title: 2001 m. rugsėjo 27 d. Europos Parlamento ir tarybos Direktyva 2001/65/EB iš dalies keičianti Direktyvas 78/660/EEB, 83/349/EEB ir 86/635/EEB, dėl vertinimo taisyklių rengiant tam tikrų bendrovių, taip pat bankų ir kitų finansų įstaigų metinę ir konsoliduotą atskaitomybę

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

32001L0065

Oficialusis leidinys L 283 , 27/10/2001 p. 0028 - 0032

		Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2001/65/EB2001 m. rugsėjo 27 d.iš dalies keičianti Direktyvas 78/660/EEB, 83/349/EEB ir 86/635/EEB, dėl vertinimo taisyklių rengiant tam tikrų bendrovių, taip pat bankų ir kitų finansų įstaigų metinę ir konsoliduotą atskaitomybęEUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS BENDRIJOS TARYBA,atsižvelgdami į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į 44 straipsnio 2 dalies g punktą,atsižvelgdami į Komisijos pasiūlymą [1],atsižvelgdami į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [2],laikydamiesi Sutarties 251 straipsnyje nustatytos tvarkos [3],kadangi:(1) Pagal 1978 m. liepos 25 d. Ketvirtosios Tarybos direktyvos 78/660/EEB dėl tam tikrų tipų bendrovių metinių atskaitomybių [4] 32 straipsnį metinių ataskaitų straipsniai vertinami pagal įsigijimo vertę arba pagal pagaminimo savikainą.(2) Pagal Direktyvos 78/660/EEB 33 straipsnį valstybėms narėms suteikiami įgaliojimai leisti arba reikalauti, kad bendrovės pakartotinai įvertintų tam tikrą turtą pagal atkuriamąją vertę arba taikytų kitus metodus atsižvelgiant į infliacijos poveikį metinių ataskaitų straipsniams.(3) Pagal 1983 m. birželio 13 d. Septintosios Tarybos direktyvos 83/349/EEB dėl konsoliduotos atskaitomybės [5] 29 straipsnį turtas ir įsipareigojimai įtraukiami į konsoliduotas ataskaitas, kurios vertinamos pagal Direktyvos 78/660/EEB 31–42 ir 60 straipsnius.(4) 1986 m. gruodžio 8 d. Tarybos direktyvos 86/635/EEB dėl bankų ir kitų finansų įstaigų metinės finansinės atskaitomybės ir konsoliduotos finansinės atskaitomybės [6] 1 straipsnis reikalauja, kad turtas ir įsipareigojimai būtų vertinami pagal Direktyvos 78/660/EEB 31–42 straipsnius, jei Direktyvoje 86/635/EEB nenurodoma kitaip.(5) Draudimo įmonių metinė ir konsoliduota finansinė atskaitomybė rengiama pagal 1991 m. gruodžio 19 d. Tarybos direktyvą 91/674/EEB dėl draudimo įmonių metinės finansinės atskaitomybės ir konsoliduotos finansinės atskaitomybės [7]. Direktyvų 78/660/EEB ir 83/349/EEB pataisos nėra susijusios su Direktyvos 91/674/EEB nuostatomis, tačiau po konsultacijų su atitinkamu patariamuoju komitetu Komisija gali pasiūlyti panašiai iš dalies pakeisti ir šią Direktyvą.(6) Dėl tarptautinių finansų rinkų dinamiškumo plačiau taikomos ne tik tradicinės pirminės finansinės priemonės, tokios, kaip akcijos ir obligacijos, bet taip pat ir įvairios išvestinių finansinių priemonių formos, kaip, pavyzdžiui, būsimieji sandoriai, pasirinktiniai sandoriai, išankstiniai sandoriai ir apsikeitimo sandoriai.(7) Šioms finansinėms priemonėms įvertinti pirmaujančios pasaulio apskaitos standartų nustatymo institucijos apskaitos pagal įsigijimo vertę modelį pamažu keičia į apskaitos pagal tikrąją vertę modelį.(8) Komisijos Apskaitos suderinimo komunikatas: naujoji tarptautinio suderinimo strategija skatina Europos Sąjungą siekti užtikrinti darną tarp Bendrijos apskaitos direktyvų ir pokyčių nustatant tarptautinius apskaitos standartus, o ypač Tarptautiniame apskaitos standartų komitete (IASC) nustatomų pokyčių.(9) Siekiant užtikrinti tokią tarptautiniu mastu pripažintų apskaitos standartų ir Direktyvų 78/660/EEB, 83/349/EEB ir 86/635/EEB darną, būtina iš dalies keisti šias direktyvas, kad būtų įmanoma vertinti tam tikrą finansinį turtą ir įsipareigojimus pagal tikrąją vertę. Tai leis Europos bendrovėms teikti ataskaitas, atitinkančias dabartinius pokyčius tarptautinėje rinkoje.(10) Ši Direktyvų 78/660/EEB, 83/349/EEB ir 86/635/EEB pataisa atitinka Europos Parlamentui ir Tarybai pateiktą 2000 m. birželio 13 d. Komisijos komunikatą apie finansinių ataskaitų rengimą ES, kuriame siūloma taikyti pripažintus tarptautinius apskaitos standartus bendrovių, kurių akcijomis prekiaujama vertybinių popierių biržoje, konsoliduotoms finansinėms ataskaitoms. Šia pataisa siekiama leisti taikyti tarptautinius apskaitos standartus, susijusius su finansinių priemonių pripažinimu ir vertinimu.(11) Dėl finansinės informacijos Bendrijoje palyginamumo kyla būtinybė įpareigoti valstybes nares įdiegti apskaitos pagal tikrąją vertę sistemą tam tikroms finansinėms priemonėms. Valstybės narės turi leisti visoms bendrovėms arba tam tikroms bendrovėms, kurioms taikomos Direktyvos 78/660/EEB, 83/349/EEB ir 86/635/EEB, taikyti šią sistemą metinei ir konsoliduotai finansinei atskaitomybei arba tiktai konsoliduotai finansinei atskaitomybei. Be to, valstybėms narėms turi būti leista reikalauti, kad visos bendrovės arba tam tikros bendrovės taikytų šią sistemą metinei ir konsoliduotai finansinei atskaitomybei arba tiktai konsoliduotai atskaitomybei.(12) Apskaita pagal tikrąją vertę turėtų būti taikoma tiktai tiems straipsniams, dėl kurių tarptautiniu mastu yra pasiektas bendras susitarimas, kad apskaita pagal tikrąją vertę yra tinkama. Pagal dabartinį bendrą susitarimą apskaita pagal tikrąją vertę netaikoma visam finansiniam turtui ir įsipareigojimams, pavyzdžiui, netaikoma didžiajai daliai finansinio turto ir įsipareigojimų, susijusių su bankine knyga.(13) Į paaiškinamąjį raštą turi būti įtraukta tam tikra informacija apie į balansą įtrauktas finansines priemones, kurios buvo įvertintos pagal tikrąją vertę. Metinėje ataskaitoje turi būti pateiktos nuorodos į bendrovės rizikos valdymo tikslus ir metodus, susijusius su finansinių priemonių naudojimu.(14) Išvestinės finansinės priemonės gali turėti reikšmingos įtakos finansinei bendrovių būklei. Informavimas apie išvestines finansines priemones ir jų tikrąją vertę yra reikalingas net ir tuo atveju, jei bendrovė netaiko apskaitos pagal tikrąją vertę. Siekiant sumažinti smulkių bendrovių administracinę naštą, valstybėms narėms turi būti leista netaikyti šio informacijos atskleidimo reikalavimo smulkioms bendrovėms.(15) Finansinių priemonių apskaita yra sparčiai besiplėtojanti finansinės atskaitomybės sritis, kuriai būtina Komisijos peržiūra remiantis valstybių narių, taikančių apskaitą pagal tikrąją vertę, patirtimi,PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:1 straipsnisŠiuo dokumentu Direktyva 78/660/EEB iš dalies keičiama taip:1) įterpiamas šis skirsnis:"7a SKIRSNISVertinimas pagal tikrąją vertę42a straipsnis1. Nukrypdamos nuo 32 straipsnio ir atsižvelgdamos į šio straipsnio 2–4 dalyse nurodytas sąlygas, valstybės narės leidžia arba reikalauja, kad visos bendrovės arba tam tikros bendrovės finansines priemones, įskaitant ir išvestines, vertintų pagal tikrąją vertę.Galima nustatyti, kad toks leidimas arba reikalavimas būtų taikomas tik Direktyvoje 83/349/EEB apibrėžtai konsoliduotai finansinei atskaitomybei.2. Šioje direktyvoje prekių biržos sandoriai, kurie suteikia bet kuriai iš susitariančių šalių teisę atsiskaityti grynais pinigais arba kokia nors kita finansine priemone, laikomi išvestinėmis finansinėmis priemonėmis, išskyrus atvejus, kai:a) sandoriai buvo įtraukti į bendrovės numatomo pirkimo, pardavimo ar naudojimo poreikius ir toliau juos atitinka;b) sandoriai buvo skirti minėtam tikslui jų galiojimo termino pradžioje irc) pagal sandorius numatoma atsiskaityti pristačius prekes.3. Šio straipsnio 1 dalis taikoma tik tiems įsipareigojimams, kurie:a) sudaro prekybos portfelio dalį arbab) yra išvestinės finansinės priemonės.4. Vertinimas pagal šio straipsnio 1 dalies nuostatas netaikomas:a) neišvestinėms finansinėms priemonėms, laikomoms iki mokėjimo termino;b) bendrovėje sukurtoms paskoloms ir kitoms gautinoms sumoms, kurios nėra laikomos prekybai; irc) turimai dukterinių įmonių, susijusių įmonių ir bendrų įmonių akcijų paketams, bendrovės išleistoms nuosavybės vertybinių popierių priemonėms, sandoriams dėl abipusio nenumatytų išlaidų kompensavimo verslo junginiuose, taip pat kitoms finansinėms priemonėms, turinčioms tokias specifines savybes, kad pagal bendrai pripažintus principus šios priemonės turi būti vertinamos skirtingai, nei kitos finansinės priemonės.5. Nukrypdamos nuo 32 straipsnio, valstybės narės, atsižvelgdamos į tam tikrą turtą ir įsipareigojimus, kurie atitinka apdraustų nuo rizikos straipsnių kategoriją pagal draudimo nuo rizikos pagal tikrąją vertę apskaitos sistemą, arba į tokio turto ar įsipareigojimų nustatytas dalis, gali leisti vertinti pagal konkrečią tokios sistemos reikalaujamą sumą.42b straipsnis1. Tikroji vertė, nurodyta 42a straipsnyje, nustatoma atsižvelgiant į:a) tokių finansinių priemonių, kurių patikima rinka gali būti lengvai nustatyta, rinkos vertę. Jei priemonės rinkos vertės lengvai nustatyti neįmanoma, tačiau galima nustatyti priemonės sudedamųjų dalių arba panašios priemonės rinkos vertę, rinkos vertė gali būti išvesta iš jos sudedamųjų dalių arba panašios priemonės rinkos vertės; arbab) tokių finansinių priemonių, kurių patikimos rinkos lengvai nustatyti neįmanoma, vertę, nustatytą taikant bendrai pripažintus vertinimo modelius ir būdus. Tokie vertinimo modeliai ir būdai turi užtikrinti pagrįstą apytikslę rinkos vertės reikšmę.2. Finansinės priemonės, kurios negali būti patikimai įvertintos taikant 1 dalyje išvardytus metodus, įvertinamos pagal 34–42 straipsnius.42c straipsnis1. Nepaisant 31 straipsnio 1 dalies c punkto, kai finansinė priemonė yra vertinama pagal 42b straipsnį, vertės pokytis įtraukiamas į pelno (nuostolio) ataskaitą. Tačiau toks pokytis tiesiogiai įtraukiamas į savininkų nuosavybę balanse, į tikrosios vertės rezervą, jei:a) į apskaitą įtraukiama priemonė atitinka nuo rizikos apdraustos priemonės kriterijus pagal draudimo nuo rizikos apskaitos sistemą, kuri leidžia nerodyti pelno (nuostolio) ataskaitoje vertės pokyčio dalies arba viso pokyčio; arbab) vertės pokytis yra susijęs su pinigų straipsnio, kuris sudaro bendrovės grynųjų investicijų į užsienio bendrovę dalį, valiutos kurso svyravimu.2. Valstybės narės gali leisti arba reikalauti, kad parduoti parengto finansinio turto, kuris nėra išvestinė finansinė priemonė, vertės pokytis būtų tiesiogiai įtrauktas į nuosavą kapitalą, į tikrosios vertės rezervą.3. Tikrosios vertės rezervas tikslinamas, jei jo sumos daugiau nėra būtinos 1 ir 2 dalių nuostatoms įgyvendinti.42d straipsnisTais atvejais, kai finansinės priemonės buvo vertinamos pagal tikrąją vertę, paaiškinamajame rašte pateikiama:a) svarbios prielaidos, sudariusios vertinimo modelių ir būdų pagrindą, kai tikroji vertė buvo nustatyta pagal 42b straipsnio 1 dalies b punktą;b) kiekvienos finansinių priemonių kategorijos tikroji vertė, vertės pokyčiai, tiesiogiai įtraukti į pelno (nuostolio) ataskaitą, taip pat pokyčiai, įtraukti į tikrosios vertės rezervą;c) informacija apie kiekvienos išvestinių finansinių priemonių rūšies priemonių mastą ir pobūdį, įskaitant svarbias nuostatas ir sąlygas, kurios gali neigiamai paveikti būsimų grynųjų pinigų srautų dydį, pasiskirstymą per tam tikrą laiką ir užtikrintumą; ird) lentelė, kurioje nurodomi tikrosios vertės rezervo pokyčiai per finansinius metus.";2) 43 straipsnio 1 dalyje:a) 10 punkte nuoroda į "31 ir 34–42 straipsnius" keičiama nuoroda į "31 ir 34–42c straipsnius" irb) įrašomas šis punktas:"14. Jei finansinės priemonės nebuvo vertinamos pagal tikrąją vertę remiantis 7a skirsniu:a) kiekvienos išvestinių finansinių priemonių rūšies:i) priemonių tikroji vertė, jei tokią vertę galima nustatyti taikant kurį nors iš 42b straipsnio 1 dalyje nustatytų metodų;ii) informacija apie priemonių mastą ir pobūdį, irb) finansinio pagrindinio ilgalaikio turto, atitinkančio 42a straipsnį, jei tokio turto vertė viršija jo tikrąją vertę ir kai nepasinaudojama galimybe patikslinti vertę pagal 35 straipsnio 1 dalies c punkto aa papunktį:i) individualaus turto arba atitinkamų šio individualaus turto grupių buhalterinė vertė ir jų tikroji vertė;ii) buhalterinės vertės nesumažinimo priežastys, įskaitant ir įrodymų, suteikiančių pagrindo manyti, kad buhalterinė vertė bus atkurta, pobūdį.";3) 44 straipsnio 1 dalis pakeičiama taip:"1. Valstybės narės gali leisti 11 straipsnyje nurodytoms bendrovėms sudaryti sutrumpintą paaiškinamąjį raštą, į kurį nebus įtraukta 43 straipsnio 1 dalies 5–12 punktuose ir 14 punkto a papunktyje reikalaujama informacija. Tačiau paaiškinamajame rašte turi būti pateikta visa 43 straipsnio 1 dalies 6 punkte nurodyta informacija apie visus susijusius straipsnius.";4) 46 straipsnio 2 dalis papildoma tokiu punktu:"f) kai bendrovė naudoja finansines priemones ir jos yra reikšmingos vertinant jos turtą, įsipareigojimus, finansinę būklę ir pelną arba nuostolius:- bendrovės finansinės rizikos valdymo tikslai ir politika, įskaitant jos kiekvienos svarbesnės prognozuojamo sandorio rūšies, kuriai taikoma draudimo nuo rizikos apskaita, draudimo nuo rizikos politiką, ir- bendrovės kainų rizikos, kredito rizikos, likvidumo rizikos ir grynų pinigų srautų rizikos pozicija.";5) 59 straipsnio 2 dalies a ir b punktuose nuoroda į "31–42 straipsnius" pakeičiama nuoroda į "7 ar 7a skirsnius";6) įterpiamas šis straipsnis:"61a straipsnisAtsižvelgdama į apskaitos pagal tikrąją vertę nuostatų taikymo patirtį ir į tarptautinio masto pokyčius apskaitos srityje, Komisija peržiūri 42a–42d straipsnių, 43 straipsnio 1 dalies 10 ir 14 punktų, 44 straipsnio 1 dalies, 46 straipsnio 2 dalies f punkto ir 59 straipsnio 2 dalies a ir b punktų nuostatas ne vėliau kaip iki 2007 m. sausio 1 d., o prireikus pateikia Europos Parlamentui ir Tarybai pasiūlymą dėl minėtų straipsnių keitimo."2 straipsnisDirektyva 83/349/EEB iš dalies keičiama taip:1) 29 straipsnio 1 dalis pakeičiama taip:"1. Turtas ir įsipareigojimai, kurie turi būti įtraukti į konsoliduotas ataskaitas, vertinami pagal vienodus metodus ir pagal Direktyvos 78/660/EEB 7 ir 7a skirsnius bei 60 straipsnį.";2) 34 straipsnyje:a) 10 punkte nuoroda į "31 ir 34–42 straipsnius" pakeičiama nuoroda į "31 ir 34–42c straipsnius", irb) įrašomi šie punktai:"14. Tais atvejais, kai pagal Direktyvos 78/660/EEB 7a skirsnį finansinės priemonės buvo vertinamos pagal tikrąją vertę:a) svarbios prielaidos – vertinimo modelių ir būdų pagrindas, kai tikroji vertė buvo nustatyta pagal minėtos direktyvos 42b straipsnio 1 dalies b punktą;b) kiekvienos finansinių priemonių kategorijos tikroji vertė, vertės pokyčiai, tiesiogiai įtraukti į pelno (nuostolio) ataskaitą, taip pat pokyčiai pagal minėtos Direktyvos 42c straipsnį įtraukti į tikrosios vertės rezervą;c) informacija apie kiekvienos išvestinių finansinių priemonių rūšies priemonių mastą ir pobūdį, įskaitant svarbias nuostatas ir sąlygas, kurios gali paveikti būsimų grynųjų pinigų srautų dydį, pasiskirstymą per tam tikrą laiką ir užtikrintumą; ird) lentelė, kurioje nurodomi tikrosios vertės rezervo pokyčiai per finansinius metus.15. Jei finansinės priemonės nebuvo vertinamos pagal tikrąją vertę pagal Direktyvos 78/660/EEB 7a skirsnį:a) kiekvienos išvestinių finansinių priemonių rūšies:i) priemonių tikroji vertė, jei tokią vertę galima nustatyti taikant kurį nors iš minėtos direktyvos 42b straipsnio 1 dalyje nustatytų metodų;ii) informacija apie priemonių mastą ir pobūdį, irb) finansinio ilgalaikio turto, atitinkančio minėtos direktyvos 42a straipsnį, jei tokio turto vertė viršija jo tikrąją vertę ir kai nepasinaudojama galimybe patikslinti vertę pagal minėtos direktyvos 35 straipsnio 1 dalies c punkto aa papunktį:i) individualaus turto arba atitinkamų šio individualaus turto grupių buhalterinė vertė ir jų tikroji vertė;ii) buhalterinės vertės nesumažinimo priežastys, įskaitant ir įrodymų, suteikiančių pagrindo manyti, kad buhalterinė vertė bus atkurta, pobūdį.";3) 36 straipsnio 2 dalis papildoma šiuo punktu:"e) kai įmonės naudoja finansines priemones ir jos yra reikšmingos vertinant turtą, įsipareigojimus, finansinę būklę ir pelną arba nuostolius:- įmonių finansinės rizikos valdymo tikslai ir politika, įskaitant ir jų kiekvienos svarbesnės prognozuojamo sandorio rūšies, kuriai taikoma draudimo nuo rizikos apskaita, draudimo nuo rizikos politiką, ir- kainų rizikos, kredito rizikos, likvidumo rizikos ir grynų pinigų srautų rizikos pozicijos.";4) įterpiamas šis straipsnis:"50a straipsnisAtsižvelgdama į tikrosios vertės nuostatų taikymo patirtį ir į tarptautinio masto pokyčius apskaitos srityje, Komisija peržiūri 29 straipsnio 1 dalies, 34 straipsnio 10, 14 ir 15 dalių ir 36 straipsnio 2 dalies e punkto nuostatas ne vėliau kaip iki 2007 m. sausio 1 d. ir prireikus pateikia Europos Parlamentui ir Tarybai pasiūlymą dėl minėtų straipsnių pakeitimo."3 straipsnisDirektyvos 86/635/EEB 1 straipsnio 1 dalis pakeičiama taip:"1. Direktyvos 78/660/EEB 2 ir 3 straipsniai, 4 straipsnio 1 dalis ir 3–5 dalys, 6, 7, 13 ir 14 straipsniai, 15 straipsnio 3 ir 4 dalys, 16–21, 29–35, 37–41 straipsniai, 42 straipsnio pirmasis sakinys, 42a–42d straipsniai, 45 straipsnio 1 dalis, 46 straipsnio 1 ir 2 dalys, 48–50 straipsniai, 50a straipsnis, 51 straipsnio 1 dalis, 56–59 straipsniai bei 61 ir 61a straipsniai taikomi šios direktyvos 2 straipsnyje minėtoms įstaigoms, išskyrus atvejus, kai šioje direktyvoje nurodoma kitaip. Tačiau šios direktyvos 35 straipsnio 3 dalis, 36 ir 37 straipsniai ir 39 straipsnio 1–4 dalys netaikomos turtui ir įsipareigojimams, kurie vertinami pagal Direktyvos 78/660/EEB 7a skirsnį."4 straipsnis1. Valstybės narės priima įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie, įsigalioję iki 2004 m. sausio 1 d., įgyvendina šią direktyvą. Apie tai jos nedelsdamos praneša Komisijai.Valstybės narės, priimdamos šias nuostatas, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo būdus nustato valstybės narės.2. Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų nacionalinių teisės aktų pagrindines nuostatas.5 straipsnisŠi direktyva skirta valstybėms narėms.Priimta Briuselyje, 2001 m. rugsėjo 27 d.Europos Parlamento varduPirmininkėN. FontaineTarybos varduPirmininkasC. Picqué[1] OL C 311, 2000 10 31, p. 1.[2] OL C 268, 2000 9 19, p. 1.[3] 2001 m. gegužės 15 d. pareikšta Europos Parlamento nuomonė (dar nepaskelbta Oficialiajame leidinyje) ir 2001 m. gegužės 30 d. Tarybos sprendimas.[4] OL L 222, 1978 8 14, p. 11. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 1999/60/EB (OL L 162, 1999 6 26, p. 65).[5] OL L 193, 1983 7 18, p. 1. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais 1994 m. Stojimo aktu.[6] OL L 372, 1986 12 31, p. 1.[7] OL L 374, 1991 12 31, p. 7.--------------------------------------------------


