title: 1990 m. lapkričio 8 d. Tarybos Direktyva iš dalies keičianti, pirmiausia dėl motorinių transporto priemonių civilinės atsakomybės draudimo, Direktyvą 73/239/EEB ir Direktyvą 88/357/EEB dėl įstatymų ir kitų teisės aktų, susijusių su tiesioginiu draudimu, išskyrus gyvybės draudimą, derinimo

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

31990L0618

Oficialusis leidinys L 330 , 29/11/1990 p. 0044 - 0049 specialusis leidimas suomių kalba: skyrius 6 tomas 3 p. 0062  specialusis leidimas švedų kalba: skyrius 6 tomas 3 p. 0062

		Tarybos Direktyva1990 m. lapkričio 8 d.iš dalies keičianti, pirmiausia dėl motorinių transporto priemonių civilinės atsakomybės draudimo, Direktyvą 73/239/EEB ir Direktyvą 88/357/EEB dėl įstatymų ir kitų teisės aktų, susijusių su tiesioginiu draudimu, išskyrus gyvybės draudimą, derinimo(90/618/EEB)EUROPOS BENDRIJŲ TARYBAatsižvelgdama į Europos ekonominės bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 57 straipsnio 2 dalį ir 66 straipsnį,atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą [1],bendradarbiaudama su Europos Parlamentu [2],atsižvelgdama į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [3],kadangi, kad būtų plečiama vidaus draudimo rinka, 1973 m. liepos 24 d. Taryba priėmė Direktyvą 73/239/EEB dėl įstatymų ir kitų teisės aktų, susijusių su tiesioginio draudimo, išskyrus gyvybės draudimą, veiklos pradėjimu ir vykdymu, derinimo [4] (taip pat vadinamą "pirmąja direktyva"), o 1988 m. birželio 22 d. – Direktyvą 88/357/EEB dėl įstatymų ir kitų teisės aktų, susijusių su tiesioginiu draudimu, išskyrus gyvybės draudimą, derinimo, apibrėžiančią nuostatas, padedančias veiksmingai naudotis laisve teikti paslaugas, ir iš dalies keičiančią Direktyvą 73/239/EEB [5] (taip pat vadinamą "antrąja direktyva");kadangi Direktyva 88/357/EEB draudimo įmonėms, kurių pagrindinė buveinė yra Bendrijos teritorijoje, palengvino sąlygas teikti paslaugas valstybių narių teritorijose ir taip sudarė draudėjams galimybę pateikti pretenzijas ne tik jų valstybėse įsteigtoms draudimo įmonėms, bet ir toms draudimo įmonėms, kurių pagrindinė buveinė yra Bendrijos teritorijoje ir kurios yra įsteigtos kitoje valstybėje narėje;kadangi Direktyvos 88/357/EEB nuostatos, ypač dėl paslaugų teikimo laisvės, neapima tam tikros draudimo rizikos, kuriai tame etape nebuvo galima taikyti minėtų nuostatų, nes valstybių narių institucijos buvo priėmusios specialias taisykles dėl šių nuostatų pobūdžio ir galimų socialinių padarinių; kadangi po tam tikro minėtos direktyvos įgyvendinimo laikotarpio šios išimtys turėjo būti nagrinėjamos iš naujo;kadangi viena iš neįtrauktų draudimo rizikos rūšių yra rizika dėl motorinių transporto priemonių civilinės atsakomybės draudimo, išskyrus vežėjo civilinės atsakomybės draudimą;kadangi tuo metu, kai buvo priimta pirmiau nurodyta direktyva, Komisija įsipareigojo kaip įmanoma greičiau pateikti Tarybai pasiūlymą dėl draudimo paslaugų, susijusių su motorinių transporto priemonių civiline atsakomybe (išskyrus vežėjo civilinę atsakomybę), teikimo laisvės;kadangi, atsižvelgiant į minėtos direktyvos nuostatas dėl privalomojo draudimo, reikėtų nustatyti, kad rizika, priskiriama motorinių transporto priemonių civilinės atsakomybės draudimo grupei, būtų laikoma didele rizika, kaip apibrėžta minėtos direktyvos 5 straipsnyje;kadangi taip pat reikėtų nustatyti, kad draudimas, susijęs su žala, padaryta sausumos motorinėms transporto priemonėms ir kitoms sausumos transporto priemonėms, arba su jų praradimu, būtų laikomas didele draudimo rizika;kadangi Direktyva 88/357/EEB nustatyta, kad rizika, kurią galima Bendrijoje apdrausti bendru draudimu pagal 1978 m. gegužės 30 d. Tarybos direktyvą 78/473/EEB dėl įstatymų ir kitų teisės aktų, susijusių su Bendrijos bendruoju draudimu, derinimo [6], yra didelė draudimo rizika, apibrėžta Direktyvoje 88/357/EEB; kadangi šioje direktyvoje priskiriant motorinių transporto priemonių draudimo grupes didelės draudimo rizikos grupei, kaip apibrėžta Direktyvoje 88/357/EEB, šios draudimo grupės priskiriamos grupėms, kurių draudimo riziką Bendrijoje galima drausti bendruoju draudimu;kadangi 1972 m. balandžio 24 d. Tarybos direktyva 72/166/EEB dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su motorinių transporto priemonių valdytojų civilinės atsakomybės draudimu ir privalomojo tokios atsakomybės draudimo įgyvendinimu, suderinimo [7] su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 90/232/EEB [8], yra pagrįsta žalios kortos sistema bei sutartimis, sudarytomis tarp nacionalinių motorinių transporto priemonių draudikų biurų, siekiant panaikinti žalios kortos patikrinimus;kadangi vis dėlto pageidautina valstybėms narėms pereinamojo laikotarpio priemones nustatyti palaipsniui taikant tam tikras šios direktyvos nuostatas dėl nurodytų draudimo grupių, įskaitant riziką, apdraustą bendru draudimu, priskirtų didelės rizikos draudimo grupėms;kadangi nuolatiniam ir tinkamam žalios kortos sistemos bei susitarimų tarp nacionalinių motorinių transporto priemonių draudikų biurų veikimui užtikrinti reikėtų reikalauti, kad draudimo įmonės, vykdančios valstybėje narėje motorinių transporto priemonių civilinės atsakomybės draudimą, tokiu būdu teikdamos draudimo paslaugas, taptų šios valstybės narės motorinių transporto priemonių draudikų biuro narėmis ir dalyvautų jo finansavimo procese;kadangi 1983 m. gruodžio 30 d. Tarybos direktyva 84/5/EEB dėl valstybių narių teisės aktų, susijusių su motorinių transporto priemonių valdytojų civilinės atsakomybės draudimu, suderinimo [9] su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 90/232/EEB, nustatyta, kad valstybės narės privalo įsteigti instituciją (garantinį fondą), kuri atlygintų žalą nukentėjusiems nuo neapdraustų arba nenustatytų transporto priemonių;kadangi taip pat reikėtų reikalauti, kad draudimo įmonės, vykdančios motorinių transporto priemonių civilinės atsakomybės draudimą valstybėje narėje, tokiu būdu teikdamos draudimo paslaugas, taptų šios valstybės narės garantinio fondo narėmis ir dalyvautų jo finansavimo procese;kadangi padidintos rizikos draudimo taisyklės, galiojančios kai kuriose valstybėse narėse, yra taikomos visoms draudimo įmonėms, vykdančioms šios rizikos draudimą per ten įsteigtas įmones; kadangi šiomis taisyklėmis siekiama užtikrinti, kad būtų išlaikoma pusiausvyra tarp motorinių transporto priemonių civilinės atsakomybės draudimo privalomojo pobūdžio ir vairuotojų galimybės sudaryti tokio draudimo sutartį; kadangi valstybėms narėms turėtų būti leidžiama taikyti šias taisykles draudimo įmonėms, teikiančioms jų teritorijoje draudimo paslaugas, tiek, kiek tai pateisina visuomenės interesai, ir nekeliant daugiau reikalavimų, nei to reikia siekiant pirmiau nurodyto tikslo;kadangi reglamentuojant motorinių transporto priemonių civilinės atsakomybės draudimą nukentėjusių asmenų, kurie gali pateikti pretenzijų, apsauga yra iš tiesų svarbi visiems ir kiekvienam, patartina užtikrinti, kad šiems asmenims nebūtų sudaryta papildomų sunkumų ar nepatogumų tais atvejais, kai motorinių transporto priemonių civilinės atsakomybės draudikas teikia paslaugas, bet nėra įsisteigęs; kadangi, siekiant šio tikslo, kai šių asmenų interesų apsauga pagal paslaugų teikimo taisykles valstybėje narėje, kurioje paslaugų teikėjas yra įsisteigęs, nėra pakankama, turėtų būti numatyta, kad valstybė narė, kurioje teikiamos draudimo paslaugos, reikalautų draudimo įmonės paskirti savo atstovą, kuris nuolatos būtų šios valstybės narės teritorijoje arba būtų joje įsisteigęs, kad rinktų visą reikalingą informaciją, susijusią su pretenzijomis, ir turėtų pakankamus įgaliojimus atstovauti draudimo įmonei dėl nukentėjusių asmenų, galinčių pateikti pretenzijų, įskaitant įgaliojimus atlyginti žalą pagal pretenzijas, taip pat atstovauti draudimo įmonei arba, jeigu reikia, pasirūpinti, kad jai būtų atstovaujama tos valstybės narės teismuose ar institucijose;kadangi minėto atstovo gali būti pareikalauta atstovauti draudimo įmonei valstybės narės, kurioje teikiamos draudimo paslaugos, kompetentingose institucijose, kai tikrinami motorinių transporto priemonių civilinės atsakomybės draudimo liudijimai (polisai) ir jų galiojimas;kadangi reikėtų numatyti lanksčią procedūrą, kad būtų galima Bendrijoje įvertinti tarpusavio sąveiką su trečiosiomis šalimis; kadangi šios procedūros tikslas ne uždaryti Bendrijos finansų rinkas, bet pagerinti pasaulio finansų rinkų liberalizavimą trečiosiose šalyse, nes Bendrija ketina savo finansų rinkas laikyti atviras kitoms pasaulio valstybėms; kadangi tuo tikslu šia direktyva buvo nustatyta derybų su trečiosiomis šalimis tvarka bei, kaip paskutinė išeitis, buvo numatyta galimybė imtis priemonių, sustabdančių naujų prašymų išduoti leidimus priėmimą arba apribojančių naujų leidimų išdavimą,PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:1 straipsnisŠioje direktyvoje:a) "transporto priemonė" – transporto priemonė, apibrėžta Direktyvos 72/166/EEB 1 straipsnio 1 dalyje;b) "biuras" – nacionalinis draudikų biuras, apibrėžtas Direktyvos 72/166/EEB 1 straipsnio 3 dalyje;c) "garantinis fondas" – institucija, nurodyta Direktyvos 84/5/EEB 1 straipsnio 4 dalyje;d) "patronuojanti įmonė" – patronuojanti įmonė, apibrėžta Direktyvos 83/349/EEB [10] 1 ir 2 straipsniuose;e) "dukterinė įmonė" – dukterinė įmonė, apibrėžta Direktyvos 83/349/EEB 1 ir 2 straipsniuose; laikoma, kad bet kuri dukterinės įmonės įsteigta dukterinė įmonė taip pat priklauso patronuojančiai įmonei, kuri vadovauja visoms šioms įmonėms.2 straipsnis"draudimo rizikos, priskirtos priedo A dalies 3, 8, 9, 10, 13 ir 16 grupėms".3 straipsnis1. "III A ANTRAŠTINĖ DALISTaisyklės, taikomos Bendrijoje įsteigtoms atstovybėms ir filialams, priklausantiems draudimo įmonėms, kurių pagrindinės buveinės yra ne Bendrijos teritorijoje".2. "III B ANTRAŠTINĖ DALISTaisyklės, taikomos patronuojančių įmonių, kurių veiklą reglamentuoja trečiosios šalies įstatymai, dukterinėms įmonėms bei tų patronuojančių įmonių akcijų paketų įsigijimui".4 straipsnis"29a straipsnisValstybių narių kompetentingos institucijos praneša Komisijai:a) apie bet kokį leidimą steigti tiesioginio arba netiesioginio pavaldumo dukterinę įmonę, kurios vienos ar kelių patronuojančių įmonių veiklą reglamentuoja trečiosios šalies įstatymai. Komisija apie tai praneša Draudimo komitetui, kurį Komisijos siūlymu įsteigia Taryba;b) apie tokius atvejus, kai patronuojanti įmonė įsigyja Bendrijos draudimo įmonės kontrolinį akcijų paketą ir pastaroji tampa dukterine įmone. Komisija apie tai praneša Draudimo komitetui, kurį Komisijos siūlymu įsteigia Taryba.Jeigu išduodamas leidimas įsteigti tiesioginio arba netiesioginio pavaldumo dukterinę įmonę, kurios vienos arba kelių patronuojančių įmonių veiklą reglamentuoja trečiosios šalies įstatymai, kompetentingų institucijų pranešime Komisijai turi būti nurodyta šios grupės