Svarbus teisinis pranešimas

|

31998L0058

1998 m. liepos 20 d. Tarybos direktyva 98/58/EB dėl ūkinės paskirties gyvūnų apsaugos

Oficialusis leidinys L 221 , 08/08/1998 p. 0023 - 0027 CS.ES skyrius 3 tomas 23 p. 316  - 320 ET.ES skyrius 3 tomas 23 p. 316  - 320 HU.ES skyrius 3 tomas 23 p. 316  - 320 LT.ES skyrius 3 tomas 23 p. 316  - 320 LV.ES skyrius 3 tomas 23 p. 316  - 320 MT.ES skyrius 3 tomas 23 p. 316  - 320 PL.ES skyrius 3 tomas 23 p. 316  - 320 SK.ES skyrius 3 tomas 23 p. 316  - 320 SL.ES skyrius 3 tomas 23 p. 316  - 320

		Tarybos direktyva 98/58/EB1998 m. liepos 20 d.dėl ūkinės paskirties gyvūnų apsaugosEUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 43 straipsnį,atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą [1],atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę [2],atsižvelgdama į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [3],kadangi visos valstybės narės ratifikavo Europos konvenciją dėl ūkinės paskirties gyvūnų apsaugos (toliau – Konvencija); kadangi Bendrija taip pat patvirtino šią Konvenciją Sprendimu 78/923/EEB [4] ir deponavo savo patvirtinimo dokumentą;kadangi Bendrija kaip Susitariančioji Šalis privalo taikyti Konvencijoje nustatytus principus;kadangi tie principai apima gyvūnų fiziologinius ir etologinius poreikius atitinkančio būsto, pašaro, vandens ir globos teikimą pagal nusistovėjusią patirtį ir mokslo žinias;kadangi Bendrijai taip pat reikia numatyti tolesnes galimybes vienodai taikyti Konvenciją ir jos rekomendacijas bei nustatyti konkrečias šios direktyvos taikymo taisykles;kadangi Europos Parlamentas savo 1987 m. vasario 20 d. rezoliucijoje dėl gyvūnų gerovės politikos [5] paragino Komisiją pateikti pasiūlymus dėl Bendrijos bendrus gyvulių auginimo aspektus apimančių taisyklių;kadangi Deklaracija Nr. 24, priimta kaip Europos Sąjungos sutarties Baigiamojo akto priedas, ragina Europos institucijas ir valstybes nares, rengiant ir įgyvendinant Bendrijos teisės aktus, ypač bendrosios žemės ūkio politikos srityje, deramai atsižvelgti į gyvūnų gerovės reikalavimus;kadangi skirtumai, galintys iškraipyti konkurencijos sąlygas, trukdo sklandžiai tvarkyti gyvūnų rinkos organizavimą;kadangi dėl to būtina nustatyti bendrus būtiniausius ūkinės paskirties gyvūnų apsaugos standartus, kad būtų galima užtikrinti racionalų gamybos plėtojimą ir palengvinti gyvūnų rinkos organizavimą; kadangi dėl to tikslinga atsižvelgti į Bendrijos taisyklėse jau nustatytas gyvūnų gerovės nuostatas;kadangi siekiant nustatyti būsimų Bendrijos iniciatyvų, kuriomis siekiama panaikinti konkurencijos iškraipymus, pobūdį, turėtų būti atliktas lyginamasis gyvūnų gerovės nuostatų, taikomų Bendrijoje ir tam tikrose šalyse, kurios nėra narės, patikrinimas bei pateiktas jų įvertinimas,PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:1 straipsnis1. Ši direktyva nustato būtiniausius ūkinei paskirčiai auginamų arba laikomų gyvūnų apsaugos standartus.2. Ji netaikoma:a) laukiniams gyvūnams;b) gyvūnams, skirtiems naudoti varžybose, parodose, kultūros ar sporto renginiuose ar kultūrinei ar sportinei veiklai;c) eksperimentiniams ar laboratoriniams gyvūnams;d) bestuburiams gyvūnams.3. Ši direktyva taikoma nepažeidžiant konkrečių Bendrijos taisyklių, nustatytų kituose teisės aktuose, ypač Direktyvose 88/166/EEB [6], 91/629/EEB [7] ir 91/630/EEB [8], kurios ir toliau taikomos.2 straipsnisŠioje direktyvoje naudojami šie apibrėžimai:1) "gyvūnas" bet kuris gyvūnas (įskaitant žuvis, roplius ar varliagyvius), auginamas arba laikomas maisto, vilnos, odos ar kailių gaminimo arba kitai ūkinei paskirčiai;2) "savininkas" arba "laikytojas" bet kuris fizinis ar juridinis asmuo arba asmenys, nuolat arba laikinai atsakingi už gyvūnus arba juos prižiūrintys;3) "kompetentinga institucija" kompetentinga institucija, apibrėžta 1990 m. birželio 26 d. Tarybos direktyvos 90/425/EEB dėl Bendrijos vidaus prekyboje tam tikrais gyvūnais ir produktais taikomų veterinarinių ir zootechninių patikrinimų, siekiant užbaigti vidaus rinkos kūrimą [9], 2 straipsnio 6 dalyje.3 straipsnisValstybės narės nustato nuostatas užtikrinant, kad savininkai arba laikytojai imtųsi visų atitinkamų priemonių, kad užtikrintų jų priežiūroje esančių gyvūnų gerovę ir kad tiems gyvūnams nebūtų be reikalo sukeliamas skausmas, kančios arba sužalojimai.4 straipsnisValstybės narės užtikrina, kad gyvūnų (išskyrus žuvis, roplius ar varliagyvius) auginimo arba laikymo sąlygos pagal nusistovėjusią patirtį ir mokslo žinias, atsižvelgiant į jų rūšį ir išsivystymo, prisitaikymo ir prijaukinimo lygį bei jų fiziologines ir etologines reikmes, atitiktų priede išdėstytas nuostatas.5 straipsnis1. Komisija teikia Tarybai pasiūlymus, kurių gali prireikti, kad Europos ūkinės paskirties gyvūnų apsaugos konvencija būtų vienodai taikoma, bei, remiantis moksliniu įvertinimu, rekomendacijas šios Konvencijos pagrindu ir bet kurias kitas atitinkamas konkrečias taisykles.2. Be to, kas penkeri metai, o pirmą kartą praėjus penkeriems metams nuo šios direktyvos įsigaliojimo, Komisija, remdamasi įgyvendinant šią direktyvą, ypač šio straipsnio 1 dalyje nurodytų priemonių, įgyta patirtimi bei technikos ir mokslo raida, pateikia Tarybai ataskaitą su atitinkamais pasiūlymais, paremtais ataskaitos išvadomis.3. Taryba pasiūlymus priima kvalifikuota balsų dauguma.6 straipsnis1. Valstybės narės užtikrina, kad kompetentinga institucija atliktų patikrinimus, kaip laikomasi šios direktyvos nuostatų. Tokie patikrinimai gali būti atliekami tuo pačiu metu kaip ir kitais tikslais atliekami patikrinimai.2. Nuo šio straipsnio 3 dalyje nustatyta tvarka nustatomos tam tikros datos, valstybės narės pateikia Komisijai patikrinimų, reikalaujamų pagal šio straipsnio 1 dalį, ataskaitas. Komisija šių ataskaitų santrumpas pateikia Veterinarijos nuolatiniam komitetui.3. Komisija iki 1999 m. liepos 1 d. 9 straipsnyje nustatyta tvarka pateikia pasiūlymus dėl to, kaip reikėtų suderinti:a) pagal šio straipsnio 1 dalį reikalaujamus patikrinimus;b) šio straipsnio 2 dalyje nurodytų ataskaitų formą, turinį ir pateikimo dažnumą.7 straipsnis1. Iškilus klausimui dėl vienodo šios direktyvos reikalavimų taikymo, Komisiją atstovaujantys veterinarijos ekspertai, bendradarbiaudami su kompetentingomis institucijomis:a) tikrina, ar valstybės narės laikosi minėtų reikalavimų;b) atlieka patikrinimus vietoje, siekdami užtikrinti, kad patikrinimai atliekami vadovaujantis šia direktyva.2. Valstybė narė, kurios teritorijoje atliekamas patikrinimas, Komisiją atstovaujantiems veterinarijos ekspertams teikia visokeriopą pagalbą, kurios jiems gali prireikti atliekant savo užduotis. Prieš parengiant ir išplatinant galutinę ataskaitą, patikrinimų rezultatai turi būti aptariami su atitinkamos valstybės narės kompetentinga institucija.3. Atitinkamos valstybės narės kompetentinga institucija imasi visų priemonių, kurių gali prireikti, kad būtų atsižvelgta į patikrinimo rezultatus.4. Kai būtina, išsamios šio straipsnio taikymo taisyklės priimamos 9 straipsnyje nustatyta tvarka.8 straipsnis1. Iki 1999 m. birželio 30 d. Komisija pateikia Tarybai ataskaitą apie:- gyvūnų gerovės Bendrijoje ir šalyse, kurios nėra narės ir tiekia Bendrijai, nuostatų palyginimą,- galimybes pasiekti didesnį tarptautinį šioje direktyvoje nustatytų principų pripažinimą ir- mastą, kokiu Bendrijos tikslai gyvūnų gerovės srityje gali pakenkti šalių, kurios nėra narės ir netaiko lygiaverčių normų, konkurencijai.2. Kartu su šio straipsnio 1 dalyje nurodyta ataskaita pateikiami pasiūlymai, skirti konkurencijos iškraipymų pašalinimui.9 straipsnis1. Tais atvejais, kai turi būti laikomasi šiame straipsnyje nustatytos tvarkos, klausimas nedelsiant perduodamas pagal Direktyvą 68/361/EEB [10] įsteigtam Veterinarijos nuolatiniam komitetui (toliau – komitetui) jo pirmininko iniciatyva arba valstybės narės prašymu.2. Komisijos atstovas pateikia komitetui priemonių, kurių turi būti imtasi, projektą. Komitetas savo nuomonę dėl projekto pareiškia per tokį laiką, kurį nustato pirmininkas, atsižvelgdamas į klausimo skubumą. Nuomonė patvirtinama Sutarties 148 straipsnio 2 dalyje nustatyta balsų dauguma tuo atveju, kai Taryba turi priimti sprendimą remdamasi Komisijos pasiūlymu. Valstybių narių atstovų Komitete balsai skaičiuojami taip, kaip nustatyta tame straipsnyje. Pirmininkas nebalsuoja.3. a) Komisija patvirtina numatytas priemones, jeigu jos atitinka komiteto nuomonę.b) Kai numatytos priemonės neatitinka komiteto nuomonės arba nuomonė nepareiškiama, Komisija nedelsdama pateikia Tarybai pasiūlymą dėl priemonių, kurių turi būti imtasi. Taryba sprendžia kvalifikuota balsų dauguma.Jei, praėjus trims mėnesiams nuo tos dienos, kai klausimas buvo perduotas Tarybai, Taryba nepriima jokio sprendimo, pasiūlytas priemones patvirtina ir nedelsiant įgyvendina Komisija, išskyrus, kai Taryba paprasta balsų dauguma pasisakė prieš minėtas priemones.10 straipsnis1. Valstybės narės priima įstatymus ir kitus teisės aktus, įskaitant sankcijas, kurie, įsigalioję ne vėliau kaip 1999 m. gruodžio 31 d., įgyvendina šią direktyvą, su sąlyga, kad Taryba, atsižvelgdama į 8 straipsnyje nurodytą ataskaitą, nenusprendžia kitaip. Apie tai jos nedelsdamos praneša Komisijai.Valstybės narės, tvirtindamos šias priemones, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.2. Tačiau po 1999 m. gruodžio 31 d. valstybės narės gali, laikydamosi Sutarties bendrųjų taisyklių, savo teritorijose išlaikyti arba taikyti griežtesnes negu šioje direktyvoje ūkinės paskirties gyvūnų apsaugai nustatytas nuostatas. Apie tokias priemones jos praneša Komisijai.3. Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų nacionalinės teisės aktų pagrindinių nuostatų tekstus.11 straipsnisŠi direktyva įsigalioja jos paskelbimo Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje dieną.12 straipsnisŠi direktyva skirta valstybėms narėms.Priimta Briuselyje, 1998 m. liepos 20 d.Tarybos varduPirmininkasW. Molterer[1] OL C 156, 1992 6 23, p. 11.[2] OL C 337, 1992 12 21, p. 225.[3] OL C 332, 1992 12 16, p. 22.[4] OL L 323, 1978 11 17, p. 12.[5] OL C 76, 1987 3 23, p. 185.[6] 1998 m. kovo 7 d. Tarybos direktyva 88/166/EEB dėl Teisingumo Teismo sprendimo byloje 131-86, vykdymo (1986 m. kovo 25 d. Tarybos direktyvos 86/113/EEB, nustatančios būtiniausius bateriniuose narveliuose laikomų dedeklių vištų apsaugos standartus, panaikinimas) (OL L 74, 1988 3 19, p. 83).[7] 1991 m. lapkričio 19 d. Tarybos direktyva 91/629/EEB, nustatanti būtiniausius veršelių apsaugos standartus (OL L 340, 1991 12 11, p. 28). Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 97/2/EB (OL L 25, 1997 1 28, p. 24).[8] 1991 m. lapkričio 19 d. Tarybos direktyva 91/630/EEB, nustatanti būtiniausius kiaulių apsaugos standartus (OL L 340, 1991 12 11, p. 33).[9] OL L 224, 1990 8 18, p. 29. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 92/118/EEB (OL L 62, 1993 3 15, p. 49).[10] OL L 255, 1968 10 18, p. 23.--------------------------------------------------PRIEDASDarbuotojų parinkimas1. Gyvūnus turi globoti pakankamas atitinkamų sugebėjimų, žinių ir profesinę kompetenciją turinčių darbuotojų skaičius.Patikrinimas2. Visi gyvūnai, laikomi specializuotuose ūkiuose, kuriuose jų gerovė priklauso nuo to, kaip dažnai žmonės juos prižiūri, turi būti tikrinami bent vieną kartą per dieną. Gyvūnai kituose ūkiuose tikrinami tokiais laiko tarpais, kurie būtų pakankami, kad jie nesikankintų.3. Kad bet kuriuo metu gyvūnus galima būtų kruopščiai patikrinti, turi būti atitinkamas šviestuvas (stacionarus arba nešiojamasis).4. Visais gyvūnais, kurie atrodo nesveiki ar sužeisti, turi būti nedelsiant deramai pasirūpinta ir, jeigu gyvūno būklė nepagerėja, turi būti kuo greičiau kreipiamasi į veterinarijos specialistą. Prireikus nesveiki ar sužeisti gyvūnai atskiriami ir patalpinami tinkamoje patalpoje, kurioje yra tam tikrais atvejais sausas, patogus guolis.Registravimas5. Gyvūnų savininkas ar laikytojas turi registruoti visus gyvūnams suteikto gydymo atvejus ir kiekvieno patikrinimo metu rastų nugaišusių gyvūnų skaičių.Jei lygiavertę informaciją reikalaujama turėti kitiems tikslams, jos užtenka ir šios direktyvos tikslams.6. Šie registravimo įrašai laikomi ne mažiau kaip trejus metus ir turi būti prieinami patikrinimą atliekančiai kompetentingai institucijai ar pateikiami jai paprašius.Judėjimo laisvė7. Gyvūno judėjimo laisvė, atsižvelgiant į jo rūšį pagal nusistovėjusią patirtį bei mokslo žinias, neturi būti varžoma taip, kad jis būtų be reikalo kankinamas ar žalojamas.Jei gyvūnas yra nuolat ar dažnai pririštas arba laikomas ankštoje patalpoje, jam pagal nusistovėjusią patirtį ir mokslo žinias turi būti suteiktas plotas, atitinkantis jo fiziologines ir etologines reikmes.Pastatai ir patalpos8. Patalpoms naudojamos medžiagos ir ypač aptvarų įrengimui naudojamos medžiagos ir įrenginiai, prie kurių gyvūnai gali prisiliesti, neturi būti kenksmingi gyvūnams ir turi būti pritaikyti taip, kad juos būtų galima gerai išvalyti ir dezinfekuoti.9. Patalpos ir įtaisai gyvūnams saugoti yra konstruojami ir prižiūrimi taip, kad nebūtų aštrių kraštų ar išsikišimų, galinčių sužeisti gyvūnus.10. Oro apykaita, dulkių lygis, temperatūra, santykinis oro drėgnumas ir dujų koncentracija turi atitikti normas, kurios nėra kenksmingos gyvūnams.11. Pastatuose laikomi gyvūnai neturi būti laikomi nuolatinėje tamsoje arba vien dirbtiniame apšvietime nesuteikiant atitinkamo poilsio laiko. Jei gyvūnų fiziologinėms ir etologinėms reikmėms tenkinti nepakanka esamo natūralaus apšvietimo, turi būti numatytas dirbtinis apšvietimas.Ne pastatuose laikomi gyvūnai12. Ne pastatuose laikomi gyvūnai, jei būtina ir galima, turi būti apsaugoti nuo jų sveikatai kenkiančių nepalankių oro sąlygų, plėšrūnų ir pavojų jų sveikatai.Automatiniai ar mechaniniai įrengimai13. Visi gyvūnų sveikatai ir gerovei svarbūs automatiniai ar mechaniniai įrengimai turi būti bent kartą per dieną patikrinami. Aptikus gedimų, jie turi būti nedelsiant pašalinti arba, jei pašalinti negalima, turi būti imamasi priemonių apsaugoti gyvūnų sveikatą ir gerovę.Jei gyvūnų sveikata ir gerovė priklauso nuo dirbtinės vėdinimo sistemos, turi būti numatyta galimybė naudoti oro vėdinimą garantuojančią atsarginę sistemą, kad būtų išsaugota gyvūnų sveikata ir gerovė tai sistemai sugedus, bei pasirūpinta apie gedimus įspėjančia signalizacijos sistema.Pašaras, vanduo ir kitos medžiagos14. Gyvūnai turi būti šeriami visaverčiais jų amžių ir rūšį atitinkančiais pašarais, kurių kiekis turi būti pakankamas, kad jie būtų sveiki ir būtų patenkintos jų mitybos reikmes. Jie neturi būti šeriami ir girdomi, jei pašaruose ar vandenyje yra sveikatai kenksmingų medžiagų.15. Visi gyvūnai turi gauti pašarą jų fiziologines reikmes atitinkančiais laiko tarpais.16. Visi gyvūnai turi turėti pakankamai tinkamo vandens arba kitais būdais gauti skysčių patenkinti savo vartojimo reikmes.17. Šėrimo ir girdymo įrengimai turi būti suprojektuoti, sukonstruoti ir įtaisyti taip, kad būtų kiek galima sumažinta pašaro ir vandens užteršimo bei kenksmingų gyvūnų tarpusavio konkurencijos rezultatų galimybė.18. Jokia kita medžiaga, išskyrus tas, kurios yra duodamos gydymo ar profilaktikos tikslais arba zootechnikos tikslais, apibrėžtais Direktyvos 96/22/EEB [1] 1 straipsnio 2 dalies c punkte, neturi būti skiriama gyvūnui, jeigu moksliniais gyvūnų gerovės tyrimais ar nusistovėjusia patirtimi nėra įrodyta, kad tos medžiagos poveikis nėra žalingas gyvūno sveikatai ar gerovei.Luošinimas19. Kol 5 straipsnyje nustatyta tvarka, nepažeidžiant Direktyvos 91/630/EEB, nepriimtos konkrečios nuostatos dėl luošinimo, tol pagal Sutarties bendrąsias taisykles taikomos atitinkamos nacionalinės nuostatos.Veisimo tvarka20. Natūralus ar dirbtinis veisimas arba veisimo tvarka, dėl kurių bet kuris iš atitinkamų gyvūnų yra kankinamas ar sužeidžiamas arba gali būti kankinamas ar sužeidžiamas, neturi būti praktikuojami.Ši nuostata nedraudžia taikyti tam tikros pagal nacionalines nuostatas leidžiamos tvarkos, kuri gali sukelti minimalią ar laikiną kančią ar sužeidimą arba pagal kurią atlikta intervencija nebūtų ilgalaikio sužeidimo priežastimi.21. Joks gyvūnas neturi būti laikomas ūkininkavimo tikslams, jei pagal jo genotipą ar fenotipą negalima pagrįstai manyti, kad jį galima laikyti nepakenkiant jo sveikatai ar gerovei.[1] 1996 m. balandžio 29 d. Tarybos direktyva 96/22/EBdėl draudimo naudoti tam tikras medžiagas, turinčias hormoninį ar tirostatinį poveikį, ir beta agonistus galvininkystėje (OL L 125, 1996 5 23, p. 3).--------------------------------------------------


