title: 1999 m. vasario 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos Direktyva 1999/2/EB dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su jonizuojančiąja spinduliuote apdorotais maisto produktais ir jų ingredientais, suderinimo

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

31999L0002

Oficialusis leidinys L 066 , 13/03/1999 p. 0016 - 0023

		Europos Parlamento ir Tarybos Direktyva 1999/2/EB1999 m. vasario 22 d.dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su jonizuojančiąja spinduliuote apdorotais maisto produktais ir jų ingredientais, suderinimoEUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdami į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 100a straipsnį,atsižvelgdami į Komisijos pasiūlymą [1],atsižvelgdami į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [2],laikydamiesi Sutarties 189b straipsnyje nustatytos tvarkos [3], atsižvelgiant į 1998 m. gruodžio 9 d. Taikinimo komiteto patvirtintą bendrą tekstą,(1) kadangi skirtingi nacionalinės teisės aktai, susiję su maisto produktų švitinimu jonizuojančiąja spinduliuote ir jos taikymo sąlygomis, trukdo maisto produktams laisvai judėti ir gali sukurti nelygios konkurencijos sąlygas, tuo tiesiogiai paveikdami vidaus rinkos veikimą;(2) kadangi būtina patvirtinti priemones, kurių tikslas – sklandi vidaus rinkos veikla; kadangi vidaus rinka – tai vidaus sienų neturinti erdvė, kurioje užtikrinamas laisvas prekių, asmenų, paslaugų ir kapitalo judėjimas; kadangi kol kas šito nėra dėl skirtingo režimo valstybėse narėse, nes vienose iš jų leidžiama apdoroti jonizuojančiąja spinduliuote, o kitose – draudžiama;(3) kadangi ši pagrindų direktyva bus užbaigta 1999 m. vasario 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 1999/3/EB dėl jonizuojančiąja spinduliuote apdorotų maisto produktų ir jų komponentų Bendrijos sąrašo patvirtinimo [4], toliau – įgyvendinimo direktyva;(4) kadangi kai kuriose valstybėse narėse maisto produktų švitinimas yra opus klausimas viešose diskusijose ir kadangi vartotojai gali turėti pagrindo nerimauti dėl maisto švitinimo pasekmių;(5) kadangi kol bus patvirtintas tikslus Bendrijos maisto produktų, kurie gali būti apdoroti jonizuojančiąja spinduliuote, sąrašas, reikėtų, kad valstybės narės, laikydamosi Sutarties taisyklių, galėtų ir toliau taikyti dabartinius nacionalinius apribojimus arba draudimus, susijusius su maisto produktų švitinimu jonizuojančiąja spinduliuote ir prekyba švitintais maisto produktais, neįtrauktais į pradinį tikslų sąrašą, reglamentuojamą įgyvendinimo direktyva;(6) kadangi maisto produktų apdorojimo jonizuojančiąja spinduliuote taisyklėse pirmiausia turėtų būti atsižvelgta į žmonių sveikatos reikalavimus, o po to ir į ekonomines bei technines reikmes, tačiau paisant sveikatos apsaugos;(7) kadangi yra taikytina 1996 m. gegužės 13 d. Tarybos direktyva 96/29/Euratomas, nustatanti pagrindinius darbuotojų ir gyventojų sveikatos apsaugos nuo jonizuojančiosios spinduliuotės saugos standartus [5];(8) kadangi patvirtintos švitinimo įmonės turėtų būti oficialiai kontroliuojamos taikant tikrinimo sistemą, kuri turi būti sukurta šioje direktyvoje numatytiems tikslams įgyvendinti;(9) kadangi patvirtintos švitinimo įmonės turėtų saugoti įrašus, kad užtikrintų, jog yra laikomasi šios direktyvos taisyklių;(10) kadangi 1978 m. gruodžio 18 d. Tarybos direktyvoje 79/112/EEB dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su galutiniam vartotojui skirtų maisto produktų ženklinimu etiketėmis, pateikimu ir reklama, suderinimo [6] jau yra nustatytos taisyklės dėl galutiniam vartotojui skirtų švitintų maisto produktų ženklinimo;(11) kadangi turi būti nustatytos ir jonizuojančiąja spinduliuote apdorotų maisto produktų, kurie nėra skirti galutiniam vartotojui, ženklinimo taisyklės;(12) kadangi, nepažeidžiant Europos ekonominės bendrijos steigimo sutartyje arba šioje direktyvoje nurodytos sprendimų priėmimo tvarkos, visais su šia direktyva susijusiais klausimais, galinčiais turėti poveikio visuomenės sveikatai, turėtų būti konsultuojamasi su Maisto produktų moksliniu komitetu, įsteigtu Sprendimu 74/234/EEB [7];(13) kadangi maisto produktai gali būti apdorojami jonizuojančiąja spinduliuote tik tuo atveju, kai tai sąlygoja maisto higienos reikalavimai, ryškus technologinis arba kitas pranašumas, arba nauda vartotojui ir jeigu jie yra sveiki bei tinkamos būklės, kadangi jonizuojančioji spinduliuotė neturėtų būti taikoma kaip higienos ar sveikatos priemonių arba kaip geros gamybos arba žemės ūkio veiklos pakaitalas;(14) kadangi šis technologinis procesas neturėtų atstoti geros gamybos praktikos ir kadangi šios sąlygos laikomasi apdorojant maisto produktus, išvardytus įgyvendinimo direktyvos priede;(15) kadangi visada, kai Taryba įgalioja Komisiją įgyvendinti taisykles, susijusias su maisto švitinimu, turėtų būti numatyta nuostata dėl glaudaus valstybių narių ir Komisijos Maisto produktų nuolatiniame komitete, o prireikus ir Veterinarijos nuolatiniame komitete bei Augalų sveikatos nuolatiniame komitete bendradarbiavimo tvarkos nustatymo;(16) kadangi tuo atveju, kai technologinio proceso taikymas arba maisto produkto, apdoroto jonizuojančiąja spinduliuote, kurią reglamentuoja ši direktyva, vartojimas kelia grėsmę sveikatai, valstybėms narėms turėtų būti leidžiama tokį taikymą arba vartojimą sustabdyti ar apriboti, arba sumažinti apribojimus, kol bus priimtas sprendimas Bendrijos lygmenyje;(17) kadangi 1989 m. birželio 14 d. Tarybos direktyva 89/397/EEB dėl oficialios maisto produktų kontrolės [8] leidžia nacionalinėms vykdymą užtikrinančioms institucijoms pasirinkti, kokias naudoti priemones ir metodus; kadangi 1993 m. spalio 29 d. Tarybos direktyva 93/99/EEB dėl oficialios maisto produktų kontrolės papildomų priemonių turinio [9] nustato kokybės reikalavimus laboratorijoms ir reikalauja, jei įmanoma, taikyti patvirtintus analizės metodus; kadangi pastarosios direktyvos 5 straipsnis yra taikytinas šios direktyvos įgyvendinimo kontrolei;(18) kadangi 1994 m. gruodžio 20 d. tarp Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos buvo nustatytas modus vivendi dėl dokumentų, priimtų Sutarties [10] 189b straipsnyje nustatyta tvarka, įgyvendinimo priemonių,PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:1 straipsnis1. Ši direktyva taikoma maisto produktų ir maisto ingredientų, toliau – maisto produktai, apdorotų jonizuojančiąja spinduliuote, gamybai, realizavimui ir įvežimui.2. Ši direktyva netaikoma:a) maisto produktams, kurie buvo apšvitinti matavimo arba kontrolės prietaisų jonizuojančiąja spinduliuote, jei sugertoji dozė, gauta iš kontrolės prietaisų, kuriuose naudojami neutronai, neviršija 0,01 Gy, o kitais atvejais – 0,5 Gy, kai didžiausia rentgeno spinduliuotės energija yra 10 MeV, neutronų – 14 MeV, o kitais atvejais – 5 MeV;b) maisto produktų, ruošiamų ligoniams, kuriems reikalinga sterili dieta esant medikų priežiūrai, švitinimui.2 straipsnisValstybės narės imasi visų reikiamų priemonių, užtikrinančių, kad švitintus maisto produktus būtų galima pateikti į rinką tik tuo atveju, kai jie atitinka šios direktyvos nuostatas.3 straipsnis1. Reikalavimai, kurių būtina laikytis išduodant leidimą apdoroti maisto produktus jonizuojančiąja spinduliuote, yra išdėstyti I priede. Apdorojimo metu tokie maisto produktai turi būti pakankamai sveiki.2. Švitinti galima tik II priede išvardytais šaltiniais ir laikantis 7 straipsnio 2 dalyje nurodytų veiklos procesinių taisyklių reikalavimų. Bendroji vidutinė sugertoji dozė apskaičiuojama III priede nurodytu būdu.4 straipsnis1. Bendrijos maisto produktų, kurie gali būti apdorojami vien jonizuojančiąja spinduliuote, sąrašas ir didžiausios leidžiamos radiacijos dozės apibrėžiamos įgyvendinimo direktyvoje, kuri priimama Sutarties 100a straipsnyje nurodyta tvarka, atsižvelgiant į I priede pateikus leidimo suteikimo reikalavimus.2. Šis sąrašas sudaromas etapais.3. Komisija išnagrinėja galiojančius nacionalinius leidimus ir, pasikonsultavusi su Maisto produktų moksliniu komitetu, Sutarties 100a straipsnyje nurodyta tvarka pateikia pasiūlymus dėl sąrašo sudarymo.Ne vėliau kaip 2000 m. gruodžio 31 d. Komisija Sutarties 100a straipsnyje nurodyta tvarka pateikia pasiūlymą dėl 1 dalyje minėto sąrašo užbaigimo.4. Kol įsigalios direktyva, priimta remiantis 3 dalies antrojoje pastraipoje minimu pasiūlymu, valstybės narės gali ir toliau taikyti dabartinius leidimus apdoroti maisto produktus jonizuojančiąja spinduliuote, jei:a) Maisto produktų mokslinio komiteto nuomonė dėl konkretaus maisto produkto apdorojimo yra palanki;b) bendra vidutinė sugertoji apšvitos dozė neviršija Maisto produktų mokslinio komiteto rekomenduojamų ribinių dydžių;c) jonizuojančioji spinduliuotė ir pateikimas į rinką vykdomi pagal šios direktyvos nuostatas.5. Kol įsigalios direktyva, priimta remiantis šio straipsnio 3 dalies antrojoje pastraipoje minimu pasiūlymu, valstybės narės gali leisti apdoroti ir tuos produktus, kuriuos, laikydamosi šio straipsnio 4 dalies nuostatų, tebeleidžia kitos valstybės narės, jeigu jos vykdo toje dalyje nurodytus reikalavimus.6. Valstybės narės nedelsdamos praneša Komisijai ir kitoms valstybėms narėms apie leidimus, kuriuos jos tebetaiko pagal 4 dalies nuostatas arba suteiktus pagal 5 dalies nuostatas, ar apie su jais susijusius reikalavimus. Komisija gautus pranešimus paskelbia Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje.7. Kol įsigalios direktyva, priimta remiantis 3 dalies antrojoje pastraipoje minimu pasiūlymu, valstybės narės, laikydamosi Sutarties taisyklių, gali ir toliau taikyti galiojančius nacionalinius apribojimus arba draudimus, susijusius su maisto produktų švitinimu jonizuojančiąja spinduliuote ir prekyba švitintais maisto produktais, kurie nėra įtraukti į pradinį tikslų sąrašą, nustatytą įgyvendinimo direktyvoje.5 straipsnis1. Didžiausia apšvitos dozė maisto produktams gali būti duodama dalimis; tačiau neturi būti viršyta didžiausia apšvitos dozė, nustatyta pagal 4 straipsnio nuostatas. Negalima tuo pačiu metu apdoroti švitinimu ir kuriuo nors cheminiu būdu, kuriuo siekiama to paties tikslo.2. 