struktūra.29bstraipsnis1. Valstybės narės praneša Komisijai apie bet kokius bendro pobūdžio sunkumus, kurie iškyla jų draudimo įmonėms steigiantis arba vykdant draudimo veiklą trečiojoje šalyje.2. Ne vėliau kaip prieš šešis mėnesius, kol bus pradėta taikyti ši direktyva, o vėliau — periodiškai, Komisija pagal 3 ir 4 dalių nuostatas parengia pirmą ataskaitą, kaip trečiosiose šalyse vykdoma Bendrijos draudimo įmonių steigimo, draudimo veiklos bei kontrolinių akcijų paketų įsigijimo trečiųjų šalių draudimo įmonėse priežiūra. Komisija pateikia Tarybai šias ataskaitas kartu su atitinkamais pasiūlymais.3. Jeigu iš 2 dalyje nurodytų ataskaitų arba remdamasi kita informacija Komisija mano, kad trečioji šalis Bendrijos draudimo įmonėms nesudaro galimybių veiksmingai dalyvauti rinkoje tokiu mastu, kokiu Bendrijoje dalyvauja trečiųjų šalių draudimo įmonės, Komisija gali pasiūlyti Tarybai, kad pastaroji įgaliotų ją vesti derybas dėl panašių konkurencinių galimybių suteikimo Bendrijos draudimo įmonėms. Taryba priima sprendimą kvalifikuotąja balsų dauguma.4. Jeigu iš 2 dalyje nurodytų ataskaitų arba remdamasi kita informacija Komisija mano, kad požiūris į Bendrijos draudimo įmones trečiojoje šalyje yra kitoks nei į vietines draudimo įmones ir kad joms nesuteikiamos tokios pačios konkurencinės galimybės bei nesudaromos galimybės veiksmingai dalyvauti rinkoje, Komisija gali pradėti derybas, kad tokia padėtis būtų ištaisyta.Susidarius pirmoje pastraipoje nurodytoms aplinkybėms, 29a straipsnyje minėto Draudimo komiteto steigimo akte nustatyta tvarka bet kada gali būti nuspręsta, kad, be derybų pradėjimo, valstybių narių kompetentingos institucijos turi apriboti arba sustabdyti savo sprendimus dėl:- prašymų išduoti leidimą, kurie yra svarstomi priimant minėtą sprendimą, arba dėl prašymų išduoti leidimą, kurie bus pateikti vėliau,- leidimo tiesioginėms ir netiesioginėms patronuojančioms įmonėms, kurių veiklą reglamentuoja atitinkamos trečiosios šalies įstatymai, įsigyti kontrolinius akcijų paketus.Šios priemonės negali būti taikomos ilgiau kaip tris mėnesius.Nepasibaigus trijų mėnesių laikotarpiui ir atsižvelgdama į derybų rezultatus, Komisijos siūlymu Taryba kvalifikuotąja balsų dauguma gali nuspręsti pratęsti šių priemonių taikymą.Šių sprendimų negalima apriboti arba sustabdyti steigiantis draudimo įmonės dukterinei įmonei arba jos dukterinėms įmonėms, turinčioms tinkamus leidimus vykdyti draudimo veiklą Bendrijoje, arba kai tos įmonės ar dukterinės įmonės įsigyja Bendrijos draudimo įmonių kontrolinius akcijų paketus.5. Jeigu Komisija mano, kad iškilo viena iš 3 ir 4 dalyse nurodytų situacijų, jos prašymu valstybės narės praneša Komisijai apie:a) prašymą gauti leidimą steigti tiesioginio arba netiesioginio pavaldumo dukterinę įmonę, kurios patronuojančios įmonės (vienos arba kelių) veiklą reglamentuoja atitinkamos trečiosios šalies įstatymai;b) patronuojančios įmonės ketinimus įsigyti Bendrijos draudimo įmonės kontrolinį akcijų paketą, dėl ko pastaroji taptų dukterine įmone.Šis įpareigojimas teikti informaciją nebegalioja, kai su trečiąja šalimi sudaroma 3 arba 4 dalyje nurodyta sutartis arba kai nebetaikomos 4 dalies 2 ir 3 pastraipoje nurodytos priemonės.6. Pagal šį straipsnį taikomos priemonės turi atitikti Bendrijos įsipareigojimus pagal bet kuriuos dvišalius arba daugiašalius tarptautinius susitarimus, reglamentuojančius draudimo įmonių veiklos pradėjimą ir vykdymą."5 straipsnisDirektyvos 88/357/EEB 12 straipsnio 2 dalies antrosios pastraipos antroji ir trečioji įtraukos išbraukiamos.6 straipsnis"12astraipsnis1. Šis straipsnis taikomas tais atvejais, jeigu draudimo įmonė per savo įstaigą, esančią valstybėje narėje, draudžia Direktyvos 73/239/EEB priedo A dalies 10 draudimo grupėje nurodytą riziką, išskyrus vežėjo civilinę atsakomybę, kitoje valstybėje narėje.2. Valstybė narė, kurioje teikiamos draudimo paslaugos, pareikalauja, kad draudimo įmonė taptų šios valstybės narės nacionalinio draudikų biuro ir garantinio fondo nare ir dalyvautų jų finansavimo procese.Tačiau nereikalaujama, kad draudimo įmonė mokėtų įnašus arba įmokas valstybės narės, kurioje teikiamos draudimo paslaugos, biurui arba fondui dėl rizikos, kurios draudimas yra susijęs su draudimo paslaugų teikimu, išskyrus įmokas arba įnašus, kurie apskaičiuojami tuo pačiu pagrindu kaip įmokos ir įnašai, kuriuos moka draudimo įmonės, draudžiančios 10 draudimo grupės riziką (išskyrus vežėjo civilinę atsakomybę) per savo įstaigą, esančią minėtoje valstybėje narėje, nurodant jos pajamas, gautas šioje valstybėje narėje iš draudimo įmokų vykdant šios draudimo grupės veiklą, arba nurodant ten draudžiamų šiai grupei priskiriamos rizikos atvejų skaičių.3. Ši direktyva netrukdo pareikalauti, kad draudimo paslaugas teikianti įmonė laikytųsi valstybės narės, kurioje teikiamos draudimo paslaugos, nustatytų padidintos rizikos draudimo taisyklių, jeigu šios taisyklės taikomos minėtoje valstybėje narėje įsteigtoms draudimo įmonėms.4. Valstybė narė, kurioje teikiamos draudimo paslaugos, pareikalauja draudimo įmonės užtikrinti, kad pretenzijas dėl jos teritorijoje įvykusių draudiminių įvykių pateikę asmenys neatsidurtų mažiau palankioje padėtyje dėl to, kad draudimo įmonė vykdo 10 draudimo grupės veiklą, išskyrus vežėjo civilinės atsakomybės draudimą, teikdama paslaugas, bet neįsisteigdama valstybėje narėje.Siekdama šio tikslo, valstybė narė, kurioje teikiamos draudimo paslaugos, reikalauja draudimo įmonės paskirti savo atstovą, kuris nuolatos būtų šios valstybės narės teritorijoje arba būtų joje įsisteigęs, kad rinktų visą reikalingą informaciją, susijusią su pretenzijomis, ir turėtų pakankamus įgalioji mus atstovauti draudimo įmonei visais klausimais, susijusiais su nukentėjusiais asmenimis, galinčiais pateikti pretenzijų, įskaitant įgaliojimus atlyginti žalą pagal pretenzijas, taip pat atstovauti draudimo įmonei arba prireikus pasirūpinti, kad jai būtų atstovaujama tos valstybės narės teismuose ir institucijose su šiomis pretenzijomis susijusiais klausimais.Minėtas atstovas taip pat gali būti įpareigojamas atstovauti draudimo įmonei valstybės narės, kurioje teikiamos draudimo paslaugos, kompetentingose institucijose, kai tikrinami motorinių transporto priemonių civilinės atsakomybės draudimo liudijimai (polisai) ir jų galiojimas.Valstybė narė, kurioje teikiamos draudimo paslaugos, negali pareikalauti, kad paskirtas asmuo jį įgaliojusios draudimo įmonės vardu vykdytų kitą, negu nurodyta antroje ir trečioje pastraipoje, veiklą. Paskirtas asmuo nevykdo tiesioginio draudimo veiklos minėtos draudimo įmonės vardu.Atstovo paskyrimas nereiškia, kad atidaromas filialas arba atstovybė pagal Direktyvos 73/239/EEB 6 straipsnio 2 dalies b punkto nuostatas, be to, minėtas atstovas nėra draudimo įstaiga, kaip apibrėžta šios direktyvos 2 straipsnio c punkte."7 straipsnis1. "Kiekviena valstybė narė, kurios teritorijoje draudimo įmonė ketina teikti 10 draudimo grupėje nurodytas paslaugas, išskyrus vežėjo civilinės atsakomybės draudimą, gali pareikalauti, kad draudimo įmonė:- praneštų 12a straipsnio 4 dalyje nurodyto atstovo vardą, pavardę (pavadinimą) ir adresą,- pateiktų dokumentą, patvirtinantį, kad draudimo įmonė tapo valstybės narės, kurioje teikiamos draudimo paslaugos, nacionalinio biuro ir nacionalinio garantinio fondo nare."8 straipsnis"Kiekviena valstybė narė gali pareikalauti, kad draudimo įmonės atstovo vardas, pavardė (pavadinimas) ir adresas būtų nurodyti pirmiau išvardytuose dokumentuose."9 straipsnis"1. Kiekviena draudimo įstaiga praneša priežiūros institucijai apie draudimo įmokas, gautas teikiant draudimo paslaugas (neatskaičius perdraudiko dalies) pagal atskiras draudimo grupes kiekvienoje valstybėje narėje. Draudimo grupės apibrėžiamos taip:- draudimas nuo nelaimingų atsitikimų ir ligos atveju (1 ir 2),- motorinių transporto priemonių draudimas (3, 7 ir 10, nurodant skaičius, susijusius su 10 grupe, išskyrus vežėjo civilinės atsakomybės draudimą),- turto draudimas nuo gaisro ir kitos žalos (8 ir 9),- skraidymo aparatų, laivų ir sausumos transporto priemonių draudimas (4, 5, 6, 7, 11 ir 12),- bendrosios civilinės atsakomybės draudimas (13),- kredito ir laidavimo draudimas (14 ir 15),- kitos draudimo grupės (16, 17 ir 18).Kiekvienos valstybės narės priežiūros institucija perduoda šią informaciją visų valstybių narių, kuriose teikiamos draudimo paslaugos, priežiūros institucijoms."10 straipsnis"Nukrypti leidžianti nuostata, kurią leidžiama taikyti nuo 1995 m. sausio 1 d., taikoma tik draudimo sutartims, apimančioms riziką, klasifikuojamą pagal 3, 8, 9, 10, 13 ir 16 draudimo grupes, tik vienoje iš keturių valstybių narių, kurioms yra taikomos pereinamojo laikotarpio nuostatos."11 straipsnisNepaisant Direktyvos 88/357/EEB 23 straipsnio 2 dalies nuostatų, didelės rizikos, apibrėžtos Direktyvos 73/239/EEB 5 straipsnio d punkte ir priskiriamos 10 draudimo grupei (išskyrus vežėjo civilinę atsakomybę), atveju valstybė narė, kurioje teikiamos draudimo paslaugos, gali nustatyti, kad:- draudimo sutarties techninių atidėjimų dydis turi būti apskaičiuotas prižiūrint tos valstybės narės institucijoms ir pagal tos valstybės narės nustatytas taisykles arba, jeigu tokios taisyklės nenustatytos, pagal tos valstybės narės nusistovėjusią praktiką iki tos dienos, kai valstybė narė turi pradėti laikytis direktyvos, koordinuojančios draudimo įmonių metines ataskaitas,- minėtos valstybės narės institucijos vykdo šių atidėjimų padengimo lygiaverčiu ir prilygstančiu turtu priežiūrą pagal jos nustatytas taisykles arba nusistovėjusią praktiką iki tos dienos, kol pranešama apie trečiąją ne gyvybės draudimo direktyvą,- minėtos valstybės narės institucijos vykdo antrojoje įtraukoje nurodyto turto lokalizavimo priežiūrą pagal jos nustatytas taisykles arba nusistovėjusią praktiką iki tos dienos, kol valstybė narė turi pradėti laikytis trečiosios ne gyvybės draudimo direktyvos.12 straipsnisValstybės narės per 18 mėnesių nuo pranešimo apie šią direktyvą dienos [11] pakeičia savo nacionalines nuostatas, kad įgyvendintų šią direktyvą, ir nedelsdamos apie tai praneša Komisijai.Pagal šio straipsnio pirmąją pastraipą pakeistas nuostatas būtina pradėti taikyti per 24 mėnesius nuo pranešimo apie šią direktyvą dienos.13 straipsnisŠi direktyva skirta valstybėms narėms.Priimta Briuselyje, 1990 m. lapkričio 8 d.Tarybos varduPirmininkasP. Romita[1] OL C 65, 1989 3 15, p. 6 irOL C 180, 1990 7 20, p. 6.[2] OL C 68, 1990 3 19, p. 85 ir 1990 m. spalio 10 d. sprendimas (dar nepaskelbta Oficialiajame leidinyje).[3] OL C 194, 1989 7 31, p. 3.[4] OL L 228, 1973 8 16, p. 3.[5] OL L 172, 1988 7 4, p. 1.[6] OL L 151, 1978 6 7, p. 25.[7] OL L 103, 1972 5 2, p. 1.[8] OL L 129, 1990 5 19, p. 33.[9] OL L 8, 1984 1 11, p. 17.[10] OL L 193, 1983 7 18, p. 1.[11] Apie šią direktyvą valstybėms narėms pranešta 1990 m. lapkričio 20 d.--------------------------------------------------