title: 2008 m. kovo 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2008/34/EB, iš dalies keičianti Direktyvos 2002/96/EB dėl elektros ir elektroninės įrangos atliekų nuostatas, susijusias su Komisijai suteiktais įgyvendinimo įgaliojimais

text:
20.3.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 81/65

      EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS DIREKTYVA 2008/34/EB
   2008 m. kovo 11 d.
   iš dalies keičianti Direktyvos 2002/96/EB dėl elektros ir elektroninės įrangos atliekų nuostatas, susijusias su Komisijai suteiktais įgyvendinimo įgaliojimais
   EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdami į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 175 straipsnio 1 dalį,
   atsižvelgdami į Komisijos pasiūlymą,
   atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę (1),
   pasikonsultavę su Regionų komitetu,
   laikydamiesi Sutarties 251 straipsnyje nustatytos tvarkos (2),
   kadangi:

               (1)

               Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2002/96/EB (3) numatyta, kad pagal 1999 m. birželio 28 d. Tarybos sprendimą 1999/468/EB, nustatantį Komisijos naudojimosi jai suteiktais įgyvendinimo įgaliojimais tvarką (4), turi būti patvirtintos tam tikros priemonės.

               (2)

               Sprendimas 1999/468/EB buvo iš dalies pakeistas Sprendimu 2006/512/EB, kuriuo buvo nustatyta, kad tvirtinant bendro pobūdžio priemones, skirtas iš dalies pakeisti neesmines Sutarties 251 straipsnyje nustatyta tvarka priimto pagrindinio teisės akto nuostatas, inter alia išbraukiant kai kurias tokias nuostatas arba papildant teisės aktą naujomis neesminėmis nuostatomis, turi būti naudojama reguliavimo procedūra su tikrinimu.

               (3)

               Pagal Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos pareiškimą (5) dėl Sprendimo 2006/512/EB, tam, kad jau galiojantiems Sutarties 251 straipsnyje nustatyta tvarka priimtiems teisės aktams būtų taikoma reguliavimo procedūra su tikrinimu, tie teisės aktai turi būti pritaikyti pagal taikomas procedūras.

               (4)

               Komisijai reikėtų suteikti įgaliojimus adaptuoti priedus ir priimti taisykles, susijusias su reikalavimų laikymosi stebėsena. Kadangi šios priemonės yra bendro pobūdžio ir yra skirtos iš dalies pakeisti neesmines Direktyvos 2002/96/EB nuostatas, inter alia ją papildant naujomis neesminėmis nuostatomis, jos turi būti patvirtintos taikant Sprendimo 1999/468/EB 5a straipsnyje numatytą reguliavimo procedūrą su tikrinimu.

               (5)

               Kadangi Sprendimu 2005/369/EB (6) Komisija nustatė išsamias taisykles, nurodytas Direktyvos 2002/96/EB 7 straipsnio 3 dalyje, tikslinga panaikinti nuorodą į 2004 m. rugpjūčio 13 d. terminą.

               (6)

               Todėl Direktyvą 2002/96/EB reikėtų atitinkamai iš dalies pakeisti.

               (7)

               Kadangi Direktyvoje 2002/96/EB šia direktyva atliktini pakeitimai yra techninio pobūdžio ir susiję tik su komiteto procedūra, jų nereikia perkelti į valstybių narių teisę. Todėl atitinkamos nuostatos nebūtinos,

         PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:
   1 straipsnis
   Pakeitimai
   Direktyva 2002/96/EB iš dalies keičiama taip:

               1)

               6 straipsnio 1 dalies antroji pastraipa pakeičiama taip:
               „II priedas gali būti iš dalies keičiamas siekiant įtraukti kitas apdorojimo technologijas, užtikrinančias bent tokį pat žmonių sveikatos ir aplinkos apsaugos lygį. Šios priemonės, kuriomis siekiama iš dalies pakeisti šios direktyvos neesmines nuostatas, patvirtinamos taikant 14 straipsnio 3 dalyje nurodytą reguliavimo procedūrą su tikrinimu.“;

               2)

               7 straipsnio 3 dalies antroji pastraipa pakeičiama taip:
               „Nustatomos išsamios taisyklės, pagal kurias bus stebima, kaip valstybės narės laikosi 2 dalyje nustatytų normų, taip pat medžiagų aprašymo reikalavimų. Šios priemonės, kuriomis siekiama iš dalies pakeisti šios direktyvos neesmines nuostatas ją papildant, patvirtinamos taikant 14 straipsnio 3 dalyje nurodytą reguliavimo procedūrą su tikrinimu.“;

               3)

               13 straipsnis pakeičiamas taip:
               „13 straipsnis
               Derinimas su mokslo ir technikos pažanga
               Siekiant 7 straipsnio 3 dalį, IB priedą (ypač atsižvelgiant į galimybę įtraukti buitines fluorescencines lemputes, volframines lemputes, fotoįtampos produktus, t. y. saulės pultus), II priedą (ypač atsižvelgiant į naujus technikos pasiekimus apdorojant EEĮ atliekas) ir III bei IV priedus suderinti su mokslo ir technikos pažanga, priimami visi reikalingi pakeitimai. Šios priemonės, kuriomis siekiama iš dalies pakeisti šios direktyvos neesmines nuostatas, patvirtinamos taikant 14 straipsnio 3 dalyje nurodytą reguliavimo procedūrą su tikrinimu.
               Prieš keisdama priedus, Komisija inter alia konsultuojasi su elektros ir elektroninės įrangos gamintojais, perdirbėjais, apdorojimo operatoriais bei aplinkosaugos organizacijomis, darbuotojų ir vartotojų asociacijomis.“;

               4)

               14 straipsnio 3 dalis pakeičiama taip:
               „3.   Jei daroma nuoroda į šią dalį, taikomos Sprendimo 1999/468/EB 5a straipsnio 1–4 dalys ir 7 straipsnis, atsižvelgiant į jo 8 straipsnį.“;

               5)

               II priedo 4 punktas pakeičiamas taip:

                           „4.

