalams ir gyvūnams,- nesukeliant triukšmo ar kvapų,- nedarant neigiamo poveikio kraštovaizdžiui ar ypatingai svarbioms vietovėms.Valstybės narės taip pat imasi būtinų priemonių uždrausti atliekų išmetimą, išvertimą ar nekontroliuojamą šalinimą.5 straipsnis1. Kai reikia ar pageidautina, valstybės narės drauge su kitomis valstybėmis narėmis imasi atitinkamų priemonių sudaryti integruotą ir tolygų atliekų šalinimo tinklą naudojant geriausią prieinamą gamybos būdą, nereikalaujantį pernelyg didelių išlaidų. Tinklas turi suteikti galimybę Bendrijai kaip visumai pačiai tvarkyti atliekų šalinimą, o valstybėms narėms siekti to tikslo individualiai, atsižvelgiant į geografines sąlygas ir būtinybę tam tikroms atliekų rūšims naudoti specialius įrenginius.2. Tinklas taip pat turi suteikti galimybę atliekas šalinti bet kuriame iš artimiausių objektų tinkamais būdais ir technologijomis, kad būtų užtikrinta aukšto lygio visuomenės ir aplinkos apsauga.6 straipsnisValstybės narės įsteigia arba paskiria instituciją arba institucijas, atsakingas už šios direktyvos įgyvendinimą.7 straipsnis1. Siekdama įgyvendinti 3, 4 ir 5 straipsniuose numatytus tikslus, 6 straipsnyje nurodyta atsakinga institucija arba institucijos privalo kuo skubiau sudaryti vieną ar daugiau atliekų valdymo planų. Tuose planuose turi būti nurodyta:- atliekų, kurias reikia panaudoti arba pašalinti, rūšis, kiekis ir kilmė,- bendrieji techniniai reikalavimai,- bet kurios specialios priemonės, skirtos konkrečioms atliekų rūšims,- tinkamos šalinimo vietos ar objektai.Tokiuose planuose, pavyzdžiui, gali būti nurodoma:- fiziniai ar juridiniai asmenys, įgalioti rūpintis atliekų tvarkymu,- atliekų panaudojimo ar šalinimo darbų išlaidų sąmata,- atitinkamos priemonės, skatinančios atliekų rinkimo, rūšiavimo ir tvarkymo racionalizavimą.2. Rengdamos tokius planus, valstybės narės turi bendradarbiauti su kitomis valstybėmis narėmis ir Komisija. Apie tai jos informuoja Komisiją.3. Valstybės narės gali imtis reikiamų priemonių užkirsti kelią atliekų judėjimui, neatitinkančiam atliekų valdymo planų. Apie visas tokias priemones jos informuoja Komisiją ir kitas valstybes nares.8 straipsnisValstybės narės imasi būtinų priemonių užtikrinti, kad bet kuris atliekų turėtojas:- pasirūpintų, kad atliekas sutvarkytų privatus ar valstybinis atliekų surinkėjas arba įmonė, vykdanti II priedo A arba B dalyse nurodytas operacijas, arba- panaudotų ar pašalintų atliekas pats pagal šios direktyvos nuostatas.9 straipsnis1. Kad galėtų įgyvendinti 4, 5 ir 7 straipsnius, bet kuri įmonė ar ūkio subjektas, vykdantis II priedo A dalyje numatytas operacijas, turi gauti atitinkamą 6 straipsnyje minimos atsakingos institucijos leidimą.Tokiame leidime nurodoma:- atliekų rūšis ir kiekis,- techniniai reikalavimai,- būtinos saugos priemonės,- atliekų šalinimo vieta,- tvarkymo būdas.2. Leidimai gali būti išduodami tam tikram laikotarpiui, gali būti atnaujinami, išduodami su tam tikromis sąlygomis ir įpareigojimais arba, jei numatomas atliekų šalinimo būdas yra nepriimtinas ir žalingas aplinkai, gali būti atsisakoma išduoti leidimą.10 straipsnisPagal 4 straipsnį bet kuri II priedo B dalyje nurodytas operacijas vykdanti įmonė ar kiti ūkio subjektai privalo gauti leidimą.11 straipsnis1. Nepažeidžiant 1978 m. kovo 20 d. Tarybos direktyvos 78/319/EEB dėl toksinių ir pavojingų atliekų(*) su paskutiniais pakeitimais ir papildymais, padarytais Ispanijos ir Portugalijos stojimo aktu, reikalavimo gauti leidimą, kaip numatyta 9 ar 10 straipsniuose, galima netaikyti:a) įmonėms ir kitiems ūkio subjektams, savo atliekas šalinantiems gamybos vietoje;irb) įmonėms ir kitiems ūkio subjektams, panaudojantiems atliekas.Ši išimtis galioja tik tuomet:- jei atsakingos institucijos yra priėmusios kiekvienai veiklos rūšiai bendrąsias taisykles, nustatančias atliekų rūšis ir kiekius bei sąlygas, kai minimai veiklai gali būti netaikomas reikalavimas gauti leidimą,ir- jei atliekų rūšys ir kiekiai bei jų šalinimo ar panaudojimo būdai atitinka 4 straipsnyje numatytas sąlygas.2. Šio straipsnio 1 dalyje nurodytos įmonės ir kiti ūkio subjektai privalo užsiregistruoti atsakingose institucijose.3. Valstybės narės informuoja Komisiją apie bendrąsias taisykles, priimtas vadovaujantis šio straipsnio 1 dalimi.______________________________(*) OL L 84, 1978 3 31, p. 43.12 straipsnisĮmonės ir kiti ūkio subjektai, už atlyginimą surenkantys ar pervežantys atliekas arba jas šalinantys ar naudojantys kitu vardu (tarpininkai), jei jiems nereikia gauti atitinkamų leidimų veiklai vykdyti, turi būti registruojami atsakingose institucijose.13 straipsnisĮmones ir kitus ūkio subjektus, vykdančius 9-12 straipsniuose nurodytas operacijas, privalo reguliariai tikrinti atsakingos institucijos.14 straipsnisVisos 9 ir 10 straipsniuose minimos įmonės ir kiti ūkio subjektai:- tvarko dokumentaciją apie I priede nurodytų atliekų ir II priedo A arba B dalyje nurodytų operacijų kiekį, pobūdį, kilmę ir, jei taikytina, paskirtį, surinkimo dažnumą, pervežimo ir tvarkymo būdus,- paprašius suteikia šią informaciją 6 straipsnyje nurodytoms atsakingoms institucijoms.Valstybės narės gali reikalauti, kad šio straipsnio nuostatų laikytųsi ir gamintojai.15 straipsnisPagal principą "teršėjas moka", atliekų šalinimo išlaidas privalo padengti:- turėtojas, kurio atliekas tvarko atliekų surinkėjas arba įmonė, kaip numatyta 9 straipsnyje,ir (arba)- ankstesni turėtojai arba produkto, iš kurio atliekos atsirado, gamintojai.16 straipsnis1. Nuo 1995 m. balandžio 1 d. valstybės narės kas trejus metus pateikia Komisijai ataskaitą apie priemones, kurių ėmėsi šiai direktyvai įgyvendinti. Ataskaita rengiama remiantis klausimynu, sudarytu 18 straipsnyje nustatyta tvarka, kurį Komisija išsiunčia valstybėms narėms prieš šešis mėnesius iki nurodytos datos.2. Remdamasi šio straipsnio 1 dalyje nurodytomis ataskaitomis, Komisija skelbia bendrą trejų metų ataskaitą, pirmą kartą paskelbdama 1996 m. balandžio 1 d.17 straipsnisPakeitimai, reikalingi užtikrinti, kad šios direktyvos priedai atitiktų mokslo ir technikos pažangą, priimami 18 straipsnyje numatyta tvarka.18 straipsnisKomisijai padeda iš valstybių narių atstovų sudarytas komitetas, kuriam pirmininkauja Komisijos atstovas.Komisijos atstovas pateikia komitetui priemonių, kurių turi būti imtasi, projektą. Komitetas savo nuomonę dėl projekto pareiškia per tokį laiką, kurį nustato pirmininkas atsižvelgdamas į klausimo skubumą. Nuomonė pareiškiama EBB Sutarties 148 straipsnio 2 dalyje nustatyta balsų dauguma tuo atveju, kai Taryba turi priimti sprendimą (remdamasi) Komisijos pasiūlymu. Valstybių narių atstovų komitete balsai paskirstomi taip, kaip nustatyta tame straipsnyje. Pirmininkas nebalsuoja.Komisija patvirtina numatytas priemones, jeigu jos atitinka komiteto nuomonę.Kai numatytos priemonės neatitinka komiteto nuomonės arba nuomonė nepareiškiama, Komisija nedelsdama pateikia Tarybai pasiūlymą dėl priemonių, kurių turi būti imtasi. Taryba sprendžia kvalifikuota balsų dauguma.Jeigu Taryba per tris mėnesius nuo tos dienos, kai klausimas buvo jai perduotas, nepriima jokio sprendimo, pasiūlytas priemones patvirtina Komisija."2. 13, 14 ir 15 straipsniai tampa 19, 20 ir 21 straipsniais.3. Pridedami tokie priedai:"I PRIEDASATLIEKŲ KATEGORIJOSQ1 gamybos ar vartojimo liekanos, nenurodytos toliau.Q2 produktai, neatitinkantys gaminio charakteristikos.Q3 produktai, kurių vartojimo laikas pasibaigęs.Q4 išsipylusios, pamestos ar avariją patyrusios medžiagos, įskaitant bet kurias medžiagas, įrenginius ir kt., užterštus tokios avarijos metu.Q5 medžiagos, užterštos dėl planuotų veiksmų (valymo operacijų atliekos, pakavimo medžiagos, talpyklos ir t. t.).Q6 nenaudojamos dalys (netinkamos baterijos, panaudoti katalizatoriai ir t. t.).Q7 medžiagos, kurios nebetinka naudoti (užterštos rūgštys, užteršti tirpikliai, panaudotos grūdinimo druskos ir t. t.).Q8 pramoninių procesų liekanos (šlakai, distiliatorių nuosėdos ir t. t.).Q9 teršalų valymo atliekos (dujų plautuvų nuosėdos, frezavimo dulkės, panaudoti filtrai ir t. t.).Q10 apdirbimo/apdailos liekanos (tekinimo, frezavimo darbų atliekos ir t. t.).Q11 žaliavų gavybos ir tvarkymo atliekos (kalnakasybos atliekos, naftotiekių paplavos ir t. t.).Q12 sumaišytos medžiagos (naftos produktai, užteršti polichlorintu bifenilu ir t. t.).Q13 bet kurios medžiagos, junginiai ar produktai, kuriuos vartoti draudžia įstatymas.Q14 produktai, netinkami naudoti jų turėtojui (žemės ūkio, buitinės, biuro, komercinės ir prekybos atliekos ir t. t.).Q15 užterštos medžiagos, junginiai ar produktai, susidarantys dėl žemės darbų.Q16 bet kurios medžiagos, junginiai ar produktai, neminimi pirmiau išvardytose kategorijose.IIA PRIEDASŠALINIMO OPERACIJOSPastaba: šiame priede šalinimo operacijos išvardytos tokia seka, kokia yra vykdomos. Pagal 4 straipsnį atliekos turi būti šalinamos nesukeliant pavojaus žmonėms ir netaikant aplinkai kenksmingų procesų ar metodų.D1 antžeminis ar požeminis išvertimas (sąvartynai ir t. t.).D2 antžeminis tvarkymas (skystų ar šlamo atliekų biologinis skaidymas dirvožemyje ir t. t.).D3 giluminis įpurškimas (pumpuojamų atliekų įpurškimas į šulinius, šachtas, druskos olas ar natūraliai susidariusias ertmes ir t. t.).D4 paviršinis šalinimas (skystų ar šlamo atliekų supylimas į duobes, kūdras, įlankas ir t. t.).D5 specialiai įrengtas sąvartynas (dėjimas į atskiras kameras, kurios uždengiamos ir izoliuojamos viena nuo kitos ir nuo aplinkos).D6 kietų atliekų išmetimas į vandens telkinį, išskyrus jūras/vandenynus.D7 išmetimas į jūras/vandenynus, įskaitant nuleidimą į jūros dugną.D8 biologinis tvarkymas, nenurodytas kitur šiame priede, dėl kurio susidaro galutiniai junginiai ar mišiniai, šalinami bet kuria šiame priede nurodyta operacija.D9 fizinis ir cheminis tvarkymas, nenurodytas kitur šiame priede, dėl kurio susidaro galutiniai junginiai ar mišiniai, šalinami bet kuria šiame priede nurodyta operacija (išgarinimas, išdžiovinimas, kalcinacija ir t. t.).D10 deginimas sausumoje.D11 deginimas jūroje.D12 ilgalaikis sandėliavimas (konteinerių nuleidimas į šachtą).D13 sudėjimas ar sumaišymas prieš bet kurią kitą šiame priede nurodytą operaciją.D14 perpakavimas prieš bet kurią šiame priede nurodytą operaciją.D15 saugojimas prieš bet kurią šiame priede nurodytą operaciją, išskyrus laikiną sandėliavimą prieš surinkimą toje vietoje, kur atliekos susidarė.IIB PRIEDASATLIEKŲ PANAUDOJIMO OPERACIJOSPastaba: šiame priede panaudojimo operacijos išvardytos tokia seka, kokia yra vykdomos. Pagal 4 straipsnį atliekos turi būti panaudojamos nesukeliant pavojaus žmonėms ir nenaudojant aplinkai žalingų procesų ar būdų.R1 tirpiklių atstatymas/regeneravimas.R2 organinių medžiagų, nenaudojamų kaip tirpikliai, perdirbimas/regeneravimas.R3 metalų ir metalų junginių perdirbimas/regeneravimas.R4 kitų neorganinių medžiagų perdirbimas/regeneravimas.R5 rūgščių ar bazių regeneravimas.R6 užterštumui mažinti naudojamų komponentų panaudojimas.R7 katalizatorių komponentų panaudojimas.R8 pakartotinis naftos perdirbimas arba kitoks pakartotinis naftos produktų panaudojimas.R9 panaudojimas kaip kuro ar kitos priemonės energijai gauti.R10 paskleidimas žemės paviršiuje siekiant pagerinti žemės ūkį ar ekologinę būklę, įskaitant kompostus ir kitus biologinius transformacijos procesus, išskyrus atliekas, nurodytas 2 straipsnio 1 dalies b punkto iii papunktyje.R11 atliekų, gautų bet kuria iš R1-R10 nurodytų operacijų, panaudojimas.R12 pasikeitimas atliekomis, skirtomis apdoroti bet kuria iš R1-R11 nurodytų operacijų.R13 atliekų sandėliavimas prieš bet kurią šiame priede nurodytą operaciją, išskyrus laikiną saugojimą prieš surinkimą toje vietoje, kur jos susidarė."2 straipsnis1. Valstybės narės priima įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie, įsigalioję iki 1993 m. balandžio 1 d., įgyvendina šia direktyvą. Apie tai jos nedelsdamos praneša Komisijai.Valstybės narės, priimdamos šias priemones, daro priemonėse nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.2. Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų nacionalinių teisės aktų nuostatų tekstus.3 straipsnisŠi direktyva skirta valstybėms narėms.Priimta Briuselyje, 1991 m. kovo 18 d.Tarybos varduPirmininkasA. BODRY[1] _) OL C 295, 1988 11 19, p. 3 ir OL C 326, 1989 12 30, p. 6.[2] _) OL C 158, 1989 6 26, p. 232 ir 1991 m. vasario 22 d. pareikšta nuomonė (dar nepaskelbta Oficialiajame leidinyje).[3] _) OL C 56, 1989 3 6, p. 2.[4] _) OL L 194, 1975 7 25, p. 47.[5] _) OL C 122, 1990 5 18, p. 2.