title: 2014 m. liepos 9 d. Komisijos direktyva 2014/88/ES, kuria iš dalies keičiamos Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2004/49/EB nuostatos dėl bendrųjų saugos rodiklių ir bendrųjų avarijų nuostolių skaičiavimo metodų  Tekstas svarbus EEE

text:
10.7.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 201/9

         KOMISIJOS DIREKTYVA 2014/88/ES
   2014 m. liepos 9 d.
   kuria iš dalies keičiamos Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2004/49/EB nuostatos dėl bendrųjų saugos rodiklių ir bendrųjų avarijų nuostolių skaičiavimo metodų
   (Tekstas svarbus EEE)
   EUROPOS KOMISIJA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
   atsižvelgdama į 2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2004/49/EB dėl saugos Bendrijos geležinkeliuose ir iš dalies pakeičiančią Tarybos direktyvą 95/18/EB dėl geležinkelio įmonių licencijavimo bei Direktyvą 2001/14/EB dėl geležinkelių infrastruktūros pajėgumų paskirstymo, mokesčių už naudojimąsi geležinkelių infrastruktūra ėmimo ir saugos sertifikavimo (Saugos geležinkeliuose direktyvą) (1), visų pirma į jos 5 straipsnio 2 dalį,
   kadangi:

               (1)

               pagal Direktyvos 2004/49/EB 5 straipsnio 1 dalį valstybės narės turi rinkti informaciją apie bendruosius saugos rodiklius (BSR), kad būtų lengviau įvertinti, ar pasiekti bendrieji saugos tikslai (BST), ir stebėti bendrą geležinkelių saugos raidą. Pagal tos direktyvos 7 straipsnio 3 dalį BST turėtų nustatyti pavojaus priimtinumo kriterijais išreikštus saugos lygius. BSR visų pirma siekiama įvertinti saugos lygį ir palengvinti BST ekonominio poveikio vertinimą. Todėl būtina pereiti nuo rodiklių, susijusių su išlaidomis, kurias geležinkelių sektorius patiria dėl avarijų, prie rodiklių, susijusių su avarijų ekonominiu poveikiu visuomenei;

               (2)

               piniginės vertės priskyrimas geresnei saugai turėtų būti vertinamas atsižvelgiant į ribotas viešosios politikos priemonėms skiriamas biudžeto lėšas. Todėl pirmenybę reikėtų teikti iniciatyvoms, kurios užtikrintų efektyvų išteklių paskirstymą;

               (3)

               Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 881/2004 (2) 9 straipsniu Europos geležinkelio agentūrai (toliau – Agentūrai) suteiktas įgaliojimas sukurti tinklą su nacionalinėmis saugos institucijomis (kaip apibrėžta Direktyvos 2004/49/EB 3 straipsnyje), ir nacionalinėmis avarijų tyrimo institucijomis, kad ji apibrėžtų Direktyvos 2004/49/EB I priede išvardytų bendrųjų saugos rodiklių turinį. 2013 m. gruodžio 10 d. Agentūra pateikė rekomendaciją (ERA-REC-08–2013) dėl Direktyvos 2004/49/EB I priedo persvarstymo;

               (4)

               todėl Direktyvos 2004/49/EB I priedas turėtų būti atitinkamai iš dalies pakeistas;

               (5)

               šioje direktyvoje numatytos priemonės atitinka pagal Direktyvos 2004/49/EB 27 straipsnio 1 dalį įsteigto komiteto nuomonę,

         PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:
   1 straipsnis
   Direktyvos 2004/49/EB I priedas pakeičiamas šios direktyvos priedo tekstu.
   2 straipsnis
   1.   Valstybės narės užtikrina, kad įsigaliotų įstatymai ir kiti teisės aktai, būtini, kad šios direktyvos būtų laikomasi ne vėliau kaip nuo 2015 m. liepos 30 d. Jos nedelsdamos pateikia Komisijai tų teisės aktų nuostatų tekstą.
   Valstybės narės, priimdamos tas nuostatas, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.
   2.   Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų nacionalinės teisės aktų pagrindinių nuostatų tekstus.
   3.   Pareiga perkelti šią direktyvą į nacionalinę teisę ir ją įgyvendinti netaikoma Kipro Respublikai ir Maltos Respublikai, kol jų teritorijose nėra geležinkelių sistemos.
   3 straipsnis
   Ši direktyva įsigalioja dvidešimtą dieną po jos paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
   4 straipsnis
   Ši direktyva skirta valstybėms narėms.