                           Laikydamasi 14 straipsnio 3 dalyje nurodytos reguliavimo procedūros su tikrinimu, Komisija pirmiausia įvertina, ar įrašai dėl mobiliųjų telefonų spausdintinių schemų plokštelių ir skystųjų kristalų ekranų turi būti iš dalies keičiami.“.

         2 straipsnis
   Įsigaliojimas
   Ši direktyva įsigalioja kitą dieną po jos paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
   3 straipsnis
   Adresatai
   Ši direktyva skirta valstybėms narėms.

      Priimta Strasbūre, 2008 m. kovo 11 d.

            Europos Parlamento vardu

            Pirmininkas

         H.-G. PÖTTERING

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         J. LENARČIČ

      (1)  OL C 161, 2007 7 13, p. 45.

      (2)  2007 m. liepos 11 d. Europos Parlamento nuomonė (dar nepaskelbta Oficialiajame leidinyje) ir 2008 m. kovo 3 d. Tarybos sprendimas.

      (3)  OL L 37, 2003 2 13, p. 24. Direktyva su pakeitimais, padarytais Direktyva 2003/108/EB (OL L 345, 2003 12 31, p. 106).

      (4)  OL L 184, 1999 7 17, p. 23. Sprendimas su pakeitimais, padarytais Sprendimu 2006/512/EB (OL L 200, 2006 7 22, p. 11).

      (5)  OL C 255, 2006 10 21, p. 1.

      (6)  2005 m. gegužės 3 d. Komisijos sprendimas 2005/369/EB, nustatantis nuostatų laikymosi stebėsenos taisykles, taikomas valstybėms narėms, ir duomenų formas, reikalingas Direktyvos 2002/96/EB taikymui (OL L 119, 2005 5 11, p. 13).


title: 2004 m. spalio 7 d. Komisijos direktyva 2004/103/EB, dėl Tarybos direktyvos 2000/29/EB V priedo B dalyje išvardytų augalų, augalinių produktų ir kitų objektų, įvežamų iš trečiųjų šalių, tapatumo ir fitosanitarijos patikrinimų, kurie galėtų būti atliekami kitur nei įvežimo į Bendriją punkte arba šalia jo, ir tokiems patikrinimams taikytinų sąlygų

text:
12.10.2004

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 313/16

         KOMISIJOS DIREKTYVA 2004/103/EB
   2004 m. spalio 7 d.
   dėl Tarybos direktyvos 2000/29/EB V priedo B dalyje išvardytų augalų, augalinių produktų ir kitų objektų, įvežamų iš trečiųjų šalių, tapatumo ir fitosanitarijos patikrinimų, kurie galėtų būti atliekami kitur nei įvežimo į Bendriją punkte arba šalia jo, ir tokiems patikrinimams taikytinų sąlygų
   EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,
   atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,
   atsižvelgdama į 2000 m. gegužės 8 d. Tarybos direktyvą 2000/29/EB dėl apsaugos nuo augalams ir augaliniams produktams kenksmingų organizmų įvežimo į Bendriją ir dėl jų išplitimo joje priemonių (1), ypač į jos 13c straipsnio 2 dalies d ir e punktus bei į jos 13c straipsnio 4 dalies ketvirtą ir penktą pastraipas,
   kadangi:

               (1)

               Pagal Direktyvą 2000/29/EB jos V priedo B dalyje išvardytiems augalams, augaliniams produktams ir kitiems objektams, įvežamiems iš trečiųjų šalių, faktiškai turėtų būti taikomi tapatumo ir fitosanitarijos patikrinimai įvežimo į Bendriją punkte arba šalia jo.

               (2)

               Jei ne Bendrijos kilmės prekės vežamos tranzitu, tie tapatumo ir fitosanitarijos patikrinimai gali būti atliekami paskirties vietos oficialios įstaigos patalpose ar kur nors netoliese; tam tikrais kitais atvejais tuos patikrinimus galima atlikti paskirties vietoje, pvz., gamybos vietoje, jei tik pateikiami konkretūs garantijos ir dokumentai dėl augalų, augalinių produktų ir kitų objektų gabenimo.

               (3)

               Būtina patikslinti atvejus, kai tapatumo ir fitosanitarijos patikrinimus galima atlikti paskirties vietoje.

               (4)

               Siekiant užtikrinti, kad gabenimo metu neiškiltų žalingų organizmų išplitimo grėsmė, reikėtų numatyti nuostatas dėl konkrečių su gabenimu susijusių garantijų ir dokumentų.

               (5)

               Turėtų būti nustatytos tapatumo ir fitosanitarijos patikrinimų atlikimo minimalios sąlygos dėl techninių reikalavimų, kurių turėtų laikytis už tikrinimą paskirties vietose atsakingos oficialios įstaigos ir kuriuos turėtų atitikti patalpos, instrumentai ir įranga, kuriais toji atsakinga oficiali įstaiga galėtų atlikti tapatumo ir fitosanitarijos patikrinimus.

               (6)

               Būtina sukurti išsamias taisykles dėl atsakingų oficialių įstaigų ir muitinės tarnybų bendradarbiavimo, įskaitant to bendradarbiavimo tikslams naudojamų dokumentų formas, tų dokumentų perdavimo būdus ir informacijos mainų tvarką.

               (7)

               Šioje direktyvoje numatytos priemonės atitinka Augalų sveikatos nuolatinio komiteto nuomonę,

         PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:
   1 straipsnis
   1.   Ši direktyva taikoma Direktyvos 2000/29/EB V priedo B dalyje išvardytiems augalams, augaliniams produktams ir kitiems objektams, įvežamiems iš trečiųjų šalių (toliau – atitinkamos prekės). Šios direktyvos apibrėžtais atvejais ir aplinkybėmis valstybės narės gali nustatyti, kad Direktyvos 2000/29/EB 13a straipsnio 1 dalies b punkto ii ir iii papunkčiuose numatyti atitinkamų prekių patikrinimai galėtų būti nustatyti kitose vietose. Jei ne Bendrijos kilmės prekės, nurodytos Direktyvos 2000/29/EB 13c straipsnio 2 dalies c punkte, yra vežamos tranzitu, jas galima patikrinti paskirties vietos oficialios įstaigos patalpose ar kur nors netoliese tuo atveju, kai laikomasi 2 dalyje nurodytų reikalavimų. Direktyvos 2000/29/EB 13c straipsnio 2 dalies d punkte numatytais atvejais patikrinimą galima atlikti paskirties vietoje, pvz., gamybos vietoje, tuo atveju, kai laikomasi 2 dalyje nurodytų reikalavimų.
   2.   1 dalyje nurodytos sąlygos yra tokios:

               a)

               kai įvežimo į Bendriją punkto oficialios įstaigos nusprendžia, kad, kai tinka pagal valstybių narių atsakingų oficialių įstaigų susitarimą, tapatumo patikrinimai ir fitosanitarijos patikrinimai (toliau – patikrinimai) būtų kruopščiau atlikti ne įvežimo į Bendriją punkte ar šalia jo,
               ir

               b)

               kai bet kuris importuotojas ar kitas už vietą ar patalpas, kur turi būti atlikti siuntos, sudarytos iš atitinkamų prekių, patikrinimai, atsakingas asmuo (toliau – pareiškėjas) 2 straipsnio 2 dalyje apibrėžta tvarka yra gavęs leidimą, kad patikrinimai būtų atlikti leistoje patikrinimo vietoje, kuri yra arba:

                           —

                           kai ne Bendrijos kilmės prekės, nurodytos Direktyvos 2000/29/EB 13c straipsnio 2 dalies c punkte, yra vežamos tranzitu:

                                       —

                                       paskirties oficialios įstaigos patalpos, arba

                                       —

                                       vieta netoli tų patalpų, kurią paskyrė ir patvirtino muitinės tarnyba ir atsakinga oficiali įstaiga, arba

                           —

                           Direktyvos 2000/29/EB 13c straipsnio 2 dalies d punkte numatytais atvejais:

                                       —

                                       paskirties vieta, kurią patvirtino oficiali įstaiga ir muitinės tarnyba, atsakingos už regioną, kur yra ta paskirties vieta,

                     ir

               c)

               kai pateikti konkretūs garantijos ir dokumentai dėl siuntos, sudarytos iš atitinkamos prekės (toliau – siunta), gabenimo į patvirtintą patikrinimo vietą ir kai, jei tinka, įvykdytos minimalios tų prekių laikymo tose patikrinimo vietose sąlygos.

         3.   2 dalies c punkte numatytos konkrečios garantijos, dokumentai ir minimalios sąlygos yra:

               a)

               siuntos pakuotė ar siuntai gabenti naudojamas transportas yra uždaromi arba užanstpauduojami taip, kad atitinkamos prekės gabenimo į patvirtintą patikrinimo vietą metu negalėtų apkrėsti ar paskleisti infekcijos ir kad atitinkamų prekių tapatumas liktų nepakitęs. Esant rimtoms priežastims, atitinkamos valstybių narių oficialios įstaigos gali leisti gabenti neuždarytas ar neužantspauduotas siuntas su sąlyga, kad atitinkamos prekės gabenimo į patvirtintą patikrinimo vietą metu negalėtų apkrėsti ar paskleisti infekcijos;

               b)

               siunta yra siunčiama į patvirtintą patikrinimo vietą. Patikrinimo vietos keisti nėra leidžiama, išskyrus atvejus, kai yra gautas įvežimo punkto ir prašomos paskirties oficialių įstaigų ir muitinės tarnybų, atsakingų už regioną, kur yra prašomoji patikrinimo vieta, leidimas;

               c)

               siunta yra gabenama su fitosanitarijos lydimuoju dokumentu, nepažeidžiant Direktyvos 2000/29/EB 13 straipsnio 1 dalies nuostatų dėl reikalaujamų sertifikatų, ir jame yra informacija, kurios reikalaujama šios direktyvos priedo formoje; dokumentas yra užpildytas spausdintomis arba ranka įrašytomis didžiosiomis raidėmis arba elektroninėmis priemonėmis pagal susitarimą su atitinkamomis įvežimo punkto ir paskirties oficialiomis įstaigomis; jis surašomas bent viena iš oficialiųjų Bendrijos kalbų;

               d)

               atitinkamus 3 dalies c punkte numatyto dokumento langelius užpildo ir pasirašo siuntos importuotojas, atitinkamai įvežimo punkto oficialiai įstaigai prižiūrint;

               e)

               2 dalies b punkto antroje įtraukoje numatytais atvejais siunta sandėliuojama patvirtintoje patikrinimo vietoje taip, kad ji būtų atskirta ir nuo Bendrijos prekių, ir nuo apkrėstų ar apsikrėtimu žalingais organizamais įtariamų siuntų.