12 straipsnyje nurodyta tvarka gali būti priimti sprendimai dėl išimčių dėl 1 dalies nuostatų.6 straipsnisJonizuojančiąja spinduliuote apdorotų maisto produktų ženklinimą reglamentuoja šios nuostatos:1. produktai, skirti galutiniam vartotojui ir visuomeninio maitinimo įstaigoms:a) jei produktai parduodami vienetais, ant etiketės, minimos Direktyvos 79/112/EEB 5 straipsnio 3 dalyje, užrašomi žodžiai "Apšvitinta" arba "Apdorota jonizuojančiąja spinduliuote".Kai produktai parduodami urmu, šie žodžiai kartu su produkto pavadinimu nurodomi taros, į kurią produktai yra sudėti, viršuje arba šone;b) jei apšvitintas produktas vartojamas kaip ingredientas, tie patys žodžiai nurodomi ingredientų sąraše šalia jo pavadinimo.Kai produktai parduodami urmu, šie žodžiai kartu su produkto pavadinimu nurodomi taros, į kurią produktai yra sudėti, viršuje arba šone;c) nukrypstant nuo Direktyvos 79/112/EEB 6 straipsnio 7 dalies nuostatų, tuos pačius žodžius reikalaujama įrašyti tada, kai norima nurodyti apšvitintus ingredientus, kurie naudojami maisto produktuose kartu su kitais ingredientais, net jeigu jie sudaro mažiau kaip 25 % galutinio produkto;2. produktai, kurie nėra skirti galutiniam vartotojui ir viešojo maitinimo įstaigoms:a) pirmesnėje dalyje paminėti žodžiai vartojami siekiant nurodyti, kad buvo apdoroti ir maisto produktai, ir nešvitinto maisto produkto ingredientai;b) nurodoma 7 straipsnyje numatyta švitinimo įmonė, jos adresas arba jos identifikavimo numeris;3. apdorojimo būdas visada nurodomas dokumentuose, kurie pateikiami kartu arba yra susiję su švitintais maisto produktais.7 straipsnis1. Valstybės narės praneša Komisijai apie kompetentingąją instituciją arba institucijas, atsakingas už:- išankstinį švitinimo įmonės tvirtinimą,- oficialaus identifikavimo numerio paskyrimą patvirtintoms švitinimo įmonėms,- oficialią kontrolę ir tikrinimą,- patvirtinimo panaikinimą arba pakeitimą.2. Patvirtinama tik tuo atveju, jei įmonė:- atitinka Jungtinės FAO/WHO Codex Alimentarius komisijos rekomenduojamo tarptautinio praktikos kodekso reikalavimus maisto produktų apdorojimui skirtų švitinimo įmonių darbui (nuoroda FAO/WHO/CAC, XV tomas, 1 leidimas) ir visus papildomus reikalavimus, kurie gali būti priimti šios direktyvos 12 straipsnyje nurodyta tvarka,- paskiria asmenį, atsakingą už visų būtinų apdorojimo sąlygų laikymąsi.3. Kiekviena valstybė narė perduoda Komisijai:- savo patvirtintų švitinimo įmonių pavadinimus, adresus ir identifikavimo numerius, patvirtinimo dokumento tekstą ir visus sprendimus dėl patvirtinimo sustabdymo arba panaikinimo.Be to, valstybės narės kasmet perduoda Komisijai:- jonizuojančiosios spinduliuotės įmonių atliktų patikrinimų duomenis, ypač susijusius su apdorotų produktų kategorijomis ir kiekiais bei paskirtomis dozėmis,- patikrinimų, atliktų produktų realizavimo etape, rezultatus. Valstybės narės užtikrina, kad metodai, naudojami nustatant apdorojimą jonizuojančiąja spinduliuote, atitiktų Direktyvos 85/591/EEB [11] priedo 1 ir 2 dalių nuostatas ir kad jau būtų standartizuoti ir įteisinti arba tai būtų padaryta kuo greičiau, vėliausiai iki 2003 m. sausio 1 d. Valstybės narės informuoja Komisiją apie naudojamus metodus, o Komisija, atsižvelgusi į Maisto produktų mokslinio komiteto nuomonę, įvertina šių metodų naudojimą ir tobulinimą.4. Komisija, remdamasi 3 dalyje nurodytais duomenimis, Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje skelbia:- išsamią informaciją apie įmones ir apie bet kokius jų statuso pasikeitimus,- ataskaitą, pagrįstą informacija, kurią jai kasmet pateikia nacionalinės priežiūros institucijos.8 straipsnis1. Švitinimo įmonės, patvirtintos pagal 7 straipsnio nuostatas, saugo šiuos įrašus apie kiekvieną apdorotų maisto produktų partiją pagal jonizuojančiosios spinduliuotės šaltinius:a) švitintų produktų pavadinimus ir kiekį;b) partijos numerį;c) asmenį, kuris užsakė apdorojimą jonizuojančiąja spinduliuote;d) apdorotų maisto produktų gavėją;e) apdorojimo jonizuojančiąja spinduliuote datą;f) apdorojimo metu naudotas pakavimo medžiagas;g) apdorojimo jonizuojančiąja spinduliuote proceso kontrolei reikalingus duomenis, numatytus III priede, atliktus dozimetrinius patikrinimus ir gautus duomenis su išsamia informacija, ypač apie žemutinę ir viršutinę ribas, apie absorbuotą dozę ir jonizuojančiosios spinduliuotės tipą;h) nuorodą apie pradinės dozės patvirtinimo matavimus.2. 1 dalyje minimi įrašai turi būti saugomi penkerius metus.3. Išsamios šio straipsnio įgyvendinimo taisyklės priimamos 12 straipsnyje nurodyta tvarka.9 straipsnis1. Jonizuojančiąja spinduliuote apdorotas maisto produktas negali būti įvežamas iš trečiosios šalies, nebent jis:- atitiktų tiems produktams keliamus reikalavimus,- būtų pateikiamas su dokumentais, kuriuose nurodytas švitinimu apdorojusios įmonės pavadinimas bei adresas ir pateikta 8 straipsnyje nurodyta informacija,- būtų apdorotas Bendrijos patvirtintoje ir šio straipsnio 2 dalyje minimame sąraše nurodytoje švitinimo įmonėje.2. a) 12 straipsnyje nurodyta tvarka Komisija sudaro patvirtintų įmonių, kurių oficiali priežiūra garantuoja, kad jos atitinka 7 straipsnio reikalavimus, sąrašą.Rengdama sąrašą, Komisija gali įgalioti ekspertus įvertinti ir patikrinti trečiųjų šalių švitinimo įmones laikantis Direktyvos 93/99/EEB 5 straipsnio nuostatų.Šį sąrašą ir bet kokius jame padarytus pakeitimus Komisija skelbia Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje.b) Komisija kartu su trečiųjų šalių kompetentingomis organizacijomis gali priimti techninius susitarimus dėl a punkte minimo įvertinimo ir tikrinimo tvarkos.10 straipsnisMaisto produktų, kurie bus švitinami, pakuotės turi atitikti paskirtį.11 straipsnisPriedų pakeitimai, susiję su mokslo ir technikos pažanga, daromi Sutarties 100a straipsnyje nurodyta tvarka.12 straipsnis1. Tais atvejais, kai reikia laikytis šiame straipsnyje nustatytos tvarkos, Komisijai padeda Maisto produktų nuolatinis komitetas (toliau – Komitetas).Jo pirmininkas savo iniciatyva arba valstybės narės atstovo prašymu nedelsdamas perduoda svarstyti klausimą Komitetui.2. Komisijos atstovas pateikia Komitetui priemonių, kurios turi būti patvirtintos, projektą. Komitetas savo nuomonę dėl projekto pareiškia per tokį laiką, kurį nustato pirmininkas, atsižvelgdamas į klausimo skubumą. Nuomonė patvirtinama Sutarties 148 straipsnio 2 dalyje nustatyta balsų dauguma tuo atveju, kai Taryba turi priimti sprendimą, remdamasi Komisijos pasiūlymu. Valstybių narių atstovų Komitete balsai paskirstomi taip, kaip nustatyta tame straipsnyje. Pirmininkas nebalsuoja.3. a) Komisija patvirtina numatytas priemones, jeigu jos atitinka Komiteto nuomonę.b) Kai numatytos priemonės neatitinka Komiteto nuomonės arba nuomonė nepareiškiama, Komisija nedelsdama pateikia Tarybai pasiūlymą dėl priemonių, kurių turi būti imtasi. Taryba sprendžia kvalifikuota balsų dauguma.Jeigu Taryba per tris mėnesius nuo tos dienos, kai klausimas buvo jai perduotas, nepriima jokio sprendimo, pasiūlytas priemones patvirtina Komisija.13 straipsnisSu Maisto produktų moksliniu komitetu konsultuojamasi visais su šia direktyva susijusiais klausimais, galinčiais turėti poveikio visuomenės sveikatai.14 straipsnis1. Jei valstybė narė, gavusi naujos informacijos arba iš naujo įvertinusi tą, kurią turėjo iki šios direktyvos priėmimo, turi aiškių įrodymų, kad tam tikrų maisto produktų apdorojimas jonizuojančiąja spinduliuote, nors ir atitinka šios direktyvos nuostatas, kelia pavojų žmonių sveikatai, ji gali laikinai sustabdyti arba apriboti minėtų nuostatų taikymą savo teritorijoje. Ta valstybė narė nedelsdama informuoja apie tai kitas valstybes nares ir Komisiją ir pateikia savo sprendimo motyvus.2. Komisija 1 dalyje minėtus motyvus kuo greičiau išnagrinėja Maisto produktų nuolatiniame komitete; 12 straipsnyje nurodyta tvarka ji imasi atitinkamų priemonių. Valstybė narė, priėmusi 1 dalyje minimą sprendimą, gali taikyti jį tol, kol bus patvirtintos minėtos priemonės.3. 12 straipsnyje nurodyta tvarka gali būti daromi šios direktyvos arba įgyvendinimo direktyvos pakeitimai, tačiau tik tiek, kiek reikia, kad būtų užtikrinta visuomenės sveikatos apsauga, ir jie visada apsiribos tik draudimais arba suvaržymais lyginant su ankstesne teisine padėtimi.15 straipsnisValstybės narės priima savo įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie įsigalioję įgyvendina šią direktyvą taip, kad:- leistų iki 2000 m. rugsėjo 20 d. realizuoti ir vartoti švitintus maisto produktus,- uždraustų iki 2001 m. kovo 20 d. realizuoti ir vartoti šios direktyvos reikalavimų neatitinkančius švitintus maisto produktus.Apie tai jos informuoja Komisiją.Valstybės narės, tvirtindamos šias priemones, daro jose nuorodą į šią direktyvą, arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.16 straipsnisŠi direktyva įsigalioja septintą dieną po jos paskelbimo Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje.17 straipsnisŠi direktyva skirta valstybėms narėms.Priimta Briuselyje, 1999 m. vasario 22 d.Europos Parlamento varduPirmininkasJ. M. Gil-roblesTarybos varduPirmininkasK.