      Priimta Briuselyje 2014 m. liepos 9 d.

            Komisijos vardu

            Pirmininkas

         José Manuel BARROSO

      (1)  OL L 164, 2004 4 30, p. 44.

      (2)  2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 881/2004, įsteigiantis Europos geležinkelio agentūrą (Agentūros reglamentas) (OL L 164, 2004 4 30, p. 1).

      PRIEDAS
      „
            I PRIEDAS
            Bendrieji saugos rodikliai
            3 straipsnio g dalyje nustatytos saugos institucijos kasmet teikia bendrųjų saugos rodiklių (BSR) ataskaitas.
            Su 2 straipsnio 2 dalies a ir b punktuose nurodyta veikla susiję rodikliai (jei pateikiami) pateikiami atskirai.
            Jeigu pateikus ataskaitą nustatoma naujų faktų arba klaidų, saugos institucija, atsiradus pirmai patogiai galimybei, bet ne vėliau kaip kitoje metinėje atskaitoje, papildo arba pataiso vienų konkrečių metų rodiklius.
            BSR bendrųjų terminų apibrėžtys ir avarijų ekonominio poveikio skaičiavimo metodai pateikiami priedėlyje.
            1.   Su avarijomis susiję rodikliai

                        1.1.

                        Bendras ir santykinis (traukinio nuvažiuotam kilometrui tenkantis) didelių avarijų skaičius, suskirstytas pagal šias avarijų rūšis:

                                    —

                                    traukinio susidūrimas su geležinkelių transporto priemone,

                                    —

                                    traukinio susidūrimas su kliūtimi gabarito ribose,

                                    —

                                    traukinio nuriedėjimas nuo bėgių,

                                    —

                                    avarija geležinkelio pervažoje, įskaitant avarijas, per kurias nukenčia pervažoje esantys pėstieji, išsamiau išskaidant pagal penkis 6.2 punkte nustatytus geležinkelio pervažų tipus,

                                    —

                                    dėl riedmenų judėjimo įvykusi avarija, per kurią nukentėjo žmonės, išskyrus savižudybes ir bandymus nusižudyti,

                                    —

                                    gaisras geležinkelio riedmenyse,

                                    —

                                    kitos.

                              Kiekviena didelė avarija ataskaitoje nurodoma pagal pirminės avarijos rūšį, net jeigu antrinės avarijos padariniai yra sunkesni (pvz., gaisras, kilęs traukiniui nuriedėjus nuo bėgių).

                        1.2.

                        Bendras ir santykinis (traukinio nuvažiuotam kilometrui tenkantis) sunkiai sužalotų arba žuvusių asmenų skaičius pagal avarijų rūšis, suskirstytas į šias kategorijas:

                                    —

                                    keleiviai (taip pat santykinis keleivio nuvažiuotam kilometrui ir keleivinio traukinio nuvažiuotam kilometrui tenkantis skaičius),

                                    —

                                    darbuotojai arba rangovai,

                                    —

                                    geležinkelio pervažos naudotojai,

                                    —

                                    pažeidėjai,

                                    —

                                    kiti perone esantys asmenys,

                                    —

                                    kiti ne perone esantys asmenys.

                  2.   Su pavojingais kroviniais susiję rodikliai

            Bendras ir santykinis (traukinio nuvažiuotam kilometrui tenkantis) avarijų, susijusių su pavojingų krovinių vežimu geležinkeliais, skaičius, suskirstytas į šias kategorijas:

                        —

                        avarija, į kurią pateko bent viena priedėlyje apibrėžta pavojingą krovinį vežanti geležinkelių transporto priemonė,

                        —

                        tokių avarijų, per kurias pavojingo krovinio pateko į aplinką, skaičius.

                  3.   Su savižudybėmis susiję rodikliai

            Bendras ir santykinis (traukinio nuvažiuotam kilometrui tenkantis) savižudybių ir bandymų nusižudyti skaičius.
            4.   Su avarijos grėsmės atvejais susiję rodikliai

            Bendras ir santykinis (traukinio nuvažiuotam kilometrui tenkantis) avarijos grėsmės atvejų skaičius, suskirstytas pagal šias avarijos grėsmių rūšis:

                        —

                        lūžęs bėgis,

                        —

                        bėgių kelio šoninis išlinkimas ir kitokia bėgių kelio nesutaptis,

                        —

                        klaidingas signalizavimas,

                        —

                        pravažiuotas pavojaus signalas važiuojant pro pavojingą vietą,

                        —

                        pravažiuotas pavojaus signalas nevažiuojant pro pavojingą vietą,

                        —

                        sugadintas eksploatuojamo riedmens ratas,

                        —

                        sugadinta eksploatuojamo riedmens ašis.

                  Turi būti pranešama apie kiekvieną avarijos grėsmės atvejį, dėl kurio įvyko arba neįvyko avarija. (Avarijos grėsmės atvejis, dėl kurio įvyko didelė avarija, taip pat nurodoma ataskaitos dalyje, kurioje pateikiami su avarijos grėsmės atvejais susiję rodikliai; grėsmės atvejis, dėl kurio neįvyko didelė avarija, nurodomas tik ataskaitos dalyje, kurioje pateikiami su avarijos grėsmės atvejais susiję rodikliai).
            5.   Rodikliai avarijų ekonominiam poveikiui apskaičiuoti

            Bendras poveikis (eurais) ir santykinis (tenkantis traukinio nuvažiuotam kilometrui) poveikis:

                        —

                        žūčių ir sunkių sužalojimų skaičius, padaugintas iš išvengtos aukos vertės (VPC),

                        —

                        aplinkai padarytos žalos vertė,

                        —

                        riedmenims arba infrastruktūrai padarytos materialinės žalos vertė,

                        —

                        vėlavimų dėl avarijų vertė.

                  Saugos institucijos teikia didelių avarijų ekonominio poveikio ataskaitas.
            VPC – vertė, kurią aukos išvengimui priskiria visuomenė, todėl avarijos šalys neturėtų ja remtis atlygindamos viena kitai žalą.
            6.   Rodikliai, susiję su infrastruktūros technine sauga ir jos įgyvendinimu

                        6.1.

                        Bėgių kelių, kuriuose veikia traukinių apsaugos sistemos (TPS), procentas ir naudojant riedmenyse įrengtas TPS traukinio nuvažiuotų kilometrų procentas, kai šios sistemos užtikrina šias funkcijas:

                                    —

                                    įspėjimo,

                                    —

                                    įspėjimo ir automatinio sustabdymo,

                                    —

                                    įspėjimo, automatinio sustabdymo ir diskrečiosios greičio kontrolės,

                                    —

                                    įspėjimo, automatinio sustabdymo ir nuolatinės greičio kontrolės.

                        6.2.

                        Geležinkelio pervažų skaičius (bendras, geležinkelio linijos kilometrui ir geležinkelio kelio kilometrui tenkantis) pagal šiuos penkis tipus:

                                    a)

                                    pasyviosios geležinkelio pervažos,

                                    b)

                                    aktyviosios geležinkelio pervažos:

                                                i)

                                                rankinio valdymo,

                                                ii)

                                                automatinės su naudotojų įspėjimo sistema,

                                                iii)

                                                automatinės su naudotojų apsaugos sistema,

                                                iv)

                                                su bėgių apsauga.

            Priedėlis
            BSR bendrųjų terminų apibrėžtys ir avarijų ekonominio poveikio skaičiavimo metodai
            1.   Su avarijomis susiję rodikliai

            1.1.   Didelė avarija – avarija, į kurią pateko bent viena judanti geležinkelių transporto priemonė ir žuvo ar buvo sunkiai sužeistas bent vienas asmuo arba padaryta didelė žala riedmenims, bėgiams, kitiems įrenginiams ar aplinkai arba ilgam buvo sustabdytas eismas, išskyrus avarijas dirbtuvėse, sandėliuose ir depuose;
            1.2.   didelė žala riedmenims, bėgiams, kitiems įrenginiams ar aplinkai – 150 000 EUR arba didesnės vertės žala;
            1.3.   laikoma, kad „eismas sustabdytas ilgam“, jei traukinių eismas pagrindine geležinkelio linija sustabdomas šešioms valandoms arba ilgiau;
            1.4.   traukinys – tai vieno ar daugiau lokomotyvų arba automotrisių traukiamas vienas ar daugiau geležinkelio riedmenų arba viena judanti automotrisė, kuriems suteiktas tam tikras numeris arba nurodyta konkreti paskirtis, arba vieninis lokomotyvas, t. y. lokomotyvas, netraukiantis jokio geležinkelio riedmens, riedantys iš pradinės nustatytos vietos į galutinę nustatytą vietą;
            1.5.   traukinio susidūrimas su geležinkelių transporto priemone – priekinis, galinis arba šoninis susidūrimas, kai vieno traukinio dalis susiduria su kito traukinio ar geležinkelių transporto priemonės dalimi arba su manevruojamaisiais riedmenimis;
            1.6.   traukinio susidūrimas su kliūtimi gabarito ribose – traukinio dalies susidūrimas su objektais, stacionariai įtaisytais arba laikinai esančiais bėgių kelyje arba šalia jo (išskyrus pervažose esančius objektus, kuriuos pametė pervažą kertanti transporto priemonė arba pervažos naudotojas), įskaitant orinės kontaktinės linijos kliudymą;
            1.7.   traukinio nuriedėjimas nuo bėgių – įvykis, kai bent vienas traukinio ratas nurieda nuo bėgių;
            1.8.   avarija geležinkelio pervažoje – geležinkelio pervažoje įvykusi avarija, į kurią pateko bent viena geležinkelių transporto priemonė ir viena ar daugiau pervažą kertančių transporto priemonių, kiti pervažą kertantys eismo dalyviai (pvz., pėstieji) arba kiti pervažą kertančios transporto priemonės arba pervažos naudotojo pamesti daiktai, laikinai esantys bėgių kelyje arba šalia jo;
            1.9.   dėl riedmenų judėjimo įvykusi avarija, per kurią nukentėjo žmonės – avarija, per kurią vieną ar kelis asmenis partrenkia geležinkelių transporto priemonė arba prie jos pritvirtintas ar nuo jos atitrūkęs objektas, asmenys iškrenta iš geležinkelių transporto priemonės arba parkrenta arba būna partrenkti nepritvirtintų daiktų geležinkelių transporto priemonėje važiuojantys asmenys;
            1.10.   gaisras geležinkelio riedmenyse – gaisras arba sprogimas geležinkelių transporto priemonėje (taip pat kroviniuose), įvykę jai važiuojant iš išvykimo stoties į paskirties vietą, taip pat įvykę stovint išvykimo stotyje, atvykimo stotyje ar tarpinėse stotelėse bei manevruojant;
            1.11.   kita (avarija) – bet kuri kita avarija, išskyrus traukinio susidūrimą su geležinkelių transporto priemone, traukinio susidūrimą su kliūtimi gabarito ribose, traukinio nuriedėjimą nuo bėgių, avariją geležinkelio pervažoje, dėl riedmenų judėjimo įvykusią avariją, per kurią nukentėjo žmonės, ir gaisrą geležinkelio riedmenyse;
            1.12.   keleivis – bet kuris geležinkeliu keliaujantis asmuo, išskyrus traukinio brigados narius; renkant statistinius avarijų duomenis, įskaičiuojami ir keleiviai, mėginantys įlipti į judantį traukinį ar iš jo išlipti;
            1.13.   darbuotojas arba rangovas – asmuo, kurio profesinės pareigos susijusios su geležinkeliu ir kuris jas vykdo avarijos metu, įskaitant rangovų personalą, savisamdžius rangovus, traukinio brigados narius ir darbuotojus, kurių veikla susijusi su geležinkelio riedmenų ir infrastruktūros įrenginių tvarkymu;
            1.14.   geležinkelio pervažos naudotojas – asmuo, geležinkelio pervaža kertantis geležinkelio liniją bet kokia transporto priemone arba pėsčiomis;
            1.15.   pažeidėjas – draudžiamoje geležinkelio zonoje esantis asmuo, išskyrus geležinkelio pervažos naudotojus;
            1.16.   kitas perone esantis asmuo – geležinkelio perone esantis asmuo, neatitinkantis keleivio, darbuotojo arba rangovo, pervažos naudotojo, kito ne perone esančio asmens ar pažeidėjo apibrėžties;
            1.17.   kitas ne perone esantis asmuo – ne geležinkelio perone esantis asmuo, neatitinkantis keleivio, darbuotojo arba rangovo, pervažos naudotojo, kito perone esančio asmens ar pažeidėjo apibrėžties;
            1.18.   žūtis (žuvęs asmuo) – dėl avarijos iš karto žuvęs arba per 30 dienų miręs asmuo, išskyrus savižudybes;
            1.19.   sunkus sužalojimas (sunkiai sužeistas asmuo) – per avariją sužeistas asmuo, paguldytas stacionariajam gydymui ilgesniam nei 24 valandų laikotarpiui, išskyrus bandymus nusižudyti.
            2.   Su pavojingais kroviniais susiję rodikliai