         2 straipsnis
   1.   Valstybės narės užtikrina 2, 3 ir 4 dalyse numatytos patvirtinimo tvarkos sukūrimą tam, kad būtų įvertinta, ar – o prireikus patvirtinta, jog – fitosanitarijos požiūriu tinkama atlikti patikrinimus vietose, kurias siūloma laikyti patvirtintomis patikrinimo vietomis.
   2.   1 dalyje numatytoje tvarkoje yra numatoma, kad, kai patikrinimus reikia atlikti patvirtintose patikrinimo vietose, kiekvienas pareiškėjas kreipiasi į oficialią įstaigą, kuri atsako už tokių patikrinimų atlikimą, prašydamas atlikti patikrinimus paraiškoje nurodytose vietose.
   3.   Paraiškoje yra pateikiama techninė dokumentacija su informacija, kurios reikia įvertinant, ar pasiūlytas vietas tiktų laikyti patvirtintomis patikrinimo vietomis, nurodant:

               a)

               informaciją apie atitinkamas prekes, kurias ketinama importuoti, ir apie vietas, kuriose atitinkamos prekės bus saugojamos ar laikomos laukiant galutinių patikrinimų rezultatų, ypač apie tai, kaip užtikrinti visišką 1 straipsnio 3 dalies e punkte numatytą atskyrimą, ir

               b)

               jei tinka, kai atitinkamos prekės yra skirtos asmeniui, kuriam buvo suteiktas įgalioto gavėjo statusas, ir kai jos tenkina Komisijos reglamento (EEB) Nr. 2454/93 (2) 406 straipsnyje išdėstytas sąlygas, arba kai atitinkamoms vietoms reikia gauti minėto reglamento 497 straipsnyje numatytą leidimą ir pateikti jį tenkinančius įrodymus.

         4.   Valstybės narės užtikrina, kad 2 dalyje numatyta paraiška būtų užregistruota ir kad atsakingos oficialios įstaigos:

               a)

               apsvarstytų paraiškoje pateiktą informaciją;

               b)

               įvertintų, ar patikrinimus tiktų atlikti siūlomose patikrinimo vietose, kurios turėtų tenkinti minimalius reikalavimus, bent jau tuos, kurie išdėstyti Komisijos direktyvos 98/22/EB (3) priedo 3 dalies b ir c punktuose, ar visus papildomus reikalavimus, kuriuos valstybės narės gali nustatyti nediskriminuodamos ir kurie yra pagrįsti siekiant veiksmingai atlikti patikrinimus;

               c)

               atsakytų pareiškėjui arba:

                           i)

                           nurodydamos, kad paraiška patenkinama ir kad atitinkamos vietos yra skiriamos patvirtintomis patikrinimo vietomis, arba

                           ii)

                           nurodydamos, kad paraiška nepatenkinama, ir tokio sprendimo argumentus.

         5.   Valstybės narės saugo ir paprašytos pateikia Komisijai ir valstybėms narėms atnaujintą patvirtintų patikrinimo vietų sąrašą.
   6.   Valstybės narės užtikrina, kad atsakingos oficialios įstaigos imtųsi reikiamų veiksmų, jei būtų nustatyti veiksniai, kurie kliudytų tinkamai atlikti patikrinimus jų teritorijoje esančiose patvirtintose patikrinimo vietose.
   Valstybės narės praneša Komisijai ir atitinkamoms valstybėms narėms apie visus reikšmingus atvejus, kai nesilaikoma patvirtintai patikrinimo vietai taikomų sąlygų.
   3 straipsnis
   Valstybės narės užtikrina, kad siuntų, kurių patikrinimus nuspręsta leisti atlikti patvirtintoje patikrinimo vietoje, importuotojas laikytųsi toliau išvardytų įsipareigojimų, nepažeisdamas tų, kurie jau numatyti Komisijos direktyvoje 92/90/EEB (4):

               a)

               importuotojas pakankamai anksti praneša atitinkamai paskirties oficialiai įstaigai apie atitinkamų prekių įvežimą ir tame pranešime nurodo:

                           i)

                           pavadinimą, adresą ir patvirtintos patikrinimo vietos geografinę padėtį;

                           ii)

                           planuojamą atitinkamų prekių atgabenimo į patvirtintą patikrinimo vietą datą ir laiką;

                           iii)

                           jei yra, individualų 1 straipsnio 3 dalies c punkte numatyto fitosanitarijos lydimojo dokumento serijos numerį;

                           iv)

                           jei yra, kur ir kada buvo surašytas 1 straipsnio 3 dalies c punkte numatytas fitosanitarijos lydimasis dokumentas;

                           v)

                           importuotojo pavadinimą, adresą ir oficialų registracijos numerį;

                           vi)

                           fitosanitarijos sertifikato ir (arba) fitosanitarijos sertifikato reeksportui nuorodos numerį arba bet kurį kitą reikalaujamą fitosanitarijos dokumentą;

               b)

               importuotojas praneša atitinkamai paskirties oficialiai įstaigai apie bet kokius pagal a dalį pateiktos informacijos pokyčius.

         4 straipsnis
   Valstybės narės užtikrina, kad atitinkamų prekių patikrinimai, atlikti patvirtintoje patikrinimo vietoje, tenkintų minimalias sąlygas, bent jau tas, kurios išdėstytos Komisijos direktyvos 98/22/EB priedo 1 ir 2 dalyje bei 3 dalies a punkte, ir visus papildomus reikalavimus, kuriuos valstybės narės gali nustatyti nediskriminuodamos ir kurie yra pagrįsti siekiant veiksmingai atlikti patikrinimus.
   5 straipsnis
   Valstybės narės gali priimti papildomus reikalavimus, kuriuos jos laiko būtinais tam, kad pasiūlytoji vieta būtų paskirta patvirtinta patikrinimo vieta.
   6 straipsnis
   1.   Valstybės narės užtikrina šių institucijų bendradarbiavimą (jei tinka):

               a)

               įvežimo punkto oficialios įstaigos ir paskirties oficialios įstaigos
               ir

               b)

               įvežimo punkto oficialios įstaigos ir įvežimo punkto muitinės tarnybos,
               ir

               c)

               paskirties oficialios įstaigos ir paskirties muitinės tarnybos,
               ir

               d)

               įvežimo punkto oficialios įstaigos ir paskirties muitinės tarnybos,

         kad jos raštu ar elektroninėmis priemonėmis keistųsi atitinkama informacija apie augalus, augalinius produktus ar kitus objektus, kuriuos ketinama importuoti, apie jų pakuotes bei transporto priemones ir šiai komunikacijai naudotų fitosanitarijos lydimąjį dokumentą, numatytą 1 straipsnio 3 dalies c punkte.
   2.   Kai atitinkamų prekių įvežimo į Bendriją punktas ir patvirtinta patikrinimo vieta yra skirtingose valstybėse narėse, siunta gali būti pasiųsta tikrinti, ir patikrinimas gali būti atliktas patvirtintoje tikrinimo vietoje pagal atitinkamų valstybių narių atsakingų oficialių įstaigų susitarimą. Įrodymas apie susitarimą tarp atitinkamų valstybių narių atsakingų oficialių įstaigų yra fiksuojamas fitosanitarijos lydimajame dokumente.
   3.   Po to, kai prekės yra patikrinamos patvirtintoje patikrinimo vietoje, paskirties oficiali įstaiga tarnybiniu antspaudu ir įrašydama datą pažymi fitosanitarijos dokumente, kad Direktyvos 2000/29/EB 13a straipsnio 1 dalies b punkto ii ir iii papunkčiuose numatyti atitinkami tapatumo ir fitosanitarijos patikrinimai yra atlikti. Galutinė tų patikrinimų išvada įrašoma langelyje su antrašte „Sprendimas“. Ši nuostata taikoma mutatis mutandis, kai vykdomi ir Direktyvos 2000/29/EB 13c straipsnio 2 dalies a punkte nurodyti dokumentų patikrinimai.
   4.   Jei 3 dalyje nurodytų patikrinimų išvada yra „Išleisti“, siunta ir kartu siunčiamas fitosanitarijos lydimasis dokumentas yra pateikiamas už „patvirtintos patikrinimo vietos“ regioną atsakingai muitinės tarnybai, tokiu būdu sudarant sąlygas siuntą pateikti atitinkamai muitinės procedūrai, nurodytai Direktyvos 2000/29/EB 13 straipsnio 1 dalyje. Toliau nebūtina, kad fitosanitarijos lydimasis dokumentas būtų gabenamas su siunta; paskirties punkto oficiali įstaiga tą dokumentą arba jo kopiją saugo ne mažiau kaip vienerius metus.
   5.   Jei 3 dalyje nurodytų patikrinimų rezultatas yra įpareigojimas Bendrijoje esančias atitinkamas prekes išvežti į paskirtį už Bendrijos ribų, jos lieka muitinės priežiūroje tol, kol baigsis jų reeksportavimas.
   7 straipsnis
   Ne vėliau kaip iki 2007 m. sausio 1 d. ši direktyva bus persvarstyta.
   8 straipsnis
   1.   Valstybės narės ne vėliau kaip iki 2004 m. gruodžio 31 d. priima ir paskelbia įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie įgyvendina šią direktyvą. Jos nedelsdamos pateikia Komisijai tų nuostatų tekstus bei tų nuostatų ir šios direktyvos koreliacijos lentelę.
   Jos taiko tas nuostatas nuo 2005 m. sausio 1 d.
   Valstybės narės, priimdamos tas nuostatas, daro jose nuorodą į šią direktyvą, arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.
   2.   Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų nacionalinės teisės aktų pagrindinių nuostatų tekstus.
   9 straipsnis
   Ši direktyva įsigalioja dvidešimtą dieną po jos paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
   10 straipsnis
   Ši direktyva skirta valstybėms narėms.

      Priimta Briuselyje, 2004 m. spalio 7 d.

            Komisijos vardu

         David BYRNE

            Komisijos narys

      (1)  OL L 169, 2000 7 10, p. 1. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Komisijos direktyva 2004/70/EB (OL L 127, 2004 4 29, p. 97).

      (2)  OL L 253, 1993 10 11, p. 1. Reglamentas su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 2286/2003 (OL L 343, 2003 12 31, p. 1).

      (3)  OL L 126, 1998 4 28, p. 26.

      (4)  OL L 344, 1992 11 26, p. 38.

      PRIEDAS


title: 1992 m. spalio 21 d. Penkioliktoji Komisijos direktyva 92/86/EEB, derinanti su technikos pažanga Tarybos direktyvos 76/768/EEB dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su kosmetikos gaminiais, suderinimo II, III, IV, V, VI ir VII priedus

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

31992L0086

Oficialusis leidinys L 325 , 11/11/1992 p. 0018 - 0022 specialusis leidimas suomių kalba: skyrius 13 tomas 23 p. 0199  specialusis leidimas švedų kalba: skyrius 13 tomas 23 p. 0199