title: 1992 m. birželio 16 d. Tarybos Direktyva 92/48/EEB nustatanti būtiniausius higienos reikalavimus, taikomus tam tikruose laivuose sugautiems žuvininkystės produktams, atsižvelgiant į Direktyvos 91/493/EEB 3 straipsnio 1 dalies a punkto i papunktį

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

31992L0048

Oficialusis leidinys L 187 , 07/07/1992 p. 0041 - 0044 specialusis leidimas suomių kalba: skyrius 3 tomas 43 p. 0060  specialusis leidimas švedų kalba: skyrius 3 tomas 43 p. 0060

		Tarybos Direktyva 92/48/EEB1992 m. birželio 16 d.nustatanti būtiniausius higienos reikalavimus, taikomus tam tikruose laivuose sugautiems žuvininkystės produktams, atsižvelgiant į Direktyvos 91/493/EEB 3 straipsnio 1 dalies a punkto i papunktįEUROPOS BENDRIJŲ TARYBA,atsižvelgdama į Europos ekonominės bendrijos steigimo sutartį,atsižvelgdama į 1991 m. liepos 22 d. Tarybos direktyvą 91/493/EEB, nustatančią sveikatos reikalavimus, reglamentuojančius žuvininkystės produktų gamybą ir jų tiekimą į rinką [1], ypač jos 3 straipsnio 1 dalies a punkto i papunktį,atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą,kadangi pagal Direktyvos 91/493/EEB 3 straipsnio 1 dalies a punkto i papunktį yra svarbu nustatyti sugautiems žuvininkystės produktams taikomus higienos reikalavimus ir tam tikrais atvejais — kaip tam tikruose laivuose iš jų išleidžiamas kraujas, nukertamos galvos, pašalinami viduriai, pelėkai, kaip jie atšaldomi ar sušaldomi;kadangi turi būti nustatyti bendri higienos reikalavimai žvejybos laivams;kadangi svarbu nustatyti papildomus higienos reikalavimus, taikomus žvejybos laivams, kuriuose sugauti žuvininkystės produktai laikomi ilgiau kaip dvidešimt keturias valandas;kadangi turi būti priimtos nuostatos dėl galimo atsižvelgimo į tam tikrus specifinius tam tikrų žvejybos laivų požymius;kadangi tikslinga nurodyti, kad pagal Direktyvą 91/493/EEB atliekami tikrinimai ir kontrolė vienodai taikomi šioje direktyvoje minimiems laivams,PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:1 straipsnis1. Bendrieji higienos reikalavimai, nustatyti I priede, taikomi žuvininkystės produktams, kurie yra apdorojami žvejybos laivuose.2. Papildomi higienos reikalavimai, nustatyti II priede, taikomi žvejybos laivams, suprojektuotiems ir įrengtiems taip, kad juose būtų galima žuvininkystės produktus išlaikyti tinkamomis sąlygomis ilgiau kaip dvidešimt keturias valandas, išskyrus laivus, kurie yra įrengti taip, kad juose būtų galima laikyti gyvą žuvį, vėžiagyvius ir moliuskus netaikant kitų išsaugojimo priemonių.3. Jei būtina, laikantis 2 straipsnyje nustatytos tvarkos, galima numatyti išimtis ar papildomus I priedo nuostatoms keliamus reikalavimus, kad būtų atsižvelgta į specifinius tam tikrų žvejybos laivų požymius, jei tokių yra.2 straipsnisŠios direktyvos priedai gali būti iš dalies pakeisti Direktyvos 91/493/EEB 15 straipsnyje nustatyta tvarka.3 straipsnisJei iš žvejybos laivų atgabenami produktai aiškiai atitinka Direktyvos 91/493/EEB nustatytus higienos standartus, valstybės narės žvejybos laivams gali skirti papildomo laiko, t. y. iki 1995 m. gruodžio 31 d., per kurį jie turi pradėti vykdyti II priedo 8 punkto b ir e papunkčiuose nustatytus minėtus reikalavimus.Tokios išimtys gali būti taikomos tik žvejybos laivams, kurie vykdė žuvininkystės veiklą 1992 m. birželio 30 d. ir tuo tikslu iki 1992 m. gruodžio 31 d. kompetentingoms nacionalinėms institucijoms yra pateikę tinkamai pagrįstą prašymą.Tokiame prašyme turi būti smulkiai nurodyti laikotarpiai, per kuriuos žvejybos laivai gali pradėti vykdyti minėtus reikalavimus.Jei iš Bendrijos prašoma finansinės pagalbos, galima paremti tik tokius projektus, kurie atitinka šios direktyvos reikalavimus.4 straipsnisValstybės narės iki 1993 m. sausio 1 d. patvirtina įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie įgyvendina šią direktyvą. Apie tai jos nedelsdamos praneša Komisijai.Valstybės narės, tvirtindamos šias priemones, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.5 straipsnisŠi direktyva skirta valstybėms narėms.Priimta Liuksemburge, 1992 m. birželio 16 d.Tarybos varduPirmininkasArlindo Marques Cunha[1] OL L 268, 1991 9 24, p. 15.--------------------------------------------------I PRIEDASBendrieji higienos reikalavimai, taikomi žuvininkystės produktams, esantiems žvejybos laivuose1. Tose laivo sekcijose ar konteineriuose, kuriuose laikomi žuvininkystės produktai, neturi būti objektų ar produktų, dėl kurių maisto produktuose galėtų atsirasti kenksmingų ar nenormalių požymių. Tokios laivo sekcijos ar konteineriai turi būti suprojektuoti taip, kad juos būtų galima lengvai išvalyti ir užtikrinti, kad ištirpusio ledo vanduo nesilies su žuvininkystės produktais.2. Naudojamos laivo sekcijos ir konteineriai, kurie yra skirti žuvininkystės produktams laikyti, turi būti visiškai švarūs ir, svarbiausia, jų turi būti negalima užteršti laivo varikliams naudojamu kuru ar triumo vandeniu.3. Tuoj pat, kai tik žuvininkystės produktai patenka į laivą, juos būtina apsaugoti nuo užteršimo, saulės poveikio ir kitų šilumos šaltinių. Jie turi būti plaunami arba gėlu vandeniu, atitinkančiu Direktyvos 80/778/EEB [1] D ir E prieduose nurodytus parametrus, arba švariu jūros vandeniu, kad nebūtų pakenkta jų kokybei ar sveikumui.4. Žuvininkystės produktai turi būti apdorojami ir saugomi taip, kad juose nebūtų įdrėskimų. Smailius įrankius galima naudoti didelėms žuvims ar žuvims, kurios gali sužeisti darbininką, bet tik taip, kad nebūtų pažeista tokių produktų mėsa.5. Žuvininkystės produktai, išskyrus tuos, kurie laikomi gyvi, turi būti apdorojami šalčiu tuoj pat po to, kai jie pakraunami į laivą. Tačiau laivuose, kur produktus atšaldyti yra praktiškai neįmanoma, žuvininkystės produktai neturi būti laikomi ilgiau kaip aštuonias valandas.6. Ledas, kuriuo atšaldomi produktai, turi būti pagamintas iš geriamojo vandens arba švaraus jūros vandens. Prieš naudojant, jį būtina laikyti tokiomis sąlygomis, kuriomis jis nebūtų užteršiamas.7. Žuvininkystės produktus iškrovus, konteineriai, įranga ir laivo sekcijos, su kuriomis jie tiesiogiai lietėsi, turi būti išplaunami geriamuoju vandeniu arba švariu jūros vandeniu.8. Kai žuvims galvos nukertamos ir (arba) pašalinami vidaus organai laive, tokį darbą būtina atlikti higieniškai, ir produktai tuoj pat turi būti gerai nuplauti geriamuoju ar švariu jūros vandeniu. Vidaus organai ir žuvų dalys, kurios gali būti pavojingos žmonių sveikatai, turi būti pašalintos ir atskirtos nuo žmonių vartojimui skirtų produktų. Kepenys ir ikrai, skirti žmonių vartojimui, turi būti laikomi šaldytuve arba sušaldomi.9. Įranga, naudojama žuvims išskrosti, galvoms nukirsti ir pelėkams pašalinti, konteineriai ir įranga, kuri liečiasi su žuvininkystės produktais, turi būti pagaminti iš vandeniui nepralaidžios, nepūvančios, lygios ir lengvai plaunamos bei dezinfekuojamos medžiagos arba padengti tokia medžiaga. Naudojant jie turi būti visiškai švarūs.10. Darbuotojai, tvarkantys žuvininkystės produktus, turi laikytis griežtų asmeniui ir rūbams taikomų švarumo reikalavimų.[1] OL L 229, 1980 8 30, p. 11. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 91/377/EEB (OL L 377, 1991 12 31, p. 48).--------------------------------------------------II PRIEDASPapildomi higienos reikalavimai, taikomi žvejybos laivams, nurodytiems 1 straipsnio 2 dalyje1. Žvejybos laivuose turi būti įrengti triumai, talpyklos ir konteineriai šaldomiems ar užšaldytiems žuvininkystės produktams laikyti, esant Direktyvoje 91/493/EEB nustatytai temperatūrai. Tokie triumai nuo mašinų skyriaus ir įgulai skirtų patalpų turi būti atskirti pertvaromis, kurios turi būti pakankamai sandarios, kad laikomi žuvininkystės produktai nebūtų užteršti.2. Triumų, talpyklų ar konteinerių vidaus paviršius turi būti nepralaidus vandeniui, lengvai plaunamas ir dezinfekuojamas. Jis turi būti padarytas iš lygios medžiagos, o jei medžiaga nelygi, turi būti lygiai padengtas dažais ir išlaikomas geros būklės, kad į žuvininkystės produktus negalėtų patekti žmonių sveikatai kenksmingos medžiagos.3. Triumai turi būti suprojektuoti taip, kad ištirpęs vanduo nesiliestų su žuvininkystės produktais.4. Turi būti užtikrinta, kad produktų laikymui skirtuose konteineriuose bus palaikomos patenkinamos higienos sąlygos ir, svarbiausia, ištirpęs vanduo galės nutekėti. Naudojant jie turi būti visiškai švarūs.5. Darbo denius, įrangą, triumus, talpyklas ir konteinerius būtina išplauti kiekvieną kartą juos panaudojus. Tam turi būti naudojamas geriamasis arba švarus jūros vanduo. Prireikus dezinfekuojama, šalinami vabzdžiai, naikinamos žiurkės.6. Valymo ir dezinfekcijos priemonės, insekticidai ir visos potencialiai toksiškos medžiagos turi būti laikomos užrakinamose patalpose arba spintose. Juos naudojant neturi būti jokio pavojaus, kad gali būti užteršti žuvininkystės produktai.7. Jei žuvininkystės produktai užšaldomi laive, tai turi būti atliekama pagal reikalavimus, nustatytus Direktyvos 91/493/EEB priedo IV Skyriaus II dalies 1 ir 3 punktuose. Kai šaldoma sūryme, sūrymas neturi tapti žuvies užteršimo šaltiniu.8. Laivai, kuriuose yra įranga, skirta žuvininkystės produktų šaldymui jūros vandenyje, šaldant ledu (CSW) arba mechaninėmis priemonėmis (RSW), turi atitikti šiuos reikalavimus:a) talpyklose turi būti pripildymo jūros vandeniu ir jo išleidimo įrenginiai bei įtaisai, kurie užtikrina vienodą temperatūrą talpykloje;b) talpyklose turi būti temperatūros registravimo priemonės, sujungtos su temperatūros davikliu, įtaisytu toje talpyklos dalyje, kurioje temperatūra yra aukščiausia;c) talpyklos ar konteinerio sistema turi veikti taip, kad pakrovus žuvį, žuvies ir jūros vandens mišinys pasiektų 3 °C šaldymo temperatūrą ilgiausiai per šešias valandas ir 0 °C ilgiausiai per šešiolika valandų;d) kiekvieną kartą iškrovus, talpyklas, cirkuliacijos sistemas ir konteinerius būtina visiškai ištuštinti ir gerai išvalyti, naudojant geriamąjį ar švarų jūros vandenį. Jie turėtų būti pripildomi švariu jūros vandeniu;e) talpyklos data ir numeris turi būti aiškiai nurodyti ant temperatūros įrašuose lapų, kuriuos būtina saugoti ir pateikti kontroliuojančioms institucijoms.9. Kad galėtų vykdyti kontrolę, kompetentinga institucija turi turėti naujausius laivų, kurie yra įrengti pagal 7 ir 8 punktus, sąrašus, išskyrus laivus su kilnojamaisiais konteineriais, kurie, nepažeidžiant I priedo 5 punkto, reguliariai neužsiima žuvies konservavimu šaldytame jūros vandenyje.10. Laivų savininkai ar jų atstovai imasi visų būtinų priemonių, kad asmenys, kurie galėtų užteršti žuvininkystės produktus, rankomis produktų netvarkytų, kol nebus pagrindo manyti, kad tokie asmenys gali tai daryti nekeldami jokio pavojaus. Tokių asmenų įprastas medicininis stebėjimas vykdomas pagal atitinkamoje valstybėje narėje galiojančius nacionalinės teisės aktus.--------------------------------------------------


title: 2002 m. liepos 9 d. Komisijos direktyva 2002/62/EB, devintą kartą derinanti su technikos pažanga Tarybos direktyvos 76/769/EEB dėl valstybių narių įstatymų ir kitų teisės aktų, susijusių su tam tikrų pavojingų medžiagų ir preparatų pardavimo bei naudojimo apribojimais, suderinimo I priedą (organoalavo junginiai)Tekstas svarbus EEE.

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

32002L0062

Oficialusis leidinys L 183 , 12/07/2002 p. 0058 - 0059

		Komisijos Direktyva 2002/62/EB2002 m. liepos 9 d.devintą kartą derinanti su technikos pažanga Tarybos direktyvos 76/769/EEB dėl valstybių narių įstatymų ir kitų teisės aktų, susijusių su tam tikrų pavojingų medžiagų ir preparatų pardavimo bei naudojimo apribojimais, suderinimo I priedą (organoalavo junginiai)(tekstas svarbus EEE)EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,atsižvelgdama į 1976 m. liepos 27 d. Tarybos direktyvą 76/769/EEB dėl valstybių narių įstatymų ir kitų teisės aktų, susijusių su tam tikrų pavojingų medžiagų ir preparatų pardavimo ir naudojimo apribojimais, suderinimo [1] su paskutiniais pakeitimais, padarytais Komisijos direktyva 2001/91/EB [2], ypač į 2a straipsnį, priimtą Tarybos direktyva 89/678/EEB [3],kadangi:(1) Komisijos direktyva 1999/51/EB [4], penktą kartą derinanti su technikos pažanga Direktyvos 76/769/EEB I priedą, draudžia naudoti organoalavo junginius, skirtus apsaugoti trumpesnių kaip dvidešimt penki metrai valčių ir laivų, daugiausiai naudojamų vidaus vandenyse, korpusus. Ši direktyva ragina iš naujo apsvarstyti nuostatas, susijusias su organoalavo junginiais, naudojamais nuo pažeidimų saugančiuose gaminiuose, atsižvelgiant į pokyčius Tarptautinėje jūrų organizacijoje (TJO), ypač į Jūrų aplinkos apsaugos komiteto raginimą iki 2003 m. sausio 1 d. pasaulio mastu uždrausti naudoti organoalavo junginius, kurie laivus nuo pažeidimų saugančiose sistemose veikia kaip biocidai.(2) Mokslo tyrimai parodė, kad tam tikros laivuose naudojamos nuo pažeidimų saugančios sistemos akvatorijai kelia rimtą pavojų. TJO Tarptautinė konvencija dėl pavojingų sistemų nuo pažeidimų kontrolės, dėl kurios 2001 m. spalį buvo susitarta TJO diplomatinėje konferencijoje, apima draudimą nuo 2003 m. sausio 1 d. naudoti ir iš naujo naudoti organoalavo junginius, veikiančius kaip biocidai, laivus nuo pažeidimų saugančiose sistemose.(3) Draudimas naudoti ir iš naujo naudoti organoalavo junginius daro tiesioginį poveikį organoalavo junginių vidaus rinkos veikimui, todėl būtina suderinti šios srities valstybių narių įstatymus ir atitinkamai iš dalies pakeisti Direktyvos 76/769/EEB I priedą, ir ypač Direktyvą 1999/51/ [5] EB.(4) Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu bus priimtos priemonės, susijusios su laivais, kurie apdorojami organoalavo junginiais.(5) Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 94/25/EB [6] reglamentuoja pramoginius laivus, ir tokiems laivams taikomi tokie patys apribojimai kaip ir kitiems laivams.(6) Ši direktyva neturi įtakos Bendrijos teisės aktams, nustatantiems būtiniausius darbuotojų saugos reikalavimus, nurodytus Tarybos direktyvoje 89/391/EEB [7] ir atskirose ja grindžiamose direktyvose, ypač Tarybos direktyvoje 90/394/EEB [8] su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 1999/38/EB [9], ir Tarybos direktyvoje 98/24/EB [10] dėl darbuotojų saugos ir sveikatos apsaugos nuo cheminių medžiagų darbe.(7) Ši direktyva neturi įtakos Bendrijos teisės aktams, reglamentuojantiems organoalavo junginius, naudojamus plastmasėje, kuri liečiasi su maistu, kurie yra nurodyti 1990 m. vasario 23 d. Komisijos direktyvoje 90/128/EEB dėl plastikinių medžiagų ir gaminių, skirtų liestis su maisto produktais [11], su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 2002/17/EB [12].(8) Šioje direktyvoje numatytos priemonės atitinka Direktyvų dėl techninių kliūčių panaikinimo pavojingų medžiagų ir preparatų prekybos srityje derinimo su technikos pažanga komiteto nuomonę,PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:1 straipsnisDirektyvos 76/769/EEB I priedas derinamas su technikos pažanga, kaip nurodyta šios direktyvos priede.2 straipsnisValstybės narės priima ir paskelbia nuostatas, kurios, įsigaliojusios ne vėliau kaip iki 2002 m. spalio 31 d., įgyvendina šią direktyvą. Apie tai jos nedelsdamos praneša Komisijai. Šias nuostatas jos taiko nuo 2003 m. sausio 1 d.Valstybės narės, priimdamos šias nuostatas, daro jose nuorodą į šią direktyvą, arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.3 straipsnisŠi direktyva įsigalioja dvidešimtą dieną po jos paskelbimo Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje.4 straipsnisŠi direktyva skirta valstybėms narėms.Priimta Briuselyje, 2002 m. liepos 9 d.Komisijos varduErkki LiikanenKomisijos narys[1] OL L 262, 1976 9 27, p. 201.[2] OL L 286, 2001 10 30, p. 27.[3] OL L 398, 1989 12 30, p. 24.[4] OL L 142, 1999 6 5, p. 22.[5] OL L 142, 1999 6 5, p. 22.[6] OL L 164, 1994 6 30, p. 15.[7] OL L 183, 1989 6 29, p. 1.[8] OL L 196, 1990 7 26, p. 1.[9] OL L 138, 1999 6 1, p. 66.[10] OL L 131, 1998 5 5, p. 11.[11] OL L 349, 1990 12 13, p. 26.[12] OL L 58, 2002 2 28, p. 19.--------------------------------------------------PRIEDASDirektyvos 76/769/EEB I priedo 21 punktas pakeičiamas šiuo punktu:"Organoalavo junginių | 1.Negalima pateikti į rinką naudojant kaip medžiagas ar sudedamąsias dalis preparatų, kai jie veikia kaip biocidai laisvo jungimosi dažuose.2.Negalima pateikti į rinką ar naudoti kaip medžiagas ar sudedamąsias dalis preparatų, veikiančių kaip biocidai, siekiant apsisaugoti nuo taršos mikroorganizmais, augmenija ar gyvūnais:a)visuose laivuose, kad ir koks būtų jų ilgis, skirtuose naudoti jūros, pakrantės, estuarijos ir vidaus vandenų keliuose bei ežeruose;b)narvuose, plūduruose, tinkluose ir bet kokiuose kituose reikmenyse ar įrangoje, skirtuose žvejybai ar kiautuotiesiems vėžiagyviams auginti;c)visiškai ar iš dalies panardinamuose reikmenyse ar įrangoje.3.Negalima naudoti kaip medžiagų ar sudedamųjų dalių preparatų, skirtų naudoti apdorojant pramoninius vandenis." |--------------------------------------------------


title: 1997 m. liepos 29 d. Komisijos direktyva 97/49/EB, iš dalies keičianti Tarybos direktyvą 79/409/EEB dėl laukinių paukščių apsaugos

