title: 2001 m. gruodžio 20 d. Tarybos direktyva 2001/111/EB dėl kai kurių žmonėms vartoti skirto cukraus rūšių

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

32001L0111

Oficialusis leidinys L 010 , 12/01/2002 p. 0053 - 0057

		Tarybos direktyva 2001/111/EB2001 m. gruodžio 20 d.dėl kai kurių žmonėms vartoti skirto cukraus rūšiųEUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 37 straipsnį,atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą [1],atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę [2],atsižvelgdama į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [3],kadangi:(1) Atsižvelgiant į 1992 m. gruodžio 11–12 dienomis Edinburge vykusio Europos Vadovų Tarybos susitikimo išvadas, patvirtintas 1993 m. gruodžio 10–11 dienomis Briuselyje vykusio Europos Vadovų Tarybos susitikimo išvadomis, kai kurios maisto produktams skirtos vertikaliosios direktyvos turėtų būti supaprastintos atsižvelgiant tik į esminius reikalavimus, kuriuos turi atitikti jose nurodyti produktai, kad galėtų laisvai judėti vidaus rinkoje.(2) 1973 m. gruodžio 11 d. Tarybos direktyvą 73/437/EEB dėl valstybių narių įstatymų, skirtų kai kurių rūšių maistiniam cukrui, suderinimo [4], pateisino tas faktas, kad tam tikrų rūšių cukrui skirtų nacionalinių įstatymų skirtumai gali sukurti nesąžiningos konkurencijos sąlygas bei klaidinti vartotojus ir kartu tiesiogiai paveikti bendrosios rinkos sukūrimą ir veiklą.(3) Dėl to Direktyva 73/437/EEB buvo skirta išdėstyti minimų produktų apibrėžimus ir bendrąsias taisykles dėl produktų gamybos charakteristikų, pakavimo bei ženklinimo siekiant užtikrinti jų laisvą judėjimą.(4) Komisija ketina kuo greičiau ir jokiu būdu ne vėliau kaip iki 2000 m. liepos 1 d. pasiūlyti, kad į 1980 m. sausio 15 d. Tarybos direktyvą 80/232/EEB dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su leidžiamomis tam tikrų fasuotų produktų vardinių kiekių ir vardinių tūrių skalėmis, suderinimo [5] būtų įtrauktas produktų, kuriems taikoma ši direktyva, vardinių svorių diapazonas.(5) Direktyva 73/437/EEB turėtų būti taip pertvarkyta, kad taisyklės, reglamentuojančios tam tikrų rūšių žmonėms vartoti skirtam cukrui taikytinas gamybos ir realizavimo sąlygas, būtų prieinamesnės, be to, dar suderintos su maisto produktams skirtais Bendrijos bendraisiais teisės aktais, ypač susijusiais su ženklinimu, dažiosiomis medžiagomis ir kitais leistinais priedais, ekstrahavimo tirpikliais ir analizės metodais.(6) Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2000/13/EB [6] nustatytos bendrosios maisto ženklinimo taisyklės turėtų būti taikomos atsižvelgiant į tam tikras sąlygas.(7) Vadovaudamosi Sutarties 5 straipsnyje nustatytais subsidiarumo ir proporcingumo principais, valstybės narės negali galutinai įgyvendinti tikslo nustatyti minimų produktų bendruosius apibrėžimus bei taisykles ir suderinti šias nuostatas su maisto produktams skirtais Bendrijos bendraisiais teisės aktais, todėl dėl šios direktyvos pobūdžio tai gali lengviau padaryti Bendrija. Ši direktyva nenumato daugiau, negu būtina minėtam tikslui pasiekti.(8) Šiai direktyvai įgyvendinti būtinas priemones reikia priimti remiantis 1999 m. birželio 28 d. Tarybos sprendimu 1999/468/EB, nustatančiu Komisijai suteiktos įgyvendinimo teisės vykdymo tvarką [7].(9) Siekdamos išvengti naujų kliūčių laisvam judėjimui, valstybės narės turėtų susilaikyti ir nepriimti reglamentuojamiems produktams skirtų nacionalinių nuostatų, kurios nėra numatytos šioje direktyvoje,PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:1 straipsnisŠi direktyva yra taikoma priedo A dalyje apibrėžtiems produktams.Tačiau ši direktyva nėra taikoma priedo A dalyje apibrėžtiems šiems tokio pavidalo produktams: glajams, cukraus ledinukams, gabaliniam cukrui.2 straipsnisDirektyva 2000/13/EB yra taikoma šio priedo A dalyje apibūdintiems produktams atsižvelgiant į šias sąlygas ir leidžiančias nukrypti nuostatas:1. Nepažeidžiant toliau nurodyto 5 punkto nuostatų, priedo A dalyje pateikti produktų pavadinimai yra taikomi tik ten pat nurodytiems produktams ir vartojami prekyboje tiems produktams pažymėti.2. Priedo A dalies 2 punkte nurodytas produkto pavadinimas gali būti vartojamas ir jo 3 punkte nurodytam produktui pažymėti.Tačiau,- priedo A dalyje apibūdintiems produktams be privalomo produkto pavadinimo gali būti nustatyti dažniausiai įvairiose valstybėse narėse vartojami apibrėžiamieji terminai,- produktų pavadinimai taip pat gali būti vartojami produktų pavadinimuose, tradiciškai pažyminčiuose kitus produktus,jei tokie pavadinimai neklaidina vartotojo.2. Jei fasuotas produktas sveria mažiau kaip 20 g, nebūtina nurodyti etiketėje jo grynojo svorio.3. Etiketėje nurodomas cukraus tirpalo, invertuoto cukraus ir invertuoto cukraus sirupo sausosios medžiagos bei invertuoto cukraus kiekis.4. Invertuoto cukraus sirupo, kurio tirpale yra kristalų, etiketėje nurodomas apibrėžiamasis terminas "kristalinis".5. Jei priedo A dalies 7 bei 8 punkte nurodytuose produktuose fruktozė sudaro daugiau kaip 5 % sausosios medžiagos, etiketėje nurodomi šie minėtų produktų ir jų, kaip sudedamųjų dalių, pavadinimai: "gliukozės-fruktozės sirupas" arba "fruktozės-gliukozės sirupas" ir "sausas gliukozės-fruktozės sirupas" arba "sausas fruktozės-gliukozės sirupas", atsižvelgiant į tai, kurio komponento — gliukozės ar fruktozės yra daugiau.3 straipsnisPriede apibrėžtiems produktams valstybės narės nepriima jokių nacionalinių nuostatų, kurios nėra numatytos šioje direktyvoje.4 straipsnisRemiantis 5 straipsnio 2 dalyje nustatyta administravimo tvarka, priimamos šios direktyvos įgyvendinimui būtinos priemonės, susijusios su:- šios direktyvos suderinimu su maisto produktams skirtais Bendrijos bendraisiais teisės aktais,- prisitaikymu prie technikos laimėjimų.5 straipsnis1. Komisijai padeda Sprendimo 69/414/EEB [8] 1 straipsniu įkurtas Maisto produktų nuolatinis komitetas (toliau — Komitetas).2. Darant nuorodą į šią straipsnio dalį, taikomi Sprendimo 1999/468/EB 5 ir 7 straipsniai.Sprendimo 1999/468/EB 5 straipsnio 6 dalyje nustatytas laikotarpis yra trys mėnesiai.3. Komitetas priima savo darbo tvarkos taisykles.6 straipsnisDirektyva 73/437/EEB šia direktyva yra panaikinama nuo 2003 m. liepos 12 d.Nuorodos į panaikintą direktyvą laikomos nuorodomis į šią direktyvą.7 straipsnisValstybės narės priima įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie, įsigalioję iki 2003 m. liepos 12d., įgyvendina šią direktyvą. Apie tai jos nedelsdamos praneša Komisijai.Priemonės taikomos taip, kad:- nuo 2003 m. liepos 12 d. būtų leidžiama parduoti priedo A dalyje apibrėžtus produktus, jei jie atitinka šioje direktyvoje nustatytus apibrėžimus bei taisykles,- nuo 2004 m. liepos 12 d. būtų uždrausta parduoti šios direktyvos neatitinkančius produktus.Tačiau leidžiama parduoti šios direktyvos neatitinkančius produktus, paženklintus iki 2004 m. liepos 12 d. remiantis Direktyva 73/437/EEB, kol baigsis jų atsargos.Valstybės narės, tvirtindamos šias priemones, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.8 straipsnisŠi direktyva įsigalioja jos paskelbimo Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje dieną.9 straipsnisŠi direktyva skirta valstybėms narėms.Priimta Briuselyje, 2001 m. gruodžio 20 d.Tarybos varduPirmininkasC. PicquÉ[1] OL C 231, 1996 8 9, p. 69.