title: 1993 m. rugsėjo 30 d. Komisijos direktyva 93/84/EEB, iš dalies keičianti Direktyvą 80/723/EEB dėl finansinių santykių tarp valstybių narių ir valstybės įmonių skaidrumo

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

31993L0084

Oficialusis leidinys L 254 , 12/10/1993 p. 0016 - 0018 specialusis leidimas suomių kalba: skyrius 8 tomas 2 p. 0023  specialusis leidimas švedų kalba: skyrius 8 tomas 2 p. 0023

		Komisijos direktyva 93/84/EEB1993 m. rugsėjo 30 d.iš dalies keičianti Direktyvą 80/723/EEB dėl finansinių santykių tarp valstybių narių ir valstybės įmonių skaidrumoEUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,atsižvelgdama į Europos ekonominės bendrijos steigimo sutartį ir ypač į jos 90 straipsnio 3 dalį,kadangi Komisijos direktyvoje 80/723/EEB [1], su pakeitimais, padarytais Direktyva 85/413/EEB [2], buvo numatyta sistema, įpareigojanti valstybes nares užtikrinti, kad finansiniai santykiai tarp valdžios institucijų ir valstybės įmonių būtų skaidrūs; kadangi minėta direktyva reikalavo, kad valstybės narės išsaugotų tam tikrą finansinę informaciją ir pareikalavus perduotų ją Komisijai;kadangi Direktyvoje 80/723/EEB, ypač 3 ir 5 straipsniuose, yra nuostatų, kurios gali padėti Komisijai vykdyti jos prisiimtus įsipareigojimus;kadangi valstybės įmonės vaidina svarbų vaidmenį valstybių narių ekonomikoje; kadangi finansinių santykių tarp valstybių narių ir valstybės įmonių skaidrumo poreikis pasirodė esąs didesnis negu anksčiau dėl konkurencijos pokyčių bendrojoje rinkoje, ypač Bendrijai siekiant glaudžios ekonominės integracijos ir socialinės sanglaudos;kadangi valstybės narės yra priėmusios Suvestinį Europos Aktą, kuriuo vadovaujantis buvo sukurta bendroji rinka, veikianti nuo 1993 m. sausio 1 d.; kadangi tai sustiprins konkurencinį spaudimą ir pareikalaus didesnio Komisijos budrumo užtikrinant, kad būtų gauta visa nauda iš bendrosios rinkos; kadangi bendroji rinka vis labiau reikalauja užtikrinti, kad valstybės ir privačios įmonės turėtų lygias galimybes;kadangi buvo nustatyta, kad didelė dalis pinigų srautų tarp valstybės ir jos valstybės įmonių perduodama įvairiomis finansinių pervedimų formomis, o ne paprasta kapitalo ar kvazikapitalo injekcijų forma;kadangi Komisija nustatė, kad daugiausia gamybiniame sektoriuje veikiančioms įmonėms buvo suteikta didelė paramos dalis, apie kurią nebuvo informuota pagal Sutarties 93 straipsnio 3 dalį; kadangi pirmasis [3], antrasis [4] ir trečiasis [5] valstybės paramos tyrimas patvirtina, kad didelės valstybės paramos sumos ir toliau teikiamos nelegaliai;kadangi atskaitomybės sistema, pagrįsta pinigų srautų tarp valstybės institucijų ir valstybės įmonių ex post facto tikrinimais, leis Komisijai vykdyti savo įsipareigojimus; kadangi ši kontrolės sistema apima specifinę finansinę informaciją; kadangi tokia informacija ne visada viešai prieinama, o skelbiama informacija yra nepakankamai išsami, kad leistų tinkamai įvertinti pinigų srautus tarp valstybės ir valstybės įmonių;kadangi visa prašomoji informacija gali būti laikoma proporcinga siekiamam tikslui, atsižvelgiant į tai, kad pagal Ketvirtąją Tarybos direktyvą 78/660/EEB [6] dėl bendrovių metinių atskaitomybių, su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 90/605/EEB [7], jau reikalaujama pateikti tokią informaciją;kadangi, norint apriboti valstybių narių administracinę naštą, atskaitomybės sistema turėtų naudoti tik viešai prieinamus duomenis ir akcininkams, kuriam priklauso daugiau kaip pusė bendrovės akcijų, prieinama informacija; kadangi turi būti leidžiama pateikti konsoliduotas ataskaitas; kadangi nesuderinama parama didžiosioms gamybinio sektoriaus įmonėms turės didžiausią iškreipiamąjį poveikį konkurencijai bendrojoje rinkoje; kadangi dėl to tokią atskaitomybės sistemą šiuo metu galima taikyti tik įmonėms, kurių metinė apyvarta yra daugiau kaip 250 milijonų ekiu;kadangi nors Komisija, 1980 m. paskelbdama direktyvą, laikėsi tos nuomonės, kad lėšų judėjimui valstybės įmonėse arba valstybės įmonių grupėse neturi būti taikomi Direktyvos 80/723/EEB reikalavimai, nauji ekonominio gyvenimo, kurį dažnai veikia valstybė per valstybės įmones, reikalavimai priverčia įtraukti tokią informaciją; kadangi, kaip buvo pabrėžiama Teisingumo Teismo precedentų teisėje nuo 1980 m. [8], valstybės narės ėmė dažniau pažeidinėti 93 straipsnio 3 dalies nuostatas, vis labiau apsunkindamos Komisijos konkurencijos stebėsenos užduotis; kadangi dėl to būtina sustiprinti Komisijos įgaliojimus priežiūros srityje,PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:1 straipsnisDirektyva 80/723/EEB iš dalies keičiama taip:1. 2 straipsnyje pridedama tokia įtrauka:"— "valstybės įmonės, veikiančios gamybiniame sektoriuje". — tai:visos įmonės, kurių pagrindinė veiklos sritis, sudaranti ne mažiau kaip 50 % bendros metinės apyvartos, yra gamyba. Tai įmonės, kurių veikla turi būti įtraukta į Europos bendrijos ekonominės veiklos rūšių klasifikatoriaus (1 peržiūrėtas variantas) D skirsnį – Gamyba (jis sudaro DA poskyrį iki poskyrio DN imtinai) [9].".2. Įterpiamas 5a straipsnis:"5a straipsnis1. Valstybės narės, kurių valstybės įmonės veikia gamybiniame sektoriuje, kasmet teikia Komisijai šio straipsnio 2 dalyje nustatytą finansinę informaciją pagal 4 dalyje nurodytą grafiką.2. Finansinė informacija, kurios prašoma iš kiekvienos valstybės įmonės, veikiančios gamybiniame sektoriuje ir pagal šio straipsnio 3 dalį, yra tokia:(i) metinė ataskaita ir metinė finansinė atskaitomybė pagal Tarybos direktyvoje 78/660/EEB pateiktą apibrėžimą [10]. Metinę finansinę atskaitomybė ir metinę ataskaitą sudaro balansas ir pelno/nuostolio ataskaita, paaiškinamieji raštai, kartu su apskaitos politikos, direktorių ataskaitomis, atskirų padalinių ir veiklos ataskaitomis. Be to, pateikiami pranešimai apie akcininkų susirinkimus ir kita susijusi informacija.Taip pat pateikiama toliau nurodyta informacija, jeigu ji neatskleista kiekvienos valstybės įmonės metinėje ataskaitoje ir metinėje finansinėje atskaitomybėje:(ii) akcinio kapitalo ar kvazikapitalo lėšų, kurios savo pobūdžiu panašios į nuosavą kapitalą, teikimas, nurodant tokių lėšų teikimo sąlygas (ar akcijos paprastosios, privilegijuotosios, atidėtosios ar konvertuojamosios akcijos ir palūkanų normas; su akcijomis susijusias teises į dividendus arba konvertavimo teises);(iii) negrąžintinos paskolos arba paskolos, kurios yra grąžintinos tik tam tikromis aplinkybėmis;(iv) bet kokios įmonei suteiktos paskolos, įskaitant paskolos viršijimą bei kapitalo investicijų avansines sumas, nurodant palūkanų normas ir paskolos bei jos garantijos, jeigu paskolą gaunanti įmonė tokią pateikia skolintojui, sąlygas;(v) valdžios institucijų suteiktas paskolos finansavimo garantijas įmonei (nurodant sąlygas ir už šias garantijas įmonių mokamus mokesčius);(vi) išmokėtus dividendus ir nepaskirstytą pelną;(vii) kitas valstybės įsikišimo formas, ypač sumų, kurias valstybei skolingos valstybės įmonės, dovanojimą, įskaitant inter alia paskolų, negrąžintinų paskolų, bendrovių pelno arba socialinių mokesčių ar kitų panašių mokesčių mokėjimą.3. Šio straipsnio 2 dalyje reikalaujamą informaciją turi pateikti visos valstybės įmonės, kurių apyvarta paskutiniais finansiniais metais buvo didesnė kaip 250 milijonų ekiu.Pirmiau nurodytą informaciją teikia atskirai kiekviena valstybės įmonė, įskaitant valstybėse narėse veikiančias įmones, ir, kur reikia, ją sudaro duomenys apie visus sandorius tarp įvairių valstybės įmonių grupės viduje ir tarp tokių įmonių grupių, taip pat apie tiesioginius sandorius tarp valstybės įmonės ir valstybės. Šio straipsnio 2 dalies (ii) punkte nurodytą akcinį kapitalą sudaro valstybės tiesiogiai įmokėtas akcinis kapitalas ir bet koks gautas akcinis kapitalas, kurį reikiamai valstybės įmonei įmoka tai pačiai grupei priklausanti arba nepriklausanti patronuojanti valstybinė bendrovė arba kita valstybės įmonė (taip pat ir finansinės institucijos). Visais atvejais nurodomas ryšys tarp finansuotojo ir gavėjo. Panašiai, šio straipsnio 2 dalyje reikalaujamas ataskaitas atskirai teikia kiekviena valstybės įmonė, taip pat (sub-)patronuojanti bendrovė, kuri sujungia kelias valstybės įmones, jeigu pagal bendrą (sub-)patronuojančios bendrovės pardavimo rezultatą ją galima laikyti "gamybine".Kai kurios valstybės įmonės paskirsto savo veiklą kelioms įmonėms – atskiriems juridiniams asmenims. Iš tokių įmonių Komisija pageidauja gauti vieną konsoliduotą ataskaitą. Konsolidacija turėtų atspindėti tame pačiame arba artimai susijusiuose sektoriuose veikiančios įmonių grupės ekonominę padėtį. Konsoliduotų ataskaitų, kurias pateikia skirtingos ir grynai finansinės patronuojančios įmonės, nepakanka.4. Šio straipsnio 2 dalyje nurodyta informacija pateikiama Komisijai kiekvienais metais. 1992 finansinių metų informacija išsiunčiama Komisijai per du mėnesius po šios direktyvos paskelbimo.1993 metų ir ateinančių metų informacija pateikiama per 15 darbo dienų po tam tikros valstybės įmonės metinės ataskaitos paskelbimo. Bet kokiu atveju ir ypatingai įmonės, kurios neskelbia metinių ataskaitų, reikalingą informaciją pateikia ne vėliau kaip praėjus devyniems mėnesiams po įmonės finansinių metų pabaigos.Tam, kad nustatyti įmonių, kurioms taikoma ši atskaitomybės sistema, skaičių, valstybės narės per du mėnesius po šios direktyvos paskelbimo pateikia Komisijai bendrovių, kurioms taikomas šis straipsnis, sąrašą ir jų apyvartą. Sąrašas patikslinamas iki kiekvienų metų kovo 31 d.5. Šis straipsnis taikomas Treuhandanstalt priklausančioms arba jos kontroliuojamoms bendrovėms tik tada, kai baigia galioti speciali Treuhandanstalt investicijoms nustatyta atskaitomybės sistema.6. Valstybės narės teiks Komisijai papildomą informaciją, kuri jos nuomone reikalinga, norint išsamiai įvertinti pateiktus duomenis."2 straipsnisValstybes narės iki 1993 m. lapkričio 1 d priima nuostatas, kurios įgyvendina šia direktyvą. Jos apie tai nedelsdamos praneša Komisijai.Valstybės narės, tvirtindamos šias nuostatas, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.3 straipsnisŠi direktyva skirta valstybėms narėms.Priimta Briuselyje, 1993 m. rugsėjo 30 d.Komisijos varduKarel Van MiertPirmininko pavaduotojas[1] OL L 195, 1980 7 29, p. 35.[2] OL L 229, 1985 8 28, p. 20.[3] ISBN 92–825–9535.[4] ISBN 9–826–0386.[5] ISBN 92–826–4637.[6] OL L 222, 1978 8 14, p. 11.[7] OL L 317, 1990 11 16, p. 60.[8] Žr., pavyzdžiui, Sprendimus Byloje 290/83 Komisija prieš Prancūziją [1985], 439 (žemės ūkio kreditų fondas), Jungtines bylas 67, 68 ir 70/85 Van der Kooy prieš Komisiją [1988] ECR, p. 219, Bylą 303/88 Italija prieš Komisiją [1991] ECR-I, p. 1433 (ENI-Lanerossi) ir Bylą C-305/89 Italija prieš Komisiją [1991] ECR-I, p. 1603 (IRI, Finmeccanica and Alfa Romeo).[9] OJ L 83, 1993 4 3,[10] OL L 222, 1978 8 14, p. 11.--------------------------------------------------


title: 1989 m. balandžio 13 d. Tarybos direktyva, iš dalies keičianti Direktyvą 76/116/EEB kalcio, magnio, natrio ir sieros kiekio, esančio trąšose, atžvilgiu