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

31997L0049

Oficialusis leidinys L 223 , 13/08/1997 p. 0009 - 0017

		Komisijos Direktyva 97/49/EB1997 m. liepos 29 d.iš dalies keičianti Tarybos direktyvą 79/409/EEB dėl laukinių paukščių apsaugosEUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,atsižvelgdama į 1979 m. balandžio 2 d. Tarybos direktyvą 79/409/EEB dėl laukinių paukščių apsaugos [1] su paskutiniais pakeitimais, padarytais Austrijos, Suomijos ir Švedijos Stojimo aktu, ypač į jos 15 straipsnį,kadangi Direktyvos 79/409/EEB I priedas turi būti pakeistas atsižvelgiant į naujausią informaciją apie situaciją, susijusią su paukščių porūšiu Phalacrocorax carbo sinensis, ir ypač į faktą, kad šis porūšis pasiekė gerą apsaugos būklę;kadangi šioje Direktyvoje numatytos priemonės atitinka Derinimo su technikos ir mokslo pažanga komiteto, įsteigto Direktyva 79/409/EEB, nuomonę,PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:1 straipsnisDirektyvos 79/409/EEB I priedas pakeičiamas šios direktyvos priedu.2 straipsnisValstybės narės priima įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie, įsigalioję iki 1998 m. rugsėjo 30 d., įgyvendina šią direktyvą. Apie tai jos nedelsdamos praneša Komisijai.Valstybės narės, priimdamos šias priemones, daro jose nuorodą į šią direktyvą, arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.3 straipsnisŠi direktyva įsigalioja 20 dieną po jos paskelbimo Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje.4 straipsnisŠi direktyva skirta valstybėms narėms.Priimta Briuselyje, 1997 m. liepos 29 d.Komisijos varduRitt BjerregaardKomisijos narys[1] OL L 103, 1979 4 25, p. 1.--------------------------------------------------PRIEDAS"ANEXO IBILAG IANHANG IΠΑΡΑΡΤΗΜΑ IANNEX IANNEXE IALLEGATO II. MELLÉKLETBIJLAGE IANEXO ILIITE IBILAGA I| Español | Dansk | Deutsch | Ελληνικά | English | Français | Italiano | Nederlands | Português | Suomi | Svenska |1.Gavia stellata | Colimbo chico | Rødstrubet lom | Sterntaucher | Κηλιδοβούτι | Red-throated diver | Plongeon catmarin | Strolaga minore | Roodkeelduiker | Mobêlha-pequena | Kaakkuri | Smålom |2.Gavia arctica | Colimbo ártico | Sortstrubet lom | Prachttaucher | Λαμπροβούτι | Black-throated diver | Plongeon arctique | Strolaga mezzana | Parelduiker | Mobêlha-árctica | Kuikka | Storlom |3.Gavia immer | Colimbo grande | Islom | Eistaucher | Παγοβούτι | Great northern diver | Plongeon imbrin | Strolaga maggiore | IJsduiker | Mobêlha-grande | Amerikanjääkuikka | Islom |4.Podiceps auritus | Zampullín cuellirrojo | Nordisk lappedykker | Ohrentaucher | Ωτοβουτηχτάρα | Slavonian grebe | Grèbe esclavon | Svasso cornuto | Kuifduiker | Mergulhão-de-pescoço-castanho | Mustakurkku-uikku | Svarthakedopping |5.Pterodroma madeira | Petrel de Madeira | Madeira blød petrel | Madeira-Sturmvogel | Θυελλοπούλι της Μαδέρας | Zino's petrel | Diablotin de Madère | Berta di Madera | Madeirastormvogel | Freira da Madeira | Madeiranviistäjä | Smalnäbbad sammetspe |6.Pterodroma feae | Petrel atlántico | Kanarisk blød petrel | Kapverden-Sturmvogel | Θυελλοπούλι των Desertas | Fea's petrel | Diablotin du Cap-Vert | Berta del Capo Verde | Gon-gonstormvogel | Freira do Bugio | Kapverdenviistäjä | Tjocknäbbad sammetspe |7.Bulweria bulwerii | Petrel de Bulwer | Bulwers skråpe | Bulwersturmvogel | Θυελλοπούλι του Bulver | Bulwer's petrel | Pétrel de Bulwer | Berta di Bulwer | Bulwers stormvogel | Alma-negra | Tyrskyliitäjä | Spetsstjärtad petrell |8.Calonectris diomedea | Pardela cenicienta | Kuls skråpe | Gelbschnabelsturmtaucher | Άρτεμις | Cory's shearwater | Puffin cendré | Berta maggiore | Kuhls pijlstormvogel | Pardela-de-bico-amarelo | Välimerenliitäjä | Gulnäbbad lira |9.Puffinus puffinus mauretanicus | Pardela pichoneta balear | Balearisk almindelig skråpe | Schwarzschnabelsturmtaucher (Balearische Unterart) | Μύχος (φυλή Βαλεαρίδων) | Manx shearwater (Balearic subspecies) | Puffin des Baléares | Berta minore (sottospecie delle Baleari) | Noordse pijlstormvogel (Westmediterrane ondersoort) | Pardela-sombria das Baleares | Pikkuliitäjä | Medelhavslira |10.Puffinus assimilis | Pardela chica | Lille skråpe | Kleiner Sturmtaucher | Μικρόμυχος | Little shearwater | Petit puffin | Berta minore fosca | Kleine pijlstormvogel | Pardela-pequena | Kääpiöliitäjä | Dvärglira |11.Pelagodroma marina | Paíño pechialbo | Fregatstormsvale | Weißgesichtsturmschwalbe | Πελαγοδρόμος | White-faced | Pétrel frégate | Uccello delle tempeste fregata | Bont stormvogeltje | Calcamar | Ulappakeiju | Fregattstormsvala |12.Hydrobates pelagicus | Paíño común | Lille stormsvale | Sturmschwalbe | Πετρίλος | Storm petrel | Pétrel tempête | Uccello delle tempeste | Stormvogeltje | Paínho-de-cauda-quadrada | Merikeiju | Stormsvala |13.Oceanodroma leucorhoa | Paíño de Leach | Stor stormsvale | Wellenläufer | Κυματοβάτης | Leach's storm petrel | Pétrel culblanc | Uccello delle tempeste codaforcuta | Vaal stormvogeltje | Paínho-de-cauda-forcada | Myrskykeiju | Klykstjärtad stormsvala |14.Oceanodroma castro | Paíño de Madeira | Madeirastormsvale | Madeira-Wellenläufer | Κυματοβάτης της Μαδέρας | Madeiran storm petrel | Pétrel de Castro | Uccello delle tempeste di Castro | Madeirastormvogeltje | Paínho da Madeira | Madeirankeiju | Oceanlöpare |15.Phalacrocorax aristotelis desmarestii | Cormorán moñudo (mediterráneo) | Topskarv (middelhavsunderart) | Krähenscharbe (Mittelmeer-Unterart) | Θαλασσοκόρακας | Shag (Mediterranean subspecies) | Cormoran huppé (sous-espèce méditerranéenne) | Marangone dal ciuffo (sottospecie del Mediterraneo) | Kuifaalscholver (Middellandse-Zeeondersoort) | Corvo-marinho-de-crista (subespécie mediterrânica) | Karimetso (alalaji Välimeri) | Toppskarv (underart från Medelhavet) |16.Phalacrocorax pygmeus | Cormorán pigmeo | Dværgskarv | Zwergscharbe | Λαγγόνα | Pygmy cormorant | Cormoran pygmée | Marangone minore | Dwergaalscholver | Corvo-marinho-pigmeu | Pikkumerimetso | Dvärgskarv |17.Pelecanus onocrotalus | Pelícano común | Almindelig pelikan | Rosapelikan | Ροδοπελεκάνος | White pelican | Pélican blanc | Pellicano | Pelikaan | Pelicano-vulgar | Pelikaani | Pelikan |18.Pelecanus crispus | Pelícano ceñudo | Krøltoppet pelikan | Krauskopfpelikan | Αργυροπελεκάνος | Dalmatian pelican | Pélican frisé | Pellicano riccio | Kroeskoppelikaan | Pelicano-crespo | Kiharapelikaani | Krushuvad pelikan |19.Botaurus stellaris | Avetoro | Rørdrum | Rohrdommel | Τρανομουγκάνα | Bittern | Butor étoilé | Tarabuso | Roerdomp | Abetouro-comum | Kaulushaikara | Rördrom |20.Ixobrychus minutus | Avetorillo común | Dværghejre | Zwergdommel | Νανομουγκάνα | Little bittern | Blongios nain | Tarabusino | Woudaapje | Garça-pequena | Pikkuhaikara | Dvärgrördrom |21.Nycticorax nycticorax | Martinete | Nathejre | Nachtreiher | Νυχτοκόρακας | Night heron | Héron bihoreau | Nitticora | Kwak | Goraz | Yöhaikara | Natthäger |22.Ardeola ralloides | Garcilla cangrejera | Tophejre | Rallenreiher | Κρυπτοτσικνιάς | Squacco heron | Héron carabier | Sgarza ciuffetto | Ralreiger | Papa-ratos | Rääkkähaikara | Rallhäger |23.Egretta garzetta | Garceta común | Silkehejre | Seidenreiher | Λευκοτσικνιάς | Little egret | Aigrette garzette | Garzetta | Kleine zilverreiger | Garça-branca-pequena | Silkkihaikara | Silkeshäger |24.Egretta alba | Garceta grande | Sølvhejre | Silberreiher | Αργυροτσικνιάς | Great white egret | Grande aigrette | Airone bianco maggiore | Grote zilverreiger | Garça-branca-grande | Jalohaikara | Ägretthäger |25.Ardea purpurea | Garza imperial | Purpurhejre | Purpurreiher | Πορφυροτσικνιάς | Purple heron | Héron pourpré | Airone rosso | Purperreiger | Garça-vermelha | Ruskohaikara | Purpurhäger |26.Ciconia nigra | Cigüeña negra | Sort stork | Schwarzstorch | Μαυροπελαργός | Black stork | Cigogne noire | Cicogna nera | Zwarte ooievaar | Cegonha-preta | Mustahaikara | Svart stork |27.Ciconia ciconia | Cigüeña común | Hvid stork | Weißstorch | Λευκοπελαργός | White stork | Cigogne blanche | Cicogna bianca | Ooievaar | Cegonha-branca | Kattohaikara | Vit stork |28.Plegadis falcinellus | Morito | Sort ibis | Sichler | Χαλκόκοτα | Glossy ibis | Ibis falcinelle | Mignattaio | Zwarte ibis | Maçarico-preto | Pronssi-iibis | Bronsibis |29.Platalea leucorodia | Espátula | Skestork | Löffler | Χουχιαρομύτα | Spoonbill | Spatule blanche | Spatola | Lepelaar | Colhereiro | Kapustahaikara | Skedstork |30.Phoenicopterus ruber | Flamenco | Flamingo | Flamingo | Φλαμίγκο | Greater flamingo | Flamant rose | Fenicottero | Flamingo | Flamingo-comum | Flamingo | Flamingo |31.Cygnus bewickii (Cygnus columbianus bewickii) | Cisne chico | Pibesvane | Zwergschwan | Νανόκυκνος | Bewick's swan | Cygne de Bewick | Cigno minore | Kleine zwaan | Cisne-pequeno | Pikkujoutsen | Mindre sångsvan |32.Cygnus cygnus | Cisne cantor | Sangsvane | Singschwan | Αγριόκυκνος | Whooper swan | Cygne sauvage | Cigno selvativo | Wilde zwaan | Cisne-bravo | Laulujoutsen | Sångsvan |33.Anser albifrons flavirostris | Ánsar careto de Groenlandia | Blisgås (grønlandsk underart) | Bleßgans (grönländische Unterart) | Ασπρομετωπόχηνα (φυλής Γροιλανδίας) | White-fronted goose (Greenland subspecies) | Oie rieuse (sous-espèce du Groenland) | Oca lombardella (sottospecie della Groenlandia) | Groenlandse kolgans | Ganso da Gronelândia | Tundrahanhi (alalaji Grönlanti) | Bläsgås (grönländsk underart) |34.Anser erythropus | Ánsar careto chico | Dværggås | Zwerggans | Νανύχηνα | Lesser white-fronted goose | Oie naine | Oca lombardella minore | Dwerggans | Ganso-pequeno-de-testa-branca | Kiljuhanhi | Fjällgås |35.Branta leucopsis | Barnacla cariblanca | Bramgås | Nonnengans | Ασπρομαγουλόχηνα | Barnacle goose | Bernache nonnette | Oca facciabianca | Brandgans | Ganso-de-faces-brancas | Valkoposkihanhi | Vitkindad gås |36.Branta ruficollis | Barnacla cuellirroja | Rødhalset gås | Rothalsgans | Κοκκινολαιμόχηνα | Red-breasted goose | Bernache à cou roux | Oca collorosso | Roodhalsgans | Ganso-de-pescoço-ruivo | Punakaulahanhi | Rödhalsad gås |37.Tadorna ferruginea | Tarro canelo | Rustand | Rostgans | Καστανόχηνα | Ruddy shelduck | Tadorne casarca | Casarca | Casarca | Pato-ferrugíneo | Ruostesorsa | Rostand |38.Marmaronetta angustirostris | Cerceta pardilla | Marmorand | Marmelente | Στικτόπαπια | Marbled teal | Sarcelle marbrée | Anatra marmorizzata | Marmereend | Pardilheira | Marmorisorsa | Marmorand |39.Aythya yroca | Porrón pardo | Hvidøjet and | Moorente | Βαλτόπαπια | Ferruginous duck | Fuligule nyroca | Moretta tabaccata | Witoogeend | Zarro-castanho | Ruskosotka | Vitögd dykand |40.Mergus albellus | Serreta chica | Lille skallesluger | Zwergsäger | Νανοπρίστης | Smew | Harle piette | Pesciaiola | Nonnetje | Merganso-pequeno | Uivelo | Salskrake |41.Oxyura leucocephala | Malvasía | Hvidhovedet and | Weißkopf-Ruderente | Κεφαλούδι | White-headed duck | Erismature à tête blanche | Gobbo rugginoso | Witkopeend | Pato-rabo-alçado | Viuhkasorsa | Kopparand |42.Pernis apivorus | Halcón abejero | Hvepsevåge | Wespenbussard | Σφηκοβαρβακίνο | Honey buzzard | Bondrée apivore | Falco pecchiaiolo | Wespendief | Falcão-abelheiro | Mehiläishaukka | Bivråk |"--------------------------------------------------


title: 1991 m. gruodžio 6 d. Komisijos direktyva, derinanti su technikos pažanga Tarybos direktyvą 74/297/EEB dėl vairaračio ir vairo kolonėlės elgsenos transporto priemonei susidūrus su kliūtimi