[2] OL C 279, 1999 10 1, p. 90.[3] OL C 56, 1997 2 24, p. 20.[4] OL L 356, 1973 12 27, p. 71. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais 1985 m. Stojimo aktu.[5] OL L 51, 1980 2 25, p. 1. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 87/356/EEB (OL L 192, 1987 7 11, p. 48).[6] OL L 109, 2000 5 6, p. 29.[7] OL L 184, 1999 7 7, p. 23.[8] OL L 291, 1969 11 19, p. 9.--------------------------------------------------PRIEDASA. PRODUKTŲ PAVADINIMAI IR APIBRĖŽIMAI1. Pusiau baltas cukrusIšvalyta ir kristalizuota aukštos prekinės kokybės sacharozė, turinti šias charakteristikas:a) poliarizacija | ne mažiau kaip 99,5oZ |b) invertuoto cukraus kiekis | ne daugiau kaip 0,1 % svorio |c) džiovinimo nuostoliai | ne daugiau kaip 0,1 % svorio. |2. Cukrus arba baltasis cukrusIšvalyta ir kristalizuota aukštos prekinės kokybės sacharozė, turinti šias charakteristikas:a) poliarizacija | ne mažiau kaip 99,7oZ |b) invertuoto cukraus kiekis | ne daugiau kaip 0,04 % svorio |c) džiovinimo nuostoliai | ne daugiau kaip 0,06 % svorio |d) spalvos tipas | ne daugiau kaip devyni punktai, nustatyti pagal B dalies a punktą. |3. Aukščiausios rūšies baltasis cukrusProduktas, turintis 2 punkto a, b ir c papunkčiuose nurodytas charakteristikas, kurių bendra suma sudaro ne daugiau kaip aštuonis taškus, nustatytus remiantis B dalies nuostatomis, ir ne daugiau kaip:- keturis — spalvos tipas,- šešis — pelenų kiekis,- tris — tirpalo spalva.[1]Vandeninis sacharozės tirpalas, turintis šias charakteristikas:a) sausoji medžiaga | ne daugiau kaip 62 % svorio |b) invertuoto cukraus kiekis (fruktozės ir dekstrozės santykis: 1,0 ± 0, 2) | ne daugiau kaip 3 % sausosios medžiagos svorio |c) laidieji pelenai | ne daugiau kaip 0,1 % sausosios medžiagos svorio, nustatyto pagal B dalies b punktą |d) tirpalo spalva | ne daugiau kaip 45 ICUMSA vienetai. |[2]Vandeninis, hidrolizės būdu iš dalies invertuotas sacharozės tirpalas, kuriame invertuotas cukrus nesudaro didžiosios dalies ir kuris turi šias charakteristikas:a) sausoji medžiaga | ne daugiau kaip 62 % svorio |b) invertuoto cukraus kiekis (fruktozės ir dekstrozės santykis): 1,0 ± 0, 1) | daugiau kaip 3 %, bet ne daugiau kaip 50 % sausosios medžiagos svorio |c) laidieji pelenai | ne daugiau kaip 0,4 % sausosios medžiagos svorio, nustatyta pagal B dalies b punktą. |[3]Vandeninis, dažniausiai kristalizuotas sacharozės tirpalas, iš dalies invertuotas hidrolizės būdu, kuriame invertuoto cukraus kiekis (fruktozės/dekstrozės koeficientas 1,0 ± 0, 1) turi sudaryti daugiau kaip 50 % sausosios medžiagos svorio, tačiau jis turi kitaip atitikti 5 punkto a ir c papunkčiuose nurodytus reikalavimus.7. Gliukozės sirupasIšvalytas ir koncentruotas vandeninis maistinių sacharidų, gautų iš krakmolo ir (arba) inulino, tirpalas, turintis šias charakteristikas:a) sausoji medžiaga | ne mažiau kaip 70 % svorio |b) dekstrozės ekvivalentas | ne mažiau kaip 20 % sausosios medžiagos svorio ir išreikštas D-gliukoze |c) sulfatiniai pelenai | ne mažiau kaip 1 % sausosios medžiagos svorio. |8. Sausas gliukozės sirupasIš dalies sausas gliukozės sirupas, sudarantis ne mažiau kaip 93 % sausosios medžiagos svorio, kitaip turintis atitikti 7 punkto b ir c papunkčiuose nustatytus reikalavimus.9. Dekstrozė arba dekstrozės monohidratasIšvalyta ir kristalizuota D-gliukozė, turinti vieną kristalizacijos vandens molekulę ir šias charakteristikas:a) dekstrozė (D-gliukozė) | ne mažiau kaip 99,5 % sausosios medžiagos svorio |b) sausoji medžiaga | ne mažiau kaip 90 % svorio |c) sulfatiniai pelenai | ne mažiau kaip 0,25 % sausosios medžiagos svorio. |10. Dekstrozė ir bevandenė dekstrozėIšvalyta ir kristalizuota D-gliukozė, neturinti kristalizacijos vandens, sudaranti 98 % sausosios medžiagos svorio, turinti kitaip atitikti 9 punkto a ir c papunkčių reikalavimus.11. FruktozėIšvalyta kristalizuota D-fruktozė, turinti šias charakteristikas:fruktozės kiekis | ne mažiau kaip 98 % |gliukozės kiekis | ne daugiau kaip 0,5 % |džiovinimo nuostoliai | ne daugiau kaip 0,5 % svorio |laidieji pelenai | ne daugiau kaip 0,1 % svorio, nustatyto pagal B dalies b punktą. |B. A DALIES 2 IR 3 PUNKTUOSE APIBŪDINTO CUKRAUS (BALTOJO) IR AUKŠČIAUSIOS RŪŠIES BALTOJO CUKRAUS SPALVOS TIPO, LAIDŽIŲJŲ PELENŲ KIEKIO IR TIRPALO SPALVOS NUSTATYMO METODAI"Taškas" atitinka:a) spalvos tipo — 0,5 vienetus, apskaičiuotus pagal Brunsviko žemės ūkio ir cukraus pramonės technologijos instituto metodą, nustatytą 1969 m. liepos 1 d. Komisijos reglamento (EEB) Nr. 1265/69, nustatančio intervencinių agentūrų supirkto cukraus kokybės nustatymo metodus [4], priedo A skyriaus 2 dalyje;b) pelenų kiekio — 0,0018 %, apskaičiuoto taikant Tarptautinės vienodų cukraus analizės metodų komisijos (ICUMSA) metodą, nustatytą Reglamento (EEB) Nr. 1265/69 priedo A skyriaus 1 dalyje;c) tirpalo spalvos — 7,5 vienetus, apskaičiuotus ICUMSA metodu, nustatytu Reglamento (EEB) Nr. 1265/69 priedo A skyriaus 3 dalyje.[1] invertuoto cukraus tirpalui ir invertuoto cukraus sirupui, kurio:laidžiųjų pelenų kiekis neviršija 0,1 %,tirpalo spalva neviršija 25 ICUMSA vienetų, nustatytų remiantis B dalies c punkte nurodytu metodu.[2] invertuoto cukraus tirpalui ir invertuoto cukraus sirupui, kurio:laidžiųjų pelenų kiekis neviršija 0,1 %,tirpalo spalva neviršija 25 ICUMSA vienetų, nustatytų remiantis B dalies c punkte nurodytu metodu.[3] invertuoto cukraus tirpalui ir invertuoto cukraus sirupui, kurio:laidžiųjų pelenų kiekis neviršija 0,1 %,tirpalo spalva neviršija 25 ICUMSA vienetų, nustatytų remiantis B dalies c punkte nurodytu metodu.[4] OL L 163, 1969 7 1, p. 1.--------------------------------------------------


title: 2003 m. lapkričio 4 d. Europos Parlamento ir tarybos Direktyva 2003/88/EB dėl tam tikrų darbo laiko organizavimo aspektų

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

32003L0088

Oficialusis leidinys L 299 , 18/11/2003 p. 0009 - 0019