-H. Funke[1] OL C 336, 1988 12 30, p. 7 ir OL C 303, 1989 12 2, p. 15.[2] OL C 194, 1989 7 31, p. 14.[3] 1989 m. spalio 11 d. Europos Parlamento nuomonė (OL C 291, 1989 11 20, p. 58), 1997 m. spalio 27 d. Tarybos bendroji pozicija (OL C 389, 1997 12 22, p. 36) ir 1998 m. vasario 18 d. Europos Parlamento sprendimas (OL C 80, 1998 3 16, p. 130). 1999 m. sausio 25 d. Tarybos sprendimas. 1999 m. sausio 28 d. Europos Parlamento sprendimas.[4] OL L 66, 1999 3 13, p. 24.[5] OL L 159, 1996 6 29, p. 1.[6] OL L 33, 1979 2 8, p. 1. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 97/4/EB (OL L 43, 1997 2 14, p. 21).[7] OL L 136, 1974 5 20, p. 1.[8] OL L 186, 1989 6 30, p. 23.[9] OL L 290, 1993 11 24, p. 14.[10] OL C 102, 1996 4 4, p. 1.[11] OL L 372, 1985 12 31, p. 50.--------------------------------------------------I PRIEDASREIKALAVIMAI, TAIKOMI IŠDUODANT LEIDIMĄ ŠVITINTI MAISTO PRODUKTUS1. Švitinti maisto produktus leidžiama tik tuo atveju, jei tai:- pagrįsta technologiniu požiūriu,- nekelia pavojaus sveikatai ir atliekama nustatytomis sąlygomis,- naudinga vartotojui,- nėra higienos ir sveikatos apsaugos priemonių arba geros gamybos ar žemės ūkio veiklos pakaitalas.2. Maistas gali būti apdorojamas jonizuojančiąja spinduliuote tik tam:- kad, sunaikinus patogeninius organizmus, būtų sumažintas su maistu plintančių ligų pavojus,- kad, sulėtinus arba sustabdžius puvimo procesus ir sunaikinus gedimą sukeliančius organizmus, produktai mažiau gestų,- kad, paankstinus sunokimą, augimą arba atžalų išleidimą, būtų prarandama mažiau produktų,- kad būtų atsikratyta augalams arba augalų produktams kenksmingų organizmų.--------------------------------------------------II PRIEDASJONIZUOJANČIOSIOS SPINDULIUOTĖS ŠALTINIAIMaisto produktai gali būti apdorojami tik šiais jonizuojančiosios spinduliuotės šaltiniais:a) radionuklidų 60Co arba 137Cs gama spinduliuote,b) ne didesne kaip 5 MeV rentgeno spinduliuote;c) ne didesne kaip 10 MeV elektronų spinduliuote.--------------------------------------------------III PRIEDAS1. DOZIMETRIJABendroji vidutinė sugertoji dozėNorint nustatyti maisto produktų, apdorotų 10 kGy arba mažesne bendrąja vidutine doze, tinkamumą, daroma prielaida, kad visas cheminio spinduliavimo poveikis tame dozių intervale yra proporcingas šiai dozei.Bendroji vidutinė dozėDapskaičiuojama sumuojant visam prekių kiekiui:+++++ TIFF +++++KaiM = bendra apdoroto bandinio masė,p = medžiagos tankis taške (x, y, z),d = sugertoji dozė taške (x, y, z),dV = dx dy dz, labai mažo elemento tūris, kurį realiais atvejais atitinka tūrio frakcijos.Bendroji vidutinė sugertoji dozė gali būti nustatyta tiesiogiai vienalyčiams produktams arba vienodo žinomo tankio dideliems prekių kiekiams atitinkamą skaičių dozimetrų išdėstant svarbiausiuose ir atsitiktinai išrinktuose taškuose visame prekių tūryje. Pagal tokiu būdu nustatytą dozės paskirstymą gali būti apskaičiuotas vidurkis, kuris vadinamas bendrąja vidutine sugertąja doze.Jeigu dozės pasiskirstymo forma visam produktui yra gerai nustatyta, tada yra žinomos vietos, kuriose dozės yra didžiausios ir mažiausios. Bendrajai vidutinei sugertajai dozei įvertinti gali būti naudojami dozių matavimų šiuose dviejuose taškuose tam tikro matavimų skaičiaus rezultatai.Kai kuriais atvejais vidutinių mažiausios (Dmin) ir didžiausios (Dmax) dozių vidurkis gali pasitarnauti įvertinant bendrą dozę: t. y. šiais atvejais:bendroji vidutinė dozė ≈+DmaxDminsantykis neturėtų viršyti 3.2. DARBO EIGA2.1. Prieš pradedant eilinį naujos rūšies maisto produkto švitinimą švitinimo įmonėje, atliekant matavimus visame produkto tūryje nustatomos didžiausioji ir mažiausioji dozės. Šie kontroliniai matavimai turi būti atliekami tiek kartų, kiek reikia (pvz., 3–5), kad būtų atsižvelgta į produkto tankio arba geometrijos įvairovę.2.2. Matavimai turi būti pakartoti kiekvieną kartą, kai keičiamas produktas, jo geometrija arba švitinimo sąlygos.2.3. Švitinant atliekami eiliniai dozės matavimai, kad būtų užtikrinta, jog dozės ribos nebus viršytos. Matuojant dozimetrai turėtų būti didžiausiosios ir mažiausiosios dozių taškuose arba kontroliniame taške. Dozė standartinėje padėtyje turi būti kiekybiškai susieta su didžiausiąja ir mažiausiąja dozėmis. Kontrolinis taškas turi būti patogioje vietoje, produkto viduje arba ant jo, ten, kur dozių svyravimai yra nedideli.2.4. Eiliniai dozės matavimai turi būti atliekami kiekvienoje partijoje ir reguliariais laiko intervalais švitinimo metu.2.5. Kai švitinamos palaidos, neįpakuotos prekės, neįmanoma nustatyti mažiausiosios ir didžiausiosios dozės vietas. Tokiu atveju pageidautina, kad dozimetrai būtų išdėstyti atsitiktinėse vietose, kad būtų galima nustatyti ribines dozių vertes.2.6. Dozės turi būti matuojamos taikant pripažintas dozimetrijos sistemas, o matavimai turi būti susieti su pirminiais standartais.2.7. Švitinant turi būti tikrinami ir nuolatos užregistruojami tam tikri įmonės darbo parametrai. Tose įmonėse, kur švitinimui naudojami radionuklidų šaltiniai, tie parametrai yra: produkto judėjimo greitis arba laikas, kurį jis išbuvo spinduliuotės lauke, ir tiksli šaltinio padėtis. Ten, kur švitinimui naudojami greitintuvai, tokie parametrai yra produkto judėjimo greitis bei spinduliuotės energija, elektronų srovė ir vieno pjūvio plotis.--------------------------------------------------


title: 1975 m. liepos 10 d. Tarybos Direktyva iš dalies keičianti Direktyvą 71/118/EEB dėl sveikatos problemų, turinčių įtakos prekybai šviežia paukštiena

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

31975L0431

Oficialusis leidinys L 192 , 24/07/1975 p. 0006 - 0026 specialusis leidimas suomių kalba: skyrius 3 tomas 6 p. 0094  specialusis leidimas graikų k.: skyrius 03 tomas 13 p. 0036  specialusis leidimas švedų kalba: skyrius 3 tomas 6 p. 0094  specialusis leidimas ispanų kalba: skyrius 03 tomas 8 p. 0177  specialusis leidimas portugalų kalba skyrius 03 tomas 8 p. 0177

		Tarybos Direktyva1975 m. liepos 10 d.iš dalies keičianti Direktyvą 71/118/EEB dėl sveikatos problemų, turinčių įtakos prekybai šviežia paukštiena(75/431/EEB)EUROPOS BENDRIJŲ TARYBA,atsižvelgdama į Europos ekonominės bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 43 ir 100 straipsnius,atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą,atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę [1],atsižvelgdama į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [2],kadangi tol, kol prekybai trukdo skirtingi valstybių narių paukštienai taikomi sveikatos reikalavimai, bendras paukštienos rinkos organizavimas neturės laukiamo poveikio; kadangi 1971 m. vasario 15 d. Tarybos direktyva 71/118/EEB [3] dėl sveikatos problemų, turinčių įtakos prekybai šviežia paukštiena, su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 74/387/EEB [4], nepanaikino visų šių skirtumų, nes joje neįtrauktos nuostatos dėl pjaustymui skirtų patalpų; kadangi derėtų suvienodinti pjaustymui skirtoms patalpoms taikomus higienos ir priežiūros standartus;kadangi, kaip ir skerdykloms, valstybės narės turėtų išlaikyti įgaliojimus pjaustymui skirtoms patalpoms patvirtinti ir užtikrinti, kad laikomasi sąlygų, nuo kurių toks patvirtinimas priklauso;kadangi, atsižvelgiant į susidariusią padėtį dėl tam tikrų paukštienos rūšių produktų gamybos būdų ir siekiant tam tikroms įmonėms sudaryti sąlygas prisiderinti prie direktyvos reikalavimų, būtina, kad valstybėms narėms būtų leista skirti papildomo laiko, per kurį būtų išlaikyti gamybos būdai, visų pirma susiję su išdarinėjimu, ir prisiderinta prie reikalavimų; be to, kadangi tam, kad būtų įgyvendintos tam tikros nuostatos, būtini dideli struktūriniai arba administraciniai pertvarkymai, todėl valstybėms narėms reikėtų sudaryti galimybę nustatyti nukrypti leidžiančias nuostatas;kadangi paaiškėjo, kad taisyklės, nustatytos remiantis Direktyva 71/118/EEB, reikalauja iš dalies pakeisti tam tikras minėtos direktyvos nuostatas atsižvelgiant į įgytą patirtį;kadangi tam, kad būtų sudarytos galimybės papildomai ištirti paukštienos atšaldymo procesus, derėtų atidėti "Spinchiller" atšaldymo proceso taikymo uždraudimo terminą;kadangi būtų naudinga nustatyti greitą ir veiksmingą tvarką, pagal kurią būtų galima padaryti tam tikrų įgyvendinimo nuostatų arba standartų techninius dalinius pakeitimus;kadangi tam, kad būtų užtikrinta, jog šioje direktyvoje nustatytų standartų vienodai laikomasi visose valstybėse narėse, derėtų taikyti Bendrijos priežiūros priemones; kadangi derėtų nustatyti, kad tokių priežiūros priemonių taikymo tvarka būtų apibrėžta Veterinarijos nuolatiniame komitete patvirtinta Bendrijos tvarka,PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:1 straipsnisTarybos direktyva 71/118/EEB iš dalies keičiama remiantis šiais straipsniais.2 straipsnis2 straipsnis keičiamas šiuo straipsniu:"2 straipsnisŠioje direktyvoje:a) "skerdena" – tai visas paukščio kūnas, nuleidus iš jo kraują, jį nupešus ir išdorojus; tačiau išimti kepenis, nupjauti kojas žemiau kulnies sąnario arba galvą nėra privaloma;b) "skerdenos dalys" – tai a punkte apibrėžtos skerdenos dalys;c) "skerdenos atliekos" – tai šviežia mėsa, pagal a punkto apibrėžimą nepriskiriama skerdenai, net jeigu ji natūraliai sujungta su skerdena, bei galva ir kojos, kai jos tiekiamos atskirai nuo skerdenos;d) "vidaus organai" – tai krūtinės ląstos, pilvo ir dubens ertmių vidaus organai, įskaitant trachėją, stemplę ir gūžį;e) "ante mortem patikra" – tai gyvų naminių paukščių patikra, atliekama pagal I priedo IV skyriaus reikalavimus;f) "post