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

31991L0662

Oficialusis leidinys L 366 , 31/12/1991 p. 0001 - 0016 specialusis leidimas suomių kalba: skyrius 13 tomas 21 p. 0196  specialusis leidimas švedų kalba: skyrius 13 tomas 21 p. 0196

		Komisijos direktyva1991 m. gruodžio 6 d.derinanti su technikos pažanga Tarybos direktyvą 74/297/EEB dėl vairaračio ir vairo kolonėlės elgsenos transporto priemonei susidūrus su kliūtimi(91/662/EEB)EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,atsižvelgdama į Europos ekonominės bendrijos steigimo sutartį,atsižvelgdama į 1974 m. birželio 4 d. Tarybos direktyvą 74/297/EEB dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su motorinių transporto priemonių vidaus įtaisais (vairo mechanizmo elgsena transporto priemonei susidūrus su kliūtimi) derinimo [1], ypač jos 5 straipsnį,kadangi atsižvelgiant į sukauptą patirtį ir technologijos būklę dabar yra tikslinga, jei tai yra priekinis susidūrimas, pagerinti vairuotojo apsaugą reglamentuojant vairaračio elgseną ir vairo mechanizmą kaip nustatyta Direktyvoje 74/297/EEB taip, kad jie atitiktų Jungtinių Tautų Europos ekonomikos komisijos atitinkamų taisyklių paskutinius pakeitimus, ir nustatant keletą kitų patobulinimų;kadangi atsižvelgiant į patirtį, kuri buvo įgyta per avarijas ir kuri patvirtina, kad vairaratis turėtų būti plastiškas, jog vairuotojo veidas būtų apsaugotas nuo sužalojimo, ši direktyva turėtų būti iš dalies pakeista siekiant pirmiau minėto tikslo; kadangi jau yra parengta keletas pasiūlymų dėl bandymo metodo, Komisija iki 1991 m. gruodžio 31 d. Derinimo su technikos pažanga komitetui turėtų pateikti kitus pasiūlymus;kadangi šios direktyvos nuostatos atitinka Motorinių transporto priemonių direktyvų derinimo su technikos pažanga komiteto nuomonę,PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:1 straipsnisDirektyvos 74/297/EEB priedai iš dalies keičiami pagal šios direktyvos priedus.2 straipsnis1. Nuo 1992 m. spalio 1 d. jokia valstybė narė negali:a) - atsisakyti transporto priemonės tipui suteikti EB tipo patvirtinimą arba išduoti Tarybos direktyvos 70/156/EEB [2] 10 straipsnio 1 dalies paskutinėje įtraukoje numatyto liudijimo kopiją arba suteikti nacionalinį tipo patvirtinimą, arba- uždrausti pradėti eksploatuoti transporto priemones, remdamasi su jų vairo mechanizmu susijusiomis priežastimis, jeigu jis buvo patvirtintas pagal Direktyvą 74/297/EEB su paskutiniais pakeitimais, padarytais šia direktyva;b) - atsisakyti vairuotojo tiesiogiai valdomai vairo mechanizmo daliai, kuri skirta sumontuoti transporto priemonėje arba transporto priemonėse, suteikti EB tipo patvirtinimą, arba- uždrausti pateikti į rinką vairuotojo tiesiogiai valdomas vairo mechanizmo dalis, skirtas sumontuoti transporto priemonėje arba transporto priemonėse, jeigu minėta vairuotojo tiesiogiai valdoma vairo mechanizmo dalis atitinka Direktyvą 74/297/EEB su paskutiniais pakeitimais, padarytais šia direktyva.2. Nuo 1996 m. spalio 1 d. valstybės narės, jei tai yra M1 kategorijos motorinės transporto priemonės, kurios vairuojamos ne iš virš variklio esančios kabinos:- nebeišduoda Direktyvos 70/156/EEB 10 straipsnio 1 dalies paskutinėje įtraukoje numatyto liudijimo kopijos, ir- gali atsisakyti suteikti nacionalinį tipo patvirtinimąremdamosi su vairo mechanizmu susijusiomis priežastimis, jeigu jis neatitinka Direktyvos 74/297/EEB su paskutiniais pakeitimais, padarytais šia direktyva, reikalavimų.3. Nuo 1995 m. spalio 1 d., jei tai yra M1 kategorijos motorinės transporto priemonės, kurios vairuojamos iš virš variklio esančios kabinos, ir visos N1 kategorijos motorinės transporto priemonės, kurių leidžiama didžiausia masė neviršija 1500 kilogramų, valstybės narės:- nebeišduoda Direktyvos 70/156/EEB 10 straipsnio 1 dalies paskutinėje įtraukoje numatyto liudijimo kopijos, ir- gali atsisakyti suteikti nacionalinį tipo patvirtinimąremdamosi su vairo mechanizmu susijusiomis priežastimis, jeigu jis neatitinka Direktyvos 74/297/EEB su paskutiniais pakeitimais, padarytais šia direktyva, reikalavimų, išskyrus nuostatas, numatytas šios direktyvos, kuri įsigalioja tik nuo 1996 m. spalio 1 d., I priedo 5.1. pastraipoje (vairo kolonėlės didžiausias vertikalus poslinkis).4. Nuo 1996 m. spalio 1 d. vairuotojo tiesiogiai valdomos vairo mechanizmo dalies tipui valstybės narės:- nebeišduoda Direktyvos 70/156/EEB 10 straipsnio 1 dalies paskutinėje įtraukoje numatyto liudijimo kopijos, ir- gali atsisakyti suteikti nacionalinį tipo patvirtinimąremdamosi su vairuotojo tiesiogiai valdomomis vairo mechanizmo dalimis susijusiomis priežastimis, jeigu pastarosios neatitinka Direktyvos 74/297/EEB I priedo 5.2, 5.3 ir 5.4 punktų su paskutiniais pakeitimais, padarytais šia direktyva, reikalavimų.5. Nuo 1996 m. spalio 1 d. valstybės narės gali uždrausti pradėti eksploatuoti transporto priemones, kurių vairo mechanizmai neatitinka Direktyvos 74/297/EEB su paskutiniais pakeitimais, padarytais šia direktyva, reikalavimų.Tačiau ši nuostata iki 1997 m. spalio 1 d. netaikoma:- M1 kategorijos transporto priemonėms, kurios vairuojamos iš virš variklio esančios kabinos, arba- N1 kategorijos transporto priemonėms, kurių didžiausia leidžiama masė neviršija 1500 kg, arba- jei tai yra M1 kategorijos transporto priemonės, išskyrus vairuojamas ne iš virš variklio esančios kabinos, joms netaikomi I priedo 5.1 punkte nustatyti reikalavimai (didžiausias vertikalus vairo kolonėlės poslinkis).6. Nuo 1995 m. spalio 1 d. valstybės narės gali uždrausti pateikti į rinką vairuotojo tiesiogiai valdomas vairo mechanizmo dalis, skirtas sumontuoti transporto priemonėje arba transporto priemonėse, jeigu tos dalys neatitinka Direktyvos 74/297/EEB I priedo 5.2, 5.3 ir 5.4 punktų su paskutiniais pakeitimais, padarytais šia direktyva, reikalavimų.3 straipsnis1. Valstybės narės priima įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie, įsigalioję iki 1992 m. spalio 1 d. įgyvendina šia direktyvą, ir apie tai nedelsdamos praneša Komisijai.Valstybės narės, tvirtindamos šias priemones, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.2. Valstybės narės užtikrina, kad teisės aktų tekstai, kuriuos jos priima šios direktyvos taikymo srityje, būtų perduoti Komisijai.4 straipsnisŠi direktyva skirta valstybėms narėms.Priimta Briuselyje, 1991 m. gruodžio 6 d.Komisijos varduMartin BangemannPirmininko pavaduotojas[1] OL L 165, 1974 6 20, p. 16.[2] OL L 42, 1970 2 23, p. 1.--------------------------------------------------I PRIEDASAPIBRĖŽIMAI, PARAIŠKA SUTEIKTI EEB TIPO PATVIRTINIMĄ, EEB TIPO PATVIRTINIMAS, TECHNINIAI REIKALAVIMAI, BANDYMAI, PRODUKCIJOS ATITIKTIS1. TAIKYMO SRITISŠi direktyva taikoma M1 kategorijos motorinių transporto priemonių ir N1 kategorijos transporto priemonių, kurių didžiausia leidžiama masė mažesnė nei 1500 kilogramų, vairo mechanizmo elgsenai, pastarąją vertinant vairuotojo apsaugos požiūriu, jeigu transporto priemonė susidurtų su kliūtimi.Gamintojui paprašius pagal šią direktyvą galima patvirtinti kitų kategorijų transporto priemones.2. SĄVOKŲ APIBRĖŽIMAIŠioje direktyvoje:2.1. Vairo mechanizmo elgsena transporto priemonei atsitrenkus į kliūtį – tai to mechanizmo elgsena, kai jį paveikia trijų tipų jėga, t. y.:2.1.1. transporto priemonės priekinio susidūrimo metu atsirandanti jėga, dėl kurios vairo kolonėlė gali pasislinkti atgal;2.1.2. vairuotojo galvos inercijos sukurta jėga, dėl kurios poveikio vairuotojas trenkiasi į vairuotojo tiesiogiai valdomą vairo mechanizmo dalį, kai transporto priemonė priekine dalimi susiduria su kliūtimių;2.1.3. vairuotojo masės inercijos sukurta jėga, dėl kurios poveikio vairuotojas trenkiasi į vairuotojo tiesiogiai valdomą vairo mechanizmo dalį, kai transporto priemonė priekine dalimi susiduria su kliūtimi.2.2. Transporto priemonės tipas – tai motorinės transporto priemonės, kurios nesiskiria šiomis svarbiomis ypatybėmis:2.2.1. transporto priemonės dalies, esančios prieš vairuotojo tiesiogiai valdomą vairo mechanizmo dalį, konstrukcija, matmenimis, apdaila, ir sudėtinėmis medžiagomis;2.2.2. parengtos eksploatuoti transporto priemonės mase kaip apibrėžta Direktyvos 70/156/EEB I priedo 2.6 punkte (be vairuotojo).2.3. Vairuotojo tiesiogiai valdoma vairo mechanizmo dalis – tai valdymo įtaisas, paprastai vairaratis, kurį valdo vairuotojas.2.4. Vairuotojo tiesiogiai valdomos vairo mechanizmo dalies tipas – tai vairuotojo tiesiogiai valdomos vairo mechanizmo dalys, kurios nesiskiria pagrindinėmis ypatybėmis, t. y. konstrukcija, matmenimis, apdaila, ir sudėtinėmis medžiagomis.2.5. Vairuotojo tiesiogiai valdomos vairo mechanizmo dalies patvirtinimas – tai šios dalies tipo patvirtinimas atsižvelgiant į vairuotojo galvos ir kūno apsaugą nuo vairuotojo tiesiogiai valdomos vairo mechanizmo dalies, jeigu transporto priemonė susidurtų su kliūtimi.2.6. Transporto priemonės patvirtinimas – tai transporto priemonės tipo patvirtinimas atsižvelgiant į vairuotojo galvos ir kūno apsaugą nuo vairo mechanizmo, jeigu transporto priemonė susidurtų su kliūtimi.2.7. Universalioji vairuotojo tiesiogiai valdoma vairo mechanizmo dalis – tai vairuotojo tiesiogiai valdoma vairo mechanizmo dalis, kurią galima sumontuoti daugiau nei vieno tipo transporto priemonėje, jeigu vairuotojo tiesiogiai valdomos vairo mechanizmo dalies tvirtinimo prie vairo kolonėlės skirtumai neturi įtakos vairuotojo tiesiogiai valdomos vairo mechanizmo dalies elgsenai transporto priemonei susidūrus su kliūtimi.2.8. Oro pagalvė – tai slėginėmis dujomis pripildyti skirtas tamprus maišas, kuris:2.8.1. skirtas apsaugoti transporto priemonės vairuotoją nuo smūgio į jo tiesiogiai valdomą vairo mechanizmo dalį; ir2.8.2. pripildomas įtaisu, įsijungiančiu transporto priemonei susidūrus su kliūtimi.2.9. Vairuotojo tiesiogiai valdomos vairo mechanizmo dalies lankas – tai kvazi-toroidinis išorinis žiedas, jei tai yra vairaratis, kurį paprastai suspaudžia vairuodamas vairuotojas.2.10. Stipinas – tai vairuotojo tiesiogiai valdomos vairo mechanizmo dalies lanką su stebule jungiantis strypelis.2.11. Stebulė – tai vairuotojo tiesiogiai valdomos vairo mechanizmo dalies paprastai vidurinė detalė, kuri:2.11.1. vairuotojo tiesiogiai valdomą vairo mechanizmo dalį jungia su vairo velenu;2.11.2. vairuotojo tiesiogiai valdomos vairo mechanizmo dalies sukimo momentą perduoda vairo velenui.2.12. Vairuotojo tiesiogiai valdomos vairo mechanizmo dalies stebulės vidurys – tai stebulės paviršiaus taškas, kuris sutampa su vairo veleno ašimi.2.13. Vairuotojo tiesiogiai valdomos vairo mechanizmo dalies plokštuma – tai, jei kalbama apie vairaratį, plokščias paviršius, vairuotojo tiesiogiai valdomos vairo mechanizmo dalies lanką vienodomis dalimis dalijantis tarp vairuotojo ir transporto priekinės dalies.2.14. Vairo velenas – tai sudėtinė dalis, kuri vairuotojo tiesiogiai valdomos vairo mechanizmo dalies sukimo momentą perduoda vairo pavaros korpusui.2.15. Vairo kolonėlė – tai vairo veleno korpusas.2.16. Vairo mechanizmas – tai įtaisas, kurį sudaro vairuotojo tiesiogiai valdoma vairo mechanizmo dalis, vairo kolonėlė, pagalbiniai įtaisai, vairo velenas, vairo pavaros korpusas ir visos kitos sudėtinės dalys, pavyzdžiui, skirtos absorbuoti energijai, jeigu vairuotojas atsitrenktų į jo tiesiogiai valdomą vairo mechanizmo dalį.2.17. Keleiviui skirta vieta – tai transporto priemonėje esančiam asmeniui skirta erdvė, kurią apibrėžia stogas, grindys, šoninės sienos, durys, išoriniai įstiklinimai, priekinė pertvara ir galinės sėdynės atlošo plokštuma.2.18. Smogtuvas – tai 165 mm skersmens standus pusiausferinis galvos formos modelis pagal IV priedo 3 dalį.2.19. R taškas – tai Direktyvos 77/649/EEB III priede su pakeitimais, padarytais Direktyva 90/630/EEB, apibrėžtas sėdynės atskaitos taškas.3. PARAIŠKA PATVIRTINTI EB TIPĄ3.1. Transporto priemonės tipas3.1.1. Paraišką transporto priemonės tipui suteikti EB patvirtinimą atsižvelgiant į vairuotojo apsaugą nuo vairo mechanizmo, jeigu transporto priemonė susidurtų su kliūtimi, pateikia transporto priemonės gamintojas arba jo tinkamai įgaliotas atstovas.3.1.2. Su paraiška pateikiama po tris toliau paminėtų dokumentų, kuriuose nurodyta tokia informacija, egzempliorius:3.1.2.1. išsamus transporto priemonės tipo aprašymas, kuriame nurodoma prieš vairuotojo tiesiogiai valdomą vairo mechanizmo dalį esančios transporto priemonės dalies konstrukcija, matmenys, apdaila ir sudėtinės medžiagos;3.1.2.2. atitinkamo mastelio ir pakankamai detalūs vairo mechanizmo ir jo pritvirtinimo prie transporto priemonės važiuoklės ir kėbulo brėžiniai;3.1.2.3. techninis vairo mechanizmo aprašymas.3.1.2.4. parengtos eksploatuoti transporto priemonės masė;3.1.2.5. įrodymas, kad vairuotojo tiesiogiai valdoma vairo mechanizmo dalis buvo patvirtinta pagal toliau nurodytus 5.2 ir 5.3 punktus, jeigu taikoma.3.1.3. Už patvirtinimo bandymų atlikimą atsakingai techninei tarnybai pateikiama:3.1.3.1. patvirtintino