		Europos Parlamento ir tarybos direktyva 2003/88/EB2003 m. lapkričio 4 d.dėl tam tikrų darbo laiko organizavimo aspektųEUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdami į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 137 straipsnio 2 dalį,atsižvelgdami į Komisijos pasiūlymą,atsižvelgdami į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [1],pasikonsultavę su Regionų komitetu,laikydamiesi Sutarties 251 straipsnyje nustatytos tvarkos [2],kadangi:(1) 1993 m. lapkričio 23 d. Tarybos direktyva 93/104/EB dėl tam tikrų darbo laiko organizavimo aspektų [3], kuri nustato minimalius saugos ir sveikatos reikalavimus darbo laiko organizavimui atsižvelgiant į kasdieninio poilsio laiką, pertraukas, savaitinio poilsį, ilgiausią savaitinio darbo laiką, metines atostogas, naktinio bei pamaininio darbo aspektus ir darbo modelius, taikomus organizuojant darbo laiką, buvo žymiai iš dalies pakeista. Siekiant patikslinti šiuos klausimus, šios nuostatos turi būti kodifikuotos.(2) Sutarties 137 straipsnis numato, kad Bendrija turi remti ir prisidėti prie valstybių narių veiklos, siekdama pagerinti darbo aplinką ir apsaugoti darbuotojų sveikatą bei saugą. To straipsnio pagrindu priimtos direktyvos turi vengti taikyti tokius administracinius, finansinius ir teisinius suvaržymus, kurie kliudytų kurti ir plėtoti mažas ir vidutines įmones.(3) 1989 m. birželio 12 d. Tarybos direktyvos 89/391/EEB dėl priemonių darbuotojų saugai ir sveikatos apsaugai darbe gerinti nustatymo [4] visos nuostatos yra taikomos šioje direktyvoje nurodomoms sritims nepažeidžiant joje pateiktų griežtesnių ir (arba) konkretesnių nuostatų.(4) Tikslo pagerinti darbuotojų saugą, higieną ir sveikatą darbe neturėtų būti siekiama vien dėl ekonominių priežasčių.(5) Visi darbuotojai turi turėti pakankamai laiko poilsiui. "Poilsio" sąvoką būtina išreikšti laiko vienetais, t. y. dienomis, valandomis ir (arba) jų dalimis. Bendrijos darbuotojams turi būti suteikiamas minimalus dienos, savaitės ir kasmetinio poilsio laikas ir atitinkamos pertraukos. Šiomis sąlygomis taip pat yra būtina nustatyti maksimalų savaitės darbo valandų skaičių.(6) Turėtų būti atsižvelgta į Tarptautinės darbo organizacijos principus dėl darbo laiko organizavimo, įskaitant su naktiniu darbu susijusius principus.(7) Moksliniai tyrimai parodė, kad žmogaus kūnas naktį jautriau reaguoja į aplinkos poveikį ir į tam tikras apsunkinančias darbo organizavimo formas ir kad ilgas naktinis darbas gali būti žalingas darbuotojų sveikatai ir gali kelti pavojų saugai darbo vietoje.(8) Reikia riboti naktinio darbo, įskaitant viršvalandžius, trukmę ir nustatyti, kad darbdaviai, kurių darbuotojai reguliariai dirba naktinėje pamainoje, praneštų šią informaciją kompetentingosioms institucijoms, jei jos to reikalauja.(9) Svarbu, kad prieš paskiriant į darbą ir vėliau naktį dirbantys darbuotojai turėtų teisę reguliariai nemokamai pasitikrinti sveikatą, o jei jie turi rūpesčių dėl sveikatos, atsiradus galimybei turėtų būti perkelti į jiems tinkamą dieninį darbą.(10) Būtina, kad naktį ir pamainomis dirbančių darbuotojų saugos ir sveikatos apsaugos lygis atitiktų jų darbo pobūdį ir kad apsaugos ir profilaktikos paslaugų organizavimas ir pati veikla bei išteklių naudojimas būtų veiksmingi.(11) Tam tikros darbo sąlygos gali pakenkti darbuotojų saugai ir sveikatai. Organizuojant darbą pagal tam tikrą modelį, reikia atsižvelgti į bendrą darbo pritaikymo darbuotojui principą.(12) Europos susitarimas dėl jūrininkų darbo laiko yra įgyvendintas 1999 m. birželio 21 d. Tarybos direktyva 1999/63/EB dėl Europos bendrijos laivų savininkų asociacijos (ECSA) ir Europos Sąjungos transporto darbuotojų sąjungų federacijos (FST) susitarimo dėl jūreivių darbo laiko organizavimo [5] pagal Sutarties 139 straipsnio 2 dalį. Todėl šios direktyvos nuostatos neturi būti taikomos jūrininkams.(13) Tuo atveju, kai žvejai verčiasi pusine žvejyba ir kartu yra darbuotojai, pačios valstybės narės, vadovaudamosi šia direktyva, sprendžia dėl jų teisės į kasmetines atostogas ir jų suteikimo bei apmokėjimo tvarkos.(14) Specifiniai standartai, nustatyti kituose Bendrijos dokumentuose, susijusiuose, pavyzdžiui, su tam tikrų kategorijų darbuotojų poilsio ir darbo laiku, kasmetinėmis atostogomis ir naktiniu darbu, turi būti laikomi viršesni už šios direktyvos nuostatas.(15) Atsižvelgiant į klausimą, kuris gali būti keliamas dėl darbo laiko organizavimo įmonėje, pageidautina, kad tam tikros šios direktyvos nuostatos būtų taikomos lanksčiau, kartu užtikrinant principų dėl darbuotojų saugos ir sveikatos apsaugos laikymąsi.(16) Būtina numatyti, kad tam tikroms nuostatoms gali būti taikomos įgyvendintos nukrypti leidžiančios nuostatos, kurias pagal kiekvieną atvejį taiko valstybės narės arba darbdaviai ir darbuotojai. Paprastai pritaikius leidžiančią nukrypti nuostatą susijusiems darbuotojams turi būti suteiktas atitinkamas kompensuojamasis poilsio laikas.(17) Ši direktyva neturi turėti įtakos valstybių narių įsipareigojimams dėl I priedo B dalyje išdėstytų direktyvų nuostatų perkėlimo galutinių terminų vykdymo,PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:I SKYRIUSTAIKYMO SRITIS IR APIBRĖŽIMAI1 straipsnisTikslas ir taikymo sritis1. Ši direktyva nustato būtiniausius saugos ir sveikatos reikalavimus dėl darbo laiko organizavimo.2. Ši direktyva taikoma:a) minimaliam dienos poilsio, savaitės poilsio ir kasmetinių atostogų laikui, pertraukoms ir maksimaliam savaitės darbo laikui irb) tam tikriems naktinio darbo, pamaininio darbo ir darbo modelių aspektams.3. Ši direktyva taikoma visoms Direktyvos 89/391/EEB 2 straipsnyje apibrėžtoms veiklos sritims, viešoms ir privačioms, nepažeidžiant šios direktyvos 14, 17, 18 ir 19 straipsnių.Ši direktyva netaikoma jūrininkams, kaip apibrėžta Direktyvoje 1999/63/EB, nepažeidžiant šios direktyvos 2 straipsnio 8 dalies.4. Direktyvos 89/391/EEB nuostatos visapusiškai taikomos šio straipsnio 2 dalyje nurodytiems klausimams, nepažeidžiant griežtesnių ir (arba) specialių šios direktyvos nuostatų.2 straipsnisApibrėžimaiŠioje direktyvoje vartojami šie apibrėžimai:1) "darbo laikas" – tai bet koks laikas, kai darbuotojas yra darbo vietoje, darbdavio žinioje ir vykdo savo veiklą arba atlieka pareigas pagal nacionalinės teisės aktus ir (arba) praktiką;2) "poilsio laikas" – tai visoks laikas, kuris nėra darbo laikas;3) "naktinis laikas" – tai bet koks ne trumpesnis kaip septynių valandų, nacionalinės teisės aktais apibrėžiamas laikas, į kurį bet kuriuo atveju turi patekti laikotarpis nuo vidurnakčio iki 5 valandos ryto;4) "naktinės pamainos darbuotojas" – tai:a) viena vertus bet koks darbuotojas, kuris paprastai naktiniu laiku dirba bent tris valandas savo kasdienio darbo laiko irb) kita vertus bet koks darbuotojas, kuris naktiniu laiku dirba tam tikrą savo metinio darbo laiko dalį, kurią suinteresuotoji valstybė narė pasirinktinai nustato:i) pasitarusi su