            2.1.   Avarija, susijusi su pavojingų krovinių vežimu – avarija arba riktas, apie kuriuos reikia pranešti pagal RID (1)/ADR 1.8.5 skirsnį;
            2.2.   pavojingas krovinys – medžiagos ir gaminiai, kuriuos pagal RID vežti draudžiama arba vežti leidžiama tik RID nustatytomis sąlygomis.
            3.   Su savižudybėmis susiję rodikliai

            3.1.   Savižudybė – tyčinis susižalojimo veiksmas, dėl kurio asmuo miršta ir kurį registruoja ir atitinkamai klasifikuoja kompetentinga nacionalinė institucija;
            3.2.   bandymas nusižudyti – tyčinis susižalojimo veiksmas, dėl kurio asmuo sunkiai susižaloja.
            4.   Su avarijos grėsmės atvejais susiję rodikliai

            4.1.   Lūžęs bėgis – į dvi arba daugiau dalių lūžęs bėgis arba bėgis, nuo kurio atskilus metalo gabalui važiuojamajame paviršiuje susidaro ilgesnis kaip 50 mm ir gilesnis kaip 10 mm plyšys;
            4.2.   bėgių kelio šoninis išlinkimas ar kita bėgių kelio nesutaptis – bėgių kelio vientisumo ir geometrijos pažeidimai, dėl kurių būtina uždrausti eismą tame bėgių kelyje arba nedelsiant apriboti leidžiamą greitį;
            4.3.   klaidingas signalizavimas – (infrastruktūros arba riedmens) signalizacijos sistemos techninis sutrikimas, dėl kurio perduodama ne tokia griežta kaip reikalaujama informacija;
            4.4.   pravažiuotas pavojaus signalas važiuojant pro pavojingą vietą – atvejis, kai bet kuri traukinio dalis važiuoja pažeisdama sankcionuoto judėjimo kriterijus ir pervažiuoja pavojingos vietos ribą;
            4.5.   pravažiuotas pavojaus signalas nevažiuojant pro pavojingą vietą – atvejis, kai bet kuri traukinio dalis važiuoja pažeisdama sankcionuoto judėjimo kriterijus, bet nepervažiuoja pavojingos vietos ribos;
            4.4 ir 4.5 punktuose nurodytas nesankcionuotas judėjimas reiškia, kad:

                        —

                        pravažiuojamas geležinkelio šviesoforo arba semaforo pavojaus signalas arba nepaisoma įsakymo sustoti, kai traukinio apsaugos sistema (TPS) neveikia,

                        —

                        nesilaikoma saugos užtikrinimo atstumo, numatyto TPS sistemoje,

                        —

                        pravažiuojama vieta, nurodyta žodžiu arba raštu taisyklių nustatyta tvarka,

                        —

                        pravažiuojami sustojimo ženklai (išskyrus aklakelių užkardas) arba pravažiuojama nepaisant rankomis duodamų signalų.

                  Į atvejus, kai pavojaus signalą pravažiuoja transporto priemonė be prikabinto traukos riedmens arba nevaldomas traukinys, neatsižvelgiama. Į atvejus, kai dėl kokios nors priežasties laiku neįsižiebė pavojaus signalas, kad vairuotojas galėtų sustabdyti traukinį nepravažiuodamas signalo, neatsižvelgiama.
            Saugos institucijos duomenis pagal kiekvieną iš keturių nesankcionuoto judėjimo rodiklių, išvardytų šio punkto įtraukose, gali pateikti atskirai ir pateikia bent vieną suvestinį rodiklį, apimantį duomenis pagal visus keturis rodiklius.
            4.6.   Sugadintas eksploatuojamo riedmens ratas – rato lūžis, dėl kurio atsiranda avarijos (traukinio nuriedėjimo nuo bėgių arba susidūrimo) pavojus;
            4.7.   sugadinta eksploatuojamo riedmens ašis – ašies lūžis, dėl kurio atsiranda avarijos (traukinio nuriedėjimo nuo bėgių arba susidūrimo) pavojus.
            5.   Bendri avarijų ekonominio poveikio vertinimo metodai

            5.1.   Išvengtos aukos vertę (VPC) sudaro:

                        (1)

                        Pati saugos vertė: „noro mokėti“ (WTP, angl. Willingness to Pay) vertės, apskaičiuotos remiantis nurodytosios pirmenybės tyrimais, atliktais valstybėje narėje, kuriai jos taikomos.

                        (2)

                        Tiesioginės ir netiesioginės ekonominės išlaidos: valstybėje narėje nustatyta išlaidų vertė, kurią sudaro:

                                    —

                                    medicinos ir reabilitacijos išlaidos,

                                    —

                                    teismo išlaidos, su policijos darbu, privačiais nelaimingų atsitikimų tyrimais, greitosios pagalbos teikimu susijusios išlaidos, administracinės draudimo išlaidos,

                                    —

                                    gamybos nuostoliai: prekių, kurias galėjo pagaminti į avariją patekęs asmuo, jei avarija nebūtų įvykusi, ir paslaugų, kurias jis galėjo suteikti, vertė visuomenei.

                  Apskaičiuojant dėl aukų patiriamas išlaidas, mirties atvejai ir sunkūs sužalojimai vertinami atskirai (mirties atvejo ir sunkaus sužalojimo VPC skiriasi).
            5.2.   Bendrieji pačios saugos vertės ir tiesioginių bei netiesioginių ekonominių išlaidų skaičiavimo principai
            Pačios saugos vertės apskaičiavimas: vertinant, ar turimi įverčiai yra tinkami, atsižvelgiama į šiuos veiksnius:

                        —

                        įverčiai turi būti susiję su mirtingumo rizikos mažinimo transporto sektoriuje vertinimo sistema ir būti pagrįsti „noru mokėti“ (WTP) pagal nurodytosios pirmenybės metodus,

                        —

                        vertės apskaičiuojamos pagal respondentų ėminį, kuris yra atitinkamo gyventojų skaičiaus reprezentatyvusis ėminys. Visų pirma ėminys turi atspindėti pasiskirstymą pagal amžių ir pajamas, taip pat kitas svarbias socialines ekonomines arba demografines tiriamo gyventojų skaičiaus charakteristikas,

                        —

                        WTP verčių nustatymo metodas: apklausos struktūra turi būti parengta taip, kad klausimai respondentams būtų aiškūs ir prasmingi.

                  Tiesioginės ir netiesioginės ekonominės išlaidos apskaičiuojamos remiantis faktinėmis visuomenės išlaidomis.
            5.3.   Apibrėžtys
            5.3.1.   Aplinkai padarytos žalos vertė – remiantis geležinkelio įmonių ir infrastruktūros valdytojų patirtimi įvertintos jų išlaidos avarijos paveiktos teritorijos pirminei būklei iki geležinkelio avarijos atkurti;
            5.3.2.   riedmenims arba infrastruktūrai padarytos materialinės žalos vertė – naujų riedmenų ar infrastruktūros, kurių funkcionalumas ir techniniai parametrai yra tokie patys kaip riedmenų ir infrastruktūros, kurie buvo nepataisomai sugadinti, funkcionalumas ir techniniai parametrai, įsigijimo išlaidos ir pataisomų riedmenų ar infrastruktūros remonto jų būklei prieš avariją atkurti išlaidos, kurias, remdamosi savo patirtimi, nustato geležinkelio įmonės ir infrastruktūros valdytojai, taip pat su geležinkelio riedmenų nuoma susijusios išlaidos dėl negalėjimo naudotis sugadintomis transporto priemonėmis;
            5.3.3.   vėlavimų dėl avarijų vertė – dėl avarijų atsiradusių vėlavimų, darančių poveikį geležinkelių transporto naudotojams (keleiviams ir krovinių vežimo paslaugų naudotojams), piniginė vertė, apskaičiuojama pagal šį modelį:

               VT = kelionės laiko sutrumpinimo piniginė vertė

               Traukinio keleivio laiko (valandos) vertė

            VTP = [darbo reikalais važiuojančių keleivių VT] * [darbo reikalais važiuojančių keleivių metinis procentinis vidurkis + [ne darbo reikalais važiuojančių keleivių VT] * [ne darbo reikalais važiuojančių keleivių metinis procentinis vidurkis]
            VTP matuojamas eurais keleiviui vienai valandai.
            darbo reikalais važiuojantis keleivis – keleivis, kurio kelionė yra susijusi su jo profesine veikla, išskyrus kelionę į darbą ir iš darbo.

               Prekinio traukinio laiko (valandos) vertė

            VTF = [prekinių traukinių VT] * [(tonkilometriai)/(traukinio nuvažiuoti kilometrai)]
            VTF matuojamas eurais krovinio tonai vienai valandai.
            Prekių kiekio, pervežamo vienu traukiniu per metus, vidurkis tonomis = (tonkilometriai)/(traukinio nuvažiuoti kilometrai)

               CM = traukinio 1 minutės vėlavimo vertė

               Keleivinis traukinys

            CMP = K1 * (VTP/60) * [(keleivio nuvažiuoti kilometrai)/(traukinio nuvažiuoti kilometrai)]
            Keleivių, pervežamų vienu traukiniu per metus, skaičiaus vidurkis = (keleivio nuvažiuoti kilometrai)/(traukinio nuvažiuoti kilometrai)

               Prekinis traukinys

            CMF = K2 * (VTF/60)
            Koeficientų K1 ir K2 vertės patenka į intervalą tarp laiko vertės ir vėlavimų vertės, apskaičiuotų pagal nurodytosios pirmenybės tyrimus, siekiant atsižvelgti į tai, kad dėl vėlavimų prarastas laikas vertinamas kur kas nepalankiau nei įprastas kelionės laikas.
            Vėlavimų dėl avarijų vertė = CMP * (keleivinių traukinių vėlavimo laikas minutėmis) + CMF * (prekinių traukinių vėlavimo laikas minutėmis)

               Modelio apimtis

            Vėlavimų dėl didelių avarijų vertė skaičiuojama taip:

                        —

                        galinėje stotyje išmatuoti faktiniai vėlavimai geležinkelio linijose, kuriose įvyko avarijos;

                        —

                        faktiniai vėlavimai arba, jei jų negalima nustatyti, apskaičiuoti vėlavimai kitose paveiktose geležinkelio linijose.

                  6.   Rodikliai, susiję su infrastruktūros technine sauga ir jos įgyvendinimu

            6.1.   Traukinio apsaugos sistema (TPS) – sistema, kuri padeda užtikrinti, kad būtų paisoma signalų ir laikomasi greičio apribojimų;
            6.2.   riedmenyse įrengtos sistemos – sistemos, kurios padeda mašinistui stebėti geležinkelio linijos ir mašinisto kabinos signalizacijos signalus ir taip užtikrina, kad būtų apsaugotos pavojingos vietos ir laikomasi greičio apribojimų. Riedmenyse įrengtos TPS apibūdinamos taip:

                        a)

                        įspėjimo, automatiškai įspėjančios mašinistą;

                        b)

                        įspėjimo ir automatinio sustabdymo, automatiškai įspėjančios mašinistą ir automatiškai sustabdančios traukinį, jei pravažiuojamas draudžiamasis signalas;

                        c)

                        įspėjimo, automatinio sustabdymo ir diskrečiosios greičio kontrolės, užtikrinančios pavojaus vietų apsaugą; „diskrečioji greičio kontrolė“ reiškia, kad greitis kontroliuojamas tam tikrose vietose (kuriose įrengti ribinio greičio viršijimo jutikliai) artėjant prie signalo;

                        d)

                        įspėjimo, automatinio sustabdymo ir nuolatinės greičio kontrolės, užtikrinančios pavojaus vietų apsaugą ir nuolatinę kontrolę pagal geležinkelio linijos greičio apribojimus; „nuolatinė greičio kontrolė“ reiškia, kad nuolat rodomas didžiausias kiekviename linijos ruože leidžiamas greitis ir užtikrinama, kad jis nebūtų viršijamas.