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

31989L0284

Oficialusis leidinys L 111 , 22/04/1989 p. 0034 - 0038 specialusis leidimas suomių kalba: skyrius 13 tomas 18 p. 0229  specialusis leidimas švedų kalba: skyrius 13 tomas 18 p. 0229

		Tarybos direktyva1989 m. balandžio 13 d.iš dalies keičianti Direktyvą 76/116/EEB kalcio, magnio, natrio ir sieros kiekio, esančio trąšose, atžvilgiu(89/284/EEB)EUROPOS BENDRIJŲ TARYBA,atsižvelgdama į Europos ekonominės bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 100a straipsnį,atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą [1], bendradarbiaudama su Europos Parlamentu [2],atsižvelgdama į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [3],kadangi iki 1992 m. gruodžio 31 d. reikia priimti priemones, kurių reikia, kad būtų sukurta vidaus rinka; kadangi vidaus rinka yra neturinti sienų erdvė, kurioje garantuojamas laisvas prekių, asmenų, paslaugų ir kapitalo judėjimas;kadangi 1975 m. gruodžio 18 d. Tarybos direktyva 76/116/EEB dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su trąšomis, suderinimo [4] su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 88/183/EEB [5], nustatė prekybos kietosiomis EEB trąšomis taisykles; kadangi paaiškėjo, jog būtina praplėsti minėtąją direktyvą, įtraukiant į ją duomenis apie kalcio, magnio, natrio ir sieros kiekį tokiose trąšose;kadangi nuo šiol Direktyva 76/116/EEB gali būti taikoma trąšoms, kuriose yra tik kalcio, magnio ir sieros,PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:1 straipsnisDeklaruoti magnio, natrio ir sieros kiekį EEB trąšose, išvardytose Direktyvos 76/116/EEB I priede, galima tuo atveju, jei randamas bent minimalus šių elementų kiekis, nurodytas šios direktyvos 2 straipsnyje, ir jei tos EEB trąšos ir toliau atitinka Direktyvos 76/116/EEB I priede nurodytus reikalavimus. Tokiais atvejais prie trąšos rūšies pavadinimo pridedama šios direktyvos 6 straipsnio b punkte aprašyta žyma.2 straipsnis1 straipsnyje nurodytose trąšose esantį magnio, natrio ir sieros kiekį, galima deklaruoti tik tokiu atveju, jei jose yra ne mažiau negu:- 2 % magnio oksido (MgO), t. y. 1,2 % Mg,- 3 % natrio oksido (Na2O), t. y. 2,2 % Na,- 5 % sieros trioksido (SO3), t. y. 2 % S.3 straipsnis1. Pagal šią direktyvą, nepažeidžiant 2 dalies nuostatų, reikia deklaruoti tik I priede išvardytose 1 ir 2 rūšies trąšose esantį kalcio kiekį, kuris laikomas mitybine medžiaga.Valstybės narės gali nustatyti, kad kalcio kiekis, esantis trąšose, kuriomis prekiaujama jų teritorijose, gali būti išreiškiamas oksidu (CaO), cheminiu elementu (Ca) arba abiem šiais elementais.Kalcio kiekiui, esančiam kalcio okside, apskaičiuoti taikoma tokia formulė:kalcis (Ca) = kalcio oksidas (CaO) × 0,7152. Ištirpusio kalcio kiekis skystose trąšose, nurodytose Direktyvos 76/116/EEB I priedo C dalyje ir skirtose lapams purkšti, gali būti nurodomas, jei kalcio oksidas sudaro bent 8 % (= 5,7 % Ca).4 straipsnisTrąšos, kurios atitinka šios direktyvos ir jos priedų reikalavimus, gali būti žymimos kaip "EEB TRĄŠOS".5 straipsnisValstybės narės gali nustatyti, kad magnio, natrio ir sieros kiekis trąšose, kuriomis prekiaujama jų teritorijose, būtų išreiškiamas:- kaip oksidas (MgO, Na2O, SO3),- kaip cheminis elementas (Mg, Na, S),- ir vienaip, ir kitaip.Natrio ir sieros kiekiui, esančiam natrio okside ir sieros triokside, apskaičiuoti taikomos šios formulės:- natris (Na) = natrio oksidas (Na2O) × 0,742,- siera (S) = sieros trioksidas (SO3) × 0,400.Jei skaičiuojamas oksido kiekis, deklaracijoje pateikiamas iki vieno ženklo po kablelio dešimtainėje trupmenoje suapvalintas skaičius.6 straipsnisSiekiant tiksliai identifikuoti trąšas, privaloma žymėti taip:a) žodžiai "EEB TRĄŠOS", parašyti didžiosiomis raidėmis;b) trąšų rūšies ir sudėties apibūdinimas;- laikantis Direktyvos 76/116/EEB I priedo, po rūšies pavadinimo rašoma "turinčios…" ir išvardijami šioje direktyvoje nurodytų cheminių elementų, kurių yra šių trąšų sudėtyje, pavadinimai arba cheminiai simboliai. Po skaičių, nurodančių Direktyvoje 76/116/EEB minėtų elementų kiekį, skliaustuose gali būti nurodyti skaičiai, susiję su šios direktyvos I priede minėtais elementais,- arba laikantis šios direktyvos I priedo reikalavimų;c) kiekvienos mitybinės medžiagos garantuojamas kiekis ir garantuojamasis jų kiekis, išreikštas medžiagų formomis ir (arba) medžiagų tirpumu, jei jis nurodytas direktyvų apie trąšas prieduose.Mitybinės medžiagos kiekis paprastosiose arba kompleksinėse trąšose turi būti išreikštas trąšų svorio dalimi procentais sveikaisiais skaičiais ar, jei reikia, dešimtosiomis dalimis.Jeigu trąšoje yra keli deklaruotini elementai, jų kiekį reikia nurodyti tokia tvarka:N, P2 O5 ir (arba) P, K 2 O, ir (arba) K, CaO ar Ca, MgO, ir (arba) Mg, Na2O, ir (arba) Na, SO3, ir (arba) S.Mitybinių medžiagų formos ir tirpumas paprastosiose ir kompleksinėse trąšose taip pat privalo būti išreikšti trąšų svorio dalimi procentais, išskyrus tuos atvejus, kai Direktyvos 76/116/EEB I priede yra aiškiai nurodyta, kad tą kiekį reikia išreikšti kitaip.Mitybinės medžiagos turi būti apibūdinamos ir žodžiais, ir atitinkamais cheminiais simboliais: azotas (N), fosforas (P), fosforo pentoksidas (P2O5), kalis (K), kalio oksidas (K2O), magnis (Mg), magnio oksidas (MgO), natris (Na), natrio oksidas (Na2O), siera (S), sieros trioksidas (SO3), kalcis (Ca) ir kalcio oksidas (CaO).7 straipsnisMagnio, natrio ir sieros kiekis 1 straipsnyje minėtose trąšose deklaruojamas vienu iš šių būdų:- nurodomas visas kiekis, išreikštas trąšos svorio dalimi procentais,- jei elementas visiškai ištirpsta vandenyje, deklaruojamas tik vandenyje ištirpęs kiekis,- nurodomas bendras kiekis ir vandenyje ištirpęs kiekis, išreikštas trąšos svorio dalimi procentais tais atvejais, kai ištirpęs kiekis sudaro bent ketvirtį bendrojo kiekio.Šis kiekis nustatomas laikantis Direktyvos 76/116/EEB 8 straipsnyje nurodytų sąlygų.8 straipsnisDeklaruojamojo kalcio, magnio, natrio ir sieros kiekio trąšose leistinasis nuokrypis –nuo ketvirčio šių elementų deklaruojamo kiekio iki 0,9 % absoliutaus kiekio oksiduose CaO, MgO, Na2O ir SO3, t. y. Ca – 0,64, Mg – 0,55, Na – 0,67 ir S – 0,36.9 straipsnisDirektyvos 76/116/EEB I priedas iš dalies keičiamas taip:1. Šios direktyvos II priede nurodyta EEB trąša kizeritas su kalio sulfatu įrašoma į A dalį "Paprastosios trąšos", III. Kalio trąšos, Nr. 7.2. Šios direktyvos II priede nurodyta EEB trąša kalcio nitrato tirpalas įrašoma į C dalį "Skystosios trąšos", 1. Paprastosios trąšos – įtraukiant ją, kaip skystąją trąšą, Nr. 3.10 straipsnis1. Valstybės narės patvirtina priemones, būtinas šios direktyvos įgyvendinimui per 12 mėnesių nuo pranešimo apie ją [6]. Apie tai jos nedelsdamos informuoja Komisiją.2. Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų nacionalinių teisės aktų nuostatas.11 straipsnisŠi direktyva skirta valstybėms narėms.Priimta Liuksemburge, 1989 m. balandžio 13 d.Tarybos varduPirmininkasP. Solbes[1] OL C 20, 1988 1 26, p. 5.[2] OL C 262, 1986 10 10, p. 82 ir OL C 47, 1989 2 27.[3] OL C 134, 1988 5 24, p. 6.[4] OL L 24, 1976 1 30, p. 21.[5] OL L 83, 1988 3 29, p. 33.[6] Ši direktyva buvo paskelbta valstybėms narėms 1989 m. balandžio 17 d.--------------------------------------------------I PRIEDASSĄRAŠAS TRĄŠŲ, Į KURIŲ SUDĖTĮ KAIP MITYBINĖS MEDŽIAGOS ĮEINA KALCIS, MAGNIS ARBA SIERANr. | Rūšies pavadinimas | Duomenys apie gamybos būdą ir pagrindines sudedamąsias dalis | Mažiausias mitybinių medžiagų kiekis (svorio dalis procentais). Mitybinių medžiagų išraiška. Kiti reikalavimai | Kiti rūšį apibūdinantys duomenys | Deklaruojamoji sudėtis. Mitybinių medžiagų forma ir tirpumas. Kitos savybės |1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |1. | Kalcio sulfatas | Gamtinis arba pramoninis produktas, kuriame yra tam tikru laipsniu hidratuotas kalcio sulfatas | 25 % CaO 35 % SO3 Kalcis ir siera, esanti bendrame CaO + SO3 kiekyje Smulkumas: bent 80 % išsisijoja per sietą, kurio akučių dydis – 2 mm,bent 99 % išsisijoja per sietą, kurio akučių dydis – 10 mm | Gali būti nurodomi kiti įprastiniai prekės pavadinimai | Bendras sieros trioksido kiekis Nurodyti neprivaloma: bendras CaO |2. | Kalcio chlorido tirpalas | Pramoninis kalcio chlorido tirpalas | 12 % CaO Kalcis, esantis vandenyje tirpiame CaO | | Kalcio oksidas Nurodyti neprivaloma: augalams purkšti |3. | Siera, kaip cheminis elementas | Palyginti gerai rafinuotas gamtinis arba pramoninis produktas | 98 % S (245 % : SO3) Siera, esanti bendrame SO3 kiekyje | | Bendras sieros trioksido kiekis |4. | Kizeritas | Gamtinė medžiaga, kurios pagrindinis komponentas – monohidruotas magnio sulfatas | 24 % MgO 45 % SO3 Magnis ir siera, esantys vandenyje tirpiame magnio okside ir sieros triokside | Gali būti nurodomi įprastiniai prekės pavadinimai | Vandenyje tirpus magnio oksidas Nurodyti neprivaloma: vandenyje tirpus sieros trioksidas |5. | Magnio sulfatas | Produktas, kurio pagrindinis komponentas – pusiau hidruotas magnio sulfatas | 15 % MgO 28 % SO3 Magnis ir siera, esantys vandenyje tirpiame magnio okside ir sieros triokside | Gali būti nurodomi įprastiniai prekės pavadinimai | Vandenyje tirpus magnio oksidas Nurodyti neprivaloma: vandenyje tirpus sieros trioksidas |6. | Magnio chlorido tirpalas | Produktas, pagaminamas tirpdant pramoninės kilmės magnio chloridą | 13 % MgO Magnis išreiškiamas magnio oksidu Maksimalus kalcio kiekis: 3 % CaO | | Magnio oksidas |--------------------------------------------------II PRIEDASNr. | Rūšies pavadinimas | Duomenys apie gamybos būdą ir pagrindines sudedamąsias dalis | Mažiausias mitybinių medžiagų kiekis (svorio dalis procentais). Mitybinių medžiagų išraiška. Kiti reikalavimai | Kiti rūšį apibūdinantys duomenys | Deklaruojamoji sudėtis. Mitybinių medžiagų forma ir tirpumas. Kitos savybės |1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |7. | Kizeritas su kalio sulfatu | Produktas gaminamas iš kizerito pridėjus kalio sulfato | 8 % MgO Magnis, esantis vandenyje tirpiame MgO. 6 % K2O Kalis, esantis vandenyje tirpiame K2O. Bendrojo MgO + K2O kiekis: 20 %. Didžiausias chloro kiekis: 3 % Cl | Gali būti nurodomi įprastiniai prekės pavadinimai | Vandenyje tirpus magnio oksidas Vandenyje tirpus natrio oksidas Nurodyti neprivaloma, jei chloro kiekis mažesnis, nei 3 % Cl |3. | Kalcio nitrato tirpalas | Produktas, gaminamas vandenyje tirpinant kalcio nitratą | 8 % N Azotas, esantis nitrate, kuriame daugiausiai 1 % azoto gali būti amoniakinis | Prireikus, po trąšos rūšies pavadinimo gali būti pateikiamas vienas iš šių nurodymų: naudoti lapams,gaminti mitybiniams tirpalams,laistyti su trąšomis (irigacijai) | Bendrasis azotas Nurodyti neprivaloma: nitratinis azotas,amoniakinis azotas,kalcis (5 skiltyje nurodytais vartojimo atvejais) |--------------------------------------------------


title: 2001 m. liepos 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2001/46/EB, iš dalies keičianti Tarybos direktyvą 95/53/EB, nustatančią principus, reglamentuojančius gyvūnų mitybos srityje atliekamų oficialių patikrinimų organizavimą, ir Direktyvas 70/524/EEB, 96/25/EB ir 1999/29/EB dėl gyvūnų mitybos