tipo reikalavimus atitinkantis transporto priemonės bandomasis pavyzdys, kuris bandomas pagal toliau nurodyto 5.1 punkto nuostatas;3.1.3.2. gamintojo nuožiūra ir susitarus su technine tarnyba parinkta kita transporto priemonė, arba tos jos sudėtinės dalys, kurios yra svarbios, kad būtų atlikti toliau pateiktuose 5.2 ir 5.3 punktuose nurodyti bandymai.3.2. Vairuotojo tiesiogiai valdomos vairo mechanizmo dalies tipas3.2.1. Paraišką vairuotojo tiesiogiai valdomos vairo mechanizmo dalies tipui suteikti EB patvirtinimą pateikia vairuotojo tiesiogiai valdomos vairo mechanizmo dalies gamintojas arba jo tinkamai įgaliotas atstovas.3.2.2. Su paraiška pateikiama po tris toliau paminėtų dokumentų, kuriuose nurodyta ši informacija, egzempliorius:3.2.2.1. išsamus vairuotojo tiesiogiai valdomos vairo mechanizmo dalies tipo aprašymas, kuriame nurodoma vairuotojo tiesiogiai valdomos vairo mechanizmo dalies konstrukcija, matmenys ir sudėtinės medžiagos;3.2.2.2. atitinkamo mastelio ir pakankamai detalūs vairo mechanizmo ir jo pritvirtinimo prie transporto priemonės važiuoklės ir kėbulo brėžiniai.3.2.3. Už patvirtinimo bandymų atlikimą atsakingai techninei tarnybai pateikiama vairuotojo tiesiogiai valdomos vairo mechanizmo dalies tipą atitinkanti vairuotojo tiesiogiai valdoma vairo mechanizmo dalis bei gamintojo nuožiūra ir susitarus su technine tarnyba tos transporto priemonės sudėtinės dalys, kurios yra svarbios, kad būtų atlikti toliau pateiktuose 5.2 ir 5.3 punktuose nurodyti bandymai.4. EEB TIPO PATVIRTINIMAS4.1. Tipo patvirtinimo institucija, prieš suteikdama tipo patvirtinimą, patikrina, ar parengtos nustatytus reikalavimus atitinkančios priemonės, turinčios užtikrinti veiksmingą produkcijos atitikties tikrinimą.4.2. Prie EB tipo patvirtinimo liudijimo pridedamas 4.2.1 arba 4.2.2 punkte nurodytą pavyzdį atitinkantis liudijimas:4.2.1. V A priedas (3.1 punkte nurodytoms paraiškoms);4.2.2. V B priedas (3.2 punkte nurodytoms paraiškoms).5. TECHNINIAI REIKALAVIMAI5.1. Kai 48,3 km/h greičiu važiuojanti parengta eksploatuoti transporto priemonė, be manekeno, susiduria su kliūtimi, vairo kolonėlės viršus ir jos velenas atgal horizontaliai ir lygiagrečiai išilginei transporto priemonės ašiai pasislenka ne daugiau nei 12,7 cm atsižvelgiant į dėl smūgio nepasislenkantį transporto priemonės tašką, ir 12,7 cm vertikaliai.5.2. Kai žmogaus kūno modelis bent 24,1 km/h greičiu trenkiasi į vairuotojo tiesiogiai valdomą vairo mechanizmo dalį III priede aprašytu būdu, jėga, kuria tą manekeną veikia vairuotojo tiesiogiai valdoma vairo mechanizmo dalis neturi būti didesnė nei 1,111 daN.5.3. Jeigu į vairuotojo tiesiogiai valdomą vairo mechanizmo dalį 24,1 km/h greičiu IV priede aprašytu būdu atsitrenkia smogtuvas, pastarojo suminis lėtėjimo pagreitis neturi būti didesnis nei 80 g ilgiau nei 3 milisekundes. Lėtėjimo pagreitis visada turi būti mažesnis nei 120 g, kai duomenų perdavimo kanalo dažnio klasė (CFC) yra 600 Hz.5.4. Vairuotojo tiesiogiai valdoma vairo mechanizmo dalis turi būti suprojektuota, pagaminta ir sumontuota taip, kad:5.4.1. prieš pagal 5.2 ir 5.3 punktus privalomą atlikti smūginį bandymą ant jokio vairuotojo tiesiogiai valdomos vairo mechanizmo dalies paviršiaus, kuris atsuktas į vairuotoją ir prie kurio gali prisiliesti 165 mm skersmens rutulys, privalo nebūti gruoblėtumo arba aštrių briaunų, kurių kreivės spindulys neturi būti mažesnis nei 2,5 mm.5.4.1.1. po bet kokio pagal 5.2 ir 5.3 punktus privalomo atlikti smūginio bandymo į vairuotoją atkreipta jo tiesiogiai valdoma vairo mechanizmo dalis turi būti be jokių aštrių arba gruoblėtų briaunų, kurios keltų pavojų vairuotojui susižeisti ar kurios didintų tų sužeidimų sunkumą. Nepaisoma paviršiaus įtrūkių ir plyšelių.5.4.2. Vairuotojo tiesiogiai valdoma vairo mechanizmo dalis turi būti suprojektuota, pagaminta ir sumontuota taip, kad į jos sudėtį neįeitų sudėtinės dalys arba įtaisai, įskaitant garsinio signalo valdymo įtaisą ir pagalbinius įtaisus, už kurių galėtų užkliūti vairuotojo drabužiai arba juvelyriniai papuošalai, kai vairuotojas atlieka įprastus transporto priemonės vairavimo judesius.5.4.3. Jei tai yra vairuotojo tiesiogiai valdomos vairo mechanizmo dalys, kurios nebus montuojamos su originaliąja įranga, toms dalims taikomas reikalavimas, kad su jomis pagal III priedo 2.1.3 ir IV priedo 2.3 punktus atliktų bandymų rezultatai atitiktų specifikaciją.5.4.4. Jei tai yra "universalioji vairuotojo tiesiogiai valdoma vairo mechanizmo dalis", pastaroji turi atitikti reikalavimus atsižvelgiant į:5.4.4.1. visą vairo kolonėlės kampų intervalą, t. y. bandymai atliekami su tų transporto priemonių tipų, kuriems skirta vairuotojo tiesiogiai valdoma vairo mechanizmo dalis, bent didžiausiais ir mažiausiais vairo kolonėlės kampais;5.4.4.2. visas įmanomas smogtuvo ir žmogaus kūno modelio padėtis atsižvelgiant į vairuotojo tiesiogiai valdomą vairo mechanizmo dalį, t. y. bandymas atliekamas su tų transporto priemonių tipų, kuriems skirta vairuotojo tiesiogiai valdoma vairo mechanizmo dalis, bent vidurine iš visų įmanomų padėčių. Jeigu naudojama vairo kolonėlė, ji turi būti tokio tipo, kad atitiktų "blogiausio atvejo" padėtį.5.4.5. Kai naudojami adapteriai vieno tipo vairo mechanizmo vairo kolonėles padėčiai pakeisti ir gali būti įrodyta, kad su šiais adapteriais sistemos energijos absorbcijos charakteristikos vienodos, bandymai gali būti atlikti su vieno tipo adapteriu.6. BANDYMAI6.1. Pirmiau pateiktame 5 punkte nustatytų reikalavimų laikymasis patikrinamas II, III ir IV prieduose nurodytais metodais. Visi matavimai atliekami remiantis ISO 6487-1987 standartu.6.2. Tačiau tipo patvirtinimo institucija savo nuožiūra gali leisti atlikti kitus bandymus, jeigu bus įrodytas jų lygiavertiškumas. Šiuo atveju prie patvirtinimo dokumentų pridedama ataskaita, kurioje aprašomi naudoti metodai ir nustatyti rezultatai.7. PRODUKCIJOS ATITIKTIS7.1. Jei tai yra transporto priemonės EB tipo patvirtinimas, siekiant, kad būtų nustatyta atitiktis, turi būti patikrintas pakankamas kiekis pagamintų vairuotojo tiesiogiai valdomų vairo mechanizmo dalių, kurios parenkamos atsitiktinai.7.2. Jei tai yra vairuotojo tiesiogiai valdomos vairo mechanizmo dalies EB tipo patvirtinimas, siekiant, kad būtų nustatyta atitiktis, turi būti patikrintas pakankamas kiekis pagamintų vairuotojo tiesiogiai valdomų vairo mechanizmo dalių, kurios parenkamos atsitiktinai.7.3. Paprastai atliekant pirmiau minėtus patikrinimus atliekami tik matavimai. Tačiau, jeigu būtina, su transporto priemonėmis arba vairuotojo tiesiogiai valdomomis vairo dalimis galima atlikti 5 punkte nustatytą bandymą.--------------------------------------------------II PRIEDASTRANSPORTO PRIEMONĖS PRIEKINIO SUSIDŪRIMO SU KLIŪTIMI BANDYMAS1. TIKSLASŠiuo bandymu siekiama patikrinti, ar transporto priemonė atitinka I priedo 5.1 punkte nustatytus reikalavimus.2. ĮRENGINIAI, BANDYMO ATLIKIMO TVARKA IR MATUOKLIAI2.1. Bandymo vietaBandymo vieta turi būti pakankamai erdvi, kad joje tilptų transporto priemonės įsibėgėjimo kelias, kliūtis ir bandymui atlikti būtini įrenginiai. Galinė transporto priemonės įsibėgėjimo kelio dalis, bent 5 m ilgio, turi būti horizontali (metro ilgio kelio nuolydis mažesnis nei 3 %), plokščia ir lygi.2.2. KliūtisKliūtis – tai ne mažiau nei 3 m pločio ir 1,5 m aukščio gelžbetonio blokas. Kliūties tankis tūri būti toks, kad jo masė būtų bent 70 tonų. Priekinis kliūties paviršius turi būti plokščias, vertikalus ir statmenas transporto priemonės įsibėgėjimo keliui. Kliūtis padengiama geros būklės 19 ± 1 mm storio fanera. Tarp kliūties ir faneros galima įstatyti 25 mm storio plieninę plokštę. Galima naudoti kitokių charakteristikų kliūtį, jeigu smūginio poveikio paviršius yra didesnis nei bandomos transporto priemonės priekinio susidūrimo plotas ir jeigu ta kliūtis užtikrina lygiaverčius rezultatus.2.3. Slenkamasis transporto priemonės judėjimasTransporto priemonė susidūrimo su kliūtimi metu neturi būti valdoma jokiu papildomu vairavimo įtaisu arba varytuvu. Transporto priemonė kliūtį turi privažiuoti taip, kad jos judėjimo kryptis būtų statmena kliūčiai: vertikali vidurinė transporto priemonės priekinės dalies linija nuo vertikalios vidurinės susidūrimo sienos linijos į šoną gali būti nukrypusi ne daugiau kaip ± 30 cm.2.4. Transporto priemonės būklė2.4.1. Atliekant bandymą transporto priemonėje sumontuojamos visos įprastos sudėtinės dalys ir įranga, kuri įtraukiama į nuosavą transporto priemonės masę, arba transporto priemonės būklė turi būti tokia, kad būtų laikomasi šio reikalavimo atsižvelgiant į keleiviui skirtos vietos sudėtines dalis ir įrangą bei parengtos eksploatuoti bendrosios transporto priemonės masės pasiskirstymą. Gamintojui paprašius, nepaisant I priedo 5.1 punkto, bandymą galima atlikti su nustatytoje vietoje sėdinčiais manekenais, jeigu jie bet kuriuo metu netrukdo vairo mechanizmo poslinkiui. Atliekant bandymą neatsižvelgiama į manekenų masę.2.4.2. Jeigu transporto priemonė varoma išorinėmis priemonėmis, bent 90 % degalų tiekimo sistemos tūrio pripildoma nedegiuoju skysčiu, kurio tankis yra 0,7–1. Visos kitos sistemos (stabdžių skysčių bakelio, radiatorius ir t. t.) gali būti tuščios.2.4.3. Jeigu transporto priemonę varo jos variklis, degalų bakas pripilamas bent 90 % jo talpos. Kiti bakeliai turi būti pripildyti pilnai.Jeigu pageidauja gamintojas ir jeigu sutinka techninė tarnyba, degalus varikliui galima tiekti iš pagalbinio mažos talpos degalų bako. Šiuo atveju degalų bakas pripilamas ne mažiau nei 90 % savo talpos nedegiuoju skysčiu, kurio tankis yra 0,7–1.2.4.4. Jeigu prašo gamintojas, už bandymų atlikimą atsakinga techninė tarnyba gali leisti, kad ta pati transporto priemonė, su kuria buvo atlikti kitomis direktyvomis nustatyti bandymai (įskaitant bandymus, kuriuos atliekant galėjo būti paveikta transporto priemonės konstrukcija), taip pat būtų naudojama atliekant šia direktyva nustatytus bandymus.2.5. Susidūrimo greitisTransporto priemonės greitis susidūrimo metu turi būti 48,3–53,1 km/h. Tačiau jeigu atliekant bandymą transporto priemonės susidūrimo greitis buvo didesnis ir ji atitiko nustatytus reikalavimus, laikoma, kad bandymo rezultatai atitinka reikalavimus.2.6. MatuokliaiMatuoklio, kuriuo registruojamas 2.5 punkte pirmiau nurodytas greitis, tikslumas turi būti 1 %.3. REZULTATAI3.1. Siekiant nustatyti, ar pasislinko atgal ir į viršų vairuotojo tiesiogiai valdoma vairo mechanizmo dalis, susidūrimo metu registruojami atstumo pokyčio [1] duomenys – matuojama horizontalioje plokštumoje [2] ir lygiagrečiai išilginei transporto priemonės ašiai ir vertikaliai, statmenai pirmiau minėtai ašiai – tarp vairo kolonėlės (ir veleno) viršaus bei to transporto priemonės taško, kurio padėtis susidūrimo metu nepasikeičia. Didžiausia užregistruota šio pokyčio vertė laikoma pasislinkimu atgal ir į viršų.3.2. Atlikus bandymą, apgadinta transporto priemonė aprašoma ataskaitoje; turi būti padaryta bent po vieną tokią transporto priemonės fotografiją:3.2.1. – kairiojo ir dešiniojo šonų,3.2.2. – priekio,3.2.3. – apačios,3.2.4. – deformuotos keleiviui skirtos vietos vidinės dalies.4. KOREKCIJOS KOEFICIENTAI4.1. Notacijav : užregistruotas greitis (km/h);m0 : prototipo masė (jo būklė atitinka aprašytąją šio priedo 2.4 dalyje);m1 : prototipo masė su bandymo įranga;d0 : smūgio metu išmatuoto atstumo skirtumas kaip apibrėžta šio priedo 3.1 punkte;d1 : atstumo, kuris naudojamas bandymo rezultatams nustatyti, skirtumas;K1 : didesnis nei (48,3/V)2 ir 0,83;K2 : didesnis nei m0/m1 ir 0,8.4.2. Patikslintasis pokytis D1, kuris naudojamas patikrinti, ar prototipas atitinka šios direktyvos reikalavimus, apskaičiuojamas pagal šią formulę:D= D. K. K4.3. Priekinio susidūrimo su kliūtimi bandymo nebūtina atlikti su transporto priemone, kuri I priedo 2.2 punkte nustatytų charakteristikų požiūriu laikoma lygiaverte prototipui, tačiau kurios m1 masė didesnė nei m0, jeigu m1 ne didesnė nei 1,25 m0, ir jeigu iš pokyčio D1 pagal formulę D2 = (m1 · D1)/m0 apskaičiuotas patikslintasis D2 pokytis yra toks, jog įrodo, kad nauja transporto priemonė tebeatitinka I priedo 5 punkto reikalavimus.5. LYGIAVERTĖS PROCEDŪROS5.1. Tipo patvirtinimo institucijos nuožiūra leidžiama atlikti kitokius bandymus, jeigu galima įrodyti jų lygiavertiškumą. Prie patvirtinimo dokumentų pridedama ataskaita, kurioje aprašomi naudoti metodai ir nustatyti rezultatai arba priežastis, dėl kurios nebuvo atliktas bandymas.5.2. Už įrodymą, kad kitoks metodas yra lygiavertis, atsakingas gamintojas arba jo atstovas, pageidaujantis naudoti tą metodą.[1] Vietoje registravimo galima išmatuoti didžiausias vertes.[2] „Horizontalioje plokštumoje“ – t. y. atsižvelgiant į keleiviui skirtą vietą, kai transporto priemonė nejudėdama stovi prieš bandymą, nevažiuojančios transporto priemonės erdvėje atsižvelgiant į žemę ir vertikaliai, t. y. statmenai į horizontalę ir į viršų.