		Penkioliktoji Komisijos direktyva 92/86/EEB1992 m. spalio 21 d.derinanti su technikos pažanga Tarybos direktyvos 76/768/EEB dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su kosmetikos gaminiais, suderinimo II, III, IV, V, VI ir VII priedusEUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,atsižvelgdama į Europos ekonominės bendrijos steigimo sutartį,atsižvelgdama į 1976 m. liepos 27 d. Tarybos direktyvą 76/768/EEB dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su kosmetikos gaminiais, suderinimo [1] su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 92/8/EEB [2], ypač į jos 8 straipsnio 2 dalį,kadangi, remiantis turima informacija, būtų galima galutinai leisti naudoti tam tikras dažančias medžiagas, medžiagas, konservantus ir ultravioletinių spindulių filtrus, tuo tarpu kiti turi būti galutinai uždrausti arba leisti naudoti papildomą apibrėžtą laikotarpį;kadangi, siekiant apsaugoti visuomenės sveikatą, būtina uždrausti naudoti 1,2-epoksibutaną, CI 15585, stroncio laktatą, stroncio nitratą, stroncio polikarboksilatą, pramokainą, 4-etoksi-m-fenilendiaminą ir jo druskas, 2,4-diaminofeniletanolį ir jo druskas, katecholį, pirogalolį, nitrozaminus ir dialkanolaminus;kadangi pagal naujausius mokslinius ir techninius tyrimus stroncio chloridą, stroncio acetatą, riebalų rūgščių dialkanolamidus, monoalkanolaminus, trialkanolaminus ir hidratuotą magnio silikatą galima leisti naudoti, taikant tam tikrus apribojimus ir reikalavimus bei etiketėje įrašant įspėjamąjį užrašą dėl sveikatos;kadangi pagal naujausius mokslinius ir techninius tyrimus 3-jod-2-propinilbutilkarbamatą ir natrio hidroksimetilaminoacetatą galima naudoti kaip kosmetikos gaminių konservantus iki 1993 m. birželio 30 d., taikant tam tikrus apribojimus ir reikalavimus;kadangi šioje direktyvoje numatytos priemonės atitinka Direktyvų dėl techninių kliūčių panaikinimo kosmetikos gaminių prekybos srityje derinimo su technikos pažanga komiteto nuomonę,PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:1 straipsnisDirektyva 76/768/EEB iš dalies keičiama taip:1. Į II priedą įrašomi šie numeriai:"400. 1,2-epoksibutanas401. Dažiklis CI 15585402. Stroncio laktatas403. Stroncio nitratas404. Stroncio polikarboksilatas405. Pramokainas406. 4-etoksi-m-fenilendiaminas ir jo druskos407. 2,4-diaminofeniletanolis ir jo druskos408. Katecholis409. Pirogalolis410. Nitrozaminai411. Antriniai dialkanolaminai".2. III priedo 1 dalyje:a) įrašomi šie nuorodų numeriai:"a | b | c | d | e | f |57 | Stroncio chlorido heksahidratas | Dantų pastos | 3,5 %, perskaičiavus į stroncį. Jei maišoma su kitais leidžiamais stroncio junginiais, bendras stroncio kiekis turi neviršyti 3,5 % | | Sudėtyje yra stroncio chlorido. Dažnai naudoti vaikams nepatartina |58 | Stroncio acetato hemihidratas | Dantų pastos | 3,5 %, perskaičiavus į stroncį. Jei maišoma su kitais leidžiamais stroncio junginiais, bendras stroncio kiekis turi neviršyti 3,5 % | | Sudėtyje yra stroncio acetato. Dažnai naudoti vaikams nepatartina |59 | Talkas: Hidratuotas magnio silikatas | | | | Miltelių gaminiai: Vengti miltelių patekimo į vaikų burną ir nosį |60 | Riebalų rūgščių dialkanolamidai | | Didžiausia dialkanolamino koncentracija: 0,5 % | Vengti nitrozo-junginių susidarymoDidžiausia dialkanolamino koncentracija: 5 % (žaliavos)Didžiausia N-nitrozodialkanolamino koncentracija 50 μg/kgLaikyti nenitritinėse talpyklose | |61 | Monoalkanolaminai | | Didžiausia dialkanolamino koncentracija: 0,5 % | Vengti nitrozo-junginių susidarymoMažiausias grynumas: 99 %Didžiausia antrinio alkanolamino koncentracija: 0,5 % (žaliavos)Didžiausia N-nitrozodialkanolamino koncentracija: 50 μg/kgLaikyti nenitritinėse talpyklose | |62 | Trialkanolaminai | a)nenuplaunami gaminiamsb)kiti gaminiai | a)2,5 % | a) b): Vengti nitrozo-junginių susidarymoMažiausias grynumas: 99 %Didžiausia antrinio alkanolamino koncentracija: 0,5 % (žaliavos)Didžiausia N-nitrozodialkanolamino koncentracija: 50 μg/kgLaikyti nenitritinėse talpyklose"; | |b) išbraukiamas nuorodos numeris 20;c) prie nuorodų numerių 8, 9 ir 10 f skilties a ir b punktuose išbraukiami žodžiai "Patartina prieš naudojant atlikti jautrumo testą";d) nuorodos numeris 12 pakeičiamas šiuo numeriu:"a | b | c | d | e | f |12 | Vandenilio peroksidas, ir kiti junginiai arba mišiniai, kurie išsiskiria vandenilio peroksidą, įskaitant karbamido peroksidą ir cinko peroksidą | a)Plaukų priežiūros priemonėsb)Odos priežiūros priemonėsc)Nagų kietinimo priemonėsd)Burnos priežiūros priemonės | 12 % H2O2 (40 % tirpalas ar išskirtas) 4 % H2O2, esančio arba išsiskiriančio 2 % H2O2, esančio arba išsiskiriančio 0,1 % H2O2, esančio arba išsiskiriančio | | a) b) c): Sudėtyje yra vandenilio peroksido. Vengti patekimo į akis. Patekus į akis, nedelsiant gerai praplauti vandeniu". |3. III priedo 2 dalyje išbraukiamas nuorodos numeris 2.4. IV priedo 1 dalyje:a) įrašomas šis numeris:"Spalvos indekso numeris arba pavadinimas | Spalva | Panaudojimo sritis | Kiti apribojimai ir reikalavimai |1 | 2 | 3 | 4 |26100 | Raudona | | | × | | Grynumo kriterijai: anilinas ≤ 0,2 %, 2-naftolis ≤ 0,2 %, 4-aminobenzenas ≤ 0,1 %, 1-(fenilazo)-2-naftolis ≤ 3 %, 1-[2-(fenilazo)fenilazo]-2-naftalenfenolis ≤ 2 %"; |b) prie numerių CI 73900 ir CI 74180 skiltyje "Kiti apribojimai ir reikalavimai" išbraukiamas tekstas "žr. IV priedo 2 dalį".5. IV priedo 2 dalyje išbraukiami dažikliai CI 26100, CI 73900, CI 74180, CI 15585 ir tirpiklio geltonasis 98.6. V priedo nuorodos numerio 5 tekstas pakeičiamas šiuo tekstu:"5. Stroncis ir jo junginiai, išskyrus stroncio laktatą, stroncio nitratą ir stroncio polikarboksilatą, išvardytus II priede, stroncio sulfidą, stroncio chloridą ir stroncio acetatą sąlygomis, nustatytomis III priedo 1 dalyje, bei stroncio lakus, pigmentus ir druskas, pagamintas iš dažančių medžiagų, išvardytų IV priedo 1 dalyje, prie kurių yra išnaša (3)."7. VI priedo 1 dalyje:a) prie nuorodos numerio 36 pateiktas apribojimas "Neturi būti naudojamas kosmetikos gaminiuose, skirtuose apsisaugoti nuo saulės" pakeičiamas tekstu "Nenaudoti didesnės kaip 0,025 % koncentracijos apsauginiuose nuo saulės kosmetikos gaminiuose";b) įrašoma ši medžiaga:"a | b | c | d | e |47 | 1,6-di-(4-aminofenoksi)-n-heksanas (heksamidinas) ir jo druskos (įskaitant izetionatą ir p-hidroksibenzenkarboksilatą(+) | 0,1 %". | | |8. VI priedo 2 dalyje:a) prie nuorodos numerių 2, 21, 26, 27 nurodyta data "1992 6 30" pakeičiama "1993 6 30";b) prie nuorodos numerio 28 nurodyta data "1992 12 31" pakeičiama "1993 6 30";c) išbraukiamas nuorodos numeris 20;d) nuorodos numeris 15 pakeičiamas šiuo tekstu:"a | b | c | d | e | f |15 | Diizobutilfenoksietoksietildimetilbenzil amonio chloridas (benzetonio chloridas) | 0,1 % | Tik dezodorantuose, plaukų priežiūros priemonėse ir priemonėse po skutimosi. Draudžiama gaminiuose, kurie gali liestis su gleivinėmis | | 1993 6 30"; |e) nuorodos numeris 16 pakeičiamas šiuo tekstu:"a | b | c | d | e | f |16 | Alkil(C8-C18)dimetilbenzilamonio chloridas, bromidas ir sacharinatas(+) (benzalkonio chloridas, bromidas ir sacharinatas) | 0,1 % | | | 1993 6 30"; |f) įrašomi šie numeriai:"a | b | c | d | e | f |29 | 3-jod-2-propinilbutilkarbamatas | 0,1 % | | | 1993 6 30 |30 | Natrio hidroksimetilaminoacetatas | 0,1 % | | | 1993 6 30". |9. VII priedo 2 dalyje:a) išbraukiami šie nuorodų numeriai: 1, 4 ir 16;b) prie nuorodų numerių: 2, 5, 6, 12, 13, 17, 24, 25, 26, 28, 29, 31 ir 32 data "1992 6 30" keičiama "1993 6 30".2 straipsnis1. Nepaisydamos 1 straipsnyje nurodytų leidimo datų, valstybės narės imasi būtinų priemonių užtikrinti, kad Bendrijoje įsisteigę gamintojai ir importuotojai nuo 1993 m. liepos 1 d. nepateiktų į rinką šios direktyvos reikalavimų neatitinkančių gaminių, kurių sudėtyje yra 1 straipsnyje nurodytų medžiagų.2. Valstybės narės imasi būtinų priemonių užtikrinti, kad 1 dalyje nurodyti gaminiai, kurių sudėtyje yra medžiagų, nurodytų 1 straipsnyje, nebūtų parduodami arba realizuojami galutiniam vartotojui nuo 1994 m. liepos 1 d., jei jie neatitinka šios direktyvos reikalavimų.3 straipsnis1. Valstybės narės priima įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie, įsigalioję ne vėliau kaip 1993 m. birželio 30 d., įgyvendina šią direktyvą. Apie tai jos nedelsdamos praneša Komisijai.Valstybės narės, tvirtindamos šias priemones, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.2. Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų nacionalinės teisės aktų nuostatų tekstus.4 straipsnisŠi direktyva skirta valstybėms narėms.Priimta Briuselyje, 1992 m. spalio 21 d.Komisijos varduKarel Van MiertKomisijos narys[1] OL L 262, 1976 9 27, p. 169.[2] OL L 70, 1992 3 17, p. 23.--------------------------------------------------


title: 2009 m. liepos 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2009/66/EB dėl ratinių žemės ar miškų ūkio traktorių vairo mechanizmų (kodifikuota redakcija) (Tekstas svarbus EEE)

text:
1.8.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 201/11

      EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS DIREKTYVA 2009/66/EB
   2009 m. liepos 13 d.
   dėl ratinių žemės ar miškų ūkio traktorių vairo mechanizmų
   (kodifikuota redakcija)
   (Tekstas svarbus EEE)
   EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdami į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 95 straipsnį,
   atsižvelgdami į Komisijos pasiūlymą,
   atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę (1),
   laikydamiesi Sutarties 251 straipsnyje nustatytos tvarkos (2),
   kadangi:

               (1)

               1975 m. gegužės 20 d. Tarybos direktyva 75/321/EEB dėl valstybių narių įstatymų, reglamentuojančių ratinių žemės ūkio ir miškų ūkio traktorių vairo mechanizmus, suderinimo (3) buvo keletą kartų iš esmės keičiama (4). Siekiant aiškumo ir racionalumo minėta direktyva turėtų būti kodifikuota.

               (2)

               Direktyva 75/321/EEB – tai viena iš 1974 m. kovo 4 d. Tarybos direktyvoje 74/150/EEB dėl valstybių narių įstatymų, reglamentuojančių ratinių žemės ūkio ar miškų ūkio traktorių tipo patvirtinimą, suderinimo, pakeistoje 2003 m. gegužės 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2003/37/EB dėl žemės ar miškų ūkio traktorių, jų priekabų ir keičiamos velkamosios įrangos, jų sistemų, sudėtinių dalių ir atskirų techninių mazgų tipo patvirtinimo (5), numatytos EB tipo patvirtinimo sistemos atskirųjų direktyvų, nustatanti techninius dizaino ir konstrukcijos nuostatus ratinių žemės ar miškų ūkio traktorių vairo mechanizmams. Šie techniniai nuostatai susiję su valstybių narių įstatymų derinimu, siekiant kiekvienai traktorių rūšiai taikyti EB tipo patvirtinimo tvarką, numatytą Direktyvoje 2003/37/EB. Todėl šiai direktyvai taikomos Direktyvoje 2003/37/EB išdėstytos nuostatos dėl žemės ar miškų ūkio traktorių, jų priekabų ir keičiamos velkamosios įrangos, jų sistemų, sudėtinių dalių ir atskirų techninių mazgų.

               (3)

               Ši direktyva neturėtų pažeisti valstybių narių įsipareigojimų, susijusių su direktyvų perkėlimo į nacionalinę teisę ir taikymo pradžios terminais, numatytais II priedo B dalyje,

         PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:
   1 straipsnis
   1.   „(Žemės ar miškų ūkio) traktorius“ – tai bet kokia ne mažiau kaip dviejų ašių motorinė ratinė arba vikšrinė transporto priemonė, kurios pagrindinė paskirtis – teikti traukos jėgą ir kuri specialiai suprojektuota vilkti, stumti, vežti arba varyti žemės ar miškų ūkyje naudojamus tam tikrus padargus, mašinas arba priekabas. Traktorius gali būti pritaikytas kroviniams ir keleiviams vežti.
   2.   Ši direktyva taikoma tik 1 dalyje apibrėžtiems traktoriams su pneumatinėmis padangomis, kurių didžiausias projektinis greitis yra 6–40 km/h.
   2 straipsnis
   1.   Valstybės narės negali atsisakyti tam tikram traktorių tipui nei suteikti EB tipo patvirtinimą, nei išduoti Direktyvos 2003/37/EB 2 straipsnio u punkte nurodytą dokumentą, nei suteikti nacionalinį tipo patvirtinimą dėl priežasčių, susijusių su vairo mechanizmu, jeigu jis atitinka I priede išdėstytus reikalavimus.
   2.   Valstybės narės jokiam traktorių tipui negali išduoti Direktyvos 2003/37/EB 2 straipsnio u punkte nurodyto dokumento, jei tas tipas neatitinka šios direktyvos reikalavimų.
   Valstybės narės gali atsisakyti suteikti nacionalinį tipo patvirtinimą bet kuriam traktorių tipui, jei jis neatitinka šios direktyvos reikalavimų.
   3 straipsnis
   Valstybės narės negali atsisakyti įregistruoti, nei uždrausti parduoti, pradėti pirmą kartą eksploatuoti arba naudoti traktorius dėl priežasčių, susijusių su vairo mechanizmu, jeigu jis atitinka I priede išdėstytus reikalavimus.
   4 straipsnis
   Pakeitimai, būtini siekiant I priedo reikalavimus suderinti su technikos pažanga, priimami laikantis Direktyvos 2003/37/EB 20 straipsnio 3 dalyje nurodytos tvarkos.
   5 straipsnis
   Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų nacionalinės teisės aktų pagrindinių nuostatų tekstus.
   6 straipsnis
   Direktyva 75/321/EEB su pakeitimais, padarytais direktyvomis, nurodytomis II priedo A dalyje, yra panaikinama nepažeidžiant valstybių narių įsipareigojimų, susijusių su direktyvų perkėlimo į nacionalinę teisę ir taikymo pradžios terminais, nurodytais II priedo B dalyje.
   Nuorodos į panaikintą direktyvą laikomos nuorodomis į šią direktyvą ir skaitomos pagal III priede pateiktą atitikties lentelę.
   7 straipsnis
   Ši direktyva įsigalioja dvidešimtą dieną po jos paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
   Ji taikoma nuo 2010 m. sausio 1 d.
   8 straipsnis
   Ši direktyva skirta valstybėms narėms.