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

32001L0046

Oficialusis leidinys L 234 , 01/09/2001 p. 0055 - 0059

		Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2001/46/EB2001 m. liepos 23 d.iš dalies keičianti Tarybos direktyvą 95/53/EB, nustatančią principus, reglamentuojančius gyvūnų mitybos srityje atliekamų oficialių patikrinimų organizavimą, ir Direktyvas 70/524/EEB, 96/25/EB ir 1999/29/EB dėl gyvūnų mitybosEUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdami į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 152 straipsnio 4 dalies b punktą,atsižvelgdami į Komisijos pasiūlymą [1],atsižvelgdami į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [2],pasikonsultavę su Regionų komitetu,laikydamiesi Sutarties 251 straipsnyje nustatytos tvarkos [3],kadangi:(1) Gyvūnų mitybai skirtų produktų sauga yra svarbiausias rūpestis ir todėl būtina užtikrinti, kad į apyvartą Bendrijoje išleisti gyvūnų mitybai skirti produktai būtų saugūs. 1995 m. spalio 25 d. Tarybos direktyva 95/53/EB, nustatanti principus, reglamentuojančius gyvūnų mitybos srityje atliekamų oficialių patikrinimų organizavimą [4], prisideda prie šių tikslų.(2) Tarybos direktyvą 74/63/EEB panaikina 1999 m. balandžio 22 d. Tarybos direktyvos 1999/29/EB dėl nepageidautinų medžiagų ir produktų gyvūnų mityboje [5] 16 straipsnis. Todėl nuorodos į Direktyvą 74/63/EEB turi būti pakeistos pagal Direktyvos 1999/29/EB IV priedo lentelę.(3) Nuorodas į gyvūnų mitybai vartotinų produktų apyvartą būtina suderinti su Direktyvose 70/524/EEB [6], 95/53/EB ir 96/25/EB [7] gyvūnų mitybos sektoriui taikomais apibrėžimais.(4) Neseniai du kartus pasitaikė didelis gyvūnų mityboje ketintų vartoti produktų užterštumas dioksinu. Atsižvelgiant į susijusią su šiais atsitikimais patirtį, būtina tobulinti procedūras, kurios turi būti taikomos tais atvejais, kai gyvūnų mitybos produktas kelia didelį pavojų žmonių sveikatai, gyvūnų sveikatai arba aplinkai, arba kai nustatomi tam tikri Direktyvos 1999/29/EB pažeidimai. Tokiu būdu turi būti siekiama geriau valdyti rizikos veiksnius, kurie neleistų pasiekti tokį žmonių ar gyvūnų sveikatos ir aplinkos apsaugos lygį, kuris yra numatytas Bendrijos reglamente dėl gyvūnų mitybos, tačiau nesupaprastinti tų specialių procedūrų jas sistemingai taikant smulkioms problemoms spręsti.(5) Komisijos atliktas patikrinimas, įvykus pašarų ir maisto grandinės užterštumui dioksinu, parodė, kad valstybės narės turi sunkumų valdant tokias neįprastas krizes. Atsižvelgiant į sukauptą patirtį ir siekiant užtikrinti, kad rizikingi veiksniai, susiję su gyvūnų mityba, būtų valdomi vienodai veiksmingai visoje Bendrijoje, būtinos nuostatos, kuriomis vadovaujantis iš valstybių narių būtų reikalaujama turėti nenumatytų atvejų planus gyvūnų mitybos sektoriuje pasitaikančios kritiškos padėties atveju.(6) Kai valstybėje narėje dėl produktų, skirtų gyvūnų mitybai, kyla didelis pavojus žmonių ar gyvūnų sveikatai ar aplinkai ir kai atitinkama valstybė narė (narės) negali patenkinamai lokalizuoti tokio pavojaus, būtina, kad Komisija galėtų imtis visų būtinų atsargumo priemonių ir turėtų įgaliojimus sustabdyti gyvūnų mitybai skirtų produktų prekybą ir eksportą iš tokios valstybės narės ar jos dalies arba atitinkamiems produktams arba medžiagoms nustatyti specialius reikalavimus.(7) Direktyva 1999/29/EB nustato tam tikrų medžiagų ir produktų, kurie yra nepageidautini pašarinių medžiagų ar pašarų sudėtyje, didžiausius kiekius.(8) Jau yra nustatyta sistema, kuri visais pašarų gamybos grandinės etapais valstybėms narėms padeda gauti iš operatorių informaciją apie tuos atvejus, kai nesilaikoma taisyklių dėl nepageidautinų produktų ir medžiagų. Atsižvelgiant į sukauptą patirtį ir panašias priemones, numatytas Bendrijos taisyklėse dėl bendros produktų saugos, toji sistema turėtų būti tobulinama ir plečiama, kad ją būtų galima taikyti visais atvejais, kai operatorius mano, jog gyvūnų mitybos produktas kelia didelį pavojų žmonių ar gyvūnų sveikatai ar aplinkai.(9) Šiuo metu valstybės narės yra įpareigotos pranešti kitoms valstybėms narėms ir Komisijai, kai pašarinių medžiagų ar pašarų, kurie neatitinka didžiausio nepageidautinų medžiagų ar produktų kiekio, siuntą ketinama siųsti į kitas valstybes nares.(10) Šią greitų informacijos mainų sistemą būtina įtraukti į Direktyvą 95/53/EB ir nustatyti standartinę jos veikimo tvarką, kad ateityje būtų galima ją taikyti visais atvejais, kai produktas kelia pavojų žmonių sveikatai, gyvūnų sveikatai arba aplinkai, ir siekiant patobulinti visą kontrolės sistemą. Paprastumo ir veiksmingumo sumetimais sistema taip pat turėtų būti taikoma tais atvejais, kai valstybė narė, tikrindama iš trečiosios šalies įvežamą produktą, atsisako jį priimti. Tokia standartinė tvarka, padarius tam tikrus pakeitimus, galėtų likti tokia pat kaip ir kritiškos padėties atvejais taikoma informacijos mainų tvarka, nustatyta 1992 m. birželio 29 d. Tarybos direktyva 92/59/EEB dėl bendros produktų saugos [8].(11) Neįmanoma išvardyti visų potencialiai pavojingų biologinės ir cheminės kilmės užterštumo atvejų, kurie gali pasitaikyti atsitiktinai ar atliekant neteisėtus veiksmus ir kurie gali daryti poveikį produktui, kurį ketinama naudoti gyvūnų mityboje.(12) Būtina atsižvelgti į pavojus, kurie kyla dėl netinkamo ženklinimo ar tvarkant, vežant, sandėliuojant ar apdorojant produktus.(13) Siekiant pagerinti tikrinimo sistemos ir atitinkamų kontrolės priemonių veiksmingumą, kai kyla įtarimų dėl užterštumo, kuris kelia didelį pavojų žmonių sveikatai, gyvūnų sveikatai arba aplinkai, valstybės narės turėtų reikalauti patikrinti užterštumo pobūdį ir mastą bei stengtis nustatyti jo kilmę, kad būtų galima nustatyti kitus galimus užterštumo atvejus.(14) Direktyva 95/53/EB reikalauja, kad valstybės narės iki 2000 m. balandžio 1 d. pirmą kartą Komisijai pateiktų informaciją apie kiekvienais metais atliktų patikrinimų rezultatus. Taip pat nustatyta, kad tais pranešimais Komisija naudojasi rengdama ir teikdama bendrą sutrumpintą pranešimą apie Bendrijos lygiu atliktus patikrinimus kartu su pasiūlymu, kaip kitais metais suderinti tikrinimo programą. Į informaciją apie produkto, kurį ketinama panaudoti gyvūnų mitybai, užterštumą, turintį įtakos jo saugai, valstybės narės ir Komisija atsižvelgia nustatydamos metinių suderintų tikrinimo programų prioritetus. Visa informacija apie žmonių sveikatai, gyvūnų sveikatai arba aplinkai keliamą pavojų, susijusį su gyvūnų mitybai naudojamų produktų apyvarta, gali būti geriau išanalizuota, jei ji yra pateikta suderinta ir standartizuota forma.(15) Atsižvelgiant į tai, kas pasakyta anksčiau, Direktyvos 95/53/EB, 70/524/EEB, 96/25/EB ir 1999/29/EB turėtų būti iš dalies pakeistos,PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:1 straipsnisTarybos direktyva 95/53/EB keičiama taip:1) 2 straipsnio 1 dalis keičiama taip:a) a punkto antroji įtrauka pakeičiama taip:"— 1999 m. balandžio 22 d. Tarybos direktyva 1999/29/EB dėl nepageidautinų medžiagų ir produktų gyvūnų mityboje [9]."b) e punktas keičiamas taip:"e) "gyvūnų mitybai skirtas produktas" arba "produktas" – gyvūnų pašarai arba bet kuri medžiaga, vartojama gyvūnų mitybai;"c) h punktas pakeičiamas taip:"h) "teikimas į apyvartą"; arba "apyvarta"; – bet kurio gyvūnų mitybai skirto produkto laikymas parduoti, įskaitant siūlymą parduoti, arba perdavimas bet kuria kita forma trečiosioms šalims atlygintinai arba ne ir pats pardavimas bei kitos perdavimo formos";2) po 4 straipsnio įrašomas šis straipsnis:"4a straipsnis1. Valstybės narės sudaro nenumatytų atvejų operatyvinius planus, kuriuose numato priemones, kurių reikia nedelsiant imtis nustačius, jog koks nors gyvūnų mitybai skirtas produktas kelia didelį pavojų žmonių sveikatai, gyvūnų sveikatai arba aplinkai, ir apibrėžia įgaliojimus, atsakomybę bei kanalus, kuriais perduodama informacija. Valstybės narės šiuos planus atitinkamai persvarsto, visų pirma atsižvelgdamos į tikrinimo paslaugų organizavimo pokyčius ir įgytą patirtį, įskaitant patirtį, įgytą vykdant apsimestinius veiksmus.2. Valstybės narės pateikia Komisijai savo sudarytus nenumatytų atvejų operatyvinius planus ir jų pakeitimus.3. Komisija išnagrinėja planus ir atitinkamoms valstybėms narėms pasiūlo padaryti pakeitimus, kurie padėtų užtikrinti, kad nenumatytų atvejų operatyviniai planai būtų vienodai veiksmingi. Prireikus, šiam tikslui pasiekti Komisija 23 straipsnyje nustatyta tvarka gali išleisti nenumatytų atvejų operatyvinių planų suderinimo rekomendacijas.";3) 12 straipsnio 1 dalis pakeičiama taip:"1. Paskirties valstybės narės kompetentinga institucija paskirties vietose atsitiktinių patikrinimų, vykdomų nediskriminuojant, būdu gali patikrinti, ar produktai atitinka 2 straipsnio 1 dalies a punkto nuostatas. Svarbiausia ir tik tokiu mastu, kuris reikalingas tokiems atsitiktiniams patikrinimams atlikti, valstybės narės gali prašyti, kad operatoriai tokiai kompetentingai institucijai praneštų apie produktų atvežimą. Valstybės narės Komisijai praneša, kada jos pasinaudoja tokia galimybe.";4) 13 straipsnio 1 dalyje antroji įtrauka pakeičiama taip:"— prireikus produktai būtų nukenksminti,";5) 14 straipsnio 1 pastraipa pakeičiama taip:"Tais atvejais, kai produktai sunaikinami, panaudojami kitiems tikslams, grąžinami į kilmės šalį ar nukenksminami, kaip numatyta 13 straipsnio 1 dalyje, paskirties valstybė narė nedelsdama susisiekia su išsiuntimo valstybe nare. Išsiuntimo valstybė narė imasi visų būtinų priemonių ir paskirties valstybei narei praneša apie atliktų patikrinimų pobūdį ir rezultatus, priimtus sprendimus ir jų priėmimo motyvus.";6) po 15 straipsnio įterpiamas šis skirsnis:"3a skirsnisApsaugos sąlyga15a straipsnis1. Kai dėl produkto, kurį ketinama naudoti gyvūnų mitybai, vienoje ar keliose valstybėse narėse kyla problema, galinti kelti didelį pavojų žmonių sveikatai, gyvūnų sveikatai arba aplinkai ir kuri negali būti lokalizuota atitinkamų valstybių narių priemonėmis, Komisija 23a straipsnyje nustatyta tvarka savo iniciatyva ar kurios nors valstybės narės prašymu, atsižvelgdama į padėties rimtumą, nedelsdama patvirtina šias priemones:- sustabdo produkto tiekimą į apyvartą Bendrijoje, jo panaudojimą gyvūnų mitybai ir eksportą į trečiąsias šalis iš atitinkamos valstybės narės (narių) visos teritorijos ar iš tam tikros jos dalies ar iš vieno ar kelių įmonių, esančių Bendrijos teritorijoje, arba- nustato specialias sąlygas produktui tiekti į apyvartą Bendrijoje, jį naudoti gyvūnų mitybai ir eksportuoti į trečiąsias šalis iš atitinkamos valstybės narės (narių) visos teritorijos ar iš tam tikros jos dalies ar iš vieno ar kelių įmonių, esančių Bendrijos teritorijoje.2. Tačiau