--------------------------------------------------III PRIEDASBANDYMAS SU ŽMOGAUS KŪNO MODELIU1. TIKSLASŠiuo bandymu nustatoma, ar transporto priemonė atitinka I priedo 5.2 punkte nustatytus reikalavimus.2. ĮRENGINIAI, BANDYMO ATLIKIMO TVARKA IR MATUOKLIAI2.1. Vairuotojo tiesiogiai valdomos vairo mechanizmo dalies sumontavimas2.1.1. Vairuotojo tiesiogiai valdoma vairo mechanizmo dalis sumontuojama priekiniame transporto priemonės skyriuje, kuris gaunamas transporto priemonės kėbulą skersai nupjaunant priekinių sėdynių lygyje ir galbūt pašalinant stogą, priekinį stiklą ir duris. Tas transporto priemonės skyrius prie bandymo stendo nejudamai pritvirtinamas taip, kad jis nepasislinktų, kai į jį atsitrenkia žmogaus kūno modelis.Vairuotojo tiesiogiai valdomos vairo mechanizmo dalies sumontavimo kampo leistinas nuokrypis turi būti ± 2 laipsniai projektinio kampo.2.1.2. Tačiau gamintojo prašymu ir sutikus techninei tarnybai vairuotojo tiesiogiai valdomą vairo mechanizmo dalį galima pritvirtinti prie rėminės konstrukcijos, kuria imituojamas vairo mechanizmo pritvirtinimas, jeigu, palyginti su tikrąja kėbulo priekinės dalies/vairo mechanizmo, rėminės konstrukcijos/vairo mechanizmų:2.1.2.1. toks pats geometrinis sudėtinių dalių išdėstymas;2.1.2.2. didesnis tos rėminės konstrukcijos standumas.2.1.3. Vairuotojo tiesiogiai valdomos vairo mechanizmo dalies sumontavimas, jeigu patvirtinimą prašoma suteikti tik tai daliaiVairuotojo tiesiogiai valdoma vairo mechanizmo dalis išbandoma su visa jos įranga. Tarp bandymo stendo ir vairuotojo tiesiogiai valdomos vairo mechanizmo dalies turi būti ne mažesnis nei 100 mm laisvosios erdvės atstumas. Vairo velenas turi būti stipriai pritvirtintas prie bandymo stendo, kad nuo smūgio nepasislinktų (žr. 2 pav.).2.2. Vairo mechanizmo nustatymas bandymams2.2.1. Atliekant pirmą bandymą vairuotojo tiesiogiai valdoma vairo mechanizmo dalis pasukama taip, kad standžiausias jos stipinas būtų statmenas taškui, į kurį atsitrenkia žmogaus kūno modelis; jeigu vairuotojo tiesiogiai valdoma vairo mechanizmo dalis – vairaratis, bandymas pakartojamas taip, kad lanksčiausia vairaračio dalis būtų statmena susidūrimo taškui. Jei tai yra reguliuojama vairuotojo tiesiogiai valdoma vairo mechanizmo dalis, abu bandymai atliekami vairaratį sureguliavus taip, kad jis būtų vidurinėje padėtyje.2.2.2. Jeigu transporto priemonėje sumontuotas prietaisas vairaračio polinkiui ir padėčiai reguliuoti, atliekant bandymą vairaratis turi būti nustatytas į įprastą naudojimo padėtį, kurią yra nurodęs gamintojas ir kurią atsižvelgiant į energijos absorbciją laboratorija laiko atitinkančia nustatytus reikalavimus.2.2.3. Jeigu vairuotojo tiesiogiai valdoma vairo mechanizmo dalis turi oro pagalvę, bandymas atliekamas su pripūsta oro pagalve. Gamintojui paprašius ir techninei tarnybai sutikus, bandymą galima atlikti su nepripūsta oro pagalve.2.3. Žmogaus kūno modelisŽmogaus kūno modelio forma, matmenys, masė ir savybės atitinka nurodytąsias šio priedo priedėlyje.2.4. Jėgų matavimai2.4.1. Matuojama didžiausia horizontali ir su išilgine transporto priemonės ašimi lygiagreti jėga, kuri veikia žmogaus kūno modelį, kai jis atsitrenkia į vairuotojo tiesiogiai valdomą vairo mechanizmo dalį.2.4.2. Šią jėgą galima matuoti tiesiogiai arba netiesiogiai arba ją galima apskaičiuoti pagal bandymo metu nustatytas vertes.2.5. Žmogaus kūno modelio slenkamasis judėjimas2.5.1. Žmogaus kūno modelį į priekį galima stumti bet kokiu būdu, jeigu atsitrenkdamas į vairuotojo tiesiogiai valdomą vairo mechanizmo dalį tas modelis būna atsiskyręs nuo savo varytuvo. Užbaigęs judėjimą beveik tiesia trajektorija, lygiagrečia su išilgine priekine automobilio dalies ašimi, žmogaus kūno modelis turi atsitrenkti į vairuotojo tiesiogiai valdomą vairo mechanizmo dalį.2.5.2. Specialiu ženklu pažymėtas žmogaus kūno modelio H taškas nustatomas taip, kad prieš smūgį jis būtų horizontalioje plokštumoje, kertančioje R tašką kaip yra nurodęs transporto priemonės gamintojas.2.6. GreitisĮ vairuotojo tiesiogiai valdomą vairo mechanizmo dalį žmogaus kūno modelis turi trenktis 24,1 + 1,2/-0 km/h greičiu. Tačiau jeigu bandymas buvo atliktas transporto priemonei važiuojant didesniu susidūrimo greičiu ir jeigu vairuotojo tiesiogiai valdoma vairo mechanizmo dalis atitiko privalomus reikalavimus, bandymo rezultatai laikomi atitinkančiais nustatytus reikalavimus.2.7. Matuokliai2.7.1. Matuokliai, kuriais registruojami I priedo 5.2 punkte nurodyti parametrai, turi būti tinkami užregistruoti rodmenis, kurių tikslumo laipsnis turi būti toks:2.7.1.1. žmogaus kūno modelio greičio matuoklio: ne daugiau nei 2 %;2.7.1.2. laiko matuoklio: ne didesnis nei 1/1000 sekundės;2.7.1.3. Susidūrimo pradžia (atskaitos taškas) tuo momentu, kai žmogaus kūno modelis susiduria su vairuotojo tiesiogiai valdoma vairo mechanizmo dalimi, atkuriama užregistruotais duomenimis ir filmuota medžiaga, kuri naudojama bandymo rezultatams įvertinti.2.7.1.4. Jėgos matavimasNaudojami matuokliai atitinka ISO standartą 6487–1987, jeigu kitaip nenumatyta šioje direktyvoje.2.7.1.4.1. Jeigu į vairo įrenginį įmontuoti apkrovos keitliai: duomenų perdavimo kanalo amplitudės klasė turi būti 1960 daN (2000 kg), o duomenų perdavimo kanalo dažnio klasė – 600 Hz.2.7.1.4.2. Jeigu žmogaus kūno modelyje sumontuoti akcelerometrai arba apkrovos keitliai:Žmogaus kūno modelio skersinėje plokštumoje, vienodu atstumu nuo svorio centro sumontuojami du vienakrypčiai akcelerometrai. Duomenų perdavimo kanalo amplitudės klasė turi būti 60 g, o duomenų perdavimo kanalo dažnio klasė – 180 Hz. Leidžiama naudoti kitus metodus su kitokiu akcelerometrų kiekiu ir juos išdėstyti kitose vietose, pvz., bandymo aparatūrą skirstyti dalimis svorio centre, kuriame išdėstomi akcelerometrai pagreičiui išmatuoti horizontaliai ir lygiagrečiai išilginei transporto priemonės ašiai. Atstojamoji jėga – tai jėgų, kurios buvo apskaičiuotos arba tiesiogiai išmatuotos kiekvienoje žmogaus kūno modelio dalyje, didžiausią sumą atitinkanti jėga.2.8. Aplinkos oro temperatūra: nusistovėjusi ties 20 °C ± 5 °C žyma.3. REZULTATAI3.1. Užbaigus bandymą, įvertinamas vairo mechanizmo apgadinimas ir tas apgadinimas aprašomas ataskaitoje; vairuotojo tiesiogiai valdoma vairo mechanizmo dalis/vairo kolonėlė/prietaisų skydelis bent po kartą nufotografuojami iš šono ir priekio.3.2. Didžiausia jėgos vertė išmatuojama arba apskaičiuojama taip, kaip nurodyta 2.4 dalyje.--------------------------------------------------IV PRIEDASBANDYMAS SU GALVOS MODELIU MANEKENU1. TIKSLASŠiais bandymais siekiama patikrinti, ar vairuotojo tiesiogiai valdoma vairo mechanizmo dalis atitinka I priedo 5.3 punkte nustatytus reikalavimus.2. ĮRENGINIAI, BANDYMO ATLIKIMO TVARKA IR MATUOKLIAI2.1. Bendroji dalis2.1.1. Vairuotojo tiesiogiai valdoma vairo mechanizmo dalis išbandoma su visa jos įranga.2.1.2. Jeigu vairuotojo tiesiogiai valdomoje vairo mechanizmo dalyje yra sumontuota oro pagalvė, atliekant bandymą ji pripučiama. Gamintojui paprašius ir techninei tarnybai sutikus, bandymą galima atlikti nepripūtus oro pagalvės.2.2. Vairuotojo tiesiogiai valdomos vairo mechanizmo dalies sumontavimas, kai vairuotojo tiesiogiai valdomos vairo mechanizmo dalies patvirtinimą siekiama gauti atsižvelgiant į transporto priemonės patvirtinimą2.2.1. Vairuotojo tiesiogiai valdoma vairo mechanizmo dalis sumontuojama priekiniame transporto priemonės skyriuje, kuris gaunamas transporto priemonės kėbulą skersai nupjaunant priekinių sėdynių lygyje ir galbūt pašalinant stogą, priekinį stiklą ir duris.Tas transporto priemonės skyrius prie bandymo stendo nejudamai pritvirtinamas taip, kad jis nepasislinktų, kai į jį atsitrenkia galvos modelis.Vairuotojo tiesiogiai valdomos vairo mechanizmo dalies sumontavimo kampo leistinas nuokrypis turi būti ± 2 laipsniai projektinio kampo.2.2.2. Tačiau gamintojo prašymu ir sutikus techninei tarnybai vairuotojo tiesiogiai valdomą vairo mechanizmo dalį galima pritvirtinti prie rėminės konstrukcijos, kuria imituojamas vairo mechanizmo pritvirtinimas, jeigu, palyginti su tikrąja kėbulo priekinės dalies/vairo mechanizmo, rėminės konstrukcijos/vairo mechanizmų:2.2.2.1. toks pats geometrinis sudėtinių dalių išdėstymas;2.2.2.2. didesnis tos rėminės konstrukcijos standumas.2.3. Vairuotojo tiesiogiai valdomos vairo mechanizmo dalies sumontavimas, jeigu patvirtinimą prašoma suteikti tik tai daliaiVairuotojo tiesiogiai valdoma vairo mechanizmo dalis išbandoma su visa jos įranga. Tarp bandymo stendo ir vairuotojo tiesiogiai valdomos vairo mechanizmo dalies turi būti ne mažesnis nei 100 mm laisvosios erdvės atstumas. Vairo velenas turi būti stipriai pritvirtintas prie bandymo stendo, kad nuo smūgio nepasislinktų (žr. 2 pav.).2.3.1. Tačiau gamintojui paprašius bandymą galima atlikti pirmiau minėtoje 2.2 dalyje nustatytomis sąlygomis. Šiuo atveju patvirtinimas galioja tik sumontavimui nustatytame (-uose) transporto priemonės tipe (-uose).3. BANDYMO ĮRENGINYS3.1. Šis įrenginys – tai visiškai valdomas tiesinis smogtuvas, kurio masė 6,8 kg.3.2. Galvos modelyje makete sumontuojami vertes smūgio kryptimi tinkami matuoti du akcelerometrai ir greičio matuoklis.3.3. Matuokliai3.3.1. Naudojami matuokliai turi atitikti ISO 6487-1987 standartą. Be to, jiems turi būti būdingos šios charakteristikos:3.3.2. PagreitisDuomenų perdavimo kanalo amplitudės klasė 150 gDuomenų perdavimo kanalo dažnio klasė (600) Hz;3.3.3. GreitisTikslumas ± 1 %;3.3.4. Laiko registravimasMatuokliai turi būti tinkami užregistruoti visą poveikio trukmę ir rodmenų tikslumas – viena tūkstantoji sekundės dalis. Poveikio pradžia, kai smogtuvas pirmą kartą prisiliečia prie vairuotojo tiesiogiai valdomos vairo mechanizmo dalies, pažymima rodmenyse, kurie naudojami analizuojant bandymą.4. BANDYMO ATLIKIMO TVARKA4.1. Vairuotojo tiesiogiai valdomos vairo mechanizmo dalies plokštuma nustatoma taip, kad ji būtų statmena smūgio krypčiai.4.2. Kiekvieno tipo vairuotojo tiesiogiai valdoma vairo mechanizmo dalis smūgine apkrova veikiama tą dalį nustačius ne daugiau nei į keturias ir ne mažiau nei į tris padėtis. Kiekvieną kartą vairuotojo tiesiogiai valdomą vairo mechanizmo dalį veikiant smūgine apkrova, naudojama kita vairuotojo tiesiogiai valdoma vairo mechanizmo dalis. Jeigu smūgine apkrova veikiama kelis kartus paeiliui, vidurinė smogtuvo linija turi sutapti su vienu iš toliau nurodytų taškų:4.2.1. vairuotojo tiesiogiai valdomos vairo mechanizmo dalies stebulės viduriu;4.2.2. su vairuotojo tiesiogiai valdomos vairo mechanizmo dalies lanko vidinio krašto ir standžiausio arba stipriausiai įtvirtinto stipino jungtimi;4.2.3. su vairuotojo tiesiogiai valdomos vairo mechanizmo dalies lanko trumpiausios dalies, neturinčios atramos, viduriu;4.2.4. tipo patvirtinimo institucijos nuožiūra, su vairuotojo tiesiogiai valdomos vairo mechanizmo dalies "blogiausio atvejo" padėtimi.4.3. Smogtuvas į vairuotojo tiesiogiai valdomą vairo mechanizmo dalį turi trenktis 24,1 km/h greičiu; šis greitis užtikrinamas arba vien tik slenkamuoju judėjimu judančio kūno kinetine energija, arba naudojant papildomą varytuvą.5. REZULTATAI5.1. Pirmiau nustatyta tvarka atliekant bandymus smogtuvo lėtėjimo pagreitis – tai dviejų deselerometrų vienu metu nustatytų rodmenų vidurkis.6. LYGIAVERTĖS PROCEDŪROS6.1. Tipo patvirtinimo institucijos nuožiūra leidžiama atlikti kitokius bandymus, jeigu galima įrodyti jų lygiavertiškumą. Prie patvirtinimo dokumentų pridedama ataskaita, kurioje aprašomi naudoti metodai ir nustatyti rezultatai.6.2. Už įrodymą, kad kitoks metodas yra lygiavertis, atsakingas gamintojas arba jo atstovas, pageidaujantis naudoti tą metodą.STANDUMO TARP VAIRO VELENO IR BANDYMO STENDO REIKALAVIMAI(žr. 1 ir 2 paveikslus)+++++ TIFF +++++(1 paveikslas)+++++ TIFF +++++(2 paveikslas)Veikiant 800 dN apkrovai, kuri atsižvelgiant į B tašką sukuria 160 dNm sukimo momentą, poslinkis A taške bet kokia kryptimi turi būti mažesnis nei 2 mm.--------------------------------------------------V A PRIEDASTRANSPORTO PRIEMONĖS TIPO EB TIPO PATVIRTINIMO ATSIŽVELGIANT Į VAIRO MECHANIZMO ELGSENĄ SUSIDŪRUS SU KLIŪTIMI LIUDIJIMO PRIEDAS(Direktyva 91/662/EEB, iš dalies keičianti 74/297/EEB)(1970 m. vasario 6 d. Tarybos direktyvos 70/156/EEB dėl valstybių narių įstatymų, reglamentuojančių transporto priemonių ir jų priekabų tipų patvirtinimą, suderinimo 4 straipsnio 2 dalis ir 10 straipsnis)+++++ TIFF +++++--------------------------------------------------V B PRIEDASVAIRUOTOJO TIESIOGIAI VALDOMOS VAIRO MECHANIZMO DALIES TIPO EB TIPO PATVIRTINIMO ATSIŽVELGIANT Į VAIRO MECHANIZMO ELGSENĄ SUSIDŪRUS SU KLIŪTIMI LIUDIJIMO PRIEDAS(Direktyva 91/662/EEB, iš dalies keičianti 74/297/EEB)(1970 m. vasario 6 d. Tarybos direktyvos 70/156/EEB dėl valstybių narių įstatymų, reglamentuojančių transporto priemonių ir jų priekabų tipų patvirtinimą, suderinimo 9a straipsnis)+++++ TIFF +++++--------------------------------------------------