mortem patikra" – tai paskerstų naminių paukščių patikra skerdykloje, atliekama tuojau juos paskerdus pagal I priedo VI skyriaus reikalavimus;g) "oficialiai paskirtas veterinarijos gydytojas" – tai valstybės narės centrinės kompetentingos institucijos paskirtas veterinarijos gydytojas;h) "padėjėjas" – tai apmokytas asmuo, valstybės narės centrinės kompetentingos institucijos oficialiai paskirtas padėti oficialiai paskirtam veterinarijos gydytojui;i) "eksportuojanti šalis" – tai valstybė narė, iš kurios šviežia paukštiena siunčiama į kitą valstybę narę;j) "paskirties šalis" – tai valstybė narė, į kurią šviežia paukštiena siunčiama iš kitos valstybės narės;k) "siunta" – tai mėsos kiekis, nurodytas tame pačiame sertifikate;l) "įmonė "– tai skerdykla arba pjaustymui skirtos patalpos, patvirtintos remiantis 5 straipsniu."""3 straipsnis3 straipsnis keičiamas šiuo straipsniu:"3 straipsnis1. Kiekviena valstybė narė užtikrina, kad būtų leidžiama prekiauti tik šviežia paukštiena, kuri nepažeidžiant 11, 15 straipsnių, 15 straipsnio a dalies ir 16 straipsnio turi atitikti šiuos reikalavimus:A. Skerdenoms ir skerdenos atliekoms:a) mėsa įsigyta iš skerdyklos, patvirtintos ir prižiūrimos pagal 5 straipsnio 1 dalį;b) tai yra paukščio, kuriam oficialiai paskirto veterinarijos gydytojo arba padėjėjų atlikta ante mortem patikra pagal 4 straipsnį ir po tokios patikros laikomo tinkamu skersti, mėsa, skirta prekybai šviežia mėsa;c) mėsa apdorota esant patenkinamoms higienos sąlygoms laikantis I priedo V skyriaus reikalavimų;d) po post mortem patikros, oficialiai patvirtinto veterinarijos gydytojo arba padėjėjų atliktos pagal 4 straipsnį, mėsa yra pripažinta tinkama žmonių maistui pagal I priedo VII skyriaus reikalavimus;e) ant mėsos yra sveikumo ženklas, atitinkantis I priedo X skyriaus reikalavimus; tam tikrais atvejais gali būti priimamas sprendimas iš dalies pakeisti arba papildyti to skyriaus nuostatas laikantis 12a straipsnyje nustatytos tvarkos, kad visų pirma būtų atsižvelgta į įvairias prekyboje naudojamas pateikimo formas, jei tik tokias formas taikant laikomasi higienos taisyklių; visų pirma ir nepaisant X skyriaus nuostatų sąlygos, kurioms esant gali būti leista prekiauti didelėmis skerdenų, jų dalių arba skerdenos atliekų pakuotėmis, nepaženklintomis pagal X skyriaus 44.3 dalies a punkto reikalavimus, pirmą kartą laikantis tos tvarkos nustatomos iki 1976 m. liepos 1 d.;f) kaip nurodyta I priedo XII skyriuje, mėsa po post mortem patikros buvo laikoma patenkinamomis higienos sąlygomis įmonėse arba šaldyklų patalpose, nurodytose 5b straipsnyje;g) mėsa yra tinkamai įpakuota pagal I priedo XIII skyriaus reikalavimus; jeigu naudojamas apsauginis įpakavimas, jis turi atitikti to paties skyriaus reikalavimus.Tam tikrais atvejais gali būti priimamas sprendimas iš dalies pakeisti arba papildyti to skyriaus nuostatas laikantis 12a straipsnyje nustatytos tvarkos, kad visų pirma būtų atsižvelgta į įvairias prekyboje naudojamas pateikimo formas, jei tik tokias formas taikant laikomasi higienos taisyklių; tačiau nuostatos, priimtos laikantis šios tvarkos ir nustatančios, kiek turi būti permatoma apsauginio įpakavimo medžiaga ir jos spalvą, neturėtų būti įformintos kaip ženklai arba rašytinė informacija, kurios reikalaujama arba leidžiama nepateikti ant tokių įpakavimo medžiagų laikantis Bendrijos taisyklų;h) mėsa yra pervežta laikantis I priedo XIV skyriaus reikalavimų.B. Skerdenų dalims arba mėsai be kaulų:a) mėsa supjaustyta pjaustymui skirtose patalpose, patvirtintose ir prižiūrimose laikantis 5 straipsnio 1 dalies reikalavimų;b) mėsa supjaustyta ir įsigyta laikantis I priedo VIII skyriaus reikalavimų ir yra:- valstybėje narėje paskerstų gyvūnų šviežia mėsa, atitinkanti šios direktyvos reikalavimus,- iš kitos valstybės narės atvežta mėsa, atitinkanti šios direktyvos reikalavimus,- iš trečiosios šalies atvežta šviežia mėsa laikantis sąlygų, nustatytų Bendrijos nuostatomis dėl šviežios mėsos importo iš trečiųjų šalių;c) mėsa buvo saugoma sąlygomis, atitinkančiomis I priedo XII skyriaus reikalavimus;d) mėsa patikrinta oficialiai paskirto veterinarijos gydytojo laikantis I priedo IX skyriaus reikalavimų;e) mėsa atitinka šio straipsnio A pastraipos c, e, g ir h punktuose nustatytas sąlygas.2. Jeigu pjaustymui skirtose patalpose pjaustoma ne paukštiena, bet kita šviežia mėsa, ji turi atitikti atitinkamus Bendrijos standartus.3. Draudžiama prekiauti:a) šviežia paukštiena, apdorota vandenilio peroksidu ar kitokiomis balinančiomis priemonėmis arba natūraliais ar dirbtiniais dažikliais;b) šviežia paukštiena, apdorota antibiotikais, konservantais arba mėsos minkštikliais.4. Tačiau paskirties valstybei narei sutinkant, nebūtina laikytis šio straipsnio 1 dalies A ir B pastraipose nustatytų sąlygų, taikomų mėsai, kuri skirta naudoti ne žmonių vartojimui; tokiu atveju paskirties valstybė narė imasi visų priemonių, kad mėsa būtų naudojama tik pagal paskirtį.5. Šio straipsnio 1 dalies A pastraipoje nustatytos sąlygos netaikomos šviežiai paukštienai, kuri atskirais atvejais jos gamintojo tiesiogiai tiekiama suvartoti galutiniam vartotojui ne išvežiojant, užsakant paštu ar parduodant turgavietėje, bet kitais būdais.Tačiau nepaisant pirmiau išdėstytos pastraipos iki 1981 m. rugpjūčio 15 d. valstybės narės gali leisti nedidelius paukštynus turintiems ūkininkams tiekti paukštieną nedideliais kiekiais- kas savaitę tiesiogiai galutiniams vartotojams į arčiausiai nuo jų ūkių esančias turgavietes,- arba mažmenininkams tiesiogiai parduoti galutiniam vartotojui, jei tik tokie mažmenininkai užsiima savo verslu toje pačioje vietovėje kaip ir gamintojas ar gretimoje vietovėje.Ši išimtis netaikoma prekybai išvežiojant, užsakant paštu arba, kalbant apie mažmenininkus, parduodant turgavietėje. Valstybės narės imasi priemonių, būtinų, kad būtų užtikrinta sveikatos priežiūra vykdant šiuos sandorius.6. Šio straipsnio 1 dalies A pastraipos f punkte ir B pastraipos c punkte nustatyti saugojimo reikalavimai netaikomi saugant patalpose arba greta jų esančiose vietose, kuriose skerdenos ir supjaustyta arba paukštiena be kaulų tiesiogiai patiekiama galutiniam vartotojui.Šio straipsnio 1 dalies A pastraipos g punkte nustatyti įpakavimo reikalavimai netaikomi skerdenoms, kurios nėra įpakuojamos po vieną ir kurios pristatomos į patalpas arba greta jų esančias pirmiau nurodytas vietas, kad būtų įpakuotos tiesiogiai patiekti galutiniam vartotojui.7. Šio straipsnio 1 dalies B pastraipoje nustatyti reikalavimai netaikomi įpakuotai ar neįpakuotai šviežiai paukštienai, kai ji pjaustoma ar iš jos išimami kaulai patalpose arba greta esančiose patalpose, kuriose mėsa parduodama arba tiesiogiai pateikiama galutiniam vartotojui ne išvežiojant, užsakant paštu ar parduodant turgavietėje, bet kitais būdais."4 straipsnis4 straipsnis keičiamas šiuo straipsniu:"4 straipsnis1. Atliekant ante mortem ir post mortem patikras, supjaustytos mėsos patikrinimą pagal I priedo IX skyriuje nustatytus reikalavimus ir prižiūrint, kad įmonėje pagal I priedo III ir V skyrių reikalavimus būtų laikomasi higienos normų, oficialiai paskirtam veterinarijos gydytojui gali padėti jo padėjėjai, kuriuos jis prižiūri ir už kuriuos jis atsako.2. Padėjėjais gali dirbti tik tie asmenys, kurie atitinka II priede nustatytus reikalavimus. Taryba, veikdama Komisijos pasiūlymu, išdėsto išsamesnius mokymo reikalavimus, kurių iš padėjėjų reikalaujama pagal II priedo 1 dalies b ir d punktų ir 4 dalies reikalavimus.3. Padėjėjai padeda oficialiai paskirtam veterinarijos gydytojui atlikti tik šiuos veiksmus:- prižiūrėti, kaip laikomasi I priedo III ir V skyriuose nustatytų higienos taisyklių,- tikrinti, ar atliekant ante mortem sveikatos patikrą, nėra nustatomi simptomai, nurodyti I priedo IV skyriaus 16 poskyryje,- tikrinti, ar atliekant post mortem sveikatos patikrą, nėra nustatomos sąlygos, išvardytos I priedo VII skyriaus 32 poskyryje,- atlikti supjaustytos mėsos higieninį patikrinimą laikantis I priedo IX skyriuje nustatytų reikalavimų,- prižiūrėti transporto priemones arba konteinerius ir krovimo sąlygas pagal XIV skyriaus 53 poskyryje nustatytus reikalavimus."5 straipsnis5 straipsnis keičiamas šiuo straipsniu:"5 straipsnis1. Visos patvirtintos skerdyklos ir pjaustymui skirtos patalpos registruojamos atskiruose sąrašuose ir kiekvienai skerdyklai bei visoms pjaustymui skirtoms patalpoms suteikiamas veterinarinio patvirtinimo numeris. Šiuos patvirtintų įmonių sąrašus kiekviena valstybė narė praneša kitoms valstybėms narėms ir Komisijai.Komisija parengia šiuos sąrašus skelbti Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje.Valstybė narė gali patvirtinti įmonę tik tuomet, kai kiekvienu atskiru atveju laikomasi šios direktyvos nuostatų, visų pirma:a) skerdykloms – I priedo I ir III skyrių reikalavimų;b) pjaustymui skirtoms patalpoms – I priedo II ir III skyrių reikalavimų.Valstybė narė panaikina patvirtinimą, jeigu nebesilaikoma trečioje dalyje nurodytų reikalavimų. Jeigu patikrinimas atliekamas laikantis 5a straipsnio reikalavimų, suinteresuota valstybė narė atsižvelgia į patikrinimo metu padarytas išvadas. Valstybė narė praneša apie patvirtinimo atšaukimą kitoms valstybėms narėms ir Komisijai.2. Oficialiai paskirtas veterinarijos gydytojas atsako už įmonių priežiūrą. Atlikdamas vien technines užduotis, jis gali pasitelkti specialiai parengtus padėjėjus.Smulkiai išdėstytos taisyklės, reglamentuojančios tokią pagalbą, nustatomos laikantis 12a straipsnyje nustatytos tvarkos.3. Jeigu valstybė narė mano, kad kitos valstybės narės įmonėje nesilaikoma arba jau nebesilaikoma patvirtinimui būtinų sąlygų, ji apie tai informuoja Komisiją ir tos valstybės narės centrinę kompetentingą instituciją.Komisija nedelsdama pradeda taikyti 5a straipsnyje nustatytą tvarką. Jeigu ekspertų patikrinimo išvados suteikia tokiems veiksmams pagrindą, laikantis 12 straipsnyje nustatytos tvarkos valstybėms narėms gali būti suteikti įgaliojimai uždrausti tos įmonės produktų įvežimą į jų teritoriją.Remiantis 12 straipsnyje nustatyta tvarka, šie suteikti įgaliojimai gali būti atšaukti, jeigu ekspertų papildomo patikrinimo, atlikto 5a straipsnyje apibrėžtomis sąlygomis, išvados suteikia tokiam atšaukimui pagrindą."6 straipsnisĮterpiami šie straipsniai:"5a straipsnisValstybių narių veterinarijos ekspertai ir Komisija atlieka nuolatinius patikrinimus vietoje, kad būtų užtikrinta, jog patvirtintos įmonės iš tikrųjų taiko šios direktyvos, ypač jos I priedo I, II ir III skyrių, nuostatas. Ekspertai praneša Komisijai apie atliktus patikrinimus.Valstybė narė, kurios teritorijoje atliekamas patikrinimas, teikia savo pareigas vykdantiems ekspertams visą būtiną paramą.Komisija valstybių narių pasiūlymu skiria valstybėse narėse atsakingus už šiuos patikrinimus ekspertus; jie turi būti kitos valstybės narės, bet ne tos, kurioje atliekamas patikrinimas, piliečiai, o 5 straipsnio 3 ir 4 dalyse nustatytais atvejais – valstybės narės, nedalyvaujančios ginče, piliečiai.