ypatingos skubos atvejais Komisija, pasikonsultavusi su atitinkamomis valstybėmis narėmis ir pranešusi kitoms valstybėms narėms, 1 dalyje nurodytas priemones gali patvirtinti laikinai. Per dešimt darbo dienų Komisija 23a straipsnyje nustatyta tvarka šį klausimą pateikia Pašarų nuolatiniam komitetui, įkurtam Sprendimo 70/372/EEB [10] 1 straipsniu, prašydama nurodyti, ar šios priemonės turėtų būti pratęstos, pakeistos ar panaikintos.Jei valstybė narė Komisijai oficialiai praneša apie būtinumą taikyti apsaugos priemones, bet Komisija 1 dalyje nurodytų priemonių nėra taikiusi, toji valstybė narė gali patvirtinti laikinas apsaugos priemones dėl produkto panaudojimo ar jo tiekimo į apyvartą. Jei valstybė narė imasi tokių priemonių, ji apie tai nedelsdama praneša kitoms valstybėms narėms ir Komisijai. Per dešimt darbo dienų Komisija 23a straipsnyje nustatyta tvarka šį klausimą pateikia Pašarų nuolatiniam komitetui, prašydama jo nuomonės, ar tos valstybės narės taikomos laikinos apsaugos priemonės turėtų būti pratęstos, pakeistos ar panaikintos.15b straipsnisApie priemones, taikomas pagal 9a ir 15a straipsnius, Komisija praneša Europos Parlamentui."7) Po 16 straipsnio įterpiamas šis skyrius:"IIIA SKYRIUSINFORMAVIMO APIE PAŠARŲ KELIAMUS PAVOJUS SISTEMA16a straipsnisValstybės narės nustato, kad už įmones atsakingi asmenys turi nedelsdami pranešti valstybių narių kompetentingoms institucijoms, jei jie turi įrodymų, jog jų laikoma ar jiems nuosavybės teise priklausanti gyvūnų mitybai skirtų produktų siunta, kurią jie įvežė iš trečiosios šalies į Bendrijos teritoriją ar joje išleido į apyvartą:- viršija didžiausius Direktyvos 1999/29/EB II priedo A skirsnyje nustatytus kiekius, kuriuos viršijus tuo produktu negali būti šeriami gyvūnai, arba jis negali būti maišomas su kitais gyvūnų mitybai skirtais produktais, arba- neatitinka vienos iš kitų šios direktyvos 2 straipsnio 1 dalies a punkte nurodytų nuostatų ir dėl to panaudotas pagal paskirtį kelia didelį pavojų žmonių sveikatai, gyvūnų sveikatai arba aplinkai.Už įmones atsakingi asmenys pateikia išsamią informaciją, kuri leistų tiksliai identifikuoti atitinkamą produktą ar produktų siuntą, ir kuo išsamesnį atitinkamo produkto ar produktų keliamo pavojaus aprašymą bei visą turimą naudingą informaciją, kuri padėtų atsekti produktą ar produktus. Jie taip pat valstybių narių kompetentingoms institucijoms praneša apie veiksmus, kurių imtasi užkirsti kelią pavojams žmonių sveikatai, gyvūnų sveikatai arba aplinkai, ir juos apibūdina.Valstybės narės nustato tokius pat informavimo apie gyvūnų mitybos produktų keliamus pavojus reikalavimus ir asmenims, žemės ūkio valdose vykdantiems sveikatos monitoringą, pvz., minimiems 1996 m. balandžio 29 d. Tarybos direktyvos 96/23/EB dėl kai kurių medžiagų ir jų likučių gyvuose gyvūnuose ir gyvūninės kilmės produktuose monitoringo priemonių [11] 10 straipsnyje, bei asmenims, atsakingiems už tyrimus atliekančias laboratorijas.Prireikus kompetentingos institucijos taiko 8, 11 arba 13 straipsnių nuostatas.16b straipsnis1. Jei valstybės narės kompetentingos institucijos turi informacijos, kad, remiantis turimų rizikos veiksnių įvertinimu, gyvūnų mitybai skirtų produktų siunta kelia didelį pavojų žmonių sveikatai, gyvūnų sveikatai arba aplinkai, ji patikrina gautą informaciją ir prireikus užtikrina, kad būtų imtasi reikiamų priemonių tam, kad siunta nebūtų naudojama gyvūnų mitybai, nustato siuntai apribojimus ir nedelsdama tiria:- pavojaus pobūdį ir, jei tikslinga, nepageidautinų medžiagų kiekį,- nepageidautinų medžiagų ar pavojaus galimą kilmę,siekdama atidžiau įvertinti riziką.Prireikus rizikos įvertinimas taikomas ir kitoms pašarų ar maisto grandinėje esančioms to paties produkto ar kitų produktų siuntoms, kuriose gali būti nepageidautinų medžiagų arba kurios gali kelti tokį pavojų, atsižvelgiant į tai, kad nepageidautinų medžiagų gali būti įmaišyta į kitus gyvūnų mitybos produktus, o perdirbti pavojingi produktai atsirasti pašarų grandinėje.2. Jei didelė rizika patvirtinama pagal 1 dalį, valstybės narės užtikrina, kad siuntos, kurioje yra nepageidautinų medžiagų, galutinė paskirtis, įskaitant galimą nukenksminimą, tolesnius veiksmus nukenksminant, perdirbant ar sunaikinant produktus, neturės žalingų padarinių žmonių sveikatai, gyvūnų sveikatai arba aplinkai, o tais atvejais, kai manoma, jog nepageidautinos medžiagos ar tokių medžiagų keliamas pavojus paplito į kitas siuntas, pašarus ar maisto grandinę, jos nedelsdamos nustato tas kitas įtariamų pavojingų produktų siuntas ir taiko joms kontrolę bei prireikus nustato gyvus gyvūnus, kurie buvo šeriami pavojingais produktais, ir taiko priemones, numatytas Direktyvoje 96/23/EB arba kitose atitinkamose Bendrijos nuostatose dėl gyvūnų sveikatos ar gyvūninės kilmės maisto produktų saugos, užtikrina atitinkamų kontrolės tarnybų veiklos koordinavimą, siekiant, kad pavojingi produktai nebūtų pateikti į apyvartą ir būtų vykdomos produktų išėmimo iš apyvartos procedūros.16c straipsnis1. Jei valstybė narė nustato, kad gyvūnų mitybai skirtas produktas, kuris jos ir kitų valstybių narių teritorijose yra pateiktas į apyvartą, arba produktas, kuris iš trečiosios šalies buvo įvežtas į Bendrijos teritoriją, kad vienoje ar keliose valstybėse narėse būtų pateiktas į apyvartą:- viršija didžiausius Direktyvos 1999/29/EB II priedo A skirsnyje nustatytus kiekius, kuriuos viršijus tuo produktu negali būti šeriami gyvūnai arba jis negali būti maišomas su kitais gyvūnų mitybai skirtais produktais, arba- neatitinka vienos iš kitų šios direktyvos 2 straipsnio 1 dalies a punkte nurodytų nuostatų ir dėl to panaudotas pagal paskirtį kelia didelį pavojų žmonių sveikatai, gyvūnų sveikatai arba aplinkai,toji valstybė narė nedelsdama apie tai praneša Komisijai.Ji pateikia pakankamai informacijos, kuri leistų nustatyti atitinkamus produktus, juos atsekti ir skirti jiems kontrolę, o prireikus ir gyvus gyvūnus, kurie buvo šeriami jais, bei nurodo numatytas ar jau taikomas apsaugos priemones, kad Komisija galėtų tinkamai apie tai pranešti kitoms valstybėms narėms.2. Bet kuri atitinkama valstybė narė Komisijai nedelsdama praneša apie visas vėlesnes priemones, kurių yra imtasi dėl praneštų pavojų, įskaitant ir pranešimą apie pavojingos padėties pabaigą.3. Komisija ir valstybės narės 23 straipsnyje nustatyta tvarka numatytomis sąlygomis sukuria ir taiko greitų informacijos mainų sistemą, kad šio straipsnio 1 dalyje nurodyta skubi informacija ir 8 straipsnio 1 dalyje nurodyta informacija būtų greitai perduodama ir išplatinama.4. Komisija Europos Parlamentui praneša apie taikomas priemones perduodant ir platinant skubią informaciją."8) 17 straipsnio 2 dalis pakeičiama taip:"2. Valstybės narės numato, kad atsakingi už patikrinimą pareigūnai laikytųsi profesinių paslapčių. Tačiau ši nuostata nekliudo valstybių narių kompetentingoms institucijoms turėti galimybę platinti informaciją, kuri yra būtina norint užkirsti kelią dideliam žmonių sveikatai, gyvūnų sveikatai arba aplinkai keliamam pavojui.";9) 17a straipsnis pakeičiamas taip:"17a straipsnis1. Nepažeisdami 15 straipsnio, Komisijos ekspertai gali nuspręsti, kiek tai būtina, kad ši direktyva būtų taikoma vienodai, atlikti patikrinimus vietoje bendradarbiaujant su valstybių narių kompetentingomis institucijomis. Valstybės narės, kurių teritorijoje atliekami patikrinimai, ekspertams suteikia visą būtiną pagalbą, kad jie galėtų atlikti savo pareigas. Komisija kompetentingoms institucijoms, valstybėms narėms ir Europos Parlamentui praneša apie atliktų patikrinimų rezultatus.2. Išsamios šio straipsnio taikymo taisyklės, ypač bendradarbiavimo su kompetentingomis institucijomis taisyklės, priimamos 23 straipsnyje nustatyta tvarka.";10) 22 straipsnis keičiamas taip:a) 2 dalies pabaigoje įrašomas toks sakinys:"Ši informacija pateikiama metinių ataskaitų forma pagal 23 straipsnio parengtą pavyzdį."b) 3 dalies pabaigoje įrašoma ši pastraipa:"Pirmoje pastraipoje minimas bendras sutrumpintas pranešimas pateikiamas Europos Parlamentui."2 straipsnisDirektyvos 70/524/EEB 2 straipsnio k punktas pakeičiamas taip:"k) "teikimas į apyvartą" arba "apyvarta" – bet kurio gyvūnų mitybai skirto produkto laikymas parduoti, įskaitant siūlymą parduoti, arba perdavimas bet kuria kita forma trečiosioms šalims atlygintinai arba ne ir pats pardavimas bei kitos perdavimo formos;"3 straipsnisDirektyvos 96/25/EB 2 straipsnio b punktas pakeičiamas taip:"b) "teikimas į apyvartą" arba "apyvarta" – bet kurio gyvūnų mitybai skirto produkto laikymas parduoti, įskaitant siūlymą parduoti, arba perdavimas bet kuria kita forma trečiosioms šalims atlygintinai arba ne ir pats pardavimas bei kitos perdavimo formos;"4 straipsnisDirektyvos 1999/29/EB 12 straipsnio 3 ir 4 dalys panaikinamos.5 straipsnis1. Valstybės narės priima ir paskelbia įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie, įsigalioję iki 2002 m. rugsėjo 1 d., įgyvendina šią direktyvą. Apie tai jos nedelsdamos praneša Komisijai.Šias nuostatas jos taiko nuo 2003 m. gegužės 1 d.Valstybės narės, tvirtindamos šias priemones, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.2. Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų nacionalinių teisės aktų pagrindinių nuostatų tekstus.6 straipsnisŠi direktyva įsigalioja jos paskelbimo Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje dieną.7 straipsnisŠi direktyva skirta valstybėms narėms.Priimta Briuselyje, 2001 m. liepos 23 d.Europos Parlamento varduPirmininkasN. FontaineTarybos varduPirmininkasA. Neyts-Uyttebroeck[1] OL C 274 E, 2000 9 26, p. 28 ir OL C 96 E, 2001 3 27, p. 279.[2] OL C 367, 2000 12 20, p. 11.[3] 2000 m. spalio 4 d. Europos Parlamento nuomonė (dar nepaskelbta Oficialiajame leidinyje), 2001 vasario 12 d. Tarybos bendroji pozicija (OL C 93, 2001 3 23, p. 1) ir 2001 m. gegužės 15 d. Europos Parlamento sprendimas (dar nepaskelbtas Oficialiajame leidinyje). 2001 m. birželio 19 d. Tarybos sprendimas.[4] OL L 265, 1995 11 8, p. 17. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2000/77/EB (OL L 333, 2000 12 29, p. 81).[5] OL L 115, 1999 5 4, p. 32.[6] 1970 m. lapkričio 23 d. Tarybos direktyva 70/524/EEB dėl pašarų priedų (OL L 270, 1970 12 14, p. 1). Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 1999/20/EB (OL L 80, 1999 3 25, p. 20).[7] 1996 m. balandžio 29 d. Tarybos direktyva 96/25/EB dėl pašarinių žaliavų apyvartos (OL L 125, 1996 5 23, p. 35). Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2000/16/EB (OL L 105, 2000 5 3, p. 36).[8] OL L 228, 1992 8 11, p. 24.[9] OL L 115, 1999 5 4, p. 32.[10] OL L 170, 1970 8 3, p. 1.[11] OL L 125, 1996 5 23, p. 10.--------------------------------------------------