      Priimta Briuselyje, 2009 m. liepos 13 d.

            Europos Parlamento vardu

            Pirmininkas

         H.-G. PÖTTERING

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         E. ERLANDSSON

      (1)  OL C 161, 2007 7 13, p. 38.

      (2)  2007 m. birželio 19 d. Europos Parlamento nuomonė (OL C 146 E, 2008 6 12, p. 73) ir 2009 m. birželio 22 d. Tarybos sprendimas.

      (3)  OL L 147, 1975 6 9, p. 24.

      (4)  Žr. II priedo A dalį.

      (5)  OL L 171, 2003 7 9, p. 1.

      I PRIEDAS
      1.   SĄVOKŲ APIBRĖŽTYS
      1.1.   Vairo mechanizmas

      „Vairo mechanizmas“ – visa įranga, kurios paskirtis – keisti traktoriaus judėjimo kryptį.
      Vairo mechanizmui gali būti priskiriama:

                  —

                  vairo mechanizmo valdymo priemonės,

                  —

                  vairo pavara,

                  —

                  vairuojamieji ratai,

                  —

                  tam tikrais atvejais specialus mechanizmas sukurti papildomai arba nepriklausomai jėgai.

            1.1.1.   Vairo mechanizmo valdymo priemonė

      „Vairo mechanizmo valdymo priemonė“ – mechanizmo dalis, kurią, norėdamas vairuoti traktorių, tiesiogiai valdo vairuotojas.
      1.1.2.   Vairo pavara

      „Vairo pavara“ – visi komponentai tarp vairo mechanizmo valdymo priemonės ir vairuojamųjų ratų, išskyrus 1.1.4 punkte apibrėžtus specialius įtaisus. Vairo pavara gali būti mechaninė, hidraulinė, pneumatinė, elektrinė arba bet kurių išvardytų pavaros tipų derinys.
      1.1.3.   Vairuojamieji ratai

      „Vairuojamieji ratai“:

                  —

                  ratai, kurių padėtis traktoriaus atžvilgiu gali būti tiesiogiai arba netiesiogiai keičiama norint pakeisti traktoriaus važiavimo kryptį,

                  —

                  visi traktoriaus šarnyrinių-sąnarinių rėmų ratai,

                  —

                  vienos ašies ratai, kurių greitis gali būti keičiamas norint pakeisti traktoriaus važiavimo kryptį.

            Savikreipiai ratai vairuojamiesiems nepriskiriami.
      1.1.4.   Specialus įtaisas

      „Specialus įtaisas“ – ta vairo mechanizmo dalis, kuri sukuria papildomą arba nepriklausomą jėgą. Papildomą arba nepriklausomą jėgą gali sukurti mechaninė, hidraulinė, pneumatinė arba elektrinė sistema arba bet koks šių sistemų derinys (pvz., alyvos siurblys, oro siurblys arba akumuliatorius ir t. t.).
      1.2.   Skirtingi vairo mechanizmo tipai

                  1.2.1.

                  Atsižvelgiant į pakreipti vairuojamiesiems ratams būtinos jėgos šaltinį, skiriami šie vairo mechanizmo tipai:

                              1.2.1.1.

                                 rankinis vairo mechanizmas, kuriame vairavimo jėgą sukuria tik vairuotojo raumenų jėga;

                              1.2.1.2.

                                 vairo mechanizmas su stiprintuvu, kuriame vairavimo jėgą sukuria vairuotojo raumenų jėga ir 1.1.4 punkte apibrėžti specialūs įtaisai;
                              Vairo mechanizmas, kuriame vairavimo jėgą paprastai sukuria tik 1.1.4 punkte apibrėžti specialūs įtaisai, tačiau kuris šiems specialiems įtaisams sugedus suteikia galimybę vairavimui panaudoti vairuotojo raumenų jėgą, laikomas „vairo mechanizmu su stiprintuvu“;

                              1.2.1.3.

                                 vairo stiprintuvas, kuriame vairavimo jėgą sukuria tik 1.1.4 punkte apibrėžti specialūs įtaisai.

            1.3.   Vairo poveikio jėga

      „Vairo poveikio jėga“ – jėga, kuria vairuotojas, norėdamas vairuoti traktorių, veikia vairo mechanizmo valdymo priemonę.
      2.   KONSTRUKCIJOS, MONTAVIMO IR TIKRINIMO REIKALAVIMAI
      2.1.   Bendrieji reikalavimai

                  2.1.1.

                  Vairo mechanizmas turi užtikrinti, kad traktorių būtų galima valdyti lengvai ir saugiai, ir atitikti 2.2 punkte išdėstytus specialiuosius reikalavimus.

            2.2.   Specialieji reikalavimai

      2.2.1.   Vairo mechanizmo valdymo priemonė

                  2.2.1.1.

                  Vairo mechanizmo valdymo priemonę turi būti lengva naudoti ir suimti ranka. Ji turi būti suprojektuota taip, kad ją būtų galima palaipsniui paveikti. Vairo mechanizmo valdymo priemonės poveikio kryptis turi atitikti pageidaujamą traktoriaus važiavimo krypties pakeitimą.

                  2.2.1.2.

                  Vairo poveikio jėga, norint atlikti posūkį, kurio spindulys – 12 metrų, traktoriui pradedant važiuoti iš tiesios pradinės padėties, neturi būti didesnė už 25 daN. Jeigu vairo mechanizmo su stiprintuvu, kuris nėra sujungtas su kitu mechanizmu, pagalbinis jėgos šaltinis sugenda, vairo poveikio jėga turi būti ne didesnė kaip 60 daN.

                  2.2.1.3.

                  Norint patikrinti, ar laikomasi 2.2.1.2 punkte nurodytų reikalavimų, traktorius 10 km/h greičiu važiuoja spiralės pavidalo trajektorija, pradėdamas važiuoti iš tiesios pradinės padėties sausu lygiu paviršiumi, su kuriuo traktoriaus padangos gerai sukimba. Vairo poveikio jėga matuojama tol, kol vairo mechanizmo valdymo priemonė atsiduria padėtyje, kurioje traktorius pradeda 12 metrų spindulio posūkį. Manevro trukmė (laikas nuo to momento, kai vairo mechanizmo valdymo priemonė pradedama veikti ir kai ji atsiduria padėtyje, kurioje atliekami matavimai) paprastai turi būti ne ilgesnė kaip penkios sekundės, ir ne ilgesnė kaip aštuonios sekundės, jeigu sugenda specialus įtaisas. Vienas pasukimas atliekamas į kairę, kitas – į dešinę.
                  Atliekant bandymą traktorius turi būti pakrautas didžiausiu techniškai leistinu svoriu; slėgis padangose ir ašims tenkantis svoris turi atitikti gamintojo nurodymus.

            2.2.2.   Vairo pavara

                  2.2.2.1.

                  Vairo mechanizme negali būti elektros arba visiškai pneumatinės pavaros.

                  2.2.2.2.

                  Vairo pavara turi būti suprojektuota taip, kad atitiktų visus naudojimo reikalavimus. Ji turi būti lengvai prieinama atlikti techninę priežiūrą ir patikrinimą.

                  2.2.2.3.

                  Jeigu vairo pavara yra ne visiškai hidraulinė, vairuoti traktorių turi būti įmanoma net ir sugedus vairo pavaros hidraulinėms arba pneumatinėms sudėtinėms dalims.

                  2.2.2.4.

                  Vairo pavara, kuri valdymo jėgą perduoda tik hidrauliškai, ir 1.1.4 punkte apibrėžti specialūs įtaisai privalo atitikti šiuos reikalavimus:

                              2.2.2.4.1.

                              nuo pernelyg didelio slėgio visą grandinę arba jos dalį privalo apsaugoti vienas arba keletas slėgį ribojančių įtaisų;

                              2.2.2.4.2.

                              slėgį ribojantys įtaisai privalo būti taip nustatyti, kad nebūtų viršijamas slėgis T, lygus gamintojo nurodytam didžiausiam veikimo slėgiui;

                              2.2.2.4.3.

                              vamzdynų techniniai duomenys ir matmenys privalo būti tokie, kad vamzdžiai išlaikytų keturis kartus didesnį už T slėgį (leistiną pagal slėgio ribojimo įtaisus), ir privalo būti apsaugoti jų įrengimo vietose bei išdėstyti taip, kad pavojus pažeisti vamzdžius smūgine apkrova arba dėl tarpusavio sąveikos būtų kuo mažesnis ir pavojus dėl pažeidimo, kurį kelia trintis, būtų nedidelis.

            2.2.3.   Vairuojamieji ratai

                  2.2.3.1.

                  Visi ratai gali būti vairuojamieji.

            2.2.4.   Specialūs įtaisai

                  2.2.4.1.

                  1.1.4 punkte apibrėžti specialūs įtaisai, naudojami vairo mechanizmuose, apibrėžtuose 1.2.1.2 ir 1.2.1.3 punktuose, priimtini šiais atvejais:

                              2.2.4.1.1.

                              Jeigu traktoriuje įrengtas vairo mechanizmas su stiprintuvu, apibrėžtas 1.2.1.2 punkte, turi būti įmanoma vairuoti traktorių net ir sugedus specialiems įtaisams, kaip nurodyta 2.2.1.2 punkte. Jeigu vairo mechanizmas su stiprintuvu neturi atskiro galios šaltinio, jam turi būti įrengtas galios rezervuaras. Šį galios rezervuarą galima pakeisti nepriklausomu įtaisu, užtikrinančiu galios tiekimo vairo mechanizmui, palyginus su kitomis prie bendro galios šaltinio prijungtomis sistemomis, pirmumą. Nepažeidžiant 1976 m. balandžio 6 d. Tarybos direktyvos 76/432/EEB dėl valstybių narių įstatymų, reglamentuojančių ratinių žemės ūkio ir miškų ūkio traktorių stabdymo įtaisus, suderinimo (1) nuostatų, jei tarp hidraulinio vairo mechanizmo ir hidraulinio stabdžių mechanizmo yra hidraulinė jungtis ir jei jų galios šaltinis yra tas pats, vienai iš dviejų sistemų sugedus vairui pasukti reikalinga jėga neturi būti didesnė kaip 40 daN. Jeigu galios šaltinis yra suslėgtas oras, oro rezervuarą privalu apsaugoti atbuliniu vožtuvu.
                              Jeigu vairo mechanizmo pavaros valdymo jėgą paprastai sukuria tik 1.1.4 punkte apibrėžti specialūs įtaisai, vairo mechanizme su stiprintuvu turi būti sumontuotas toks įtaisas, kuris, jeigu sugenda šie specialūs įtaisai ir vairo poveikio jėga viršija 25 daN, šviesos arba garso signalu įspėja apie minėtą gedimą.

                              2.2.4.1.2.

                              Jeigu traktoriuje sumontuotas vairo stiprintuvas, apibrėžtas 1.2.1.3 punkte, ir jei šio mechanizmo vairo pavara yra visiškai hidraulinė, sugedus specialiam įtaisui ar varikliui, naudojant specialų papildomą įtaisą turi būti įmanoma atlikti du 2.2.1.3 punkte aprašytus manevrus. Specialus papildomas įtaisas gali būti suslėgto oro arba dujų rezervuaras. Kaip specialus papildomas įtaisas gali būti tepalo siurblys arba kompresorius, jeigu jis varomas besisukančių traktoriaus ratų ir negali būti nuo jų atjungtas. Sugedus specialiam įtaisui, apie šį gedimą turi būti įspėjama šviesos arba garso signalu.