Šie patikrinimai atliekami Bendrijos, kuri padengia išlaidas, vardu.Nuostatos, įgyvendinančios šį straipsnį, ypač kalbant apie pirmoje pastraipoje nurodytų patikrinimų atlikimo dažnumą ir būdą, taisyklės, reglamentuojančios veterinarijos gydytojų skyrimą, ir tvarka, kurios oficialiai paskirti veterinarijos gydytojai privalo laikytis rengdami ataskaitą, nustatomos laikantis 12a straipsnyje išdėstytos tvarkos.""5b straipsnisNe skerdykloje esančios šaldyklų patalpos arba pjaustymui skirtos patalpos, jeigu jose saugoma šviežia paukštiena, lieka oficialiai paskirto veterinarijos gydytojo priežiūroje.Valstybės narės, kurios teritorijoje yra šaldyklų patalpa, jeigu joje saugoma šviežia paukštiena, kompetentinga centrinė valdžios institucija atsako už to sandėlio patvirtinimą ir tokio patvirtinimo atšaukimą."7 straipsnis6 straipsnis keičiamas šiuo straipsniu:"6 straipsnisNepažeidžiant 3 straipsnio 3 dalies ir iki įsigaliojant Bendrijos nuostatoms, ši direktyva neturi poveikio valstybių narių nuostatoms:a) dėl sąlygų, kurių turi būti laikomasi, kad būtų patvirtintos 5b straipsnyje minimos šaldyklos, ir dėl tokio patvirtinimo atšaukimo;b) dėl naminių paukščių apdorojimo medžiagomis, dėl kurių šviežios paukštienos vartojimas gali būti pavojingas arba žalingas žmogaus sveikatai, ir dėl naminių paukščių tokių medžiagų, kaip antibiotikai, estrogenai, tyrostatai, mėsos minkštikliai, pesticidai, herbicidai, arba medžiagų, turinčių arseno ar stibio, absorbavimo;c) dėl kitų medžiagų dėjimo į šviežią paukštieną ir jos apdorojimo jonizuojančiais bei ultravioletiniais spinduliais."8 straipsnis8 straipsnyje įrašas "XI skyrius" keičiamas įrašu "VIII skyrius".9 straipsnis9 straipsnyje įrašas "5 straipsnio 4 dalis" keičiama įrašu "antrasis 5 straipsnio 3 dalies antros pastraipos antrasis sakinys".10 straipsnisĮterpiamas šis straipsnis:"12a straipsnis1. Kai turi būti laikomasi šiame straipsnyje nustatytos tvarkos, Pirmininkas savo iniciatyva arba valstybės narės prašymu klausimus nedelsdamas siunčia Veterinarijos nuolatiniam komitetui (toliau – Komitetas), įkurtam 1968 m. spalio 15 d. Tarybos sprendimu.2. Valstybių narių Komitete balsai skaičiuojami taip, kaip nustatyta Sutarties 148 straipsnio 2 dalyje. Pirmininkas nebalsuoja.3. Komisijos atstovas pateikia priemonių, kurios turi būti patvirtintos, projektą. Komitetas savo nuomonę dėl tokių priemonių pareiškia per tokį laiką, kurį nustato pirmininkas, atsižvelgdamas į pateikto nagrinėti klausimo skubumą. Nuomonės patvirtinamos 41 balso dauguma.4. Komisija patvirtina priemones ir, kai jos atitinka Komiteto nuomonę, jas nedelsdama taiko. Kai priemonės neatitinka Komiteto nuomonės arba nuomonė nepareiškiama, Komisija nedelsdama pateikia Tarybai pasiūlymą dėl priemonių, kurios turi būti patvirtintos. Taryba patvirtina priemones kvalifikuotąja balsų dauguma.Jeigu Taryba per tris mėnesius nuo pasiūlymo įteikimo dienos nepatvirtina jokių priemonių, pasiūlytas priemones patvirtina ir jas nedelsdama taiko Komisija, nebent Taryba paprastąja balsų dauguma yra nusprendusi kitaip."11 straipsnis14 straipsnis keičiamas šiuo straipsniu:"14 straipsnis1. Valstybės narės draudžia taikyti šiuo metu naudojamą naminių paukščių atšaldymo "Spinchiller" procesą. Šis draudimas įsigalioja tik po 18 mėnesių nuo šio straipsnio 2 dalyje minimos ataskaitos pateikimo dienos, bet ne vėliau kaip 1978 m. sausio 1 d.2. Pasitarusi su valstybėmis narėmis Veterinarijos nuolatiniame komitete, Komisija iki 1976 m. liepos 1 d. pateikia Tarybai ataskaitą dėl atšaldymo procesų, kuriems netaikomas šio straipsnio 1 dalyje nustatytas draudimas."12 straipsnis15 straipsnis keičiamas šiuo straipsniu:"15 straipsnisIki įsigaliojant Bendrijos nuostatoms dėl šviežios paukštienos importo iš trečiųjų šalių, tokiam importui valstybės narės taiko nuostatas, kurios yra bent jau lygiavertės nustatytosioms šioje direktyvoje.Įvežta šviežia paukštiena leidžiama prekiauti ją įvežusioje valstybėje narėje. Mėsa visais atvejais negali būti paženklinta I priedo X skyriuje nurodytu sveikumo ženklu, jeigu tai – supjaustyta arba be kaulų mėsa, ji turi būti apdorota laikantis 3 straipsnio 1 dalies B pastraipos reikalavimų.Prekiaujant Bendrijoje toliau laikomasi kiekvienos valstybės narės nacionalinės teisės nuostatų."13 straipsnisĮterpiami šie straipsniai:"15a straipsnisKomisijos pasiūlymu Taryba iki 1976 m. gruodžio 31 d. vienbalsiai patvirtina nuostatas, taikomas šviežiai mėsai, kuri yra malta, smulkiai sumalta ar panašiu būdu susmulkinta; šiuo tikslu Komisija iki 1976 m. liepos 31 d. pateikia Tarybai pasiūlymą. Tol, kol įsigalios Tarybos patvirtintos nuostatos dėl mėsos, kuri minima šiame straipsnyje, taikomi nacionalinės teisės aktai.15b straipsnisKomisijos pasiūlymu Taryba iki 1978 m. sausio 1 d. vienbalsiai patvirtina temperatūrą, kurią reikia palaikyti pjaustant mėsą, išimant iš jos kaulus ir įpakuojant, pastarasis veiksmas yra toks, koks nustatytas I priedo XIII skyriaus 47 ir 48 dalyse, nepažeidžiant I priedo VIII skyriaus 37 dalies antrame ir trečiame punkte nustatytų nuostatų."14 straipsnis16 straipsnis iš dalies keičiamas taip:a) žodžiai "ir 16a straipsnio" įterpiami po frazės "Nepažeisdamos 14 straipsnio";b) b punkte frazė "daugiausia per penkerius metus nuo šios direktyvos paskelbimo" pakeičiama žodžiais "1977 m. sausio 1 d."15 straipsnisĮterpiamas šis straipsnis:"16a straipsnisTačiau, jeigu jų teritorijoje įsigyjama šviežia paukštiena ir ja prekiaujama ir nepaisant 16 straipsnio b punkto reikalavimų,a) nesibaigus 16 straipsnio b punkte nurodytam laikui valstybės narės jų teritorijose esančioms skerdykloms arba pjaustymui skirtoms patalpoms, vykdžiusioms šią veiklą iki 1975 m. vasario 15 d. ir aiškiai to prašančioms, gali suteikti:- papildomą laiką, ne vėliau kaip iki 1977 m. rugpjūčio 15 d., prisiderinti prie I priedo I ir II skyrių nuostatų,- papildomą laiką, ne vėliau kaip iki 1979 m. rugpjūčio 15 d., prisiderinti prie nuostatų dėl įmonių priežiūros ir šioje direktyvoje nustatytų ante mortem ir post mortem patikros reikalavimų,- papildomą laiką, ne vėliau kaip iki 1981 m. rugpjūčio 15 d., prisiderinti prie I priedo V skyriuje nustatytų nuostatų dėl skerdimo ir išdarinėjimo.Valstybės narės skerdyklų ir pjaustymui skirtų patalpų, kurioms taikoma nukrypti leidžianti nuostata, sąrašą kartu su tokioms skerdykloms ir išpjaustymo patalpoms taikomų reglamentų visais daliniais pakeitimais nedelsdamos pateikia Komisijai;b) iki 1980 m. vasario 15 d. kasmetinis medicininis patikrinimas, nustatytas I priedo III skyriaus 12 poskyryje, privalomas tik nuo tos dienos, kurią Komisijos siūlymu turi vienbalsiai patvirtinti Taryba.Oficialiai paskirto veterinarijos gydytojo įsikišimas atliekant pjaustymui skirtų patalpų priežiūrą yra privalomas, kaip nustatyta šioje direktyvoje, tik nuo tos dienos, kurią Komisijos siūlymu turi vienbalsiai patvirtinti Taryba.Jeigu taikoma bet kuri šioje straipsnio dalyje nurodyta nukrypti leidžianti nuostata, draudžiama naudoti I priedo X skyriuje nustatytą sveikumo ženklą."16 straipsnisI priedas keičiamas šiuo tekstu:"I PRIEDASI SKYRIUSSKERDYKLOMS TAIKOMI HIGIENOS REIKALAVIMAI1. Skerdyklose privalo būti:a) patalpa arba dengta vieta, pakankamai didelė ir lengvai valoma bei dezinfekuojama, kurioje atliekama naminių paukščių ante mortem patikra;b) speciali patalpa arba dengta vieta, kurią galima lengvai valyti ir dezinfekuoti, skirta tik naminiams paukščiams, sergantiems arba įtariamiems sergant kokia nors liga;c) pakankamai didelė skerdyklos patalpa, kad apsvaiginimas ir kraujo nuleidimas vyktų atskiroje vietoje nuo pešimo ir bet kokio plikinimo. Bet koks tarpas tarp skerdyklos patalpos ir šios dalies a punkte minimos patalpos arba vietos, išskyrus siaurą plyšį, pro kurį tilptų tik skerstini naminiai paukščiai, turi turėti automatiškai užsiveriančias duris;d) išdarinėjimo ir ruošimo patalpa, pakankamai didelė išdarinėjimo darbams atlikti pakankamai toli nuo kitų darbo vietų arba, kad būtų išvengta užteršimo, atskirta nuo jų pertvara. Bet koks tarpas tarp darinėjimo ir ruošimo patalpos bei skerdyklos, išskyrus siaurą plyšį, pro kurį tilptų tik skerstini naminiai paukščiai, turi turėti