title: 1996 m. kovo 29 d. Tarybos direktyva 96/21/EB iš dalies keičianti Komisijos direktyvą 94/54/EB dėl privalomo rodmenų, nenurodytų Tarybos direktyvoje 79/112/EEB, nurodymo ženklinant etiketėmis tam tikrus maisto produktus

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

31996L0021

Oficialusis leidinys L 088 , 05/04/1996 p. 0005 - 0006

		Tarybos Direktyva 96/21/EB1996 m. kovo 29 d.iš dalies keičianti Komisijos direktyvą 94/54/EB dėl privalomo rodmenų, nenurodytų Tarybos direktyvoje 79/112/EEB, nurodymo ženklinant etiketėmis tam tikrus maisto produktusEUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,atsižvelgdama į 1978 m. gruodžio 18 d. Tarybos direktyvą 79/112/EEB dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su galutiniam vartotojui skirtų maisto produktų ženklinimu etiketėmis, pateikimu ir reklama, suderinimo [1], ypač į jos 4 straipsnio 2 dalį,atsižvelgdama į 1994 m. birželio 30 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 94/35/EB dėl maisto produktuose naudojamų saldiklių [2], ypač į jos 6 straipsnį,atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą,kadangi 1994 m. lapkričio 18 d. Komisijos direktyvoje 94/54/EB dėl privalomo rodmenų, nenurodytų Tarybos direktyvoje 79/112/EEB, nurodymo ženklinant etiketėmis tam tikrus maisto produktus [3] yra maisto produktų, kurių etiketėse turi būti kai kurie papildomi rodmenys, sąrašas;kadangi šios direktyvos tikslas – papildyti minėtą priedą informacija apie maisto produktus, kurių sudėtyje yra saldiklių;kadangi atsižvelgiant į siūlomos priemonės taikymo sritį ir padarinius, šioje direktyvoje nurodytos Bendrijos priemonės yra ne tik būtinos, bet ir esminės, jei norima pasiekti nustatytų tikslų; kadangi tų tikslų vienos valstybės narės pasiekti negali; kadangi, be to, Direktyva 94/35/EB jau numato siekti tokių tikslų Bendrijos lygiu;kadangi norint vartotojams suteikti pakankamai informacijos, maisto produktų, kurių sudėtyje yra saldiklių, etiketėse turi būti apie tai pateikta informacija;kadangi, be to, maisto produktų, kurių sudėtyje yra tam tikrų kategorijų saldiklių, etiketėse taip pat turėtų būti įspėjimai;kadangi vadovaujantis Direktyvos 79/112/EEB 17 straipsnyje ir Direktyvos 94/35/EB 7 straipsnyje nustatyta tvarka šios direktyvos projektas buvo pateiktas Maisto produktų nuolatiniam komitetui; kadangi šis komitetas negalėjo pareikšti nuomonės; kadangi, vadovaudamasi ta pačia tvarka, Komisija Tarybai pateikė pasiūlymą dėl priemonių, kurių turi būti imtasi,PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:1 straipsnisDirektyvos 94/54/EB priedas yra papildomas taip:"Maisto produktų tipas arba kategorija | Rodmenys |Maisto produktai, kurių sudėtyje yra saldiklio ar saldiklių, leistų Direktyva 94/35/EB | "su saldikliu (-iais)"Su šiuo rodmeniu nurodomas pavadinimas, kuriuo produktas yra parduodamas, kaip nustatyta Direktyvos 79/112/EEB 5 straipsnyje. |Maisto produktai, kurių sudėtyje yra cukraus priedų arba cukrų ir saldiklio arba saldiklių, leistų Direktyva 94/35/EB | "su cukrumi (-ais) ir saldikliu (-ais)"Su šiuo rodmeniu nurodomas pavadinimas, kuriuo produktas yra parduodamas, kaip nustatyta Direktyvos 79/112/EEB 5 straipsnyje. |Maisto produktai, kurių sudėtyje yra aspartamo | "sudėtyje yra fenilalanino šaltinis" |Maisto produktai, kurių sudėtyje yra daugiau kaip 10 % poliolio priedų. | "vartojant didelius kiekius, gali atsirasti vidurių paleidžiamasis poveikis" |2 straipsnisValstybės narės, jei būtina, iki 1996 m. liepos 1 d. iš dalies pakeičia savo įstatymus ir kitus teisės aktus, kad:- ne vėliau kaip iki 1996 m. liepos 1 d. būtų pradėta leisti prekiauti produktais, kurie atitinka šią direktyvą,- nuo 1997 m. liepos 1 d. būtų uždrausta prekiauti produktais, kurie neatitinka šios direktyvos. Tačiau iki tos datos pateiktais į rinką arba paženklintais produktais, kurie neatitinka šios direktyvos, prekiauti galima, kol pasibaigs jų atsargos.Jos nedelsdamos apie tai praneša Komisijai.Valstybės narės, tvirtindamos šias priemones, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.3 straipsnisŠi direktyva įsigalioja dvidešimtą dieną po jos paskelbimo Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje.4 straipsnisŠi direktyva skirta valstybėms narėms.Priimta Briuselyje, 1996 m. kovo 29 d.Tarybos varduPirmininkasT. Treu[1] OL L 33, 1979 2 8, p. 1. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 93/102/EB (OL L 291, 1993 11 25, p. 14).[2] OL L 237, 1994 9 10, p. 3.[3] OL L 300, 1994 11 23, p. 14.--------------------------------------------------


Svarbus teisinis pranešimas

|

31984L0527

1984 m. rugsėjo 17 d. Tarybos direktyva dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su suvirintaisiais nelegiruotojo plieno dujų balionais, suderinimo

Oficialusis leidinys L 300 , 19/11/1984 p. 0048 - 0071 specialusis leidimas suomių kalba: skyrius 13 tomas 14 p. 0050  specialusis leidimas ispanų kalba: skyrius 13 tomas 18 p. 0058  specialusis leidimas švedų kalba: skyrius 13 tomas 14 p. 0050  specialusis leidimas portugalų kalba skyrius 13 tomas 18 p. 0058  CS.ES skyrius 13 tomas 007 p. 248  - 271 ET.ES skyrius 13 tomas 007 p. 248  - 271 HU.ES skyrius 13 tomas 007 p. 248  - 271 LT.ES skyrius 13 tomas 007 p. 248  - 271 LV.ES skyrius 13 tomas 007 p. 248  - 271 MT.ES skyrius 13 tomas 007 p. 248  - 271 PL.ES skyrius 13 tomas 007 p. 248  - 271 SK.ES skyrius 13 tomas 007 p. 248  - 271 SL.ES skyrius 13 tomas 007 p. 248  - 271