darbdaviais ir darbuotojais – nacionalinės teisės aktais; arbaii) kolektyvinėmis sutartimis arba susitarimais, kuriuos nacionaliniu ar regioniniu lygmeniu sudaro darbdaviai ir darbuotojai;5) "pamaininis darbas" – tai bet koks darbo pamainomis organizavimo būdas, pagal kurį darbuotojai pakeičia vieni kitus tose pačiose darbo vietose pagal tam tikrą modelį, įskaitant ir rotacijos modelį, kai darbas gali būti nepertraukiamas arba nutraukiamas, ir kuris sudaro būtinybę darbuotojams dirbti skirtingu laiku per tam tikrą dienų ar savaičių laikotarpį;6) "pamainomis dirbantis darbuotojas" – tai bet koks darbuotojas, kurio darbo grafikas yra pamaininio darbo dalis;7) "mobilusis darbuotojas" – tai bet kuris darbuotojas, kurį įmonė, teikianti keleivių ar prekių gabenimo keliais, oru ar vidaus vandenimis paslaugas, samdo keliaujančio ar skraidančio personalo nariu;8) "darbas atviroje jūroje" – daugiausia ant jūros įrenginių (įskaitant ir gręžinių platformas) arba iš jų atliekamas darbas, kuris yra tiesiogiai ar netiesiogiai susijęs su mineralinių išteklių, įskaitant angliavandenilius, žvalgymu, gavyba ir naudojimu bei su tuo susijusiu narų darbu, neatsižvelgiant į tai, ar toks narų darbas vykdomas iš jūros įrenginio ar laivo;9) "pakankamas poilsis" reiškia, kad darbuotojai reguliariai turi poilsio pertraukas, kurių trukmė išreiškiama laiko vienetais, ir kurios yra pakankamai ilgos ir nepertraukiamos, kad būtų galima užtikrinti, jog dėl nuovargio ar kitokių neįprastų darbo modelių trumpu ar ilgesniu darbo metu darbuotojai nesusižeis patys, nesužalos savo bendradarbių ar kitų asmenų ir nepakenks savo sveikatai.2 SKYRIUSMINIMALUS POILSIO LAIKAS, KITI DARBO LAIKO ORGANIZAVIMO ASPEKTAI3 straipsnisDienos poilsisValstybės narės imasi būtinų priemonių užtikrinti, kad kiekvienas darbuotojas turėtų teisę į minimalų 11 valandų nepertraukiamo kasdienio poilsio laiką per parą.4 straipsnisPertraukosValstybės narės imasi būtinų priemonių užtikrinti, kad esant ilgesnei nei šešių valandų darbo dienai, kiekvienas darbuotojas turėtų teisę į pertrauką pailsėti, apie kurią išsamesnės sąlygos, įskaitant trukmę ir suteikimo sąlygas, nustatomos kolektyvinėmis sutartimis arba susitarimais tarp darbdavių ir darbuotojų, arba jeigu jų nėra, nacionalinės teisės aktais.5 straipsnisSavaitės poilsio laikasValstybės narės imasi būtinų priemonių užtikrinti, kad per kiekvieną septynių dienų laikotarpį kiekvienas darbuotojas turėtų teisę į minimalų 24 valandų nepertraukiamo poilsio laiką ir 3 straipsnyje nurodomas 11 kasdienio poilsio valandų.Jei to reikia dėl objektyvių arba techninių, arba darbo organizavimo priežasčių, galima taikyti minimalų 24 valandų poilsio laiką.6 straipsnisMaksimalus savaitės darbo laikasValstybės narės imasi priemonių užtikrinti, kad, atsižvelgiant į būtinybę garantuoti darbuotojų saugą ir sveikatos apsaugą:a) savaitės darbo laikas būtų apribotas įstatymais ar kitais teisės aktais arba kolektyvinėmis sutartimis ar darbdavių ir darbuotojų susitarimais;b) vidutinis darbo laikas, įskaitant viršvalandžius, per kiekvieną septynių dienų laikotarpį nebūtų ilgesnis kaip 48 valandos.7 straipsnisKasmetinės atostogos1. Valstybės narės imasi būtinų priemonių užtikrinti, kad kiekvienas darbuotojas turėtų teisę į bent keturių savaičių mokamas kasmetines atostogas pagal nacionalinės teisės aktais ir (arba) praktika nustatytas teisės į tokias atostogas ir jų suteikimo sąlygas.2. Minimalus kasmetinių mokamų atostogų laikas negali būti pakeistas kompensacija, išskyrus tuos atvejus, kai yra nutraukiami darbo santykiai.3 SKYRIUSNAKTINIS DARBAS, PAMAININIS DARBAS, DARBO MODELIAI8 straipsnisNaktinio darbo trukmėValstybės narės imasi būtinų priemonių užtikrinti, kad:a) naktinės pamainos darbuotojų įprastinės darbo valandos per parą neviršytų vidutiniškai aštuonių valandų;b) naktinės pamainos darbuotojai, kurių darbas susijęs su ypatingais pavojais arba kurių fizinis ar protinis darbo krūvis yra didelis, bet kuriuo 24 valandų trukmės laikotarpiu, kai jie dirba naktinį darbą, nedirbtų daugiau kaip aštuonias valandas.b punkte nurodytas su ypatingu pavojumi arba dideliu fiziniu ar protiniu krūviu susijęs darbas yra apibrėžiamas nacionalinės teisės aktais ir (arba) praktika arba kolektyvinėmis sutartimis, arba darbdavių ir darbuotojų susitarimais, atsižvelgiant į naktinio darbo specifinį poveikį ir žalą.9 straipsnisSveikatos tikrinimas ir naktinės pamainos darbuotojų perkėlimas į dieninį darbą1. Valstybės narės imasi būtinų priemonių užtikrinti, kad:a) prieš paskiriant į darbą, o vėliau reguliariai, naktinės pamainos darbuotojai turėtų teisę į nemokamą sveikatos patikrinimą;b) naktinės pamainos darbuotojai, turintys rūpesčių dėl sveikatos, nustačius, kad jie yra susiję su naktiniu darbu, atsiradus galimybei būtų perkelti į jiems tinkamą dieninį darbą.2. Atliekant šio straipsnio 1 dalies a punkte nurodytą nemokamą sveikatos tikrinimą, turi būti laikomasi medicininio konfidencialumo.3. Šio straipsnio 1 dalies a punkte nurodytas nemokamas sveikatos tikrinimas gali būti atliekamas pasinaudojant bendra nacionaline sveikatos apsaugos sistema.10 straipsnisDarbo naktiniu laiku garantijosDėl darbuotojų, kurių naktinis darbas kelia pavojų jų saugai arba sveikatai, valstybės narės, remdamosi nacionalinės teisės aktais ir (arba) praktika, nustatytomis sąlygomis, gali taikyti tam tikrų kategorijų naktinės pamainos darbuotojams tam tikras garantijas.11 straipsnisPranešimas apie darbuotojus, reguliariai dirbančius naktinėje pamainojeValstybės narės imasi būtinų priemonių užtikrinti, kad darbdavys, kurio darbuotojai reguliariai dirba naktinėje pamainoje, kompetentingųjų institucijų prašymu pateiktų joms informaciją apie tai.12 straipsnisSauga ir sveikatos apsaugaValstybės narės imasi būtinų priemonių užtikrinti, kad:a) būtų užtikrinta naktinės pamainos darbuotojų ir pamainomis dirbančių darbuotojų sauga ir sveikatos apsauga, atitinkanti jų darbo pobūdį;b) atitinkamos naktinės pamainos darbuotojų ir pamainomis dirbančių darbuotojų saugos ir sveikatos apsaugos priemonės arba sąlygos būtų lygiavertės kitiems darbuotojams taikomoms sąlygoms ir galiotų bet kuriuo metu.13 straipsnisDarbo modelisValstybės narės imasi būtinų priemonių užtikrinti, kad pagal tam tikrą modelį ketinantis organizuoti darbą darbdavys atsižvelgtų į bendrąjį darbo pritaikymo darbuotojui principą, atsižvelgiant į veiklos pobūdį, ypač siekiant palengvinti monotonišką darbą ir nustatyto tempo darbą, bei į saugos ir sveikatos reikalavimus, ypač dėl pertraukų darbo metu.4 SKYRIUSĮVAIRIOS NUOSTATOS14 straipsnisKonkretesnės Bendrijos nuostatosŠios direktyvos nuostatos netaikomos, jei kiti Bendrijos dokumentai nustato konkretesnius reikalavimus dėl