                  D tipo sistema laikoma automatinės traukinių apsaugos (ATP) sistema;
            6.3.   geležinkelio pervaža – infrastruktūros valdytojo registruota kelio ar perėjos ir geležinkelio susikirtimo viename lygyje vieta, kuria gali naudotis viešieji ir privatūs naudotojai. Prie geležinkelio pervažų nepriskiriamos perėjos tarp stoties peronų ir tik darbuotojams skirtos bėgių kelių perėjos;
            6.4.   kelias – geležinkelio avarijų statistikos tikslais – viešasis arba privatus kelias, gatvė ar greitkelis, įskaitant greta įrengtus pėsčiųjų takus ir dviračių juostas;
            6.5.   perėja – viešoji arba privati trasa, išskyrus kelią, skirta žmonėms arba gyvūnams eiti, arba transporto priemonėms ar technikai važiuoti;
            6.6.   pasyvioji geležinkelio pervaža – geležinkelio pervaža, kurioje nėra jokios įspėjimo ar apsaugos sistemos, įjungiamos, kai pervažą kirsti nesaugu;
            6.7.   aktyvioji geležinkelio pervaža – geležinkelio pervaža, kurios naudotojai apsaugomi nuo artėjančio traukinio arba įspėjami apie jį įjungiant įtaisus, kai kirsti pervažą yra nesaugu.

                        —

                        Apsauga užtikrinama naudojant fizinius įtaisus, pvz.:

                                    —

                                    pusės kelio arba viso kelio užtvarus,

                                    —

                                    vartus.

                        —

                        Įspėjama naudojant geležinkelio pervažose įrengtą stacionarią įrangą:

                                    —

                                    regimuosius įtaisus: šviesoforus,

                                    —

                                    girdimuosius įtaisus: varpelius, ragelius, sirenas ir pan.

                  Aktyviosios geležinkelio pervažos skirstomos į šias kategorijas:

                        a)

                        rankinio valdymo – geležinkelio pervažos, kuriose naudotojų apsaugos arba įspėjimo įtaisus rankiniu būdu įjungia geležinkelio darbuotojas;

                        b)

                        automatinės su naudotojų įspėjimo sistema – geležinkelio pervažos, kuriose naudotojų įspėjimo signalą įjungia artėjantis traukinys;

                        c)

                        automatinės su naudotojų apsaugos sistema – geležinkelio pervažos, kuriose naudotojų apsaugos įtaisus įjungia artėjantis traukinys. Prie jų priskiriamos ir geležinkelio pervažos kuriose įrengtos abi – naudotojų apsaugos ir įspėjimo – sistemos;

                        d)

                        bėgių apsauga – geležinkelio pervaža, per kurią signalas arba kitokia traukinių apsaugos sistema leidžia traukiniui važiuoti tik tada, kai geležinkelio pervažos naudotojai yra visiškai apsaugoti ir geležinkelio pervažoje nėra kliūčių.

                  7.   Matavimo vienetų apibrėžtys

            7.1.   Traukinio nuvažiuotas kilometras – matavimo vienetas, atitinkantis vieną traukinio nuvažiuotą kilometrą. Naudojamas faktiškai nuvažiuotas atstumas, jei žinomas; priešingu atveju naudojamas tipinis tinklo atstumas nuo išvykimo iki atvykimo vietos. Atsižvelgiama tik į ataskaitą teikiančios šalies teritorija nuvažiuotą atstumą.
            7.2.   Keleivio nuvažiuotas kilometras – matavimo vienetas, atitinkantis vieno keleivio vežimą geležinkeliu vieną kilometrą. Atsižvelgiama tik į ataskaitą teikiančios šalies teritorija nuvažiuotą atstumą.
            7.3.   Geležinkelio linijų ilgis kilometrais – valstybių narių geležinkelių tinklo, kurio aprėptis nustatyta 2 straipsnyje, ilgis kilometrais. Jeigu geležinkelio linija yra daugiakelė, turi būti skaičiuojamas tik atstumas nuo išvykimo iki atvykimo vietos.
            7.4.   Bėgių kelių ilgis kilometrais – kilometrais išmatuotas valstybių narių geležinkelių tinklo, kurio aprėptis nustatyta 2 straipsnyje, ilgis. Jį matuojant skaičiuojamas kiekvienas daugiakelės geležinkelio linijos bėgių kelias.
         “

         (1)  Pavojingų krovinių tarptautinio vežimo geležinkeliais taisyklės (angl. Regulations concerning the International Carriage of Dangerous Goods by Rail, RID), patvirtintos pagal 2008 m. rugsėjo 24 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2008/68/EB dėl pavojingų krovinių vežimo vidaus keliais (OL L 260, 2008 9 30, p. 13).


Svarbus teisinis pranešimas

|

31988L0361

Tarybos direktyva 1988 m. birželio 24 d. dėl Sutarties 67 straipsnio įgyvendinimo

Oficialusis leidinys L 178 , 08/07/1988 p. 0005 - 0018 specialusis leidimas suomių kalba: skyrius 10 tomas 1 p. 0044  specialusis leidimas švedų kalba: skyrius 10 tomas 1 p. 0044  CS.ES skyrius 10 tomas 001 p. 10  - 23 ET.ES skyrius 10 tomas 001 p. 10  - 23 HU.ES skyrius 10 tomas 001 p. 10  - 23 LT.ES skyrius 10 tomas 001 p. 10  - 23 LV.ES skyrius 10 tomas 001 p. 10  - 23 MT.ES skyrius 10 tomas 001 p. 10  - 23 PL.ES skyrius 10 tomas 001 p. 10  - 23 SK.ES skyrius 10 tomas 001 p. 10  - 23 SL.ES skyrius 10 tomas 001 p. 10  - 23