automatiškai užsiveriančias duris;e) išsiuntimo patalpa, jei būtina;f) viena ar daugiau pakankamai didelių atšaldymo arba šaldymo patalpų;g) patalpa arba vieta plunksnoms surinkti, nebent jos būtų laikomos atliekomis;h) specialios rakinamos patalpos laikinai sulaikytai paukštienai ir nesveikai mėsai, kuri pripažintai netinkama žmonių maistui, ir atliekoms atskirai saugoti, jeigu tokia mėsa ir atliekos iš skerdyklos nėra šalinamos kasdien;i) speciali patalpa, skirta tik techniškai apdoroti arba naikinti pagal šios dalies 32 dalį deklaruotą netinkama žmonių maistui paukštieną, mėsą, kurios pagal 33 dalį negalima vartoti žmonių maistui, ir skerdimo atliekas bei šalutinius produktus, skirtus pramonės tikslams, jeigu pastate atliekamas toks techninis apdorojimas arba naikinimas;j) persirengimo kambariai, praustuvai, dušai ir tualetai su prietaisais vandeniui nuleisti; įėjimas į tualetus turi būti įrengtas ne tiesiai iš darbo kambarių; iš praustuvų čiaupų turi tekėti karštas ir šaltas vanduo, čia turi būti priemonių rankoms valyti ir dezinfekuoti bei vienkartinių rankšluosčių. Praustuvai turi būti įrengti šalia tualetų. Nuo 1980 m. vasario 15 d. juose turi būti įrengti čiaupai, nereguliuojami mechaniniu būdu;k) specialiai įrengta mėšlavietė, nebent mėšlas būtų tuoj pat ir higieniškai pašalinamas;l) vieta ir atitinkami įrenginiai narvams ir transporto priemonėms valyti bei dezinfekuoti;m) tinkamai įrengta rakinama tik veterinarinei tarnybai skirta patalpa;n) darbo kambariuose tinkama įranga rankoms ir įrankiams valyti bei dezinfekuoti; tokia įranga turi būti kuo arčiau darbo vietų; čiaupai turi būti įrengti taip, kad jų nereikėtų reguliuoti ranka; šiose patalpose turi būti šalto ir karšto vandens, valymo ir dezinfekavimo priemonių bei vienkartinių rankšluosčių; vandens instrumentams plauti temperatūra turi būti ne žemesnė kaip + 82 °C;o) įranga, su kuria bet kuriuo metu būtų galima veiksmingai atlikti šioje direktyvoje nurodytus veterinarinius patikrinimus;p) tinkama teritoriją juosianti siena arba kitos ją apribojančios priemonės;q) nepažeidžiant šios dalies a, b, c ir d punktų, tinkama pertvara tarp švarių ir užterštų pastato dalių;r) a–j punktuose nurodytose patalpose turi būti:- vandeniui atspari, lengvai valoma ir dezinfekuojama, puvimui atspari grindų danga, įrengta taip, kad ją būtų lengva nusausinti,- glotnios užapvalintais kampais sienos, bent per du metrus nuo apačios padengtos šviesia plaunama danga arba dažais;s) tinkama ventiliacija ir, jei reikia, garų rinkiklis;t) tinkamas natūralus arba dirbtinis apšvietimas, kuris neiškreiptų spalvų patalpose, skirtose gyviems arba paskerstiems naminiams paukščiams laikyti;u) įranga pakankamam tik geriamojo vandens tiekimui su spaudimu; tačiau išskirtiniais atvejais gali būti leista tiekti netinkamą gerti vandenį garams gauti, gaisrui gesinti, šaldymo įrangai aušinti ir plunksnoms šalinti hidrauliniu būdu, jeigu imamasi tinkamų priemonių, užtikrinančių, kad nebus užteršimo, ir tam skirti vamzdžiai turi būti įrengti taip, kad šio vandens nebūtų galima panaudoti kitiems tikslams;Netinkamo gerti vandens vamzdžiai turi aiškiai skirtis nuo geriamojo vandens vamzdžių ir nebūti nutiesti per patalpas, kuriose yra mėsa.Tačiau išskirtiniais atvejais iki 1980 m. vasario 15 d. gali būti išduotas leidimas nutiesti netinkamą gerti vandenį tiekiančius vamzdžius per skerdyklų, naudotų iki 1975 m. vasario 15 d., patalpas, kuriose tvarkoma mėsa, jeigu vamzdžių atkarpose, nutiestose per minėtas patalpas, neįrengti čiaupai arba išleidimo angos;v) pakankamai karšto geriamo vandens, tiekiamo esant slėgiui;w) nuotekų išleidimo sistema, įrengta laikantis higienos reikalavimų;x) tinkama apsaugos nuo kenkėjų (vabzdžių, graužikų ir pan.) įranga;y) instrumentai ir darbo įrankiai, taip pat naminių paukščių laikymo įrenginiai, kurie turi sąlytį su jais, pagaminti iš nerūdijančios medžiagos ir kuriuos lengva valyti bei dezinfekuoti; ypač draudžiama naudoti medieną;z) specialūs orui ir vandeniui nepralaidūs, nerūdijantys konteineriai mėsai, pagal 32 dalį pripažintai netinkama maistui, laikyti ir kurių neįmanoma jėga atidaryti.II SKYRIUSPJAUSTYMUI SKIRTOMS PATALPOMS TAIKOMI HIGIENOS REIKALAVIMAI2. Pjaustymui skirtose patalpose privalo būti:a) atšaldymo patalpa, pakankamai didelė mėsai laikyti;b) patalpa mėsai pjaustyti ir kaulams iš mėsos išimti bei įpakavimo darbams, nurodytiems 48 dalyje, atlikti;c) patalpa įpakavimo darbams, nurodytiems 47 dalyje, ir mėsos išsiuntimo darbams atlikti;d) tinkamai įrengta rakinama patalpa, skirta tik veterinarinei tarnybai;e) persirengimo kambariai, praustuvai, dušai ir tualetai su prietaisais vandeniui nuleisti; įėjimas į tualetus turi būti įrengtas ne tiesiai iš darbo kambarių; iš praustuvų čiaupų turi tekėti karštas ir šaltas vanduo, čia turi būti priemonių rankoms valyti ir dezinfekuoti bei vienkartinių rankšluosčių. Praustuvai turi būti įrengti šalia tualetų. Nuo 1980 m. vasario 15 d. juose turi būti įrengti čiaupai, nereguliuojami mechaniniu būdu;f) specialūs orui ir vandeniui nepralaidūs, nerūdijantys konteineriai, turintys dangčius ir sklendes, kad leidimo neturintys asmenys negalėtų nieko iš konteinerių išimti, ir skirti mėsai arba skerdenos atliekoms, kurios netinka maistui, arba rakinama patalpa, skirta tokiai mėsai arba skerdenos atliekoms, jeigu jų susidaro didelis arba pakankamas kiekis, kad reikėtų tokios patalpos, arba jeigu jos nėra pašalinamos arba sunaikinamos pasibaigus kiekvienai darbo dienai;g) šio skyriaus a punkte nurodytose patalpose turi būti:- vandeniui atspari, lengvai valoma ir dezinfekuojama, puvimui atspari grindų danga, paklota taip, kad ją būtų lengva nusausinti,- glotnios suapvalintais kampais sienos, bent per du metrus nuo apačios padengtos šviesia plaunama danga arba dažais;h) šio skyriaus b punkte nurodytose patalpose turi būti:- vandeniui atspari, lengvai valoma ir dezinfekuojama, puvimui atspari grindų danga, paklota taip, kad ją būtų lengva nusausinti; vanduo nuleidžiamas po danga įrengtais grioveliais link kanalizacijos su įrengtomis gaudyklėmis ir grotelėmis,- glotnios suapvalintais kampais sienos, bent per du metrus nuo apačios padengtos šviesia plaunama danga arba dažais;i) vėsinimo įranga šio skyriaus a punkte nurodytose patalpose, kad jose mėsa būtų laikoma esant ne aukštesnei kaip + 4 °C temperatūrai;j) termometras arba užrašantis termometras pjaustymui skirtoje patalpoje;k) įranga, su kuria bet kuriuo metu būtų galima veiksmingai atlikti šioje direktyvoje nurodytus veterinarinius patikrinimus;l) įrenginiai, tinkamai ventiliuojantys patalpas, kuriose tvarkoma mėsa;m) tinkamas natūralus arba dirbtinis apšvietimas, kuris patalpose, kuriose tvarkoma mėsa, neiškreiptų spalvų;n) įranga pakankamam tik geriamojo vandens tiekimui su spaudimu; tačiau išskirtiniais atvejais gali būti leista tiekti netinkamą gerti vandenį garams gauti, gaisrui gesinti ir šaldymo įrangai aušinti, jeigu tam skirti vamzdžiai įrengti taip, kad šio vandens nebūtų galima panaudoti kitiems tikslams.Netinkamo gerti vandens vamzdžiai turi aiškiai skirtis nuo geriamojo vandens vamzdžių ir nebūti nutiesti per patalpas, kuriose apdorojama arba saugoma mėsa.Tačiau išskirtiniais atvejais iki 1980 m. vasario 15 d. gali būti išduotas leidimas nutiesti netinkamą gerti vandenį tiekiančius vamzdžius per pjaustymui skirtas patalpas, naudotas iki 1975 m. vasario 15 d., kuriose tvarkoma mėsa, jeigu vamzdžių atkarpose, nutiestose per minėtas patalpas, neįrengti čiaupai arba išleidimo angos;o) įranga pakankamam karšto geriamojo vandens tiekimui esant slėgiui;p) nuotekų išleidimo sistema, įrengta laikantis higienos reikalavimų;q) patalpose, kuriose apdorojama mėsa, tinkama įranga rankoms ir įrankiams valyti bei dezinfekuoti; tokia įranga turi būti kuo arčiau darbo vietų; čiaupai turi būti įrengti taip, kad jų nereikėtų reguliuoti ranka; šiose patalpose turi būti šalto ir karšto vandens, valymo ir dezinfekavimo priemonių bei vienkartinių rankšluosčių; vandens instrumentams plauti temperatūra turi būti ne žemesnė kaip + 82 °C;r) higienos reikalavimus atitinkanti įranga mėsai tvarkyti ir konteineriai mėsai saugoti taip, kad nei mėsa, nei konteineriai nebūtų dedami tiesiai ant grindų;s) tinkama apsaugos nuo kenkėjų (vabzdžių, graužikų ir pan.) įranga;t) instrumentai ir darbo įrankiai, pavyzdžiui, pjaustymui skirti stalai, stalai su nuimamais pjaustymo stalviršiais, konvejerių juostos ir pjūklai, pagaminti iš nerūdijančios medžiagos, kurie neužterštų mėsos ir kuriuos lengva valyti bei dezinfekuoti; ypač draudžiama naudoti medieną.III SKYRIUSĮMONIŲ PERSONALO, PATALPŲ, ĮRANGOS IR INSTRUMENTŲ HIGIENOS REIKALAVIMAI3. Personalas, patalpos, įranga ir instrumentai turi būti visiškai švarūs.a) Personalas visų pirma turi dėvėti šviesios spalvos ir lengvai plaunamus švarius darbo drabužius ir galvos apdangalus. Skerdikai ir mėsą tvarkantys darbininkai darbo metu privalo plautis ir dezinfekuoti rankas keletą kartų per dieną ir po kiekvienos pertraukos imdamiesi darbo. Asmenys, lietę sergančius gyvulius arba užkrėstą mėsą, turi po to nedelsdami švariai vandeniu nusiplauti plaštakas ir rankas karštu vandeniu ir jas išdezinfekuoti. Rūkyti darbo patalpose ir sandėliuose draudžiama;b) į patalpas neleidžiami jokie gyvūnai. Kalbant apie skerdyklas, šis draudimas netaikomas skerdyklos darbiniams gyvūnams, skerdimui skirtiems naminiams paukščiams ir 1 straipsnyje nepaminėtiems triušiams arba paukščiams, kurie skirti nedelsiant paskersti, jeigu jie tuo metu nėra laikomi, skerdžiami, ruošiami arba saugomi tose pačiose patalpose