tam tikrų profesijų arba veiklos rūšių.15 straipsnisPalankesnės nuostatosŠi direktyva nepažeidžia valstybių narių teisės taikyti arba priimti įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie yra palankesni darbuotojų saugos garantijų ir sveikatos apsaugos atžvilgiu, arba palengvinti ar leisti kolektyvinių sutarčių arba susitarimų, sudarytų tarp darbdavių ir darbuotojų, kurie yra palankesni darbuotojų saugos garantijų ir sveikatos apsaugos atžvilgiu, taikymą.16 straipsnisPamatiniai laikotarpiaiValstybės narės gali nustatyti:a) taikydamos 5 straipsnį (savaitės poilsio laikas), ne ilgesnį kaip 14 dienų pamatinį laikotarpį;b) taikydamos 6 straipsnį (maksimalus savaitės darbo laikas), ne ilgesnį kaip keturių mėnesių pamatinį laikotarpį.Pagal 7 straipsnį suteiktas mokamų kasmetinių atostogų laikas ir atostogų dėl ligos laikas yra neįtraukiamas apskaičiuojant vidurkį arba jam nedaro įtakos;c) taikydamos 8 straipsnį (naktinis darbo laikas), pamatinį laikotarpį, apibrėžtą po konsultacijų su darbdaviais ir darbuotojais arba nustatytą kolektyvinėmis sutartimis ar susitarimais, sudarytais nacionaliniu ar regioniniu lygmeniu tarp darbdavių ir darbuotojų.Jei į pamatinį laikotarpį patenka pagal 5 straipsnį reikalaujamas 24 valandų minimalaus savaitės poilsio laikas, apskaičiuojant vidurkį, jis neįtraukiamas.5 SKYRIUSLEIDŽIANČIOS NUKRYPTI NUOSTATOS IR IŠIMTYS17 straipsnisLeidžiančios nukrypti nuostatos1. Deramai laikydamosi darbuotojų saugos ir sveikatos apsaugos bendrųjų principų, valstybės narės gali nukrypti nuo 3–6, 8 ir 16 straipsnių, kai atsižvelgiant į minimos veiklos konkrečias ypatybes, darbo laikas neskaičiuojamas ir (arba) nenustatomas, arba jį gali nusistatyti patys darbuotojai, pirmiausia:a) vadovai arba kiti asmenys, galintys savarankiškai priimti sprendimus;b) darbuotojai šeimose arbac) religines apeigas bažnyčiose ir religinėse bendruomenėse atliekantys darbuotojai.2. 3, 4 ir 5 dalyje numatytos leidžiančios nukrypti nuostatos gali būti priimtos įstatymais ir kitais teisės aktais arba kolektyvinėmis sutartimis ar darbdavių ir darbuotojų susitarimais, su sąlyga, kad darbuotojams suteikiamas lygiavertis kompensuojamojo poilsio laikas arba, išskirtiniais atvejais, kai dėl objektyvių priežasčių suteikti lygiavertį kompensuojamojo poilsio laiką neįmanoma, suinteresuotiems darbuotojams suteikiama atitinkama apsauga.3. Remiantis šio straipsnio 2 dalimi, nuo 3, 4, 5, 8 ir 16 straipsnių leidžiama nukrypti:a) tais atvejais, kai darbuotojo darbo ir gyvenamoji vieta yra toli viena nuo kitos, įskaitant darbą atviroje jūroje, arba kai darbuotojo skirtingos darbo vietos yra toli viena nuo kitos;b) su apsauga ir sekimu susijusiai veiklai, reikalaujančiai nuolatinio buvimo, kad būtų apsaugotas turtas ir asmenys, ypač apsaugos darbuotojams, prižiūrėtojams ir apsaugos firmoms;c) veiklai, susijusiai su nepertraukiamomis paslaugomis arba nenutrūkstama gamyba, ypač:i) paslaugoms, susijusioms su priėmimu, gydymu ir (arba) priežiūra, teikiamoms ligoninėse arba panašiose įstaigose, įskaitant mokomąją praktiką atliekančių gydytojų, nuolatinės globos institucijų ir kalėjimų darbą;ii) dokų arba oro uostų darbuotojams;iii) teikiant spaudos, radijo, televizijos, filmų kūrimo, pašto ir telekomunikacijų paslaugas, greitosios pagalbos, priešgaisrinės ir civilinės apsaugos paslaugas;iv) dujų, vandens ir elektros gamybai, perdavimui ir paskirstymui, buitinių atliekų surinkimo ir deginimo įmonėms;v) pramonės rūšims, kuriose darbo negalima nutraukti dėl techninių priežasčių;vi) mokslo tyrimams ir taikomajai veiklai;vii) žemės ūkiui;viii) darbuotojams, kurių darbas susijęs su miesto keleivių vežimu reguliariais reisais;d) kai numatomas didelis veiklos padidėjimas, ypač:i) žemės ūkyje;ii) turizmo srityje;iii) pašto paslaugų srityje;e) geležinkelių transporte dirbantiems asmenims:i) kurių darbas yra su pertrūkiais;ii) kurie savo darbo laiką praleidžia traukiniuose arbaiii) kurių veikla yra susijusi su transporto tvarkaraščiais ir būtinumu užtikrinti eismo nenutrūkstamumą bei reguliarumą;f) Direktyvos 89/391/EEB 5 straipsnio 4 dalyje nurodytomis aplinkybėmis;g) įvykus nelaimingam atsitikimui arba kai gresia jo pavojus.4. Remiantis šio straipsnio 2 dalimi, nuo 3 ir 5 straipsnių leidžiama nukrypti:a) dirbant pamaininį darbą, kiekvieną kartą, kai darbuotojas keičia pamainą ir nuo vienos pamainos pabaigos iki kitos pradžios negali turėti dienos ir (arba) savaitės poilsio laiko;b) dirbant darbą, kai darbo laikas yra paskirstytas visą dieną, pirmiausia valytojoms.5. Remiantis šio straipsnio 2 dalimi, nuo 6 straipsnio ir 16 straipsnio b punkto leidžiama nukrypti mokomąją praktiką atliekantiems gydytojams, vadovaujantis šios dalies antrame–septintame punktuose išdėstytomis nuostatomis.Taikant 6 straipsnį, pirmame punkte minėtas nukrypti leidžiančias nuostatas galima taikyti penkerių metų pereinamuoju laikotarpiu nuo 2004 m. rugpjūčio 1 d.Valstybėms narėms prireikus gali būti suteikta dar iki dvejų metų laiko atsižvelgti į darbo laiko nuostatų reikalavimų įvykdymo sunkumus, susijusius su jų įsipareigojimais sveikatos paslaugų ir medicininės priežiūros organizavimo ir teikimo srityje. Likus ne mažiau kaip šešiems mėnesiams iki pereinamojo laikotarpio pabaigos atitinkama valstybė narė apie tai praneša Komisijai, nurodydama priežastis, kad Komisija per tris mėnesius nuo tokio pranešimo ir atitinkamai pasikonsultavusi galėtų pareikšti savo nuomonę. Jei valstybė narė nesilaiko Komisijos nuomonės, ji savo sprendimą privalo pagrįsti. Valstybės narės pranešimas ir pagrindimas bei Komisijos nuomonė skelbiami Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje ir siunčiami Europos Parlamentui.Valstybės narės prireikus gali turėti papildomą laikotarpį iki vienerių metų atsižvelgti į ypatingus sunkumus vykdant 3 pastraipoje minėtus įsipareigojimus. Jos privalo laikytis toje pastraipoje nustatytos tvarkos.Valstybės narės užtikrina, kad per pirmuosius trejus pereinamojo laikotarpio metus darbo valandos per savaitę jokiu būdu neviršys 58 valandų, per kitus dvejus metus – vidutiniškai 56 valandų, o per likusį laiką – vidutiniškai 52 valandų.Siekdamas susitarimo visais įmanomais atvejais dėl pereinamuoju laikotarpiu taikomų priemonių, darbdavys pradeda iš anksto konsultuotis su darbuotojų atstovais. Laikantis iii pastraipoje nustatytų ribų tokiame susitarime galima nustatyti:a) vidutinį darbo valandų skaičių per savaitę pereinamuoju laikotarpiu irb) priemones, kurias reikia taikyti norint iki pereinamojo laikotarpio pabaigos sumažinti vidutinį darbo valandų skaičių per savaitę iki 48.Taikant 16 straipsnio b punktą, jei pamatinis laikotarpis ne ilgesnis kaip 12 mėnesių, pirmoje pastraipoje minėtas