		Tarybos direktyva1984 m. rugsėjo 17 d.dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su suvirintaisiais nelegiruotojo plieno dujų balionais, suderinimo(84/527/EEB)EUROPOS BENDRIJŲ TARYBA,atsižvelgdama į Europos ekonominės bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 100 straipsnį,atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą [1],atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę [2],atsižvelgdama į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [3],kadangi valstybėse narėse dujų balionų gamybai ir kontrolei taikomos privalomosios nuostatos, kurios kiekvienoje valstybėje narėje yra skirtingos ir todėl trukdo prekiauti šiais balionais; kadangi dėl to šias nuostatas būtina suvienodinti;kadangi 1976 m. liepos 27 d. Tarybos direktyva 76/767/EEB dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su bendromis nuostatomis dėl slėgio indų ir jų tikrinimo metodų, suderinimo [4], nustato šių indų EEB modelio patvirtinimo ir patikrinimo procedūras; kadangi pagal šią direktyvą yra patartina nustatyti techninius reikalavimus, kuriuos turi atitikti EEB tipo suvirintieji nelegiruotojo plieno dujų balionai, kurių talpa nuo 0,5 iki 150 litrų, tam kad patikrinti bei atitinkamai pažymėti ženklu ir (arba) simboliu jie galėtų būti be kliūčių paleisti į apyvartą, parduodami bei naudojami,PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:1 straipsnisŠi direktyva taikoma suvirintiesiems nelegiruotojo plieno dujų balionams, sudarytiems iš kelių dalių, kurių faktinis sienelių storis yra 5 mm ar mažesnis, kuriuos galima pakartotinai pripildyti ir kurių talpa nuo 0,5 iki 150 litrų imtinai, skirtiems suslėgtosioms, suskystintosioms arba ištirpintosioms dujoms, išskyrus labai žemoje temperatūroje suskystintas dujas ir acetileną, laikyti bei transportuoti. Šių dujų balionų projektinis slėgis (Ph) negali būti didesnis nei 60 barų. Šie dujų balionai toliau vadinami "balionais".2 straipsnisŠioje direktyvoje "EEB tipo balionas" reiškia bet kokį balioną, suprojektuotą ir pagamintą taip, kad jis atitiktų šios direktyvos ir Direktyvos 76/767/EEB reikalavimus.3 straipsnisNė viena valstybė narė negali atsisakyti, drausti arba riboti EEB tipo baliono, atitinkančio Direktyvos 76/767/EEB ir šios direktyvos reikalavimus, pateikimo į rinką ir eksploatavimo dėl priežasčių, susijusių su jo konstrukcija ar kontrole.4 straipsnisVisi EEB tipo balionai turi būti pateikiami EEB modeliui patvirtinti.Visi EEB tipo balionai, išskyrus balionus, kurių talpa ne didesnė už vieną litrą, turi būti pateikiami EEB patikrinimui.5 straipsnisBet kokie I priedo 1, 2.1.1, 2.3 (išskyrus 2.3.3), 2.4 (išskyrus 2.4.1 ir 2.4.2.1), 3.1.1, 3.1.2, 3.3, 3.4, 3.5, 5 (išskyrus 5.2.2 ir 5.3), 6 punktų bei II ir III priedų pakeitimai, reikalingi šiai direktyvai suderinti su technine pažanga, turi būti daromi laikantis Direktyvos 76/767/EEB 20 straipsnyje nurodytos procedūros.6 straipsnisDirektyvos 76/767/EEB 17 straipsnyje nustatyta procedūra gali būti taikoma šios direktyvos I priedo 2.2., 2.3.2 ir 3.4.1.1 punktams.7 straipsnis1. Valstybės narės priima įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie, įsigalioję per 18 mėnesių nuo pranešimo apie šią direktyvą, [5] ją įgyvendina, ir apie tai nedelsdamos praneša Komisijai.2. Valstybės narės užtikrina, kad šios direktyvos taikymo srityje priimtų nacionalinės teisės aktų nuostatų tekstai būtų pateikti Komisijai.8 straipsnisŠi direktyva skirta valstybėms narėms.Priimta Briuselyje, 1984 m. rugsėjo 17 d.Tarybos varduPirmininkasP. Barry[1] OL C 104, 1974 9 13, p. 59.[2] OL C 5, 1975 1 8, p. 52.[3] OL C 62, 1975 3 15, p. 31.[4] OL L 262, 1976 9 27, p. 153.[5] Apie šią direktyvą valstybėms narėms buvo pranešta 1984 m. rugsėjo 26 d.--------------------------------------------------I PRIEDAS1. ŠIAME PRIEDE VARTOJAMI SIMBOLIAI IR TERMINAI1.1. Šiame priede vartojami simboliai reiškia:Ph = hidraulinio bandymo slėgis (projektinis slėgis), barais;Pr = baliono suardymo slėgis, išmatuotas darant suardymo bandymą, barais;Prt = apskaičiuotasis mažiausiasis teorinis suardymo slėgis, barais;Re = mažiausioji balionų gamintojo garantuota užbaigto baliono takumo įtempio vertė, N/mm2;Rm = mažiausioji medžiagos standartų garantuota stiprio tempiant vertė, N/mm2;Rmt = tikroji stiprio tempiant vertė, N/mm2;a = apskaičiuotasis mažiausiasis cilindrinio kevalo sienelės storis, mm;b = apskaičiuotasis mažiausiasis gaubtų galų storis, mm;D = vardinis išorinis baliono skersmuo, mm;R = išgaubtojo galo išlinkio vidinis spindulys, mm;r = išgaubtojo galo perėjimo vidinis spindulys, mm;H = gaubtosios baliono galo dalies išorinis aukštis, mm;h = cilindrinės gaubtojo galo dalies aukštis, mm;L = įtempiui atsparaus baliono kevalo ilgis, mm;A = pagrindinio metalo pailgėjimo vertė, %;Vo = pradinis baliono tūris tuo momentu, kai slėgis didinamas darant baliono suardymo bandymą, litrais;V = galutinis baliono tūris, kai balionas suyra, litrais;Z = įtempio mažinimo koeficientas.1.2. Šioje direktyvoje "suardymo slėgis" – tai slėgis, kuriam esant prasideda plastinis tekėjimas, t.y. didžiausias suardymo bandymu pasiekiamas slėgis.1.3. NORMALIZAVIMASŠioje direktyvoje terminas "normalizavimas" yra vartojamas taip, kaip jis apibrėžtas Europos normos 52–83 68 dalyje.1.4. ĮTEMPIO PAŠALINIMASTerminas "įtempio pašalinimas" reiškia užbaigto baliono terminį apdorojimą, kurio metu balionas kaitinamas iki žemesnės temperatūros nei mažiausiasis kritinis plieno taškas (Ac1), kad būtų sumažinti liekamieji įtempiai.2. TECHNINIAI REIKALAVIMAI2.1. MEDŽIAGOS2.1.1. Įtempiui atspariam baliono kevalui gaminti turi būti naudojamas plienas, kaip nurodyta Europos normoje 120–83.2.1.2. Visos baliono korpuso sudėtinės dalys bei prie jo privirintos detalės turi būti pagamintos iš tarpusavyje suderinamų medžiagų.2.1.3. Suvirinimo metu, formuojant virintines siūles, pridedamos medžiagos su plienu turi būti suderintos taip, kad virintinių siūlių savybės atitiktų pagrindinio metalo savybes.2.1.4. Balionų gamintojas turi gauti ir pateikti slėginėms dalims gaminti tiekiamo plieno cheminės sudėties analizės sertifikatus.2.1.5. Turi būti galimybė atlikti nepriklausomas analizes. Šios analizės atliekamos imant bandinius iš balionų gamintojui tiekiamų medžiagų arba iš užbaigtų balionų.2.1.6. Gamintojas privalo sudaryti galimybę kontrolės įstaigai susipažinti su virintinių siūlių metalurginių ir mechaninių bandymų bei analizių rezultatais, taip pat pateikti gamyboje naudojamų suvirinimo metodų ir procesų aprašymus.2.2. TERMINIS APDOROJIMASBalionai turi būti tiekiami normalizuoti arba pašalinus įtempius. Balionų gamintojas turi patvirtinti, kad po visų suvirinimo procedūrų balionai buvo termiškai apdoroti, ir pažymėti taikytą terminio apdorojimo procesą. Draudžiamas vietinis terminis apdorojimas.2.3. SLĖGINIŲ DALIŲ SKAIČIAVIMAS2.3.1. Cilindrinio kevalo sienelės storis bet kuriame dujų baliono atsparaus įtempiams kevalo taške turi būti ne mažesnis nei apskaičiuotasis pagal formulę:2.3.1.1. Balionams be išilginių virintinių siūlių:a =P· D20+ P2.3.1.2. Balionams su išilginėmis virintinėmis siūlėmis:a =P· D20Z+ PZ reikšmė yra:- 0,85, jeigu gamintojas rentgenografiškai patikrina virintines siūles už 100 mm nuo jų susikirtimo išilginių virintinių siūlių atveju ir per 50 mm (25 mm iš kiekvienos pusės) žiedinių virintinių siūlių atveju. Išrinkus po vieną kiekvieno aparato pamainos pradžioje ir pabaigoje suvirintą balioną, padaroma siūlių rentgenograma,- 1, jeigu gamintojas rentgenografiškai stebi virintinių siūlių susikirtimą per 100 mm nuo jų susikirtimo išilginių virintinių siūlių atveju ir per 50 mm (25 mm iš kiekvienos pusės) žiedinių virintinių siūlių atveju.Šituo būdu turi būti patikrinta 10 % pagamintų balionų, pasirinktų atsitiktinės atrankos būdu.Jeigu rentgenogramos parodo svarbių defektų, kaip apibrėžta 3.4.1.4 punkte, būtina patikrinti visą minėtą gaminių partiją ir pašalinti trūkumus.2.3.2. Galų matmenys ir jų skaičiavimas (žr. 1 priedėlio pav.)2.3.2.1. Baliono galai turi atitikti šias sąlygas:- torasferiniai galaivienalaikės ribos:0,003 D ≤ b ≤ 0,08 Dr ≥ 0,1 DR ≤ DH ≥ 0,18 Dr ≥ 2 bh ≥ 4 b- elipsiniai galaivienalaikės ribos:0,003 D ≤ b ≤ 0,08 DH ≥ 0,18 Dh ≥ 4 b- pusiausferiniai galairibos: 0,003 D ≤ b ≤ 0,16 D2.3.2.2. Šitų gaubtųjų galų storis jokioje vietoje negali būti mažesnis nei apskaičiuotasis pagal šią formulę:b =P· D20CGalo formos koeficientas C pateiktas 1 priedėlio lentelėje.Tačiau galų cilindrinio krašto vardinis storis negali būti mažesnis nei cilindrinės dalies vardinis storis.2.3.3. Vardinis cilindrinės dalies ir gaubtojo galo sienelės storis jokiu būdu negali būti mažesnis nei:- + 0,7mm, jeigu Ph < 30 bar- +1mm, jeigu Ph ≥ 30 barabiem atvejais ne mažesnis nei 1,5 mm.2.3.4. Baliono korpusas gali būti iš dviejų arba trijų dalių, neskaitant vožtuvo lizdo. Dugnai turi būti vientisi ir išgaubti.2.4. KONSTRUKCIJA IR APDAILA2.4.1. Bendrieji reikalavimai2.4.1.1. Gamintojas, prisiimdamas atsakomybę, garantuoja, kad turi gamybai reikalingą įrangą ir naudoja procesus, užtikrinančius, kad pagaminti dujų balionai atitinka šios direktyvos reikalavimus.2.4.1.2. Gamintojas, vykdydamas atitinkamą priežiūrą, privalo užtikrinti, kad balionams gaminti naudojami lakštai ir štampuotosios dalys neturi jokių defektų, kurie galėtų mažinti balionų naudojimo saugą.2.4.2. Slėginės dalys2.4.2.1. Gamintojas turi aprašyti naudotus suvirinimo metodus bei procesus ir nurodyti gamybos metu atliktus tikrinimus.2.4.2.2. Suvirinimo proceso techniniai reikalavimaiSandūrinis suvirinimo sujungimas turi būti atliekamas automatinio suvirinimo būdu.Sandūrinio suvirinimo sujungimo negali būti įtempiams atsparaus kevalo profilio pasikeitimo srityse.Kampinio suvirinimo sujungimo siūlės negali užeiti ant sandūrinio suvirinimo sujungimo siūlių ir atstumas tarp jų turi būti mažiausiai 10 mm.Baliono kevalą sudarančias dalis jungiančios virintinės siūlės turi atitikti šiuos reikalavimus (žr. 2 priedėlio pav.):- išilginė virintinė siūlė: ši siūlė turi būti sandūrinio suvirinimo sujungimo pavidalo, įvirinta per visą sienelės storį,- žiedinė virintinė siūlė, kita nei jungianti vožtuvo flanšo žiedą prie baliono išgrąžos krašto: ši siūlė turi būti sandūrinio suvirinimo sujungimo pavidalo, įvirinta per visą sienelės storį. Užleistinis su briaunos atlenkimu suvirinimo sujungimas laikomas tam tikra sandūrinio suvirinimo sujungimo rūšimi,- žiedinė virintinė siūlė, jungianti vožtuvo flanšo žiedą prie baliono išgrąžos krašto: ši siūlė turi būti arba sandūrinio, arba kampinio suvirinimo sujungimo pavidalo. Jeigu siūlė yra sandūrinio suvirinimo sujungimo pavidalo, ji turi būti įvirinta per visą sienelės storį. Užleistinis su briaunos atlenkimu suvirinimo sujungimas laikomas tam tikra sandūrinio suvirinimo sujungimo rūšimi.Šios įtraukos reikalavimai netaikomi, kai išgrąžos kraštas turi lizdą baliono viduje ir kai šis lizdas yra pritvirtintas prie išgrąžos krašto siūle, nesusijusia su baliono hermetiškumu (žr. 2 priedėlio 4 pav.).Sandūrinio suvirinimo sujungimo atveju sujungimo paviršių nesutapimas/nuokrypis negali būti didesnis už vieną penktąją sienelių storio (1/5 a).2.4.2.3. Virintinių siūlių tikrinimasGamintojas turi užtikrinti, kad suvirinimo sujungimai visur būtų vienodo įvirinimo gylio, kad nebūtų nukrypta nuo siūlės ir kad siūlėse nebūtų defektų, kurie galėti kelti pavojų saugiam balionų naudojimui.Balionams, sudarytiems iš dviejų dalių, sandūrinės žiedinės virintinės siūlės, išskyrus 2 priedėlio 2A pav. parodytas siūles, tiriamos rentgenografiškai didesnėje nei 100 mm ilgio atkarpoje, pasirenkant vieną balioną, pagamintą nepertraukiamos gamybos pamainos pradžioje, o kitą – pabaigoje; jeigu gamyba buvo nutraukta ilgesniam nei 12 valandų laikotarpiui, tiriamas pirmas suvirintas balionas.2.4.2.4. Nuokrypis nuo cilindriškumoCilindrinio kevalo nuokrypis nuo cilindriškumo turi būti apribotas taip, kad to paties skerspjūvio didžiausiojo ir mažiausiojo išorinio skersmens skirtumas nebūtų didesnis nei 1 % šių skersmenų vidurkio.2.4.3. Detalės2.4.3.1. Rankenos ir apsauginiai žiedai turi būti pagaminti ir privirinti prie baliono korpuso taip, kad nesukeltų pavojingų įtempių koncentracijos ir nebūtų sudarytos sąlygos vandeniui kauptis.2.4.3.2. Baliono pagrindas turi būti pakankamai stiprus ir pagamintas iš tarpusavyje suderinamo su balionams gaminti naudojama plieno rūšimi metalo; pagrindo forma turi užtikrinti pakankamą baliono stabilumą. Viršutinė pagrindo briauna turi būti privirinta prie baliono taip, kad nebūtų sudarytos sąlygos vandeniui kauptis bei prasiskverbti tarp pagrindo ir baliono.2.4.3.3. Jeigu yra tvirtinamos atpažinimo plokštelės, jos turi būti tvirtinamos prie įtempiui atsparaus kevalo ir turi būti nenuimamos; turi būti imtasi visų reikalingų priemonių korozijai išvengti.2.4.3.4. Pagrindams, rankenoms bei apsauginiams žiedams gaminti gali būti naudojamos ir kitos medžiagos, jeigu užtikrinamas jų atsparumas ir apsaugoma nuo baliono galo rūdijimo.2.4.3.5. Čiaupo arba vožtuvo apsaugaBaliono čiaupas arba vožtuvas turi būti patikimai apsaugoti jų konstrukcijos arba paties baliono konstrukcijos (pvz., apsauginio žiedo), arba tokiomis priemonėmis kaip apsauginis gaubtuvas ar patikimai pritvirtintas dangtelis.3. BANDYMAI3.1. MECHANINIAI BANDYMAI3.1.1. Bendrieji reikalavimai3.1.1.1. Mechaniniai bandymai, nenumatyti šiame priede, turi būti daromi laikantis šių Europos normų:a) 2–80 arba 11–80 tempimo bandymui, kai mėginio storis atitinkamai yra 3 mm ar didesnis, arba mažesnis už 3 mm;b) 6–55 arba 12–55 lenkimo bandymui, jei mėginio storis atitinkamai yra 3 mm ar didesnis, arba mažesnis už 3 mm.3.1.1.2. Visi mechaniniai bandymai, skirti dujų balionų įtempiams atsparių kevalų pagrindiniam metalui bei virintinėms siūlėms patikrinti, turi būti daromi su mėginiais, paimtais iš baigtų balionų.3.1.2. Bandymų tipai ir bandymų rezultatų vertinimas3.1.2.1. Su kiekvienu pasirinktu balionu privalo būti daromi šie bandymai:(A) jei balionuose yra tik žiedinės virintinės siūlės (sudaryti iš dviejų dalių), su mėginiais, paimtais iš 3 priedėlio 1 pav. nurodytų vietų:1 tempimo bandymas: | pagrindinio metalo, išilgine baliono kryptimi – a punktas; arba, jeigu tai neįmanoma, žiedine kryptimi; |1 tempimo bandymas: | statmenai žiedinei virintinei siūlei – b punktas; |1 lenkimo bandymas: | vidinėje žiedinės virintinės siūlės pusėje – c punktas; |1 lenkimo bandymas: | išorinėje žiedinės virintinės siūlės pusėje – d punktas; |1 makroskopinis bandymas: | virintiniame pjūvyje; |(B) jei balionuose yra išilginių ir žiedinių virintinių siūlių (sudaryti iš trijų dalių), su mėginiais paimtais iš 3 priedėlio 2 pav. nurodytų vietų:1 tempimo bandymas: | pagrindinio cilindrinės dalies metalo išilgine kryptimi – a punktas; arba, jeigu tai neįmanoma, žiedine kryptimi; |1 tempimo bandymas: | pagrindinio metalo, paimto iš baliono galo – b punktas; |1 tempimo bandymas: | statmenai išilginei virintinei siūlei – c punktas; |1 tempimo bandymas: | statmenai žiedinei virintinei siūlei – d punktas; |1 lenkimo bandymas: | vidinėje