		Tarybos direktyva1988 m. birželio 24 d.dėl Sutarties 67 straipsnio įgyvendinimo(88/361/EEB)EUROPOS BENDRIJŲ TARYBA,atsižvelgdama į Europos ekonominės bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 69 straipsnį ir 70 straipsnio 1 dalį,atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą, pateiktą pasikonsultavus su Pinigų komitetu [1],atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę [2],kadangi Sutarties 8a straipsnis nustato, kad vidaus rinka apima vidaus sienų neturinčią erdvę, kurioje užtikrinamas laisvas kapitalo judėjimas nepažeidžiant kitų Sutarties nuostatų;kadangi valstybės narės turi turėti galimybę imtis reikiamų priemonių bankų likvidumui reguliuoti; kadangi šios priemonės turi būti apribotos, kad būtų naudojamos tik šiam tikslui;kadangi valstybės narės turi turėti galimybę prireikus imtis priemonių laikinai ir nepažeidžiant atitinkamų Bendrijos procedūrų apriboti trumpalaikius kapitalo judėjimus, kurie, net jei ryškiai nesiskiria pagrindiniai ekonominiai parametrai, gali labai trukdyti įgyvendinti valstybių narių pinigų ir valiutų keitimo kurso politiką;kadangi skaidrumui užtikrinti patartina nurodyti pagal šioje direktyvoje numatytas nuostatas pereinamųjų priemonių, priimtų Ispanijos Karalystės ir Portugalijos Respublikos naudai kapitalo judėjimo srityje 1985 m. Stojimo akte, mastą;kadangi Ispanijos Karalystė ir Portugalijos Respublika, vadovaudamosi 1985 m. Stojimo akto 61-66 ir 222-232 straipsnių sąlygomis, gali atidėti tam tikrų kapitalo judėjimų liberalizavimą, nukrypdamos nuo įpareigojimų, nustatytų 1960 m. gegužės 11 d. Pirmojoje Tarybos direktyvoje dėl Sutarties 67 straipsnio įgyvendinimo [3], su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 86/566/EEB [4]; kadangi Direktyvoje 86/566/EEB taip pat pateiktos pereinamosios nuostatos, kurios turi būti taikomos šių dviejų valstybių narių naudai dėl jų įsipareigojimų liberalizuoti kapitalo judėjimus; kadangi šioms dviems valstybėms narėms reikėtų suteikti galimybę atidėti naujų liberalizavimo įsipareigojimų, atsirandančių pagal šią direktyvą, taikymą;kadangi Graikijos Respublikai ir Airijai susidarė nors ir nevienodos, bet sunkios mokėjimų balanso situacijos ir jos daug įsiskolino užsieniui; kadangi šios dvi valstybės narės, nedelsiant ir visiškai liberalizuodamos kapitalo judėjimus, apsunkintų tolesnį priemonių, kurias jos priėmė savo užsienio skolos situacijai pagerinti ir finansinių sistemų gebėjimui prisitaikyti prie integruotos Bendrijos finansinės rinkos reikalavimų sustiprinti, taikymą; kadangi pagal Sutarties 8c straipsnį šioms dviems valstybėms narėms, atsižvelgiant į jų specifines aplinkybes, reikėtų pratęsti laiką įpareigojimams, atsirandantiems pagal šią direktyvą, įvykdyti;kadangi visiškas kapitalo judėjimų liberalizavimas kai kuriose valstybėse narėse, ypač pasienio teritorijose, sudarytų sunkumų antrinių gyvenamųjų patalpų rinkoje; kadangi šios direktyvos įsigaliojimas neturėtų įtakoti nacionalinių teisės aktų, reguliuojančių šiuos pirkimus;kadangi reikėtų pasinaudoti šios direktyvos įgyvendinimui numatytu periodu, kad Komisija galėtų pateikti pasiūlymus, kaip išvengti iškraipymų, mokesčių nemokėjimo ir mokesčių vengimo rizikos, atsirandančios dėl skirtingų nacionalinių apmokestinimo sistemų, ar tokią riziką sumažinti, ir leisti Tarybai suformuoti tam tikrą poziciją tokių siūlymų atžvilgiu;kadangi pagal Sutarties 70 straipsnio 1 dalį Bendrija stengiasi pasiekti aukščiausią įmanomą kapitalo judėjimo tarp jos ir trečiųjų šalių rezidentų liberalizavimo lygį;kadangi dideli trumpalaikiai kapitalo judėjimai į trečiąsias šalis ar iš jų gali labai pakenkti valstybių narių monetarinei ar finansinei būklei arba sukelti didelę įtampą valiutų rinkose; kadangi tokie procesai gali pakenkti Europos pinigų sistemos sanglaudai, sklandžiai veikiančiai vidaus rinkai ir kliudyti laipsniškai pasiekti Ekonominę ir pinigų sąjungą; kadangi reikėtų sudaryti reikiamas sąlygas valstybių narių suderintiems veiksmams, jeigu jų prireiktų;kadangi ši direktyva pakeičia 1972 m. kovo 21 d. Tarybos direktyvą 72/156/EEB dėl tarptautinių kapitalo srautų reguliavimo ir nepageidaujamo jų poveikio valstybių vidaus likvidumui neutralizavimo [5]; kadangi kartu turėtų būti panaikinta Direktyva 72/156/EEB,PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:1 straipsnis1. Nepažeisdamos toliau pateikiamų nuostatų, valstybės narės panaikina kapitalo judėjimų tarp asmenų, gyvenančių valstybėse narėse, apribojimus. Šios direktyvos taikymui palengvinti kapitalo judėjimai skirstomi pagal I priede pateiktą nomenklatūrą.2. Pervedimai, susiję su kapitalo judėjimais, atliekami tomis pačiomis valiutų keitimo kurso sąlygomis kaip ir su einamaisiais sandoriais susiję mokėjimai.2 straipsnisValstybės narės praneša Centrinių bankų valdytojų komitetui, Pinigų komitetui ir Komisijai apie bankų likvidumui reguliuoti skirtas priemones, kurios turi konkrečios įtakos su kapitalo judėjimu susijusiems kredito institucijų sandoriams su nerezidentais, ne vėliau kaip šių priemonių įsigaliojimo dieną.Tokios priemonės apima tik tas, kurios yra būtinos šalies pinigų vidaus reguliavimui. Pinigų komitetas ir Centrinių bankų valdytojų komitetas teikia Komisijai nuomonę šiuo klausimu.3 straipsnis1. Kai dėl trumpalaikių ypač didelių kapitalo judėjimų valiutų rinkoje atsiranda labai didelė įtampa, sąlygojanti valstybių narių pinigų bei valiutų keitimo kurso politikos rimtus sukrėtimus, kurie ypač pasireiškia dideliais šalių vidaus likvidumo pokyčiais, Komisija, pasikonsultavusi su Pinigų komitetu ir Centrinių bankų valdytojų komitetu, gali leisti valstybėms narėms imtis kapitalo judėjimų, išvardytų II priede, apsaugos priemonių, kurių sąlygas ir detales nustato pati Komisija.2. Atitinkama valstybė narė gali pati imtis 1 dalyje nurodytų apsaugos priemonių skubos tvarka, jei šios priemonės yra būtinos. Komisijai ir kitoms valstybėms narėms apie tokias priemones pranešama vėliausiai šių įsigaliojimo momentu. Komisija, pasikonsultavusi su Pinigų komitetu ir Centrinių bankų valdytojų komitetu, sprendžia, ar ta valstybė narė gali tęsti šių priemonių taikymą, ar turi jas iš dalies pakeisti, ar panaikinti.3. Sprendimus, Komisijos priimtus pagal 1 ir 2 dalis, spręsdama kvalifikuota balsų dauguma, gali panaikinti ar pakeisti Taryba.4. Pagal šį straipsnį priimtų apsaugos priemonių taikymo laikotarpis neviršija 6 mėnesių.5. Iki 1992 m. gruodžio 31 d. Taryba, remdamasi Komisijos pranešimu, pateiktu po Pinigų komiteto ir Centrinių bankų valdytojų komiteto išvadų, išnagrinėja, ar šio straipsnio nuostatos iš esmės ir detalių požiūriu dar atitinka reikalavimus, kuriems jos buvo skirtos.4 straipsnisŠi direktyva nepažeidžia valstybių narių teisės imtis visų reikiamų priemonių jų įstatymų ir kitų teisės aktų pažeidimams išvengti, įskaitant, be kita ko, apmokestinimo bei racionalios finansinių institucijų priežiūros sritis, ar nustatyti kapitalo judėjimų deklaravimo procedūras administracinei ar statistinei informacijai gauti.Šių priemonių ir tvarkos taikymas negali suvaržyti kapitalo judėjimų, vykdomų pagal Bendrijos teisę.5 straipsnisIspanijos Karalystei ir Portugalijos Respublikai 1985 m. Stojimo akto nuostatų, susijusių su kapitalo judėjimais, taikymo sritis pagal kapitalo judėjimų nomenklatūrą, pateiktą I priede, turi būti tokia, kaip pateikta III priede.6 straipsnis1. Valstybės narės ne vėliau kaip iki 1990 m. liepos 1 d. imasi būtinų priemonių šiai direktyvai įgyvendinti. Apie tai jos turi nedelsdamos pranešti Komisijai. Be to, jos paskelbia apie visas naujas priemones ar visus nuostatų, reguliuojančių I priede išvardytus kapitalo judėjimus, pakeitimus vėliausiai jų įsigaliojimo dieną.2. Ispanijos Karalystė bei Portugalijos Respublika, nepažeisdamos 1985 m. Stojimo akto 61-66 ir 222-232 straipsnių, ir Graikijos Respublika bei Airija gali laikinai tęsti IV priede išvardytų kapitalo judėjimų apribojimų taikymą vadovaudamosi sąlygomis ir terminais, nustatytais šiame priede.Jeigu iki IV priedo III ir IV sąrašuose nurodytų kapitalo judėjimų liberalizavimo termino pabaigos Portugalijos Respublika arba Graikijos Respublika manys, jog nebegali vykdyti liberalizavimo ypač dėl su mokėjimų balansu susijusių sunkumų ar dėl to, kad nacionalinė finansų sistema nepakankamai pritaikyta, Komisija vienos ar kitos iš šių valstybių narių prašymu, bendradarbiaudama su Pinigų komitetu, išnagrinėja tos valstybės narės ekonominę ir finansinę padėtį. Remdamasi šio nagrinėjimo rezultatais, Komisija siūlo Tarybai pratęsti visų ar dalies nurodytų kapitalo judėjimų liberalizavimo terminą. Termino pratęsti negalima daugiau kaip trejiems metams. Taryba veikia Sutarties 69 straipsnyje nustatyta tvarka.3. Belgijos Karalystėje ir Liuksemburgo Didžiojoje Kunigaikštystėje laikinai gali veikti dvilypė valiutų rinka V priede nustatytomis sąlygomis ir laikotarpiais.4. Antrinių gyvenamųjų patalpų pirkimus reguliuojančios nacionalinės teisės normos gali būti taikomos tol, kol Taryba, vadovaudamasi Sutarties 69 straipsniu, priims kitas šią sritį reguliuojančias nuostatas. Ši nuostata neturi įtakos kitų Bendrijos teisės nuostatų taikymui.5. Komisija iki 1988 m. gruodžio 31 d. turi pateikti Tarybai pasiūlymus, kaip išvengti iškraipymų, mokesčių nemokėjimo ir mokesčių vengimo rizikos, atsirandančios dėl skirtingų nacionalinių santaupų apmokestinimo sistemų, ar tą riziką sumažinti ir kaip tokių sistemų taikymą kontroliuoti.Iki 1989 m. birželio 30 d. Taryba suformuoja tam tikrą poziciją šių Komisijos pasiūlymų atžvilgiu. Visos Bendrijos mokesčius reguliuojančios nuostatos pagal Sutartį priimamos vieningai.7 straipsnis1. Traktuodamos pervedimus, susijusius su kapitalo judėjimais į trečiąsias šalis ar iš jų, valstybės narės stengiasi pasiekti tokį patį liberalizavimą, koks taikomas operacijoms su kitų valstybių narių rezidentais, kaip numatyta šios direktyvos kitose nuostatose.Pirmesnės pastraipos nuostatos netrukdo trečiosioms šalims taikyti Bendrijos vidaus teisės normų ypač abipusėmis sąlygomis, susijusiomis su tokiomis operacijomis, kaip steigimas, finansinių paslaugų teikimas ir vertybinių popierių priėmimas į kapitalo rinką.2. Kai dideli trumpalaikiai kapitalo judėjimai į trečiąsias šalis ar iš jų valstybėje narėje ar keliose iš jų kelia didelę įtampą šalies vidaus ar išorės pinigų arba finansinei būklei ar sukelia didelę įtampą valiutų rinkose Bendrijoje ar tarp Bendrijos ir trečiųjų šalių, valstybės narės tarpusavyje konsultuojasi dėl bet kokių priemonių šiems sunkumams įveikti. Šios konsultacijos turi vykti Centrinių bankų valdytojų komitete ir Pinigų komitete Komisijos ar bet kurios valstybės narės iniciatyva.8 straipsnisMažiausiai vieną kartą per metus Pinigų komitetas nagrinėja kapitalo judėjimo aplinkybes, susidarančias taikant šią direktyvą. Nagrinėjami klausimai apima su šalių kredito, finansinių bei pinigų vidaus rinkų reguliavimu susijusias priemones, kurios gali turėti ypatingos įtakos tarptautiniams kapitalo judėjimams ir visiems kitiems šios direktyvos reguliuojamiems klausimams. Komitetas praneša Komisijai apie šio nagrinėjimo rezultatus.9 straipsnis1960 m. gegužės 11 d. Pirmoji direktyva ir Direktyva 72/156/EEB panaikinamos nuo 1990 m. liepos 1 d.10 straipsnisŠi direktyva skirta valstybėms narėms.Priimta Liuksemburge, 1988 m. birželio 24 d.Tarybos varduPirmininkasM. Bangemann[1] OL C 26, 1988 2 1, p. 1.[2] Nuomonė, pateikta 1988 m. birželio 17 d. (dar nepaskelbta Oficialiajame leidinyje).[3] OL 43, 1960 7 12, p. 921/60.[4] OL L 332, 1986 11 26, p. 22.[5] OL L 91, 1972 4 18, p. 13.--------------------------------------------------I PRIEDASKAPITALO JUDĖJIMŲ, NURODYTŲ DIREKTYVOS 1 STRAIPSNYJE, NOMENKLATŪRAŠioje nomenklatūroje kapitalo judėjimai skirstomi pagal turto ir įsipareigojimų, su kuriais jie susiję, ekonominį pobūdį ir išreiškiami arba nacionaline, arba užsienio valiuta.Kapitalo judėjimai, išvardyti nomenklatūroje, aprėpia:- visas būtinas kapitalo judėjimų operacijas: sandorių sudarymą ir su jais susijusių pervedimų vykdymą. Paprastai sudaromas skirtingų valstybių narių rezidentų sandoris, nors kai kuriuos kapitalo judėjimus vykdo vienas asmuo (pvz., aktyvų, priklausančių emigrantams, pervedimai),- operacijas, kurias atlieka fizinis ar juridinis asmuo [1], įskaitant su valstybių narių ar kitų valstybinių įstaigų ir agentūrų turtu ar įsipareigojimais susijusias operacijas, kurias reguliuoja Sutarties 68 straipsnio 3 dalies nuostatos,- visus įmanomus ūkio subjekto taikomus finansinių operacijų metodus rinkoje, kurie pasirenkami atliekant atitinkamą operaciją. Pvz., vertybinių popierių ir kitų finansinių instrumentų įsigijimo sąvoka apibrėžia ne tik sandorius vietoje, bet ir visus galimus veikimo būdus: išankstinius sandorius, opcionus arba sandorius, kurie yra apdrausti opcionu arba variantu, mainus į kitą turtą ir t. t. Analogiškai, einamųjų ir indėlių sąskaitų finansinėje institucijoje operacijų sąvoka aprėpia ne tik sąskaitų atidarymą ir lėšų padėjimą į jas, bet ir išankstinius užsienio valiutos keitimo sandorius, nepaisant to, ar lėšos skirtos valiutos keitimo rizikai padengti įsigyti finansiniam turtui užsienio valiuta,- operacijas, skirtas sukauptam turtui parduoti ar perleisti jį kitiems subjektams, jo pardavimo įplaukų repatrijavimą [2] ar šių įplaukų skubų panaudojimą nenukrypstant nuo Bendrijos įpareigojimų,- operacijas kreditams arba paskoloms grąžinti.