leidžiančias nukrypti nuostatas galima taikyti per pirmąją pereinamojo laikotarpio dalį, nurodytą penktoje pastraipoje, ir po to šešis mėnesius.18 straipsnisLeidžiančios nukrypti nuostatos, nustatytos kolektyvinėmis sutartimisNukrypti nuo 3, 4, 5, 8 ir 16 straipsnių gali būti leidžiama sudarius kolektyvines sutartis arba susitarimus tarp darbdavių ir darbuotojų valstybiniu ar regioniniu lygiu, arba pagal juose nustatytas taisykles, žemesniu lygmeniu sudarytas kolektyvines sutartis arba darbdavių ir darbuotojų susitarimus.Valstybės narės, kuriose nėra įstatyminės bazės, užtikrinančios kolektyvinių sutarčių arba darbdavių ir darbuotojų susitarimų valstybiniu ar regioniniu lygiu šioje direktyvoje reglamentuojamais klausimais sudarymą, arba tos valstybės narės, kuriose yra aiškiai šiuo tikslu nustatyta įstatymų sistema, pagal šią sistemą, vadovaudamosi nacionalinės teisės aktais ir (arba) praktika, kolektyvinėse sutartyse arba atitinkamu kolektyviniu lygiu sudarytuose darbdavių ir darbuotojų susitarimuose gali leisti nukrypti nuo 3, 4, 5, 8 ir 16 straipsnių.Pirmoje ir antroje pastraipoje numatytas leidžiančias nukrypti nuostatas leidžiama taikyti tik su sąlyga, kad atitinkamiems darbuotojams suteikiamas lygiavertis kompensuojamojo poilsio laikas arba išskirtiniais atvejais, kai dėl objektyvių priežasčių suteikti tokio laiko neįmanoma, atitinkamiems darbuotojams suteikiama atitinkama apsauga.Valstybės narės gali nustatyti:a) šio straipsnio, kai jį taiko darbdaviai ir darbuotojai, taikymo irb) kolektyvinių sutarčių arba susitarimų, sudarytų pagal šią straipsnio dalį, nuostatų taikymo srities išplėtimo kitiems darbuotojams pagal nacionalinės teisės aktus ir (arba) praktiką taisykles.19 straipsnisNukrypimo nuo pamatinių laikotarpių apribojimaiNaudojantis 17 straipsnio 3 dalyje ir 18 straipsnyje numatyta galimybe nukrypti nuo 16 straipsnio b punkto, negali būti nustatytas didesnis kaip šešių mėnesių pamatinis laikotarpis.Tačiau laikydamosi bendrųjų principų dėl darbuotojų saugos ir sveikatos apsaugos, valstybės narės gali leisti dėl objektyvių arba techninių, arba darbo organizavimo priežasčių kolektyvinėse sutartyse arba susitarimuose, sudarytuose tarp darbdavių ir darbuotojų, nustatyti jokiu būdu ne ilgesnius kaip 12 mėnesių pamatinius laikotarpius.Iki 2003 m. lapkričio mėn. 23 d., vadovaudamasi Komisijos pasiūlymu ir kartu pateikiama įvertinimo ataskaita, Taryba peržiūri šios straipsnio dalies nuostatas ir sprendžia dėl tolesnių veiksmų.20 straipsnisMobilieji darbuotojai ir darbas atviroje jūroje1. 3, 4, 5 ir 8 straipsniai mobiliesiems darbuotojams netaikomi.Tačiau valstybės narės imasi būtinų priemonių, kad užtikrintų tokių mobilių darbuotojų teisę į pakankamą poilsį, išskyrus 17 straipsnio 3 dalies f punkte numatytas aplinkybes.2. Laikantis bendrųjų darbuotojų saugos ir sveikatos apsaugos principų ir jei vyksta darbdavio atstovų ir atitinkamų darbuotojų atstovų konsultacijos bei stengiamasi skatinti visas atitinkamas socialinio dialogo formas, įskaitant šalių pageidavimu ir derybas, valstybės narės dėl objektyvių arba techninių priežasčių, arba su darbo organizavimu susijusių priežasčių gali pratęsti 16 straipsnio b punkte minėtą pamatinį laikotarpį iki 12 mėnesių darbuotojams, kurie daugiausia dirba atviroje jūroje.3. Ne vėliau kaip iki 2005 m. rugpjūčio 1 d. Komisija, pasikonsultavusi su valstybėmis narėmis, administracija ir darbuotojais Europos lygmeniu, iš naujo apsvarsto darbuotojams atviroje jūroje taikomų nuostatų dėl saugos ir sveikatos apsaugos veikimą, kad prireikus galėtų pateikti atitinkamus pakeitimus.21 straipsnisDarbuotojai, dirbantys jūrų žvejybos laivuose1. 3–6 ir 8 straipsniai netaikomi visiems darbuotojams, dirbantiems jūrų žvejybos laivuose, kurie plaukioja su kurios nors valstybės narės vėliava.Tačiau valstybės narės imasi būtinų priemonių užtikrinti visų darbuotojų, dirbančių jūrų žvejybos laivuose, plaukiojančiuose su kurios nors valstybės narės vėliava, teisę į pakankamą poilsį ir apriboti vidutinį darbo valandų skaičių per savaitę iki 48, skaičiuojant per pamatinį laikotarpį, ne ilgesnį kaip 12 mėnesių.2. Laikydamosi 1 dalyje, 2 pastraipoje ir 3 ir 4 dalyse nustatytų ribų, valstybės narės imasi būtinų priemonių užtikrinti, kad (apsaugojant tokių darbuotojų saugą ir sveikatą):a) darbo valandos būtų ribojamos maksimaliu valandų skaičiumi, kurio negalima viršyti tam tikru konkrečiu laikotarpiu; arbab) per tam tikrą konkretų laikotarpį būtų suteikiamas minimalus poilsio valandų skaičius.Maksimalus darbo valandų skaičius ir minimalus poilsio valandų skaičius nustatomas įstatymu ir kitais teisės aktais arba kolektyvine sutartimi ar darbdavių ir darbuotojų susitarimais.3. Darbo ar poilsio valandų ribos nustatomos arba:a) maksimaliomis darbo valandomis, kurios neturi būti ilgesnės kaip:i) 14 valandų per parą irii) 72 valandos per septynių dienų laikotarpį;arbab) minimaliomis poilsio valandomis, kurios neturi būti trumpesnės kaip:i) 10 valandų per 24 valandų laikotarpį; irii) 77 valandos per septynių dienų laikotarpį.4. Poilsio valandas galima dalyti ne daugiau kaip į du periodus; vieno iš jų trukmė turi būti ne mažiau kaip 6 valandos, o tarpas tarp iš eilės einančių poilsio periodų neturi būti ilgesnis kaip 14 valandų.5. Laikydamos bendrųjų darbuotojų sveikatos apsaugos ir saugos principų ir dėl objektyvių ar techninių priežasčių ar su darbo organizavimu susijusių priežasčių, valstybės narės gali leisti išimtis, įskaitant pamatinių laikotarpių nustatymą, neviršijant 1 dalyje, 2 pastraipoje ir 3 ir 4 dalyse nustatytų ribų. Tokios išimtys turi kiek įmanoma atitikti nustatytus standartus, bet jas taikant galima atsižvelgti į dažnesnes ir ilgesnes atostogas ar suteikiamas kompensacines darbuotojų atostogas. Tokios išimtys nustatomos:a) įstatymais ir kitais teisės aktais, jei vyksta darbdavio atstovų ir atitinkamų darbuotojų atstovų konsultacijos bei stengiamasi skatinti visas atitinkamas socialinio dialogo formas; arbab) kolektyvinėmis sutartimis ar darbdavių ir darbuotojų susitarimais.6. Jūrų žvejybos laivo kapitonas turi teisę reikalauti, kad laive esantys darbuotojai dirbtų bet kokį valandų skaičių, kai reikia tiesiogiai užtikrinti laivo, laive esančių asmenų ir krovinio saugumą arba padėti kitiems laivams ar asmenims, kuriuos yra ištikusi nelaimė jūroje.7. Valstybės narės gali numatyti, kad darbuotojai, dirbantys jūrų žvejybos laivuose, kuriems vadovaujantis nacionaliniais įstatymais arba praktika negalima vykdyti veiklos tam tikru ne ilgesniu nei vienas mėnuo kalendorinių metų laikotarpiu, išeitų kasmetinių atostogų per minėtą laikotarpį, vadovaujantis 7 straipsniu.22 straipsnisĮvairios nuostatos1. Valstybė narė gali netaikyti 6 