                                          2.2.4.1.2.1.

                                          Jeigu specialus įtaisas yra pneumatinis, jame turi būti sumontuotas suslėgto oro rezervuaras, apsaugotas atbuliniu vožtuvu. Suslėgto oro rezervuaro talpa turi būti apskaičiuota taip, kad būtų galima atlikti ne mažiau kaip septynis vairo pasukimus iki galo (nuo fiksatoriaus iki fiksatoriaus), kol rezervuaro darbo slėgis sumažės pusiau; bandymą privalu atlikti vairuojamiesiems ratams neliečiant žemės.

         (1)  OL L 122, 1976 5 8, p. 1.

      II PRIEDAS
      A   DALIS

         Panaikinama direktyva su vėlesniais pakeitimais

         (nurodyta 6 straipsnyje)

                  Tarybos direktyva 75/321/EEB
                  (OL L 147, 1975 6 9, p. 24).

                  Tarybos direktyva 82/890/EEB
                  (OL L 378, 1982 12 31, p. 45).

                  tik 1 straipsnio 1 dalies nuorodos į Direktyvą 75/321/EEB

                  Komisijos direktyva 88/411/EEB
                  (OL L 200, 1988 7 26, p. 30).

                  Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 97/54/EB
                  (OL L 277, 1997 10 10, p. 24).

                  tik 1 straipsnio pirmos įtraukos nuorodos į Direktyvą 75/321/EEB

                  Komisijos direktyva 98/39/EB
                  (OL L 170, 1998 6 16, p. 15).

            B   DALIS

         Perkėlimo į nacionalinę teisę ir taikymo pradžios terminai

         (nurodyti 6 straipsnyje)

                  Direktyva

                  Perkėlimo terminas

                  Taikymo pradžios data

                  75/321/EEB

                  1976 m. lapkričio 22 d.

                  —

                  82/890/EEB

                  1984 m. birželio 22 d.

                  —

                  88/411/EEB

                  1988 m. rugsėjo 30 d. (1)

                  —

                  97/54/EB

                  1998 m. rugsėjo 22 d.

                  1998 m. rugsėjo 23 d.

                  98/39/EB

                  1999 m. balandžio 30 d. (2)

                  —

         (1)  Pagal Direktyvos 88/411/EEB 2 straipsnį:

         „1.   Nuo 1988 m. spalio 1 d. nė viena valstybė narė neturi teisės:

                     —

                     atsisakyti suteikti EEB tipo patvirtinimą, išduoti Direktyvos 74/150/EEB 10 straipsnio 1 dalies paskutinėje įtraukoje nurodytą dokumentą arba suteikti nacionalinį tipo patvirtinimą tam tikram traktoriaus tipui, arba

                     —

                     uždrausti pradėti eksploatuoti traktorius,

               jei to tipo traktoriaus vairo mechanizmas ar tokie traktoriai atitinka šios direktyvos nuostatas.
         2.   Nuo 1989 m. spalio 1 d. valstybė narė:

                     —

                     nebeišduoda Direktyvos 74/150/EEB 10 straipsnio 1 dalies paskutinėje įtraukoje nurodyto dokumento traktoriaus tipui, jei jo vairo mechanizmas neatitinka šios direktyvos nuostatų,

                     —

                     gali atsisakyti suteikti nacionalinį tipo patvirtinimą traktoriaus tipui, jei jo vairo mechanizmas neatitinka šios direktyvos nuostatų.“

         (2)  Pagal Direktyvos 98/39/EB 2 straipsnį:

         „1.   Nuo 1999 m. gegužės 1 d. nė viena valstybė narė neturi teisės:

                     —

                     atsisakyti tam tikram traktorių tipui suteikti EB tipo patvirtinimą, išduoti Tarybos direktyvos 74/150/EEB 10 straipsnio 1 dalies trečioje įtraukoje nurodytą dokumentą arba suteikti nacionalinį tipo patvirtinimą,

                     —

                     uždrausti pradėti eksploatuoti traktorius,

               jei jie atitinka Direktyvos 75/321/EEB su pakeitimais, padarytais šia direktyva, reikalavimus.
         2.   Nuo 1999 m. spalio 1 d. valstybės narės:

                     —

                     jokiam traktorių tipui nebeišduoda Tarybos direktyvos 74/150/EEB 10 straipsnio 1 dalies trečioje įtraukoje nurodyto dokumento, jei tas tipas neatitinka Direktyvos 75/321/EEB su pakeitimais, padarytais šia direktyva, reikalavimų,

                     —

                     gali atsisakyti suteikti nacionalinį tipo patvirtinimą bet kuriam traktorių tipui, jei jis neatitinka Direktyvos 75/321/EEB su pakeitimais, padarytais šia direktyva, reikalavimų.“

      III PRIEDAS

         Atitikties lentelė

                  Direktyva 75/321/EEB

                  Direktyva 98/39/EB

                  Ši direktyva

                  1 straipsnis

                  1 straipsnis

                  2 straipsnis

                  2 straipsnis

                  3 ir 4 straipsniai

                  3 ir 4 straipsniai

                  5 straipsnio 1 dalis

                  —

                  5 straipsnio 2 dalis

                  5 straipsnis

                  —

                  6 straipsnis

                  —

                  7 straipsnis

                  6 straipsnis

                  8 straipsnis

                  Priedas

                  I priedas

                  —

                  II priedas

                  —

                  III priedas


title: 2004 m. liepos 5 d. Komisijos direktyva 2004/86/EB, derinant su technikos pažanga iš dalies keičianti Tarybos direktyvą 93/93/EEB dėl dviračių arba triračių motorinių transporto priemonių masės ir matmenų

text:
7.7.2004

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 236/12

         KOMISIJOS DIREKTYVA 2004/86/EB
   2004 m. liepos 5 d.
   derinant su technikos pažanga iš dalies keičianti Tarybos direktyvą 93/93/EEB dėl dviračių arba triračių motorinių transporto priemonių masės ir matmenų
   (Tekstas svarbus EEE)
   EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,
   atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,
   atsižvelgdama į 1993 m. spalio 29 d. Tarybos direktyvą 93/93/EEB dėl dviračių arba triračių motorinių transporto priemonių masės ir matmenų (1), ypač į jos 3 straipsnį,
   atsižvelgdama į 2002 m. kovo 18 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2002/24/EB dėl dviračių arba triračių motorinių transporto priemonių tipo patvirtinimo, panaikinančią Tarybos direktyvą 92/61/EEB (2), ypač į jos 17 straipsnį,
   kadangi:

               (1)

               Direktyva 93/93/EEB yra viena iš atskirų direktyvų, taikomų atliekant Bendrijos tipo patvirtinimo procedūrą pagal Direktyvą 2002/24/EB. Todėl Direktyvos 2002/24/EB nuostatos dėl sistemų, sudedamųjų dalių ir atskirųjų techninių mazgų transporto priemonėms taikomos Direktyvai 93/93/EEB.

               (2)

               Tam, kad visa tipo patvirtinimo procedūra tinkamai veiktų, būtina paaiškinti Direktyvą 93/93/EEB ir ją papildyti tam tikrais reikalavimais.

               (3)

               Šiuo tikslu būtina apibrėžti, kad L6e ir L7e kategorijų keturračių motociklų keičiamų antstatų, skirtų prekėms vežti, masė turi būti laikoma naudingosios apkrovos dalimi, o ne įtraukiama į nepakrautos transporto priemonės masę.

               (4)

               Direktyva 93/93/EEB turėtų būti atitinkamai iš dalies pakeista.

               (5)

               Šioje direktyvoje numatytos priemonės atitinka Derinimo su technikos pažanga komiteto, įsteigto pagal Tarybos direktyvos 70/156/EEB (3) 13 straipsnį, nuomonę,

         PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:
   1 straipsnis
   Direktyvos 93/93/EEB priedas iš dalies keičiamas pagal šios Direktyvos priedą.
   2 straipsnis
   1.   Nuo 2005 m. sausio 1 d. valstybės narės dviračių ar triračių motorinių transporto priemonių, kurių masė ir matmenys atitinka Direktyvos 93/93/EB reikalavimus, iš dalies pakeistus šia direktyva, atžvilgiu dėl priežasčių, susijusių su jų mase ir matmenimis:

               a)

               neatsisako suteikti tokiai transporto priemonei EB tipo patvirtinimo arba nacionalinio tipo patvirtinimo; arba

               b)

               neuždraudžia tokios transporto priemonės registruoti, parduoti arba pradėti eksploatuoti.

         2.   Nuo 2005 m. liepos 1 d., jei nevykdomi Direktyvos 93/93/EEB reikalavimai, iš dalies pakeisti šia direktyva, dėl bet kurio naujo tipo dviratės ar triratės motorinės transporto priemonės masės ar matmenų, valstybės narės atsisako suteikti EB tipo patvirtinimą.
   3 straipsnis
   1.   Valstybės narės priima įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie, įsigalioję ne vėliau kaip iki 2004 m. gruodžio 31 d., įgyvendina šią direktyvą. Jos nedelsdamos pateikia Komisijai šių nuostatų tekstą ir tų nuostatų bei šios Direktyvos koreliacijos lentelę.
   Valstybės narės, tvirtindamos šias nuostatas, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Valstybės narės nustato, kaip tokia nuoroda daroma.
   2.   Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų nacionalinių teisės aktų pagrindinių nuostatų tekstus.
   4 straipsnis
   Ši direktyva įsigalioja dvidešimtą dieną po jos paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
   5 straipsnis
   Ši direktyva skirta valstybėms narėms.

      Priimta Briuselyje, 2004 m. liepos 5 d.

            Komisijos vardu

         Erkki LIIKANEN

            Komisijos narys

      (1)  OL L 311, 1993 12 14, p. 76. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Komisijos direktyva 2001/87/EB (OL L 285, 2001 10 29, p. 1).

      (2)  OL L 124, 2002 5 9, p. 1. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Komisijos direktyva 2003/77/EB (OL L 211, 2003 8 21, p. 24).

      (3)  OL L 42, 1970 2 23, p. 1. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2004/3/EB (OL L 49, 2004 2 19, p. 36).

      PRIEDAS
      Direktyvos 93/93/EEB priedo 1.5 punktas pakeičiamas taip:

         1.5.   nepakrautos transporto priemonės masė – tai normaliu būdu eksploatuoti parengtos transporto priemonės, turinčios toliau išvardytą įrangą, masė:

                     —

                     papildomą įrangą, kuri reikalinga tik įprastam naudojimui tam tikromis sąlygomis,

                     —

                     visą elektros įrangą, įskaitant gamintojo pateiktus apšvietimo bei šviesos signalų prietaisus,

                     —

                     įrankius ir prietaisus, kurie yra privalomi pagal įstatymus, pagal kuriuos matuojama nepakrautos transporto priemonės masė,

                     —

                     atitinkamą kiekį skysčių, kurie yra būtini tinkamam visų sudedamųjų transporto priemonės dalių veikimui užtikrinti.

               1.5.1.   Skaičiuojant nepakrautų L6e ir L7e kategorijų transporto priemonių, skirtų prekėms vežti ir galinčių turėti keičiamą antstatą, masę šių antstatų bendra masė nėra įtraukiama, ji yra vertinama kaip naudingosios apkrovos sudedamoji dalis.
         Tokiu atveju turi būti įvykdytos šios papildomos sąlygos:

                     a)

                     transporto priemonės pagrindinis tipas (važiuoklė su kabina), ant kurio pirma minėtas antstatas yra tvirtinamas, atitinka visus reikalavimus, kurie yra taikomi L6e ir L7e kategorijų keturračiams motociklams, skirtiems prekėms vežti (įskaitant didžiausios masės be krovinio apribojimą iki 350 kg, taikomą L6e kategorijos transporto priemonėms, ir didžiausios masės be krovinio apribojimą iki 550 kg, taikomą L7e kategorijos transporto priemonėms);

                     b)

                     antstatas yra vertinamas kaip keičiamas, jeigu jis gali būti lengvai nuimamas nuo važiuoklės su kabina nenaudojant įrankių;

                     c)

                     dėl antstatų, tai transporto priemonės gamintojas informacijos dokumente, kurio forma yra nustatyta Direktyvos 2002/24/CE II priede, pateikia didžiausius leistinus išmatavimus, didžiausią leistiną masę, svorio centro padėties ribas ir brėžinį, nurodantį sujungimo įtaisų vietas.