Ši nomenklatūra išsamiai neišvardija visų kapitalo judėjimų, patenkančių į šią sąvoką, dėl to joje yra skyrius XIII F. "Kiti kapitalo judėjimai — Įvairūs". Todėl ji neturėtų būti interpretuojama kaip ribojanti direktyvos 1 straipsnyje nurodytų kapitalo judėjimų visiško liberalizavimo principo taikymo sritį.I — TIESIOGINĖS INVESTICIJOS [3]1. Filialų ar naujų įmonių, priklausančių vien tik kapitalą suteikiančiam asmeniui, įsteigimas ir plėtimas bei egzistuojančių įmonių visiškas įsigijimas.2. Dalyvavimas naujoje ar egzistuojančioje įmonėje ilgalaikiams ekonominiams ryšiams užmegzti ar palaikyti.3. Ilgalaikės paskolos ilgalaikiams ekonominiams ryšiams užmegzti ar palaikyti.4. Pelno reinvestavimas ilgalaikiams ekonominiams ryšiams palaikyti.A — Nerezidentų tiesioginės investicijos nacionalinėje teritorijoje [4]B — Rezidentų tiesioginės investicijos užsienyje [5]II — INVESTICIJOS Į NEKILNOJAMĄJĮ TURTĄ (neįtrauktos į I skyrių) [6]A — Nerezidentų investicijos į nekilnojamąjį turtą nacionalinėje teritorijojeB — Rezidentų investicijos į nekilnojamąjį turtą užsienyjeIII — OPERACIJOS VERTYBINIAIS POPIERIAIS, KURIAIS PAPRASTAI PREKIAUJAMA KAPITALO RINKOJE (neįtrauktos į I, IV ir V skyrius)a) akcijomis ir kitais vertybiniais popieriais, suteikiančias teisę dalyvauti paskirstant pelną [7];b) obligacijomis [8].A — Vertybinių popierių sandoriai kapitalo rinkoje1. Nerezidentų vykdomas šalies vidaus vertybinių popierių, kuriais prekiaujama vertybinių popierių biržoje, įsigijimas [9].2. Rezidentų vykdomas užsienio vertybinių popierių, kuriais prekiaujama vertybinių popierių biržoje, įsigijimas.3. Nerezidentų vykdomas šalies vidaus vertybinių popierių, kuriais neprekiaujama vertybinių popierių biržoje, įsigijimas [10].4. Rezidentų vykdomas užsienio vertybinių popierių, kuriais neprekiaujama vertybinių popierių biržoje, įsigijimas.B — Leidimas vertybiniams popieriams dalyvauti kapitalo rinkoje [11]:i) įtraukimas į vertybinių popierių biržos sąrašus [12];ii) emisija ir pateikimas kapitalo rinkai (*).1. Leidimas šalies vidaus vertybiniams popieriams dalyvauti užsienio kapitalo rinkoje.2. Leidimas užsienio vertybiniams popieriams dalyvauti šalies vidaus kapitalo rinkoje.IV — KOLEKTYVINIO INVESTAVIMO SUBJEKTŲ INVESTICINIŲ VIENETŲ OPERACIJOS [13]a) kolektyvinio investavimo į vertybinius popierius, kuriais paprastai prekiaujama kapitalo rinkoje (į akcijas, kitus dokumentus, įrodančius dalyvavimą privačiame kapitale, ir į obligacijas), subjektų investiciniai vienetai;b) kolektyvinio investavimo į vertybinius popierius arba finansinius instrumentus, kuriais paprastai prekiaujama pinigų rinkoje, subjektų investiciniai vienetai;c) kolektyvinio investavimo į kitą turtą subjektų investiciniai vienetai.A — Kolektyvinio investavimo subjektų investicinių vienetų sandoriai1. Nerezidentų vykdomas nacionalinių subjektų investicinių vienetų, kuriais prekiaujama vertybinių popierių biržoje, įsigijimas.2. Rezidentų vykdomas užsienio subjektų investicinių vienetų, kuriais prekiaujama vertybinių popierių biržoje, įsigijimas.3. Nerezidentų vykdomas nacionalinių subjektų investicinių vienetų, kuriais neprekiaujama vertybinių popierių biržoje, įsigijimas.4. Rezidentų vykdomas užsienio subjektų investicinių vienetų, kuriais neprekiaujama vertybinių popierių biržoje, įsigijimas.B — Leidimas kolektyvinio investavimo subjektų investiciniams vienetams dalyvauti kapitalo rinkojei) priėmimas į vertybinių popierių biržą;ii) išleidimas ir platinimas kapitalo rinkoje.1. Leidimas nacionalinių kolektyvinio investavimo subjektų investiciniams vienetams dalyvauti užsienio kapitalo rinkoje.2. Leidimas užsienio kolektyvinio investavimo subjektų investiciniams vienetams dalyvauti šalies vidaus kapitalo rinkoje.V — OPERACIJOS VERTYBINIAIS POPIERIAIS IR KITAIS FINANSINIAIS INSTRUMENTAIS, KURIAIS PAPRASTAI PREKIAUJAMA PINIGŲ RINKOJE [14]A — Vertybinių popierių ir kitų finansinių instrumentų pinigų rinkoje sandoriai1. Nerezidentų vykdomas šalies vidaus pinigų rinkos vertybinių popierių ir finansinių instrumentų įsigijimas.2. Rezidentų vykdomas užsienio pinigų rinkos vertybinių popierių ir finansinių instrumentų įsigijimas.B. Leidimas vertybiniams popieriams ir kitiems finansiniams instrumentams dalyvauti pinigų rinkoje:i) įtraukimas į pripažintą pinigų rinką (*);ii) emisija ir pateikimas pripažintai pinigų rinkai.1. Leidimas vidaus vertybiniams popieriams ir finansiniams instrumentams dalyvauti užsienio pinigų rinkoje.2. Leidimas užsienio vertybiniams popieriams ir finansiniams instrumentams dalyvauti šalies vidaus pinigų rinkoje.VI — EINAMŲJŲ IR DEPOZITŲ SĄSKAITŲ FINANSINĖSE INSTITUCIJOSE OPERACIJOS [15]A — Operacijos, nerezidentų atliekamos šalies vidaus finansinėse institucijoseB — Operacijos, rezidentų atliekamos užsienio finansinėse institucijoseVII — SU KOMERCINIAIS SANDORIAIS AR PASLAUGŲ TEIKIMU SUSIJĘ KREDITAI, KURIUOSE DALYVAUJA REZIDENTAS [16]1. Trumpalaikiai (trumpesni negu vienerių metų).2. Vidutinės trukmės (nuo vienerių iki penkerių metų).3. Ilgalaikiai (penkerių metų ir ilgesni).A — Nerezidentų suteikti kreditai rezidentamsB — Rezidentų suteikti kreditai nerezidentamsVIII — FINANSINĖS PASKOLOS IR KREDITAI (neįtraukti į I, VII ir XI skyrius) [17]1. Trumpalaikiai (trumpesni negu vienerių metų).2. Vidutinės trukmės (nuo vienerių iki penkerių metų).3. Ilgalaikiai (penkerių metų ir ilgesni).A — Paskolos ir kreditai, nerezidentų suteikti rezidentamsB — Paskolos ir kreditai, rezidentų suteikti nerezidentamsIX — LAIDAVIMAI, KITOS GARANTIJOS IR ĮKAITO TEISĖSA — Nerezidentų suteikti rezidentamsB — Rezidentų suteikti nerezidentamsX — PERVEDIMAI, VYKDANT DRAUDIMO SUTARTISA — Su gyvybės draudimu susijusios draudiminės įmokos ir mokėjimai1. Sutartys, sudarytos tarp šalies vidaus gyvybės draudimo bendrovių ir nerezidentų.2. Sutartys, sudarytos tarp užsienio gyvybės draudimo bendrovių ir rezidentų.B — Su kreditų draudimu susijusios draudiminės įmokos ir mokėjimai1. Sutartys, sudarytos tarp šalies vidaus kreditų draudimo bendrovių ir nerezidentų.2. Sutartys, sudarytos tarp užsienio kreditų draudimo bendrovių ir rezidentų.C — Kiti kapitalo pervedimai, susiję su draudimo sutartimisXI — ASMENINIO KAPITALO JUDĖJIMAIA — PaskolosB — Dovanos ir labdaraC — KraičiaiD — Paveldėjimai ir palikimaiE — Imigrantų atliekamas skolų apmokėjimas šalyje, kurioje jie anksčiau gyvenoF — Rezidentų turto pervedimai jiems emigravus, įsikūrimo metu ar jų buvimo užsienyje laikotarpiuG — Imigrantų santaupų pervedimai į šalį, kurioje jie anksčiau gyveno, jų buvimo laikotarpiuXII — FINANSINO TURTO FIZINIS IMPORTAS IR EKSPORTASA — Vertybiniai popieriaiB — Bet kurios rūšies mokėjimo priemonėsXIII — KITI KAPITALO JUDĖJIMAIA — Išmokos, privalomos mirties atvejuB — Žalos atlyginimas (kai tai gali būti laikoma kapitalu)C — Įmokų grąžinimas nutraukus sutartį ir nepareikalautų mokėti įmokų grąžinimas (kai tai gali būti laikoma kapitalu)D — Autoriniai atlyginimai: patentai, dizainai, prekių ženklai ir išradimai (priskyrimai ir pervedimai, atsirandantys dėl tokių priskyrimų)E — Pinigų, reikalingų paslaugoms teikti, pervedimai (neįtraukti į VI skyrių)F — ĮvairūsPAAIŠKINIMAIČia išvardyti atitinkami terminai tik šioje nomenklatūroje ir direktyvoje reiškia:Tiesioginės investicijosFizinių asmenų arba komercinių, pramonės ar finansinių įmonių daromos visų rūšių investicijos, kurios skirtos ilgalaikiams tiesioginiams ryšiams tarp asmens, suteikiančio kapitalą, ir verslininko ar įmonės, kuriems suteikiamas kapitalas ekonominei veiklai, užmegzti ar palaikyti. Taigi, ši sąvoka turi būti suprantama plačiausiąja prasme.Nomenklatūros I skyriaus 1 punkte nurodytos įmonės — tai juridiškai nepriklausomos įmonės (visiškai priklausančios kitai bendrovei dukterinės bendrovės) ir filialai.Nomenklatūros I skyriaus 2 punkte nurodytose bendrovėse, kurių atsakomybę riboja turimos akcijos, tiesioginėse investicijose dalyvaujama tada, kai fizinio asmens ar kitos įmonės arba bet kurio kito turėtojo turimas akcijų paketas suteikia teisę akcininkui arba pagal nacionalinių įstatymų nuostatas, reglamentuojančias akcijų ribojamos atsakomybės bendroves, arba kitaip efektyviai dalyvauti bendrovę valdant ar ją kontroliuojant.Nomenklatūros I skyriaus 3 punkte nurodytos ilgalaikės paskolos pagal dalyvavimo prigimtį reiškia ilgesniam negu penkerių metų laikotarpiui duodamas paskolas, kurios skirtos ilgalaikiams ekonominiams ryšiams užmegzti ar palaikyti. Svarbiausi nurodomi pavyzdžiai: paskolos, bendrovės duotos savo dukterinėms bendrovėms ar bendrovėms, kuriose ji turi nuosavybės dalį, ir paskolos, susijusios su dalyvavimo pelnuose susitarimais. Ši sąvoka taip pat apima finansinių institucijų duotas paskolas ilgalaikiams ekonominiams ryšiams užmegzti ar palaikyti.Investicijos į nekilnojamąjį turtąTai pastatų ir žemės įsigijimas bei pastatų statyba privačių asmenų pelnui gauti ar asmeniniam naudojimui. Ši sąvoka taip pat aprėpia uzufruktą, servitutus ir statybos teises.Įtraukimas į vertybinių popierių biržos sąrašus arba į pripažintą pinigų rinkąLeidimas pagal nustatytą procedūrą prekiauti vertybiniais popieriais ir apyvarčiais finansiniais instrumentais oficialiai pripažintoje vertybinių popierių biržoje ar oficialiai pripažintame pinigų rinkos segmente.Vertybiniai popieriai, kuriais prekiaujama vertybinių popierių biržoje (kotiruojami ar nekotiruojami)Vertybiniai popieriai, prekybą kuriais reguliuoja taisyklės ir kurių kainas reguliariai skelbia arba oficialios vertybinių popierių biržos (kotiruojamų vertybinių popierių), arba kitos įstaigos, susijusios su vertybinių popierių birža, pvz., bankų komitetai (nekotiruojamų vertybinių popierių).Vertybinių popierių ir kitų apyvarčių finansinių instrumentų emisijaJų pardavimas viešosios pasiūlos būdu.Vertybinių popierių ir apyvarčių finansinių instrumentų pateikimas rinkaiEmitento ar konsorciumo, kuriam emitentas davė nurodymus dėl pardavimo, atliekamas tiesioginis vertybinių popierių pardavimas, kai jie neparduodami viešosios pasiūlos būdu.Šalies vidaus ar užsienio vertybiniai popieriai ir kiti finansiniai instrumentaiVertybiniai popieriai pagal šalį, kurioje yra pagrindinė emitento verslo vieta. Rezidentų vykdomas šalies vidaus vertybinių popierių ir kitų finansinių instrumentų, išleistų užsienio rinkoje, įsigijimas laikomas užsienio vertybinių popierių įsigijimu.Akcijos ir kiti vertybiniai popieriai, suteikiantys teisę dalyvauti paskirstant pelnąApima teises pasirašyti naujų emisijų akcijas.ObligacijosDvejiems metams ar ilgesniam laikotarpiui išleidžiami apyvartūs vertybiniai popieriai, kurių palūkanų norma ir nominalo bei palūkanų mokėjimo sąlygos nustatomos išleidimo metu.Kolektyvinio investavimo subjektaiSubjektai:- kurių veiklos sritis — kolektyvinis investavimas į apyvartinius vertybinius popierius ar kitą jų pritrauktą kapitalą ir kurie veikia rizikos pasidalijimo principu, ir- kurių akcijos pagal įstatymų, sutartines ar įstatų nustatytas sąlygas, kuriomis jos vadovaujasi, turėtojų reikalavimu atperkamos ar išperkamos tiesiogiai ar netiesiogiai panaudojant šių subjektų aktyvus. Veiksmai, kurių imasi kolektyvinio investavimo subjektai tam, kad užtikrintų, jog jų investicinių vienetų vertė vertybinių popierių biržoje labai nesiskirtų nuo jų grynųjų aktyvų vertės, laikomi tolygiais tokiam atpirkimui ar išpirkimui.Pagal įstatymus tokie subjektai gali būti formuojami taip: vadovaujantis arba sutartine teise (kaip bendrieji fondai, kuriuos valdo valdymo bendrovės), arba patikėjimo teise (kaip investiciniai fondai), arba pagal įstatus (kaip investicinės bendrovės).