straipsnio, jei ji laikosi bendrųjų principų dėl darbuotojų saugos ir sveikatos apsaugos ir imasi priemonių užtikrinti, kad:a) joks darbdavys nereikalautų iš darbuotojo dirbti per septynias dienas daugiau kaip 48 valandas, apskaičiuotas kaip 16 straipsnio b punkte nurodyto pamatinio laikotarpio vidurkis, jei jis negavo darbuotojo sutikimo dirbti tokį darbą;b) joks darbuotojas dėl darbdavio veiksmų nepatirtų jokių nuostolių dėl to, kad jis nenori sutikti dirbti tokį darbą;c) darbdavys turėtų visų tokį darbą dirbančių darbuotojų naujausius sąrašus;d) sąrašai būtų perduoti kompetentingosioms institucijoms, kurios dėl su darbuotojų sauga ir (arba) sveikata susijusių priežasčių gali uždrausti arba apriboti galimybę viršyti savaitės darbo valandų skaičių;e) kompetentingųjų institucijų prašymu darbdavys pateiktų joms informaciją apie tuos atvejus, kai darbuotojai sutiko per septynias dienas dirbti daugiau kaip 48 valandas, apskaičiuotas kaip 16 straipsnio b punkte nurodyto pamatinio laikotarpio vidurkis.Iki 2003 m. lapkričio 23 d., vadovaudamasi Komisijos pasiūlymu ir kartu pateikiama įvertinimo ataskaita, Taryba peržiūri šios dalies nuostatas ir sprendžia dėl tolesnių veiksmų.2. Dėl 7 straipsnio taikymo valstybės narės gali nustatyti nuo 1996 m. lapkričio 23 d. ne ilgesnį kaip trejų metų pereinamąjį laikotarpį, jei per šį pereinamąjį laikotarpį:a) kiekvienas darbuotojas gauna trijų savaičių mokamas kasmetines atostogas pagal nacionaliniais teisės aktais ir (arba) praktika nustatytas teisės į tokias atostogas ir jų suteikimo sąlygas irb) vietoj trijų savaičių mokamų kasmetinių atostogų negalima išmokėti kompensacijos, išskyrus tuos atvejus, kai darbo santykiai nutraukiami.3. Nusprendusios pasinaudoti šiame straipsnyje numatytomis galimybėmis, valstybės narės nedelsdamos informuoja apie tai Komisiją.6 SKYRIUSBAIGIAMOSIOS NUOSTATOS23 straipsnisApsaugos lygisNepažeidžiant valstybių narių teisės, atsižvelgiant į besikeičiančias aplinkybes, priimti kitokias su darbo laiku susijusias įstatymines, normines ir sutartines nuostatas, atitinkančias šioje direktyvoje nustatytus būtiniausius reikalavimus, šios direktyvos įgyvendinimas negali sąlygoti darbuotojams teikiamos apsaugos bendro lygio sumažinimo.24 straipsnisAtaskaitos1. Valstybės narės Komisijai pateikia šios direktyvos taikymo srityje priimtų arba priimamų nacionalinės teisės aktų nuostatų tekstus.2. Kas penkerius metus valstybės narės atsiskaito Komisijai už šios direktyvos nuostatų praktinį įgyvendinimą, pateikdamos darbdavių ir darbuotojų nuomonę.Komisija apie tai informuoja Europos Parlamentą, Tarybą, Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetą ir Darbuotojų saugos, higienos ir sveikatos patariamąjį komitetą.3. Nuo 1996 m. lapkričio 23 d. kas penkerius metus Komisija, atsižvelgdama į 22 ir 23 straipsnius ir šio straipsnio 1 ir 2 dalis, Europos Parlamentui, Tarybai ir Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetui pateikia ataskaitą apie šios direktyvos taikymą.25 straipsnisNuostatų dėl jūros žvejybos laivuose dirbančių darbuotojų veikimo peržiūrėjimasIki 2009 m. rugpjūčio 1 d. Komisija, pasikonsultavusi su valstybėmis narėmis, administracija ir darbuotojais Europos lygmeniu, iš naujo apsvarsto nuostatas dėl darbuotojų, dirbančių jūrų žvejybos laivuose, ir ypač nagrinėja, ar tos nuostatos vis dar tinka pirmiausia sveikatos ir saugos požiūriu, kad prireikus galėtų pasiūlyti jų tinkamas pataisas.26 straipsnisNuostatų dėl darbuotojų, susijusių su keleivių vežimo paslaugomis, veikimo peržiūrėjimasIki 2005 m. rugpjūčio 1 d. Komisija, pasikonsultavusi su valstybėmis narėmis bei administracija ir darbuotojais Europos lygmeniu, iš naujo apsvarsto, kaip veikia nuostatos dėl darbuotojų, susijusių su miesto keleivių vežimo reguliariais reisais paslaugomis, kad prireikus galėtų pateikti tinkamas pataisas, kurios užtikrintų nuoseklią ir tinkamą politiką šiame sektoriuje.27 straipsnisPanaikinimas1. Nepažeidžiant valstybių narių įsipareigojimų dėl I priedo B dalyje nustatytų perkėlimo terminų, Direktyva 93/104/EB, iš dalies pakeista I priedo A dalyje minima direktyva, panaikinama.2. Nuorodos į panaikintąją direktyvą laikomos nuorodomis į šią direktyvą ir aiškinamos remiantis II priede pateikta koreliacijos lentele.28 straipsnisĮsigaliojimasŠi direktyva įsigalioja 2004 m. rugpjūčio 2 d.29 straipsnisAdresataiŠi direktyva skirta valstybėms narėms.Priimta Briuselyje, 2003 m. lapkričio 4 d.Europos Parlamento varduPirmininkasP. CoxTarybos varduPirmininkasG. Tremonti[1] OL C 61, 2003 3 14, p. 123.[2] 2002 m. gruodžio 17 d. Europos Parlamento nuomonė (dar nepaskelbta Oficialiajame leidinyje) ir 2003 m. rugsėjo 22 d. Tarybos sprendimas.[3] OL L 307, 1993 12 13, p. 18. Direktyva su pakeitimais, padarytais Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2000/34/EB (OL L 195, 2000 8 1, p. 41).[4] OL L 183, 1989 6 29, p. 1.[5] OL L 167, 1999 7 2, p. 33.--------------------------------------------------I PRIEDASA DALIS PANAIKINTOJI DIREKTYVA IR JOS PAKEITIMAI(27 straipsnis)Tarybos direktyva 93/104/EB | (OL L 307, 1993 12 13, p. 18) |Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2000/34/EB | (OL L 195, 2000 8 1, p. 41) |B DALIS PERKĖLIMO Į NACIONALINĘ TEISĘ GALUTINIAI TERMINAI(27 straipsnis)Direktyva | Galutinis perkėlimo terminas |93/104/EB | 1996 m. lapkričio 23 d. |2000/34/EB | 2003 m. rugpjūčio 1 d. |--------------------------------------------------II PRIEDASKORELIACIJOS LENTELĖDirektyva 93/104/EB | Ši direktyva |1–5 straipsniai | 1–5 straipsniai |6 straipsnio įžanginiai žodžiai | 6 straipsnio įžanginiai žodžiai |6 straipsnio 1 punktas | 6 straipsnio a punktas |6 straipsnio 2 punktas | 6 straipsnio b punktas |7 straipsnis | 7 straipsnis |8 straipsnio įžanginiai žodžiai | 8 straipsnio įžanginiai žodžiai |8 straipsnio 1 punktas | 8 straipsnio a punktas |8 straipsnio 2 punktas | 8 straipsnio b punktas |9, 10 ir 11 straipsniai | 9, 10 ir 11 straipsniai |12 straipsnio įžanginiai žodžiai | 12 straipsnio įžanginiai žodžiai |12 straipsnio 1 punktas | 12 straipsnio a punktas |12 straipsnio 2 punktas | 12 straipsnio b punktas |13, 14 ir 15 straipsniai | 13, 14 ir 15 straipsniai |16 straipsnio įžanginiai žodžiai | 16 straipsnio įžanginiai žodžiai |16 straipsnio 1 punktas | 16 straipsnio a punktas |16 straipsnio 2 punktas | 16 straipsnio b punktas |16 straipsnio 3 punktas | 16 straipsnio c punktas |17 straipsnio 1 dalis | 17 straipsnio 1 dalis |17 straipsnio 2 dalies įžanginiai žodžiai | 17 straipsnio 2 dalis |17 straipsnio 2 dalies 1 pastraipa | 17 straipsnio 3 dalies a–e punktai |17 straipsnio 2 dalies 2 pastraipa | 17 straipsnio 3 dalies f–g punktai |17 straipsnio 2 dalies 3 pastraipa | 17 straipsnio 4 