            NB: Degalai ir degalų/alyvos mišinys nėra įtraukiami į matavimus, tačiau turi būti įtraukti kiti skysčiai, pavyzdžiui, akumuliatorių baterijos rūgštis, hidraulinės ir aušinimo sistemų skysčiai bei variklio alyva.“.


title: 2008 m. sausio 30 d. Komisijos direktyva 2008/5/EB dėl privalomos informacijos, nenurodytos Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2000/13/EB, nurodymo ženklinant tam tikrus maisto produktus (kodifikuota redakcija) (Tekstas svarbus EEE )

text:
31.1.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 27/12

      KOMISIJOS DIREKTYVA 2008/5/EB
   2008 m. sausio 30 d.
   dėl privalomos informacijos, nenurodytos Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2000/13/EB, nurodymo ženklinant tam tikrus maisto produktus
   (Tekstas svarbus EEE)
   (kodifikuota redakcija)
   EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,
   atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,
   atsižvelgdama į 2000 m. kovo 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2000/13/EB dėl valstybių narių įstatymų, reglamentuojančių maisto produktų ženklinimą, pateikimą ir reklamavimą, derinimo (1), ypač į jos 4 straipsnio 2 dalį,
   atsižvelgdama į 1994 m. birželio 30 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 94/35/EB dėl maisto produktuose naudojamų saldiklių (2), ypač į jos 6 straipsnį,
   kadangi:

               (1)

               1994 m. lapkričio 18 d. Komisijos direktyva 94/54/EB dėl privalomo rodmenų, nenurodytų Tarybos direktyvoje 79/112/EEB, nurodymo ženklinant etiketėmis tam tikrus maisto produktus (3) buvo keletą kartų iš esmės keičiama (4). Siekiant aiškumo ir racionalumo minėta direktyva turėtų būti kodifikuota.

               (2)

               Siekiant užtikrinti, kad vartotojai gautų pakankamą informaciją, būtina numatyti papildomą privalomą informaciją ženklinant kai kuriuos maisto produktus, greta tos, kurią nurodyti reikalaujama Direktyvos 2000/13/EB 3 straipsnyje.

               (3)

               Kai kurių maisto produktų pakavimui naudojamos dujos pagal Direktyvos 2000/13/EB 6 straipsnio 1 dalies nuostatas neturėtų būti laikomos sudedamosiomis dalimis ir todėl jų nereikėtų įtraukti į sudedamųjų dalių sąrašą etiketėje.

               (4)

               Vis dėlto vartotojams apie pakavimui naudojamas dujas turėtų būti pateikta tiek informacijos, kad jie galėtų suprasti, kodėl jų įsigytų maisto produktų tinkamumo vartoti terminas yra ilgesnis negu kitaip įpakuotų panašių maisto produktų.

               (5)

               Norint vartotojams suteikti pakankamai informacijos, ženklinant maisto produktus, kurių sudėtyje yra saldiklių, turėtų būti apie tai pateikta informacija.

               (6)

               Be to, ženklinant maisto produktus, kurių sudėtyje yra tam tikrų kategorijų saldiklių, taip pat turėtų būti įspėjimai.

               (7)

               Be to, ženklinant gaminius vartotojams būtina nurodyti aiškią informaciją apie tai, kad konditerijos gaminiuose ir gėrimuose yra glicirhizininės rūgšties ar jos amonio druskos. Tuo atveju, kai glicirhizininės rūgšties ar jos amonio druskos kiekis tuose produktuose yra didelis, vartotojai, ypač sergantieji hipertenzija, turi būti papildomai perspėti, kad reikia vengti per didelio suvartojimo. Siekiant užtikrinti, kad vartotojai gerai suprastų tokią informaciją, turi būti naudojamas žinomas terminas „saldymedis“.

               (8)

               Šioje direktyvoje numatytos priemonės atitinka Maisto grandinės ir gyvūnų sveikatos nuolatinio komiteto nuomonę.

               (9)

               Ši direktyva neturėtų pažeisti valstybių narių įsipareigojimų, susijusių su direktyvų perkėlimo į nacionalinę teisę terminais, numatytais II priedo B dalyje,

         PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:
   1 straipsnis
   Nepažeidžiant Direktyvos 2000/13/EB 3 straipsnio nuostatų, ženklinant šios direktyvos I priede išvardytus maisto produktus, pateikiama papildoma tame priede nurodyta informacija.
   2 straipsnis
   Direktyva 94/54/EB su pakeitimais, padarytais direktyvomis, nurodytomis II priedo A dalyje, yra panaikinama nepažeidžiant valstybių narių įsipareigojimų, susijusių su direktyvų perkėlimo į nacionalinę teisę terminais, numatytais II priedo B dalyje.
   Nuorodos į panaikintą direktyvą laikomos nuorodomis į šią direktyvą ir skaitomos pagal III priede pateiktą atitikmenų lentelę.
   3 straipsnis
   Ši direktyva įsigalioja dvidešimtą dieną nuo jos paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
   4 straipsnis
   Ši direktyva skirta valstybėms narėms.

      Priimta Briuselyje, 2008 m. sausio 30 d.

            Komisijos vardu

            Pirmininkas

         José Manuel BARROSO

      (1)  OL L 109, 2000 5 6, p. 29. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Komisijos direktyva 2007/68/EB (OL L 310, 2007 11 28, p. 11).

      (2)  OL L 237, 1994 9 10, p. 3. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 2006/52/EB (OL L 204, 2006 7 26, p. 10).

      (3)  OL L 300, 1994 11 23, p. 14. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 2004/77/EB (OL L 162, 2004 4 30, p. 76).

      (4)  Žr. II priedo A dalį.

      I PRIEDAS
      Maisto produktų, kuriuos ženklinant privaloma įtraukti vieną ar daugiau papildomų informacinių nuorodų, sąrašas

                  Maisto produktų tipas ar kategorija

                  Informacinės nuorodos

                  Maisto produktai, kurių tinkamumo vartoti terminas pratęstas naudojant Tarybos direktyva 89/107/EEB (1) įteisintas pakavimo dujas

                  „Supakuota naudojant apsaugines dujas“

                  Maisto produktai, kurių sudėtyje yra saldiklio ar saldiklių, leistų Direktyva 94/35/EB

                  „su saldikliu(-iais)“
                  Šis užrašas turi būti šalia produkto pavadinimo, kuriuo jis yra parduodamas, kaip nustatyta Direktyvos 2000/13/EB 5 straipsnyje.

                  Maisto produktai, kurių sudėtyje yra cukraus arba cukrų ir saldiklio arba saldiklių, leistų Direktyva 94/35/EB

                  „su cukrumi(-ais) ir saldikliu(-iais)“
                  Šis užrašas turi būti šalia produkto pavadinimo, kuriuo produktas yra parduodamas, kaip nustatyta Direktyvos 2000/13/EB 5 straipsnyje.

                  Maisto produktai, kurių sudėtyje yra aspartamo

                  „sudėtyje yra fenilalanino šaltinis“

                  Maisto produktai, kurių sudėtyje yra daugiau kaip 10 % pridėtų poliolių.

                  „vartojant didelius kiekius, gali atsirasti vidurių paleidžiamasis poveikis“

                  Konditerijos gaminiai ar gėrimai, kurių sudėtyje yra glicirhizininės rūgšties ar jos amonio druskos dėl to, kad buvo pridėta tokios medžiagos ar medžiagų arba saldymedžio glycyrrhiza glabra ir jų koncentracija 100 mg/kg arba 10 mg/l, arba didesnė.

                  Užrašas „sudėtyje yra saldymedžio“ turi būti pridėtas iš karto po ingredientų sąrašo, nebent žodis „saldymedis“ jau įtrauktas į ingredientų sąrašą arba į pavadinimą, kuriuo produktas parduodamas. Jei ingredientų sąrašo nėra, šis užrašas turi būti šalia pavadinimo, kuriuo tas produktas parduodamas.

                  Konditerijos gaminiai, kurių sudėtyje yra glicirhizininės rūgšties ar jos amonio druskos dėl to, kad buvo pridėta tokios medžiagos ar medžiagų arba saldišaknės glycyrrhiza glabra ir jų koncentracija 4 g/kg arba didesnė.

                  Po ingredientų sąrašo turi būti užrašas „Sudėtyje yra saldymedžio – sergantieji hipertenzija turi vartoti saikingai“. Jei ingredientų sąrašo nėra, šis užrašas turi būti šalia pavadinimo, kuriuo tas produktas parduodamas.

                  Gėrimai, kurių sudėtyje yra glicirhizininės rūgšties ar jos amonio druskos dėl to, kad buvo pridėta tokios medžiagos ar medžiagų arba saldymedžio glycyrrhiza glabra ir jų koncentracija 50 mg/l ar didesnė arba 300 mg/l ar didesnė tuo atveju, kai gėrimo sudėtyje yra daugiau kaip 1,2 tūrio proc. alkoholio (2).

                  Po ingredientų sąrašo turi būti užrašas „Sudėtyje yra saldymedžio – sergantieji hipertenzija turi vartoti saikingai“. Jei ingredientų sąrašo nėra, šis užrašas turi būti šalia pavadinimo, kuriuo tas produktas parduodamas.

         (1)  OL L 40, 1989 2 11, p. 27.

         (2)  Šis lygis taikomas paruoštiems vartoti arba atkurtiems pagal gamintojų instrukcijas produktams.

      II PRIEDAS
      A   DALIS
      Panaikinama direktyva ir jos vėlesni pakeitimai

         (nurodyta 2 straipsnyje)

                  Komisijos direktyva 94/54/EB

                  (OL L 300, 1994 11 23, p. 14)

                  Tarybos direktyva 96/21/EB

                  (OL L 88, 1996 4 5, p. 5)

                  Komisijos direktyva 2004/77/EB

                  (OL L 162, 2004 4 30, p. 76)

            B   DALIS
      Perkėlimo į nacionalinę teisę terminų sąrašas

         (nurodytas 2 straipsnyje)

                  Direktyva

                  Perkėlimo terminas

                  94/54/EB

                  1995 m. birželio 30 d. (1)

                  96/21/EB

                  1996 m. birželio 30 d. (2)

                  2004/77/EB

                  2005 m. gegužės 20 d. (3)

         (1)  Pagal Direktyvos 94/54/EB 2 straipsnio pirmą pastraipą:

         „Valstybės narės prireikus iki 1995 m. birželio 30 d. pakeičia savo įstatymus ir kitus teisės aktus, siekiant, kad:

                     —

                     ne vėliau kaip nuo 1995 m. liepos 1 d. būtų leista prekiauti produktais, atitinkančiais šios direktyvos reikalavimus,

                     —

                     nuo 1997 m. sausio 1 d. būtų uždrausta prekyba šios direktyvos reikalavimų neatitinkančiais produktais; tačiau prekyba šios direktyvos reikalavimų neatitinkančiais produktais, pateiktais į rinką arba paženklintais iki nurodytos datos, gali būti tęsiama, kol pasibaigs tokių produktų atsargos.“

         (2)  Pagal Direktyvos 96/21/EB 2 straipsnio pirmą pastraipą:

         „Valstybės narės, jei būtina, iki 1996 m. liepos 1 d. iš dalies pakeičia savo įstatymus ir kitus teisės aktus, kad:

                     —

                     ne vėliau kaip iki 1996 m. liepos 1 d. būtų pradėta leisti prekiauti produktais, kurie atitinka šią direktyvą,

                     —

                     nuo 1997 m. liepos 1 d. būtų uždrausta prekiauti produktais, kurie neatitinka šios direktyvos. Tačiau iki tos datos pateiktais į rinką arba paženklintais produktais, kurie neatitinka šios direktyvos, prekiauti galima, kol pasibaigs jų atsargos.“

         (3)  Pagal Direktyvos 2004/77/EB 2 straipsnį:

         „1.   Valstybės narės vėliausiai nuo 2005 m. gegužės 20 d. leidžia prekiauti produktais, kurie atitinka šią direktyvą.
         2.   Valstybės narės nuo 2006 m. gegužės 20 d. uždraudžia prekiauti produktais, kurie neatitinka šios direktyvos.
         Tačiau leidžiama prekiauti šios direktyvos neatitinkančiais produktais, kurie buvo paženklinti etiketėmis iki 2006 m. gegužės 20 d., kol pasibaigs jų atsargos.“

      III PRIEDAS
      Atitikmenų lentelė

                  Direktyva 94/54/EB

                  Ši direktyva

                  1 straipsnis

                  1 straipsnis

                  2 straipsnis

                  —

                  —

                  2 straipsnis

                  3 straipsnis

                  3 straipsnis

                  —

                  4 straipsnis

                  Priedas

                  I priedas

                  —

                  II priedas

                  —

                  III priedas