title: 2011 m. rugsėjo 20 d. Komisijos direktyva 2011/80/ES, kuria iš dalies keičiama Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 98/8/EB, į jos I priedą įrašant veikliąją medžiagą lambda -cihalotriną  Tekstas svarbus EEE

text:
21.9.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 243/13

         KOMISIJOS DIREKTYVA 2011/80/ES
   2011 m. rugsėjo 20 d.
   kuria iš dalies keičiama Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 98/8/EB, į jos I priedą įrašant veikliąją medžiagą lambda-cihalotriną
   (Tekstas svarbus EEE)
   EUROPOS KOMISIJA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
   atsižvelgdama į 1998 m. vasario 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 98/8/EB dėl biocidinių produktų pateikimo į rinką (1), ypač į jos 16 straipsnio 2 dalies antrą pastraipą,
   kadangi:

               (1)

               2007 m. gruodžio 4 d. Komisijos reglamente (EB) Nr. 1451/2007 dėl Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 98/8/EB dėl biocidinių produktų pateikimo į rinką 16 straipsnio 2 dalyje nurodytos 10 metų programos antrojo etapo (2) yra nustatytas veikliųjų medžiagų, kurias reikia įvertinti siekiant nuspręsti, ar jas reikia įrašyti į Direktyvos 98/8/EB I, IA arba IB priedą, sąrašas. Tame sąraše yra lambda-cihalotrinas;

               (2)

               vadovaujantis Reglamentu (EB) Nr. 1451/2007, pagal Direktyvos 98/8/EB 11 straipsnio 2 dalį buvo įvertinta, ar lambda-cihalotriną galima naudoti 18-to tipo produktams (insekticidams, akaricidams ir kitų nariuotakojų kontrolės produktams), apibrėžtiems tos direktyvos V priede, gaminti;

               (3)

               Švedija buvo paskirta už ataskaitos rengimą atsakinga valstybe nare ir 2008 m. rugsėjo 8 d. Komisijai pateikė kompetentingos institucijos ataskaitą ir rekomendaciją, kaip numatyta Reglamento (EB) Nr. 1451/2007 14 straipsnio 4 ir 6 dalyse;

               (4)

               valstybės narės ir Komisija peržiūrėjo kompetentingos institucijos ataskaitą. Vadovaudamasis Reglamento (EB) Nr. 1451/2007 15 straipsnio 4 dalimi, 2011 m. gegužės 6 d. Biocidinių produktų nuolatinis komitetas peržiūros išvadas įtraukė į vertinimo ataskaitą;

               (5)

               remiantis atliktais vertinimais galima daryti išvadą, kad biocidiniai produktai, kurių sudėtyje yra lambda-cihalotrino ir kurie naudojami kaip insekticidai, akaricidai ir kitų nariuotakojų kontrolės produktai, turėtų atitikti Direktyvos 98/8/EB 5 straipsnio reikalavimus. Todėl lambda-cihalotriną galima įrašyti į tos direktyvos I priedą;

               (6)

               Sąjungos lygmeniu buvo įvertinti ne visi galimi naudojimo būdai. Todėl reikėtų, kad valstybės narės įvertintų tuos naudojimo būdus arba poveikio scenarijus ir žmonėms bei aplinkos komponentams keliamą riziką, į kuriuos reikiamai neatsižvelgta Sąjungos lygmens rizikos analizėje, ir išduodamos produkto autorizacijos liudijimus užtikrintų, kad siekiant nustatytą riziką sumažinti iki priimtino lygio būtų imtasi reikiamų priemonių arba būtų nustatytos specialios sąlygos;

               (7)

               atsižvelgiant į nustatytą riziką vandens ir sausumos ekosistemoms, kai produkto nuteka į nuotekų valymo įrenginius, tikslinga reikalauti, kad taip naudojamiems produktams nebūtų išduodami autorizacijos liudijimai, nebent būtų pateikta duomenų, kuriais įrodoma, kad produktas atitiks Direktyvos 98/8/EB 5 straipsnio ir VI priedo reikalavimus, jei reikia – taikant atitinkamas rizikos mažinimo priemones;

               (8)

               atsižvelgiant į nustatytą riziką profesionaliems naudotojams, dirbantiems be asmens apsaugos priemonių, tikslinga reikalauti, kad produktų autorizacijos liudijimai profesionaliems naudotojams būtų išduodami tik jei jie naudosis tinkamomis asmens apsaugos priemonėmis, nebent produkto autorizacijos liudijimo paraiškoje įrodoma, kad riziką profesionaliems naudotojams iki priimtino lygio galima sumažinti kitomis priemonėmis;

               (9)

               atsižvelgiant į tai, kad naudojant produktą tam tikrais įvertintais būdais veiklioji medžiaga gali netiesiogiai patekti į žmogaus organizmą per maistą, turėtų būti reikalaujama prireikus patikrinti būtinybę nustatyti naują didžiausią leistiną likučių kiekį arba pakeisti galiojantį pagal 2009 m. gegužės 6 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 470/2009 nustatantį Bendrijos farmakologiškai aktyvių medžiagų leistinų liekanų kiekių nustatymo gyvūninės kilmės maisto produktuose tvarką, panaikinantį Tarybos reglamentą (EEB) Nr. 2377/90 ir iš dalies keičiantį Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2001/82/EB ir Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 726/2004 (3) arba 2005 m. vasario 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 396/2005 dėl didžiausių pesticidų likučių kiekių augalinės ir gyvūninės kilmės maiste ir pašaruose ar ant jų ir iš dalies keičiantį Tarybos direktyvą 91/414/EEB (4). Reikėtų priimti priemones, kuriomis būtų užtikrinta, kad didžiausias leistinas likučių kiekis nebūtų viršijamas;

               (10)

               šios direktyvos nuostatos turėtų būti vienu metu taikomos visose valstybėse narėse ir taip užtikrinama, kad biocidiniams produktams, kurių sudėtyje yra veikliosios medžiagos lambda-cihalotrino, būtų sudarytos vienodos rinkos sąlygos ir kad biocidinių produktų rinka veiktų tinkamai;

               (11)

               veiklioji medžiaga turėtų būti įrašyta į Direktyvos 98/8/EB I priedą praėjus tinkamam laikotarpiui, per kurį valstybės narės ir suinteresuotosios šalys galėtų pasirengti laikytis naujų dėl medžiagos įrašymo atsiradusių reikalavimų ir kuris leistų dokumentus parengusiems pareiškėjams pasinaudoti visu 10 metų duomenų apsaugos laikotarpiu, pagal Direktyvos 98/8/EB 12 straipsnio 1 dalies c punkto ii papunktį prasidedančiu medžiagos įrašymo dieną;

               (12)

               įrašius medžiagą, valstybėms narėms turėtų būti nustatytas tinkamas laikotarpis Direktyvos 98/8/EB 16 straipsnio 3 daliai įgyvendinti;

               (13)

               todėl Direktyva 98/8/EB turėtų būti atitinkamai iš dalies pakeista;

               (14)

               šioje direktyvoje numatytos priemonės atitinka Biocidinių produktų nuolatinio komiteto nuomonę,

         PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:
   1 straipsnis
   Direktyvos 98/8/EB I priedas iš dalies keičiamas pagal šios direktyvos priedą.
   2 straipsnis
   1.   Valstybės narės ne vėliau kaip iki 2012 m. rugsėjo 30 d. priima ir paskelbia įstatymus ir kitus teisės aktus, kuriais užtikrinama atitiktis šiai direktyvai.
   Jos taiko tas nuostatas nuo 2013 m. spalio 1 d.
   Valstybės narės, priimdamos tas nuostatas, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.
   2.   Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų nacionalinės teisės aktų pagrindinių nuostatų tekstus.
   3 straipsnis
   Ši direktyva įsigalioja dvidešimtąją dieną po jos paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
   4 straipsnis
   Ši direktyva skirta valstybėms narėms.

      Priimta Briuselyje 2011 m. rugsėjo 20 d.

            Komisijos vardu

            Pirmininkas

         José Manuel BARROSO

      (1)  OL L 123, 1998 4 24, p. 1.

      (2)  OL L 325, 2007 12 11, p. 3.

      (3)  OL L 152, 2009 6 16, p. 11.

      (4)  OL L 70, 2005 3 16, p. 1.

      PRIEDAS
      Direktyvos 98/8/EB I priede įrašoma:

                     Nr.

                     Bendrinis pavadinimas

                     IUPAC pavadinimas
                     Identifikacijos numeriai

                     Minimali veikliosios medžiagos koncentracija į rinką pateikiamame biocidiniame produkte

                     Įtraukimo data

                     Atitikties 16 straipsnio 3 dalies nuostatoms terminas (išskyrus produktus, kuriuose yra daugiau negu viena veiklioji medžiaga; tokiems produktams atitikties 16 straipsnio 3 dalies nuostatoms terminas yra data, nurodyta paskutiniame sprendime dėl juose esančių veikliųjų medžiagų įtraukimo)

                     Įtraukimo galiojimo pabaiga

                     Produkto tipas

                     Specialiosios nuostatos (1)

                     „48

                        lambda-cihalotrinas

                     (R)-α-ciano-3-fenoksibenzil (1S,3S)-3-[(Z)-2-chlor-3,3,3-trifluorpropenil]-2,2-dimetilciklopropankarboksilato ir (S)-α-ciano-3-fenoksibenzil (1R,3R)-3-[(Z)-2-chlor-3,3,3-trifluorpropenil]-2,2-dimetilciklopropankarboksilato (1:1) reakcijos masė
                     CAS Nr. 91465–08–6
                     EB Nr. 415–130–7

                     900 g/kg

                     2013 m. spalio 1 d.

                     2015 m. rugsėjo 30 d.

                     2023 m. rugsėjo 30 d.

                     18

                     Pagal 5 straipsnį ir VI priedą vertindamos produkto autorizacijos liudijimo paraiškas, valstybės narės įvertina naudojimo arba poveikio scenarijus ir žmonėms bei aplinkos komponentams keliamą riziką, kurie nebuvo tinkamai įvertinti atliekant Sąjungos rizikos vertinimą, jei to reikia konkretaus produkto atveju.
                     Produktai, kurie naudojami taip, kad jų patekimo į nuotekų valymo įrenginius išvengti neįmanoma, neautorizuojami, nebent būtų pateikta duomenų, kuriais įrodoma, kad produktas atitiks 5 straipsnio ir VI priedo reikalavimus, jei reikia – taikant atitinkamas rizikos mažinimo priemones.
                     Jei produkto autorizacijos liudijimo paraiškoje nėra įrodoma, kad pavojų profesionaliems naudotojams galima sumažinti iki priimtino lygio kitomis priemonėmis, profesionaliam naudojimui skirti produktai naudojami tik su tinkamomis asmens apsaugos priemonėmis.
                     Jei maiste ar pašaruose gali likti produktų, kurių sudėtyje yra lambda-cihalotrino, likučių, valstybės narės patikrina būtinybę nustatyti naują didžiausią leistiną likučių kiekį arba pakeisti galiojantį pagal Reglamentą (EB) Nr. 470/2009 arba Reglamentą (EB) Nr. 396/2005 ir priimti tinkamas rizikos mažinimo priemones, kuriomis būtų užtikrinta, kad taikomas didžiausias leistinas likučių kiekis nebūtų viršijamas.“

         (1)  Vertinimo ataskaitų turinys ir išvados, reikalingi VI priedo bendriesiems principams įgyvendinti, pateikti Komisijos interneto svetainėje http://ec.europa.eu/comm/environment/biocides/index.htm