išilginės virintinės siūlės pusėje – e punktas; |1 lenkimo bandymas: | išorinėje virintinės siūlės pusėje – f punktas; |1 lenkimo bandymas: | vidinėje žiedinės virintinės siūlės pusėje – g punktas; |1 lenkimo bandymas: | išorinėje žiedinės virintinės siūlės pusėje – h punktas; |1 makroskopinis bandymas: | virintiniame pjūvyje. |3.1.2.1.1. Mėginiai, kurie nėra pakankamai plokšti, turi būti ištiesinti šaltuoju presavimu.3.1.2.1.2. Visuose mėginiuose, kuriuose yra virintinių siūlių, jos turi būti mechaniniu būdu sulygintos su pagrindinio metalo paviršiumi, pašalinant siūlės perteklinį metalą.3.1.2.2. Tempimo bandymas3.1.2.2.1. Pagrindinio metalo tempimo bandymas3.1.2.2.1.1. Tempimo bandymo procedūra pateikta atitinkamoje Europos normoje, remiantis 3.1.1.1 punktu.Du mėginio paviršiai, kurie laikomi vidine ir išorine baliono sienelėmis, neturi būti apdoroti mechaniniu būdu.3.1.2.2.1.2. Nustatytos takumo įtempio vertės turi būti didesnės arba lygios baliono gamintojo garantuojamoms vertėms.Nustatytos stiprio tempiant ir pailgėjimo vertės, kai pagrindinio metalo mėginyje atsiranda trūkių, turi atitikti Europos normą 120–83 (III lentelė)3.1.2.2.2. Virintinių siūlių tempimo bandymas3.1.2.2.2.1. Tempimo bandymas statmena virintinei siūlei kryptimi turi būti daromas naudojant sumažinto skerspjūvio mėginį, kurio plotis yra 25 mm, o ilgis, skaičiuojant nuo virintinės siūlės kraštų, ne didesnis nei 15 mm, kaip parodyta 4 priedėlio brėžinyje. Virš šios vidurinės dalies bandinio plotis privalo tolydžiai didėti.3.1.2.2.2.2. Gauta stiprio tempiant vertė turi būti didesnė arba lygi garantuojamai pagrindinio metalo vertei, neatsižvelgiant į tai, kurioje mėginio vidurinės dalies skerspjūvio vietoje atsiranda trūkis.3.1.2.3. Lenkimo bandymas3.1.2.3.1. Lenkimo bandymo procedūra yra pateikta atitinkamoje Europos normoje, remiantis 3.1.1.1 punktu. Tačiau lenkimo bandymas turi būti daromas skersai 25 mm pločio mėginio virintinės siūlės. Lenkimo bandymo metu velenėlis turi būti padėtas virintinės siūlės viduryje.3.1.2.3.2. Mėginyje neturi atsirasti įtrūkių, kai jis lenkiamas aplink velenėlį taip, kad atstumas tarp vidinių bandinio kraštų yra didesnis už velenėlio skersmenį (žr. 5 priedėlio 2 pav.).3.1.2.3.3. Velenėlio skersmens ir bandinio storio santykis n neturi viršyti šioje lentelėje pateiktų verčių:Faktinis stipris tempiant Rmt N/mm2 | n dydis |Iki 440 imtinai | 2 |Nuo 440 iki 520 imtinai | 3 |Nuo 520 | 4 |3.2. HIDRAULINIS SLĖGINIS SUARDYMO BANDYMAS3.2.1. Bandymo sąlygosBandomieji balionai privalo turėti įrašus, kuriuos siūloma daryti ant slėgiu veikiamų baliono dalių.3.2.1.1. Hidraulinis slėginis suardymo bandymas turi būti daromas su įranga, leidžiančia tolygiai didinti slėgį tol, kol balionas suyra, ir bandymo metu matuoti slėgio pokyčius.3.2.2. Bandymo rezultatų aiškinimas3.2.2.1. Suardymo bandymo rezultatams aiškinti taikomi šie kriterijai:3.2.2.1.1. Baliono tūrio plėtimasis lygus:- vandens tūriui, panaudotam nuo slėgio didėjimo pradžios iki baliono, kurio talpa ≥6,5 l, suirimo,- baliono tūrio skirtumui bandymo pradžioje ir pabaigoje, jei talpa <6,5 l.3.2.2.1.2. Suardymo ir jo kraštų formos tyrimas.3.2.3. Mažiausieji bandymo reikalavimai3.2.3.1. Išmatuotasis suardymo slėgis (Pr) jokiu būdu negali būti mažesnis už 9/4 bandymo slėgio (Ph ).3.2.3.2. Baliono tūrio plėtimosi santykis su jo pradiniu tūriu:- 20 %, jeigu baliono ilgis yra didesnis už skersmenį,- 17 %, jeigu baliono ilgis yra lygus arba mažesnis už skersmenį.3.2.3.3. Suardymo bandymas neturi suardyti baliono į skeveldras.3.2.3.3.1. Pagrindinis trūkis neturi būti trapusis, t.y. trūkio kraštai turi būti ne spinduliniai, bet kampu nukreipti į skersmeninę plokštumą, o jų plotas turi mažėti per visą storį.3.2.3.3.2. Trūkyje neturi būti matoma aiškių metalo defektų.3.3. HIDRAULINIS BANDYMAS3.3.1. Vandens slėgis balione turi tolygiai didėti, kol pasiekiamas bandymo slėgis.3.3.2. Bandymo slėgis balione turi išlikti pakankamai ilgai, kad būtų įmanoma nustatyti, jog slėgis daugiau nemažėja ir balionas yra sandarus.3.3.3. Po bandymo balione neturi likti jokių liekamųjų deformacijų.3.3.4. Bet kuris balionas, kurio bandymo rezultatai neatitinka reikalavimų, turi būti pripažintas netinkamu.3.4. NEARDOMASIS TYRIMAS3.4.1. Rentgenografinis tyrimas3.4.1.1. Virintinių siūlių rentgenogramos turi būti daromos laikantis ISO R 1106–1969, B kategorijos techninių reikalavimų.3.4.1.2. Jeigu naudojamas vielinio tipo indikatorius, mažiausiasis matomos vielos skersmuo negali būti didesnis už 0,10 mm.Jeigu naudojamas laiptinis ir skylėtojo tipo indikatorius, mažiausiosios matomos skylės skersmuo negali būti didesnis už 0,25 mm.3.4.1.3. Virintinių siūlių rentgenogramos turi būti vertinamos iš originalių juostelių, laikantis ISO 2504–1973 standarto 6 paragrafe siūlomos tvarkos.3.4.1.4. Nepriimtini tokie defektai:- įtrūkiai, reikalavimų neatitinkančios virintinės siūlės arba nevisiškai įvirintos siūlės.Nepriimtinais laikomi šie intarpai:- bet kokie pailgieji intarpai ar bet kokios apskritųjų intarpų grupelės, išsidėsčiusios linija, jeigu jų ilgis (virintinėje siūlėje, kurios ilgis 12a) yra didesnis nei 6 mm,- bet koks didesnis nei a/3 mm dujų intarpas, esantis daugiau nei 25 mm atstumu nuo kito dujų intarpo,- bet koks kitas didesnis nei a/4 mm dujų intarpas,- dujų intarpas bet kokioje 100 mm ilgio virintinėje siūlėje, jeigu bendrasis visų porų plotas didesnis nei 2a mm2.3.4.2. Makroskopinis tikrinimasMakroskopinis siūlės, nuėsdintos bet kokia rūgštimi, skerspjūvio tyrimas turi parodyti visišką paviršiaus sulydymą ir neturi būti aptikta jokių suvirinimo ydų, didesnių intarpų arba kitokių defektų.Jeigu atsiranda abejonių, įtartinose srityse turi būti daromas mikroskopinis tyrimas.3.5. VIRINTINĖS SIŪLĖS IŠORĖS TYRIMAS3.5.1. Tiriama užbaigta virintinė siūlė. Tiriamas virintinis paviršius turi būti gerai apšviestas, nuo jo turi būti nuvalytas tepalas, dulkės, pašalintos liekamosios nuodegos ar bet koks apsauginis sluoksnis.3.5.2. Suvirinimo pridėtinis metalas su pagrindiniu metalu turi būti susilydęs vientisai ir be išėsdinimų. Virintiniame ir šalia jo esančiame baliono sienelės paviršiuje neturi būti įtrūkių, įdubų ar akytųjų storymių. Virintinis paviršius privalo būti tiesus ir lygus. Jei naudotas sandūrinis suvirinimo sujungimas, perteklinis siūlės storis turi neviršyti 1/4 virintinės siūlės pločio.4. EEB MODELIO PATVIRTINIMAS4.1. Direktyvos 4 straipsnyje nurodytas EEB modelio patvirtinimas gali būti suteiktas balionų tipams ir (arba) grupėms."Baliono tipas" – tai tos pačios konstrukcijos bei vienodo storio balionai, aprūpinti tokiais pačiais priedais, pagaminti tame pačiame ceche iš vienodų techninių charakteristikų lakštinio metalo, suvirinti taikant tą patį procesą ir termiškai apdoroti tomis pačiomis sąlygomis."Balionų grupė" – tai toje pačioje įmonėje pagaminti trijų dalių balionai, kurie skiriasi tik ilgiu šiose ribose:- mažiausiasis ilgis negali būti mažesnis už 3 baliono skersmenis,- didžiausiasis ilgis negali daugiau nei 1,5 karto viršyti išbandyto baliono ilgio.4.2. Pareiškėjas EEB modeliui patvirtinti turi pateikti valstybei narei kiekvieno balionų tipo ar grupės dokumentus, reikalingus toliau nurodytiems tikrinimams atlikti, ir sudaryti galimybę valstybei narei iš 50 balionų partijos paimti toliau nurodytiems bandymams reikalingą balionų kiekį, kartu su valstybei narei reikalinga papildoma informacija. Pareiškėjas privalo nurodyti terminio apdorojimo rūšį, trukmę, temperatūrą ir suvirinimo procesą. Jis privalo gauti ir pateikti balionų gamybai tiekiamo plieno sudėties analizės sertifikatus.4.3. Tvirtinant EEB modelį turi būti patikrinta, ar:- 2.3 punkte nurodyti skaičiavimai teisingi,- įvykdytos 2.1, 2.2, 2.4 ir 3.5 punktų sąlygos.Su pateiktais, laikomais prototipais, balionais turi būti padaryti:- su vienu balionu 3.1 punkto bandymai,- su vienu balionu 3.2 punkto bandymai,- su vienu balionu 3.4 punkto bandymai.Jeigu tikrinimų rezultatai atitinka reikalavimus, valstybė narė turi išduoti EEB modelio patvirtinimo sertifikatą, kurio pavyzdys pateiktas II priede.5. EEB PATIKRINIMAS5.1. Kad būtų atliktas EEB patikrinimas, balionų gamintojas turi pateikti kontrolės įstaigai:5.1.1. EEB modelio patvirtinimo sertifikatą.5.1.2. Balionų gamybai tiekiamo plieno sudėties analizės sertifikatus.5.1.3. Plieno, iš kurio pagamintas kiekvienas balionas, sudėties nustatymo priemones.5.1.4. Tiekiamų balionų terminio apdorojimo dokumentus, liudijančius, kad procesas atliktas pagal 2.2 punktą.5.1.5. Balionų sąrašą, nurodant skaičius ir įrašus pagal 6 punkto reikalavimus.5.1.6. Gamybos metu padarytų neardomųjų bandymų rezultatus ir suvirinimo metodų, užtikrinančių gerą balionų atkuriamumą, aprašymą. Gamintojas taip pat turi pateikti pareiškimą, tvirtinantį, kad serijinėje gamyboje jis naudoja tokius pačius suvirinimo metodus, kaip ir gamindamas pateiktus EEB modeliui patvirtinti balionus.5.2. EEB PATIKRINIMO EIGA:5.2.1. Kontrolės įstaiga turi:- įsitikinti, kad buvo gautas EEB modelio patvirtinimo sertifikatas ir balionai jį atitinka,- patikrinti dokumentus, kuriuose pateikti duomenys apie medžiagas ir gamybos procesus, ypač nurodytus 2.1.6 punkte,- patikrinti, ar laikomasi 2 punkte pateiktų techninių reikalavimų, ir atlikti kiekvieno atsitiktinai pasirinkto baliono išorės ir vidaus apžiūrą,- dalyvauti darant 3.1 ir 3.2 punktų bandymus ir tikrinti jų eigą,- patikrinti, ar teisinga 5.1.6 punkte minima gamintojo pateikta informacija ir ar jo atlikti patikrinimai yra patenkinami,- išduoti EEB patikrinimo sertifikatą, atitinkantį III priede pateiktą modelį.5.2.2. Bandymams daryti iš kiekvienos partijos imami atsitiktiniai balionų bandiniai, kaip nurodyta toliau.Partija turi būti sudaryta daugiausia iš 3000 to paties tipo, apibrėžto 4.1. punkto antroje pastraipoje, tą pačią dieną arba vėlesnėmis dienomis pagamintų balionų.1 LENTELĖBalionų skaičius N partijoje | Pasirinktų balionų bandinių skaičius | Balionai skirti || | mechaniniams bandymams | suardymo bandymams |N ≤ | 500 | 3 | 1 | 2 |500 < N ≤ | 1500 | 9 | 2 | 7 |1500 < N ≤ | 3000 | 18 | 3 | 15 |Atsižvelgiant į partijos dydį, su pasirinktais balionų bandiniais daromi 3.1 punkte nustatyti mechaniniai bandymai ir 3.2 punkto hidraulinis slėginis suardymo bandymas pagal 1 lentelėje nurodytą skirstymą.Jeigu dviejų arba daugiau balionų bandymo rezultatai neatitinka reikalavimų, partija turi būti pripažįstama netinkama.Jeigu vieno iš balionų mechaninių bandymų arba suardymo bandymo rezultatai neatitinka reikalavimų, atsitiktinai turi būti pasirenkamas balionų skaičius, nurodytas 2 lentelėje, ir daromi bandymai pagal 1 lentelėje nurodytą skirstymą.2 LENTELĖBalionų skaičius N partijoje | Pasirinktų balionų bandinių skaičius | Nepatenkinami bandymų rezultatai | Balionai skirti || | mechaniniams bandymams | suardymo bandymams |250 < N ≤ | 500 | 3 | Mechaniniai | 2 | 1 |Suardymo | 1 | 2 |500 < N ≤ | 1500 | 9 | Mechaniniai | 5 | 4 |Suardymo | 2 | 7 |1500 < N ≤ | 3000 | 18 | Mechaniniai | 9 | 9 |Suardymo | 3 | 15 |Jeigu vienas ar daugiau iš šių balionų neatitinka reikalavimų, partija turi būti pripažįstama netinkama.5.2.3. Bandiniai turi būti parenkami ir visi bandymai daromi stebint kontrolės įstaigos atstovui.5.2.4. Su visais į partiją įtrauktais balionais turi būti daromas 3.3 punkte nurodytas hidraulinis bandymas dalyvaujant ir prižiūrint kontrolės įstaigos atstovui.5.3. EEB PATIKRINIMO IŠIMTYSTuo atveju, kai balionai yra mažesnės nei 1 l talpos, visus 5 punkte nurodytus bandymus ir tikrinimus savo atsakomybe turi atlikti gamintojas. Gamintojas turi suteikti kontrolės įstaigai galimybę susipažinti su visais bandymų ir tikrinimų dokumentais bei ataskaitomis.6. ŽENKLAI IR ĮRAŠAI6.1. Jei kontrolės įstaigai atlikus visus nustatytus tikrinimus rezultatai yra patenkinami, ji turi išduoti sertifikatą, kuriame nurodomi atlikti tikrinimai.6.2. Mažesnės nei 6,5 l talpos balionams ženklai ir įrašai, susiję su baliono konstrukcija, gali būti daromi ant pagrindo; kitiems balionams jie turi būti daromi antgalyje arba sustiprintoje baliono dalyje, arba atpažinimo lentelėje. Tačiau kai kurie iš šių įrašų gali būti daromi gaubtame gale jo formavimo metu, tačiau tik tuo atveju, jeigu dėl to nesumažėja baliono vientisumas.6.3. EEB MODELIO PATVIRTINIMO ŽENKLASnukrypdamas nuo Direktyvos 76/767/EEB 1 priedo 3 punkto reikalavimų, gamintojas turi uždėti EEB modelio patvirtinimo ženklą tokia tvarka:- stilizuota+++++ TIFF +++++raidė,- šios direktyvos serijinis numeris 3,- didžioji (-iosios) raidė (-ės), nurodanti (-čios) EEB modelio patvirtinimą suteikusią valstybę narę, ir du paskutiniai metų, kuriais buvo suteiktas modelio patvirtinimas, skaitmenys,- EEB modelio patvirtinimo numeris (pvz.,+++++ TIFF +++++3 D 79 45).6.4. EEB PATVIRTINIMO ŽENKLAS.Nukrypdama nuo Direktyvos 76/767/EEB II priedo 3 punkto reikalavimų, kontrolės įstaiga EEB patikrinimo ženklą turi uždėti tokia tvarka:- mažoji e raidė,- didžioji (-iosios) raidė (-ės), nurodanti (-ios) patikrinimą atlikusią valstybę narę, po raidės (-ių), jeigu reikia, rašomi vienas arba du skaičiai, nurodantys smulkesnį teritorinį regioną,- kontrolės įstaigos ženklas, kurį uždeda patikrinimą atlikęs pareigūnas, ir, jeigu taikoma, patikrinimą atlikusio pareigūno ženklas,- šešiakampis,- tikrinimo data: metai, mėnuo (pvz., e D 12 48+++++ TIFF +++++80/01).6.5. KONSTRUKCIJOS ĮRAŠAI6.5.1. Plienui:- skaičius, nurodantis Re vertę (N/mm2), naudotą atliekant skaičiavimus,- simbolis N (normalizuotam balionui) arba simbolis S (pašalinto įtempio balionui).6.5.2. Hidrauliniam bandymui:– bandymo slėgio vertė (barais), po kurios eina simbolis bar.6.5.3. Baliono tipui:– mažiausioji talpa (litrais), kurią garantuoja baliono gamintojas.– talpa pateikiama dešimtosios dalies tikslumu, suapvalinta iki mažesnio sveiko skaičiaus.6.5.4. Kilmei:– didžioji (-iosios) raidė (-ės), nurodanti (-ios) baliono kilmės šalį, po kurios (-ių) eina gamintojo ženklas ir serijinis numeris.6.6. KITI ĮRAŠAI.Jeigu tam tikrose nacionalinėse taisyklėse nustatyta daryti kitus įrašus, nesusijusius nei su konstrukcija, nei su tikrinimu, jie turi būti daromi ant balionų laikantis 6.2 punkto reikalavimų.--------------------------------------------------II PRIEDAS+++++ TIFF +++++EEB MODELIO PATVIRTINIMO SERTIFIKATO TECHNINIS PRIEDAS1. Modelio, pateikto EEB patvirtinimui gauti, tyrimo rezultatai.2. Informacija apie pagrindines modelio ypatybes:- baliono tipo, kuriam suteiktas modelio patvirtinimas, išilginis skerspjūvis, kuriame nurodyta:- vardinis išorinis skersmuo D,- mažiausiasis baliono sienelės storis a,- mažiausiasis baliono pagrindo ir antgalio storis,- mažiausiasis ir didžiausiasis ilgiai Lmin ir Lmax,- baliono galo gaubtosios dalies išorinis aukštis H (mm),- talpa arba talpos Vmin ir Vmax,- slėgis Ph,- gamintojo pavadinimas/brėžinio Nr. ir data,- baliono tipo pavadinimas,- plienas pagal 2.1 punktą.--------------------------------------------------III PRIEDAS+++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++--------------------------------------------------