kartu su naminiais paukščiais.Tačiau tose valstybėse narėse, kurios nustatė, kad paukščiai turi būti skerdžiami laikantis šios direktyvos nuostatų, tokių paukščių šviežia mėsa gali būti saugoma tose pačiose patalpose, kaip ir 1 straipsnio 1 dalyje nurodytų rūšių naminių gyvūnų šviežia mėsa.Graužikai, vabzdžiai ir kiti kenkėjai turi būti sistemingai naikinami;c) 1 dalies a, b, c ir d punktuose ir 2 dalies b ir c punktuose nurodytos patalpos turi būti valomos ir dezinfekuojamos tada, kai reikia, ir būtinai kiekvienos darbo dienos pabaigoje;d) narvai naminiams paukščiams vežti turi būti pagaminti iš nerūdijančių medžiagų, lengvai valomi bei dezinfekuojami. Jie turi būti valomi ir dezinfekuojami kiekvieną kartą juos ištuštinus;e) skerdimui, mėsai tvarkyti ir saugoti naudojama įranga bei instrumentai turi būti švarūs ir tvarkingi. Jie turi būti valomi ir dezinfekuojami keletą kartų per darbo dieną, darbo dienos pabaigoje ir prieš juos vėl naudojant, jeigu jie buvo užteršti, ypač ligas sukeliančiais mikrobais;f) konteineriai su nesveika, netinkama žmonių maistui mėsa ir skerdenos atliekomis iškraunami juos panaudojus ir valomi bei dezinfekuojami kiekvieną kartą juos iškrovus.4. Patalpos, įrankiai, darbo įranga ir mašinos, naudojami skerdimui, mėsos tvarkymui ir saugojimui, turi būti naudojami tik šiems tikslams.5. Paukštienos ir paukštienos konteinerių negalima dėti tiesiai ant grindų.6. Nupešus plunksnas jas būtina nedelsiant pašalinti.7. Valikliai, dezinfekuojančios medžiagos ir pesticidai neturi pakenkti mėsos tinkamumui vartoti.8. Visiems šiems tikslams būtina naudoti geriamą vandenį.Tačiau esant 1 dalies u punkte ir 2 dalies n punkte nustatytoms sąlygoms, gali būti leista netinkamą gerti vandenį naudoti garams gauti, gaisrui gesinti, šaldymo įrangai aušinti ir plunksnoms šalinti.9. Patalpose, kuriose apdorojama arba sandėliuojama mėsa, draudžiama ant grindų barstyti pjuvenas arba bet kurias panašias medžiagas.10. Mėsa pjaustoma taip, kad būtų išvengta bet kokio užteršimo. Visos kaulų atplaišos ir kraujo krešuliai pašalinami. Po supjaustymo mėsa, kuri nėra skirta žmonių maistui, dedama į 2 dalies f punkte nurodytus konteinerius tokia, kokia buvo atpjauta.11. Skersti arba tvarkyti mėsą draudžiama asmenims, kurie gali mėsą užkrėsti, ypač tiems:a) kurie serga arba yra įtariami sergant vidurių šiltine, A ir B tipo paratifu, infekciniu enteritu (salmonelioze), dizenterija, infekciniu hepatitu, skarlatina arba yra šių ligų nešiotojai;b) kurie serga arba yra įtariami sergant užkrečiama arba infekcine tuberkulioze;c) kurie serga arba yra įtariami sergant užkrečiama arba infekcine odos liga;d) kurių kita tuo pačiu metu atliekama veikla skerdžiant arba tvarkant mėsą gali būti šviežios mėsos užkrėtimo mikrobais priežastimi;e) kurių rankos yra sutvarstytos, išskyrus tuos atvejus, kai žaizda neužkrečiama ir naudojama vandeniui nelaidi tvarsliava.12. Su šviežia mėsa dirbantys žmonės privalo turėti medicinos pažymą. Joje turi būti parašyta, kad nėra jokių kliūčių jiems dirbti tokį darbą; kiekvienais metais ir oficialiai paskirtam veterinarijos gydytojui pareikalavus pažyma atnaujinama; oficialiai paskirtam veterinarijos gydytojui pažyma turi būti visuomet prieinama;IV SKYRIUSANTE MORTEM SVEIKATOS PATIKRA13. Paukščiams, kurie skirti skersti, per 24 valandas nuo jų atvežimo į skerdyklą turi būti atlikta ante mortem patikra. Patikra turi būti pakartota prieš pat skerdimą, jeigu nuo ante mortem patikros yra praėję daugiau kaip 24 valandos.14. Ante mortem patikra gali apsiriboti pervežimo metu gautų sužeidimų paieška, jeigu per paskutines 24 valandas naminiai paukščiai buvo patikrinti jų kilmės ūkyje ir buvo nustatyta, kad jie yra sveiki. Be to, turi būti įrodytas į skerdyklą atvežtų naminių paukščių tapatumas. Ante mortem patikra gali apsiriboti pervežimo metu gautų sužeidimų paieška, jeigu per paskutines 24 valandas naminiai paukščiai buvo patikrinti jų kilmės ūkyje ir buvo nustatyta, kad jie yra sveiki. Be to, turi būti įrodytas į skerdyklą atvežtų naminių paukščių tapatumas.15. Ante mortem patikra turi būti atliekama esant tinkamam apšvietimui.16. Patikros metu turi būti nustatyta:a) ar naminiai paukščiai neserga kuria nors liga, kuria gali užsikrėsti žmonės arba gyvūnai, ir ar nėra kokių nors tos ligos požymių, ir ar paukščio bendra būklė nerodo, kad jis gali ta liga susirgti;b) ar nematyti kurios nors ligos požymių ar sutrikimų, kenkiančių bendrai paukščių būklei ir galinčių padaryti mėsą netinkama žmonių maistui.17. Naminiai paukščiai, sergantys vištų (paukščių) maru, Niukaslio liga, pasiutlige, salmonelioze, cholera arba ornitoze, paskelbiami netinkamais maistui.18. Gyvūnai negali būti skerdžiami kaip šviežia mėsa, skirta žmonių maistui, jeigu remiantis:- tuo, kad skerdyklose yra nesveikų naminių paukščių,- sveikatos informacija apie jų kilmę,yra nustatoma, kad jie buvo laikomi kartu su paukščiais, sergančiais vištų (paukščių) maru, Niukaslio liga, pasiutlige, salmonelioze, cholera arba ornitoze tokiomis aplinkybėmis, kad galėjo būti užkrėsti.19. Šio skyriaus 16, 17 arba 18 papunkčiuose minimi naminiai paukščiai turi būti skerdžiami atskirai, paskerdus visus kitus naminius paukščius.V SKYRIUSSKERDIMO HIGIENOS REIKALAVIMAI20. Naminiai paukščiai, įvežti į skerdyklos patalpas, turi būti skerdžiami nedelsiant po to, kai jie apsvaiginami.Tačiau leidžiama neapsvaiginti, jeigu tai draudžia religiniai papročiai.21. Kraujas nuleidžiamas ir visiškai išleidžiamas saugant, kad nebūtų užteršta už skerdimo vietos esanti aplinka.22. Paskersti paukščiai tuoj pat ir visiškai nupešami.23. Darinėjama turi būti nedelsiant. Skerdena turi būti perpjaunama taip, kad būtų galima apžiūrėti ertmes ir visus vidaus organus. Todėl kepenys, blužnis ir virškinamasis traktas turi būti išimti iš skerdenos jos neužteršiant ir neliečiant natūralių šių vidaus organų raiščių iki tikrinimo.24. Po patikrinimo vidaus organai, kurie buvo išimti, turi būti nedelsiant išimami iš skerdenos, o žmonių maistui netinkamos dalys iškart pašalinamos.Skerdenos ertmėje likę vidaus organai arba jų dalys, išskyrus inkstus, turi būti visiškai išimami, jeigu įmanoma, laikantis patenkinamų higienos sąlygų.25. Draudžiama paukštieną išpūsti, valyti su pašluoste arba prikimšti skerdeną bet ko kito, išskyrus skerdykloje paskerstų naminių paukščių valgomas skerdenos atliekas.26. Kol nebaigiama tikrinti, skerdenos negalima kapoti, išvežti arba apdoroti. Oficialiai paskirtas veterinarijos gydytojas gali nurodyti bet kokį kitą patikrai reikalingą tvarkymo būdą.27. Sulaikyta mėsa, kuri paskelbiama netinkama žmonių maistui pagal 32 dalį arba kurios neleidžiama vartoti žmonių maistui pagal 33 dalį, taip pat plunksnos ir atliekos turi būti kuo greičiau išnešamos į patalpas, vietas arba konteinerius, nurodytus šio priedo 1 dalies g, h ir i punktuose, ir tvarkomi taip, kad užterštumas būtų kuo mažesnis.28. Šviežia paukštiena, ją patikrinus ir išdarinėjus, turi būti nedelsiant nuvalyta ir atšaldyta laikantis higienos reikalavimų.VI SKYRIUSPOST MORTEM SVEIKATOS PATIKRA29. Visos tik paskersto gyvūno dalys turi būti tikrinamos.30. Post mortem sveikatos patikra turi būti atliekama esant tinkamam apšvietimui.31. Post mortem sveikatos patikrinimą sudaro:a) išorinis paskersto gyvūno apžiūrėjimas;b) jei reikia, paskersto gyvūno palpacija ir įpjovų darymas;c) konsistencijos, spalvos, kvapo ir, tam tikrais atvejais, skonio pakitimų tikrinimas;d) jei reikia, laboratoriniai tyrimai.VII SKYRIUSOFICIALIAI PASKIRTO VETERINARIJOS GYDYTOJO SPRENDIMAS, ATLIEKANT POST MORTEM PATIKRĄ32. 1. Paukštiena skelbiama visiškai netinkama maistui, jeigu post mortem patikros metu nustatoma:- kad paukštis nugaišo, o ne buvo paskerstas,- bendras užterštumas,- dideli pažeidimai ir echimozė,- nenormalus kvapas, spalva ir skonis,- puvimas,- nenormali mėsos konsistencija,- kacheksija,- edema,- ascitas,- gelta,- užkrečiamoji liga,- aspergiliozė,- toksoplazmozė,- gausi parazitų invazija poodyje ir raumenyse,- piktybiniai arba daugybiniai navikai,- leukozė,- apnuodijimas.2. Paskersto gyvūno dalys su tam tikrų vietų sužalojimais arba užteršimu, nekenkiančiu likusios mėsos kokybei, skelbiamos netinkamomis žmonių maistui.33. Maistui netinka atidalinta nuo skerdenos galva, išskyrus liežuvį, ir šie vidaus organai: trachėja, nuo skerdenos pagal 24 poskyrio reikalavimus atskirti plaučiai, stemplė, gūžys, žarnos ir tulžies pūslė.VIII SKYRIUSNUOSTATOS DĖL MĖSOS, SKIRTOS SUPJAUSTYTI34. Skerdena supjaustoma į dalis ir iš mėsos išimami kaulai tik pjaustymui skirtose patalpose.35. Įmonės savininkas arba jo atstovas padeda atlikti įmonės priežiūrą, ypač visus tvarkymo darbus, kurie yra laikomi būtinais, ir aprūpina priežiūros tarnybą visomis būtinomis darbui priemonėmis; visų pirma oficialiai paskirtam veterinarijos gydytojui, kuris yra atsakingas už priežiūrą, pareikalavus, savininkas privalo galėti nurodyti į jo įmonę atvežtos mėsos kilmę.36. Mėsą, kuri neatitinka 3 straipsnio 1 dalies B pastraipos b punkto reikalavimų, galima padėti į patvirtintas pjaustymui skirtas patalpas, jeigu mėsa saugoma specialiai tam skirtose vietose; ji turi būti pjaustoma kitoje vietoje ir kitu laiku, negu šiuos reikalavimus atitinkanti šviežia mėsa. Oficialiai paskirtas veterinarijos gydytojas turi turėti galimybę bet kuriuo metu laisvai patekti į šaldyklų ir visas darbo patalpas, kad užtikrintų, jog griežtai laikomasi pirmiau minėtų nuostatų.37. Tik atvežta šviežia mėsa, kurią reikia supjaustyti, turi būti dedama į pjaustymui skirtą patalpą ir tol, kol nėra tvarkoma, – į 2 dalies a punkte