Šioje direktyvoje vartojamas terminas "bendrieji fondai" taip pat apima ir investicinius fondus.Vertybiniai popieriai ir kiti finansiniai instrumentai, kuriais paprastai prekiaujama pinigų rinkojeIždo vekseliai ir kitos apyvarčios obligacijos, indėlių sertifikatai, bankų akceptavimai, komerciniai vekseliai ir kiti panašūs finansiniai instrumentai.Su komerciniais sandoriais arba su paslaugų teikimu susiję kreditaiSutartiniai prekybos kreditai (avansiniai pirkimai arba vykdomų arba užsakytų darbų pirkimai išsimokėtinai ir pratęsti mokėjimo terminai pasirašant arba nepasirašant komercinį vekselį) ir jų finansavimas kreditais, kuriuos suteikė kredito institucijos. Ši sąvoka taip pat aprėpia faktoringo operacijas.Finansinės paskolos ir kreditaiFinansinių institucijų teikiamas visų rūšių finansavimas, įskaitant su komerciniais sandoriais arba su paslaugų teikimu susijusį finansavimą, kuriame nedalyvauja rezidentai.Ši kategorija taip pat apima hipotekos paskolas, vartotojų kreditą ir finansinę išperkamąją nuomą, taip pat paskolas su garantija ir kitas paskolas, kai išleidžiamas vekselis.Rezidentai ar nerezidentaiFiziniai ir juridiniai asmenys pagal apibrėžimus, nustatytus valiutų keitimo kontrolės taisyklėse, galiojančiose kiekvienoje valstybėje narėje.Pardavimo (investicijų, vertybinių popierių ir t. t.) įplaukosPardavimo įplaukos, įskaitant bet kokį kapitalo prieaugį, grįžtamąsias sumas, teismo sprendimų vykdymo įplaukas ir t. t.Fiziniai ir juridiniai asmenysKaip juos apibrėžia nacionalinės normos.Finansinės institucijosBankai, taupomieji bankai bei institucijos, kurios specializuojasi teikti trumpalaikius, vidutinės trukmės ir ilgalaikius kreditus, ir draudimo bendrovės, namų statybos finansinės institucijos, investicinės bendrovės ir kitos panašaus pobūdžio institucijos.Kredito institucijosBankai, taupomieji bankai ir institucijos, kurios specializuojasi teikti trumpalaikius, vidutinės trukmės ir ilgalaikius kreditus.[1] Žr. toliau pateiktus paaiškinimus.[2] Žr. toliau pateiktus paaiškinimus.[3] Žr. toliau pateiktus paaiškinimus.[4] Žr. toliau pateiktus paaiškinimus.[5] Žr. toliau pateiktus paaiškinimus.[6] Žr. toliau pateiktus paaiškinimus.[7] Žr. toliau pateiktus paaiškinimus.[8] Žr. toliau pateiktus paaiškinimus.[9] Žr. toliau pateiktus paaiškinimus.[10] Žr. toliau pateiktus paaiškinimus.[11] Žr. toliau pateiktus paaiškinimus.[12] Žr. toliau pateiktus paaiškinimus.[13] Žr. toliau pateiktus paaiškinimus.[14] Žr. toliau pateiktus paaiškinimus.[15] Žr. toliau pateiktus paaiškinimus.[16] Žr. toliau pateiktus paaiškinimus.[17] Žr. toliau pateiktus paaiškinimus.--------------------------------------------------II PRIEDASOPERACIJŲ, NURODYTŲ DIREKTYVOS 3 STRAIPSNYJE, SĄRAŠASApribojimai, kuriuos valstybės narės gali taikyti išvardytiems kapitalo judėjimams, turi būti nustatyti ir taikomi taip, kad kiek įmanoma mažiau trukdytų laisvam asmenų, prekių ir paslaugų judėjimui.Operacijos pavadinimas | Nomenklatūros skyrius |Operacijos vertybiniais popieriais ir kitais finansiniais instrumentais, kuriais paprastai prekiaujama pinigų rinkoje | V |Einamųjų ir depozitų sąskaitų finansinėse institucijose operacijos | VI |Kolektyvinio investavimo subjektų akcijų operacijos | IV-A ir B (c) |—investicijų į vertybinius popierius arba finansinius instrumentus, kuriais paprastai prekiaujama pinigų rinkoje, subjektai | |Finansinės paskolos ir kreditai | VIII-A ir B-1 |— trumpalaikiai | |Asmeninio kapitalo judėjimai | XI-A |— paskolos | |Finansinio turto fizinis importas ir eksportas | XII |— vertybiniai popieriai, kuriais paprastai prekiaujama pinigų rinkoje | |— mokėjimo priemonės | |Kiti kapitalo judėjimai: Įvairūs | XIII-F |— trumpalaikės operacijos, panašios į anksčiau išvardytąsias | |--------------------------------------------------III PRIEDASNURODYTAS DIREKTYVOS 5 STRAIPSNYJE1985 m. Stojimo akto nuostatų, susijusių su kapitalo judėjimais, taikymo sritis pagal kapitalo judėjimų nomenklatūrą, nustatytą šios direktyvos I priedeStojimo akto straipsniai (data, nuo kurios netenka galios pereinamosios nuostatos) | Operacijos pavadinimas | Nomenklatūros skyrius |a)Nuostatos, susijusios su Ispanijos Karalyste62 straipsnis (1990 12 31) | Rezidentų tiesioginės investicijos užsienyje | I-B |63 straipsnis (1990 12 31) | Rezidentų investicijos į nekilnojamąjį turtą užsienyje | II-B |64 straipsnis (1988 12 31) | Operacijos vertybiniais popieriais, kuriais paprastai prekiaujama kapitalo rinkoje | || —rezidentų vykdomas užsienio vertybinių popierių, kuriais prekiaujama vertybinių popierių biržoje, įsigijimas | III-A-2 || —išskyrus obligacijas, išleistas užsienio rinkoje ir denominuotas nacionaline valiuta | || Operacijos kolektyvinio investavimo subjektų investiciniais vienetais | || —rezidentų vykdomas kolektyvinio investavimo subjektų investicinių vienetų, kuriais prekiaujama vertybinių popierių biržoje, įsigijimas | IV-A-2 || — išskyrus subjektų, turinčių bendrų lėšų formą, investicinius vienetus | |b)Nuostatos, susijusios su Portugalijos Respublika222 straipsnis (1989 12 31) | Nerezidentų vykdomos tiesioginės investicijos nacionalinėje teritorijoje | I-A |224 straipsnis (31.12.1992.) | Rezidentų tiesioginės investicijos užsienyje | I-B |225 ir 226 straipsniai (1992 12 31) | Nerezidentų investicijos į nekilnojamąjį turtą nacionalinėje teritorijoje | II-A |227 straipsnis (1992 12 31) | Rezidentų investicijos į nekilnojamąjį turtą užsienyje | II-B |228 straipsnis (1990 12 31) | Asmeninio kapitalo judėjimai | || i) siekiant taikyti didesnes sumas, negu nurodyta 228 straipsnio 2 dalyje: | || — kraičiai | XI-C || — paveldėjimai ir palikimai | XI-D || —rezidentų turto, sukaupto emigravus įsikūrimo metu ar jų buvimo užsienyje laikotarpiu, pervedimai | XI-F || ii) siekiant taikyti mažesnes sumas, negu nurodyta 228 straipsnio 2 dalyje: | || — dovanos ir labdara | XI-B || —imigrantų atliekamas skolų apmokėjimas šalyje, kurioje jie anksčiau gyveno | XI-E || —imigrantų santaupų pervedimai į šalį, kurioje jie anksčiau gyveno, jų buvimo laikotarpiu | XI-G |229 straipsnis (1990 12 31) | Operacijos vertybiniais popieriais, kuriais paprastai prekiaujama kapitalo rinkoje | || —rezidentų vykdomas užsienio vertybinių popierių, kuriais prekiaujama vertybinių popierių biržoje, įsigijimas | III-A-2 || —išskyrus obligacijas, išleistas užsienio rinkoje ir denominuotas nacionaline valiuta | || Operacijos kolektyvinio investavimo subjektų investiciniais vienetais | || —rezidentų vykdomas užsienio kolektyvinio investavimo subjektų investicinių vienetų, kuriais prekiaujama vertybinių popierių biržoje, įsigijimas | IV-A-2 || — išskyrus subjektų, turinčių bendrųjų fondų statusą, investicinius vienetus | |--------------------------------------------------IV PRIEDASNURODYTAS DIREKTYVOS 6 STRAIPSNIO 2 DALYJEI. Portugalijos Respublika iki 1990 m. gruodžio 31 d. gali toliau taikyti ar atnaujinti kapitalo judėjimų, nurodytų I sąraše, apribojimus, egzistuojančius šios direktyvos paskelbimo momentu.I SĄRAŠASOperacijos pavadinimas | Nomenklatūros skyrius |Operacijos kolektyvinio investavimo subjektų investiciniais vienetais | |— rezidentų vykdomas užsienio kolektyvinio investavimo subjektų investicinių vienetų, kuriais prekiaujama vertybinių popierių biržoje, įsigijimas | IV-A-2 (a) |—subjektai, kuriuos reglamentuoja Direktyva 85/611/EEB [1]ir kurios turi bendrųjų fondų statusą | |— rezidentų vykdomas užsienio kolektyvinio investavimo subjektų investicinių vienetų, kuriais neprekiaujama vertybinių popierių biržoje, įsigijimas | IV A 4 (a) |— subjektai, kuriuos reglamentuoja Direktyva 85/611/EEB [1] | |II. Ispanijos Karalystė ir Portugalijos Respublika atitinkamai iki 1990 m. gruodžio 31 d. ir 1992 m. gruodžio 31 d. gali toliau taikyti ar atnaujinti kapitalo judėjimų, pateiktų II sąraše, apribojimus, egzistuojančius šios direktyvos paskelbimo momentu.II SĄRAŠASOperacijos pavadinimas | Nomenklatūros skyrius |Operacijos vertybiniais popieriais, kuriais paprastai prekiaujama kapitalo rinkoje | |— rezidentų vykdomas užsienio vertybinių popierių, kuriais prekiaujama vertybinių popierių biržoje, įsigijimas | III-A-2 (b) |— obligacijos, išleistos užsienio rinkoje ir denominuotos nacionaline valiuta | |—rezidentų (nerezidentų) vykdomas užsienio (šalies vidaus) vertybinių popierių, kuriais neprekiaujama vertybinių popierių biržoje, įsigijimas | III-A-3 ir 4 |— leidimas vertybiniams popieriams dalyvauti kapitalo rinkoje | III-B-1 ir 2 |— kai jais prekiaujama ar jų įtraukimo į vertybinių popierių biržą, esančią valstybėje narėje, procesas prasidėjęs | |Operacijos kolektyvinio investavimo subjektų investiciniais vienetais | |—rezidentų vykdomas užsienio kolektyvinio investavimo subjektų investicinių vienetų, kuriais prekiaujama vertybinių popierių biržoje, įsigijimas | IV-A-2 |—subjektai, kurių nereglamentuoja Direktyva 85/611/EEB [2]ir kurie turi bendrųjų fondų statusą | |—rezidentų (nerezidentų) vykdomas užsienio (šalies vidaus) kolektyvinio investavimo subjektų investicinių vienetų, kuriais neprekiaujama vertybinių popierių biržoje, įsigijimas | IV-A-3 ir 4 |—subjektai, kurių nereglamentuoja Direktyva 85/611/EEB [2]ir kurių išimtinė veiklos sritis — liberalizuotas aktyvų įsigijimas | |— leidimas kolektyvinio investavimo subjektų investiciniams vienetams dalyvauti kapitalo rinkoje | IV-B-1 ir 2 (a) |— subjektai, kuriuos reglamentuoja Direktyva 85/611/EEB [2] | |—su komerciniais sandoriais ar paslaugų teikimu susiję kreditai, kuriuose dalyvauja rezidentas | VII-A ir B-3 |— ilgalaikiai kreditai | |III. Graikijos Respublika, Ispanijos Karalystė, Airija ir Portugalija iki 1992 m. gruodžio 31 d. gali toliau taikyti arba atnaujinti kapitalo judėjimų, pateiktų III sąraše, apribojimus, egzistuojančius šios direktyvos paskelbimo momentu.III SĄRAŠASOperacijos pavadinimas | Nomenklatūros skyrius |Operacijos vertybiniais popieriais, kuriais paprastai prekiaujama kapitalo rinkoje | |— leidimas vertybiniams popieriams dalyvauti kapitalo rinkoje | III-B-1 ir 2 |— kai jais neprekiaujama arba jų priėmimo į vertybinių popierių biržą, esančią valstybėje narėje, procesas neprasidėjęs | |Kolektyvinio investavimo subjektų investicinių vienetų operacijos | |— leidimas kolektyvinio investavimo subjektų investiciniams vienetams dalyvauti kapitalo rinkoje | IV-B-1 ir 2 |—subjektai, kurių nereglamentuoja Direktyva 85/611/EEB [3]ir kurių išimtinė veiklos sritis — liberalizuoto turto įsigijimas | |Finansinės paskolos ir kreditai | VIII-A, B-2 ir 3 |— vidutinės trukmės ir ilgalaikiai | |IV. Graikijos Respublika, Ispanijos Karalystė, Airija ir Portugalijos Respublika iki 1992 m. gruodžio 31 d. gali atidėti kapitalo judėjimų, pateiktų IV sąraše, liberalizavimą.IV SĄRAŠASOperacijos pavadinimas | Nomenklatūros skyrius |Operacijos vertybiniais popieriais ir kitais dokumentais, kuriais paprastai prekiaujama pinigų rinkoje | V |Einamųjų ir indėlių sąskaitų finansinėse institucijose operacijos | VI |Kolektyvinio investavimo subjektų investicinių vienetų operacijos | IV-A ir B (c) |—investicijų į vertybinius popierius ar finansinius instrumentus, kuriais paprastai prekiaujama pinigų rinkoje, subjektai | |Finansinės paskolos ir kreditai | VIII-A ir B-1 |— trumpalaikiai | |Asmeninio kapitalo judėjimai | XI-A |— paskolos | |Fizinis finansinių aktyvų importas ir eksportas | XII |— vertybiniai popieriai, kuriais paprastai prekiaujama pinigų rinkoje | |— mokėjimo priemonės | |Kiti kapitalo judėjimai: Įvairūs | XII-F |[1] Tarybos direktyva 85/611/EEB dėl įstatymų ir kitų teisės aktų, susijusių su kolektyvinio investavimo į perleidžiamus vertybinius popierius subjektais (KIPVPS), derinimo (OL 375, 1985 12 31, p. 3).[2] Žr. I sąrašo pastabą.[3] Skat. I saraksta parindi.--------------------------------------------------V PRIEDASKadangi dvigubos valiutų keitimo rinkos sistema Belgijos Karalystėje ir Liuksemburgo Didžiojoje Kunigaikštystėje neturi įtakos kapitalo judėjimų ribojimui, bet sudaro anomaliją Europos pinigų sistemoje ir dėl to turi būti panaikinta, kad efektyviai būtų įgyvendinama ši direktyva ir stiprindama Europos pinigų sistemą, šios dvi valstybės narės įsipareigoja iki 1992 m gruodžio 31 d. tokią sistemą panaikinti. Be to, jos įsipareigoja šią sistemą administruoti iki jos panaikinimo taikydamos tokią tvarką, kuri tuo laiku užtikrina de facto laisvą kapitalo judėjimą tokiomis sąlygomis, kad valiutų keitimo kursas šiose dviejose rinkose ilgą laiką nebūtų labai skirtingas.--------------------------------------------------