nurodytą patalpą; mėsą būtina laikyti patalpoje esant pastoviai ne aukštesnei kaip + 4 °C temperatūrai.Tačiau nepaisant 28 poskyrio reikalavimų, mėsą galima vežti tiesiai iš skerdyklos į pjaustymui skirtą patalpą.Tokiais atvejais skerdykla ir pjaustymui skirtos patalpos turi būti pakankamai arti viena nuo kitos ir tame pačiame skyriuje arba pastate, kadangi mėsa, kurią reikia supjaustyti, iš vienos patalpos į kitą turi būti vienos operacijos metu pervežta iš skerdyklos einančia mechaniškai valdoma mėsos tvarkymo sistemos papildoma linija ir nedelsiant supjaustyta. Tik užbaigus nurodytus pjaustymo ir įpakavimo darbus mėsa turi būti vežama į 2 dalies a punkte nurodytą atšaldymo patalpą.38. Mėsa turi būti pristatyta, kaip reikalaujama, į 2 dalies b punkte nurodytas patalpas. Tik užbaigus nurodytus pjaustymo ir įpakavimo darbus mėsa turi būti vežama į 2 dalies a punkte nurodytą atšaldymo patalpą.39. Pjaustyti mėsą galima tik tada, kai mėsa yra atvėsinta iki + 4 °C, išskyrus tą atvejį, kai mėsa supjaustoma dar šilta.40. Draudžiama valyti šviežią mėsą su pašluoste.IX SKYRIUSSUPJAUSTYTOS MĖSOS HIGIENOS KONTROLĖ41. Pjaustymui skirtų patalpų priežiūrą atlieka oficialiai paskirtas veterinarijos gydytojas.42. Oficialiai paskirto veterinarijos gydytojo atliekama priežiūra yra:a) įvežtos šviežios mėsos ir supjaustytos išvežtos iš patalpų mėsos apskaitos tikrinimas;b) šviežios mėsos, įvežtos į pjaustymui skirtas patalpas, veterinarinis patikrinimas;c) patalpų, įrengimų ir įrankių bei to, kaip personalas laikosi higienos reikalavimų tikrinimas;d) visų būtinų laboratoriniams tyrimams mėginių, skirtų nustatyti, pavyzdžiui, ar nėra kenksmingų bakterijų, priemaišų ar kitų neleistų naudoti cheminių medžiagų, paėmimas. Tokių tyrimų rezultatai įrašomi į žurnalą;e) visi kiti patikrinimai, kurie, jo manymu, padės laikytis šios direktyvos reikalavimų.X SKYRIUSŽENKLINIMAS SVEIKUMO ŽENKLU43. Ženklinimas sveikumo ženklu turi vykti oficialiai paskirto veterinarijos gydytojo atsakomybe, kuris šiam reikalui turi savo žinioje ir tvarko:a) instrumentus, skirtus dėti ant mėsos sveikumo ženklą, kurie įteikiami padėjėjams tik faktiniu ženklinimo metu ir tokiam laikui, kiek reikia šiam darbui atlikti;b) etiketes ir įvyniojimo medžiagas, ant kurių jau yra vienas iš 44 dalyje nurodytų antspaudų bei 44 dalyje nurodyti spaudai. Šių etikečių, fasuočių ir spaudų reikiamas skaičius įteikiamas padėjėjams tada, kai jie turi būti naudojami.44. 1. Ženklinimą sveikumo ženklu sudaro:a) - viršutinėje dalyje: eksportuojančios šalies pavadinimo dvi pirmosios didžiosios raidės lotyniškais rašmenimis,- centre: skerdyklos arba, tam tikrais atvejais, pjaustymui skirtų patalpų veterinarinio patvirtinimo numeris,- apatinėje dalyje: vienas ir šių sutrumpinimų: CEE, EEG, EWG, EØF arba EEC.Raidės ir skaičiai turi būti 0,2 cm dydžio;b) 6,5 x 4,5 cm dydžio ovalas, kuriame yra a punkte nurodyta informacija; raidės turi būti 0,8 cm, o skaičiai – 1,1 cm dydžio.2. Ženklinimui naudojama medžiaga turi atitikti visus higienos reikalavimus ir ant jos pateikiama 1 dalyje nurodyta informacija turi būti aiškiai įskaitoma.3. a) 1 dalies a punkte nurodytas sveikumo ženklas turi būti dedamas:- ant kiekvienos atskirai įpakuotos skerdenos įvyniojimo ar kitų įpakavimo medžiagų arba aiškiai matomas po jomis,- ant bendrai įpakuotų skerdenų prispaudžiant antspaudą ar kurį nors kitą ženklą, patvirtintą laikantis 12a straipsnyje nustatytos tvarkos,- ant nedideliais kiekiais įpakuotų skerdenų dalių ar skerdenų atliekų įvyniojimo ar kitų įpakavimo medžiagų arba aiškiai matomas po jomis;b) 1 dalies b punkte nurodytas sveikumo ženklas turi būti dedamas ant skerdenų, jų dalių arba skerdenų atliekų didelių pakuočių laikantis a punkte nustatytų reikalavimų.4. Jeigu sveikumo ženklas dedamas ant įvyniojimo medžiagų arba pakuotės laikantis šio poskyrio 3 punkte nustatytų reikalavimų,- jis turi būti dedamas taip, kad atidarant įvyniojimo medžiagą arba pakuotę sveikumo ženklas būtų sunaikintas, arba- įvyniojimo medžiaga arba pakuotė turi būti uždaryta taip, kad atidarius jos nebūtų galima dar kartą panaudoti.XI SKYRIUSSVEIKATOS SERTIFIKATAS45. Sveikatos sertifikato originalas, kuris iki paskirties vietos turi būti vežamas kartu su šviežia paukštiena, turi būti pakrovimo metu išduotas oficialiai paskirto veterinarijos gydytojo. Sveikatos sertifikato forma ir turinys turi atitikti IV priede pateiktą pavyzdį. Jis turi būti surašytas bent jau paskirties šalies kalba ir jame turi būti pateikta informacija, tiksliai apibrėžta IV priedo pavyzdyje.XII SKYRIUSSAUGOJIMAS46. Šviežia paukštiena, ją atšaldžius pagal 28 dalies reikalavimus, turi būti saugoma esant pastoviai ne aukštesnei kaip + 4 °C temperatūrai.XIII SKYRIUSPAKAVIMAS47. a) Pakuotės (pvz., dėklai arba kartoninės dėžės) turi atitikti visus higienos reikalavimus, ir ypač:- jos turi nepakenkti organoleptinėms mėsos savybėms,- jomis turi būti neperduodamos žmonių sveikatai žalingos medžiagos,- jos turi būti pakankamai tvirtos, kad tinkamai apsaugotų pervežamą ir tvarkomą mėsą;b) pakuotės gali būti dar kartą panaudotos mėsai, jei jos yra pagamintos iš nerūdijančios medžiagos, kurią lengva valyti ir kuri prieš tai buvo išvalyta ir išdezinfekuota.48. Jeigu šviežia paukštiena yra vyniojama į įpakavimo medžiagą (pavyzdžiui, plastiko lakštus), kuri tiesiogiai liečiasi prie mėsos, turi būti laikomasi higienos reikalavimų.Toks įpakavimas turi būti permatomas, bespalvis ir atitikti 47 dalies a punkto reikalavimus; jo negalima dar kartą naudoti mėsai įpakuoti.Paukštienos dalys arba skerdenos atliekos turi būti visada įpakuojamos į sandarų apsauginį apdangalą laikantis pirmiau nurodytų kriterijų.XIV SKYRIUSTRANSPORTO PRIEMONĖS49. Šviežia paukštiena turi būti vežama transporto priemonėmis arba konteineriais, sukonstruotais ir įrengtais taip, kad viso vežimo metu būtų palaikoma XII skyriuje nurodyta temperatūra.50. Šviežiai paukštienai skirtos transporto priemonės negali būti naudojamos gyvūnams ar kitiem produktams, galintiems pakenkti mėsai arba ją užteršti, vežti, nebent tos transporto priemonės iškrovus tokius produktus būtų švariai išvalytos, išdezinfekuotos ir, jei būtina, iš jų būtų pašalinti blogi kvapai.51. Šviežia paukštiena gali būti vežama kartu su medžiagomis, kurios gali jai pakenkti arba suteikti jai kvapą, tik jei imamasi atitinkamų apsaugos priemonių.52. Šviežia mėsa negali būti vežama transporto priemonėmis arba konteineriais, kurie yra nešvarūs ir neišdezinfekuoti.53. Oficialiai paskirtas veterinarijos gydytojas prieš kraunant mėsą užtikrina, kad transporto priemonės arba konteineriai ir krovimo sąlygos atitinka šio skyriaus higienos reikalavimus."17 straipsnisII priedas keičiamas šiuo tekstu:"II PRIEDASPADĖJĖJAMS TAIKOMI REIKALAVIMAI1. Padėjėjais gali būti priimti tik asmenys, kurie:a) pateikia iš kompetentingos institucijos teigiamą charakteristiką.Jeigu toks pažymėjimas yra išduotas ne valstybėje narėje, vietoje jo suinteresuotas asmuo gali padaryti pareiškimą prisiekdamas arba iškilmingai pasižadėdamas teisinės arba administracinės valdžios pareigūnų, notaro arba tos valstybės narės kvalifikuotos profesinės institucijos akivaizdoje;b) turi atitinkamą pagrindinį išsilavinimą;c) yra fiziškai pajėgūs dirbti tokį darbą;d) patikrinus jų sugebėjimus parodo tinkamą techninių žinių lygį.2. Nepažeidžiant I priedo III skyriaus 11 ir 12 dalių reikalavimų, dirbti padėjėjais nepriimami tokie asmenys, kurie:a) užsiima veikla, dėl kurios galėtų kilti pavojus užkrėsti šviežią paukštieną;b) dirba mėsininkais, vadovauja naminių paukščių skerdyklai arba joje užima kitas pareigas, prekiauja paukštiena arba naminių paukščių lesalu, dirba konsultantais naminių paukščių lesinimo klausimais, yra profesionalūs paukštininkai, dirba žemės ūkio įmonėje, arba dėl jų giminystės ar artimų ryšių galėtų nukentėti jų priimamų sprendimų nešališkumas.3. 1 dalies d punkte nurodytą žinių patikrinimą organizuoja valstybės narės kompetentinga centrinė institucija arba tos valstybės narės paskirta institucija. Patikrinimui gali būti atrenkami tik tie asmenys, kurie pateikia įrodymus, kad lankė oficialiai paskirto veterinarijos gydytojo vadovaujamą trijų mėnesių parengiamąjį apmokymą.4. 3 skyriuje nurodytas žinių patikrinimas susideda iš teorinės ir praktinės dalies ir apima šiuos dalykus:a) teorinė dalis:- pagrindinės žinios apie naminių paukščių anatomiją ir fiziologiją,- pagrindinės žinios apie naminių paukščių patologiją,- pagrindinės žinios apie naminių paukščių anatominę patologiją,- pagrindinės žinios apie higieną, ypač pramonės higieną,- naminių paukščių skerdimo, ruošimo, pakavimo ir vežimo būdai ir tvarka,- darbui reikalingų įstatymų ir kitų teisės aktų išmanymas;b) praktinė dalis:- skerstinų paukščių patikra ir įvertinimas,- paskerstų naminių paukščių patikra ir įvertinimas,- gyvūnų rūšių nustatymas, apžiūrint būdingas gyvūno dalis,- paskerstų naminių paukščių dalių, turinčių pakitimų, nustatymas ir atitinkami paaiškinimai,- patirtis atliekant post mortem patikrą, veikiant gamybos linijai."18 straipsnisIV priedas keičiamas šiuo tekstu:"IV PRIEDAS"+++++ TIFF +++++19 straipsnis1. Valstybės narės priima įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie, įsigalioję iki 1977 m. sausio 1 d., įgyvendina šią direktyvą.20 straipsnisŠi direktyva skirta valstybėms narėms.Priimta Briuselyje, 1975 m. liepos 10 d.Tarybos varduPirmininkasE. Colombo[1] OL C 127, 1974 10 18, p. 29.[2] OL C 116, 1974 10 30, p. 31.[3] OL L 55, 1971 3 8, p. 23.[4] OL L 202, 1974 7 24, p. 1.--------------------------------------------------