dalis |17 straipsnio 2 dalies 4 pastraipa | 17 straipsnio 5 dalis |17 straipsnio 3 dalis | 18 straipsnis |17 straipsnis 4 dalis | straipsnio19 |17 straipsnio a punkto 1 papunktis | 20 straipsnio 1 dalies pirma pastraipa |17 straipsnio a punkto 2 papunktis | 20 straipsnio 1 dalies antra pastraipa |17 straipsnio a punkto 3 papunktis | 20 straipsnio 2 dalis |17 straipsnio a punkto 4 papunktis | 20 straipsnio 3 dalis |17 straipsnio b punkto 1 papunktis | 21 straipsnio 1 dalies pirma pastraipa |17 straipsnio b punkto 2 papunktis | 21 straipsnio 1 dalies antra pastraipa |17 straipsnio b punkto 3 papunktis | 21 straipsnio 2 dalis |17 straipsnio b punkto 4 papunktis | 21 straipsnio 3 dalis |17 straipsnio b punkto 5 papunktis | 21 straipsnio 4 dalis |17 straipsnio b punkto 6 papunktis | 21 straipsnio 5 dalis |17 straipsnio b punkto 7 papunktis | 21 straipsnio 6 dalis |17 straipsnio b punkto 8 papunktis | 21 straipsnio 7 dalis |18 straipsnio 1 dalies a punktas | – |18 straipsnio 1 dalies b punkto i papunktis | 22 straipsnio 1 dalis |18 straipsnio 1 dalies b punkto ii papunktis | 22 straipsnio 2 dalis |18 straipsnio 1 dalies c punktas | 22 straipsnio 3 dalis |18 straipsnio 2 dalis | – |18 straipsnio 3 dalis | 23 straipsnis |18 straipsnio 4 dalis | 24 straipsnio 1 dalis |18 straipsnio 5 dalis | 24 straipsnio 2 dalis |18 straipsnio 6 dalis | 24 straipsnio 3 dalis |– | 25 straipsnis |– | 26 straipsnis |– | 27 straipsnis |– | 28 straipsnis |19 straipsnis | 29 straipsnis |– | I priedas |– | II priedas |--------------------------------------------------


title: 1998 m. liepos 16 d. Komisijos direktyva 98/54/EB, iš dalies keičianti Direktyvas 71/250/EEB, 72/199/EEB, 73/46/EEB ir panaikinanti Direktyvą 75/84/EEBtekstas svarbus EEE

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

31998L0054

Oficialusis leidinys L 208 , 24/07/1998 p. 0049 - 0050

		Komisijos direktyva 98/54/EB1998 m. liepos 16 d.iš dalies keičianti Direktyvas 71/250/EEB, 72/199/EEB, 73/46/EEB ir panaikinanti Direktyvą 75/84/EEB(tekstas svarbus EEE)EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,atsižvelgdama į 1970 m. liepos 20 d. Tarybos direktyvą 70/373/EEB dėl Bendrijos mėginių paėmimo ir analizės metodų, taikomų valstybinei pašarų kontrolei, įvedimo [1] su paskutiniais pakeitimais, padarytais Austrijos, Suomijos ir Švedijos prisijungimo aktu, ir ypač į jos 2 straipsnį,kadangi Direktyvoje 70/373/EEB reikalaujama, kad tikrinant, kaip laikomasi įstatymų ir kitų teisės aktų dėl pašarų kokybės ir sudėties, oficiali pašarų kontrolė būtų vykdoma taikant Bendrijos mėginių ėmimo ir analizės metodus;kadangi 1971 m. birželio 15 d. pirmojoje Komisijos direktyvoje 71/250/EEB, nustatančioje oficialiai pašarų kontrolei taikytinus Bendrijos analizės metodus [2], su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 81/680/EEB [3], pateikiami, inter alia, lubinų alkaloidų analizės metodai; kadangi 1973 m. gruodžio 17 d. Tarybos direktyvoje 74/63/EEB dėl nepageidaujamų cheminių medžiagų ir produktų pašaruose didžiausios leistinos koncentracijos nustatymo [4] su paskutiniais pakeitimais, padarytais Komisijos direktyva 97/8/EB [5], nereikalaujama, kad pašarai būtų oficialiai tikrinami dėl lubinų alkaloidų buvimo; kadangi dėl tos priežasties Bendrijos analizės metodas lubinų alkaloidų kiekiui oficialiai kontroliuoti yra nereikalingas, todėl šį metodą reikėtų panaikinti;kadangi 1972 m. balandžio 27 d. trečiojoje Komisijos direktyvoje 72/199/EEB, nustatančioje oficialiai pašarų kontrolei taikytinus Bendrijos analizės metodus [6], su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 93/28/EB [7], pateikiami analizės metodai, inter alia, tetraciklino grupės antibiotikams rasti ir identifikuoti, chlortetraciklinui, oksitetraciklinui ir tetraciklinui bei oleandomicinui nustatyti; kadangi šių metodų jau daugiau nebereikia įgyvendinant 1970 m. lapkričio 23 d. Tarybos direktyvą 70/524/EEB dėl pašarų priedų [8] su paskutiniais pakeitimais, padarytais Komisijos direktyva 98/19/EB [9]; kadangi aprašytieji metodai atsižvelgiant į mokslo ir technikos žinių pažangą nebetinka kitiems taikymo atvejams; kadangi dėl tos priežasties šiuos metodus reikėtų panaikinti;kadangi 1972 m. gruodžio 5 d. ketvirtojoje Komisijos direktyvoje 73/46/EEB, nustatančioje oficialiai pašarų kontrolei taikytinus Bendrijos analizės metodus [10], su paskutiniais pakeiti- mais, padarytais Direktyva 92/89/EB [11]1, pateikiami analizės metodai, inter alia, tiaminui (vitaminui B1, aneurinui) ir askorbo bei dehidroaskorbo rūgščiai (vitaminui C) nustatyti; kadangi šie metodai pagal numatytą paskirtį nebetinka ir atsižvelgiant į mokslo ir technikos žinių pažangą buvo pakeisti kitais; kadangi dėl tos priežasties šiuos metodus reikėtų panaikinti;kadangi 1974 m. gruodžio 20 d. šeštojoje Komisijos direktyvoje 75/84/EEB, nustatančioje oficialiai pašarų kontrolei taikytinus Bendrijos analizės metodus [12]2, su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 81/680/EEB, pateikiami analizės metodai bukvinolatui, sulfachinoksalinui ir furazolidonui nustatyti; kadangi įgyvendinant Direktyvą 70/524/EEB šie metodai nebereikalingi; kadangi atsižvelgiant į mokslo ir technikos žinių pažangą yra pagrindo manyti, kad šiais metodais gaunami netikslūs rezultatai; kadangi geriau yra neturėti jokio analizės metodo, nei metodą, kuriuo gauti rezultatai yra klaidingi; kadangi dėl tos priežasties šiuos metodus reikėtų panaikinti;kadangi pagal 1995 m. spalio 25 d. Tarybos direktyvą 95/53/EB, nustatančią principus, reglamentuojančius gyvūnų mitybos srityje atliekamų oficialių patikrinimų organizavimą [13], ir ypač į jos 18 straipsnį, valstybės narės užtikrina, kad neturint Bendrijos mėginių paėmimo ir analizės metodų, taikomi analizės metodai, atitinkantys tarptautinių institucijų pripažintus standartus arba, jei jų nėra, analizės metodai, atitinkantys moksliškai pagrįstas normas;kadangi šioje direktyvoje numatytos priemonės atitinka Pašarų nuolatinio komiteto nuomonę,PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:1 straipsnisDirektyva 71/250/EEB iš dalies keičiama taip:1) 1 straipsnyje išbraukiami žodžiai "alkaloidams lubinuose";2) direktyvos priede išbraukiamas 15 punktas "Alkaloidų lubinuose nustatymas".2 straipsnisDirektyva 72/199/EEB iš dalies keičiama taip:1) 2 straipsnyje išbraukiami žodžiai "tetraciklino grupės antibiotikams rasti ir identifikuoti, taip pat" ir "chlortetraciklino, oksitetraciklino, tetraciklino, oleandomicino,";2) Direktyvos II priede išbraukiamas 1 punktas "Tetraciklino grupės antibiotikų radimas ir identifikavimas", 2 punktas "Chlortetraciklino, oksitetraciklino ir tetraciklino nustatymas" ir 3 punktas "Oleandomicino nustatymas".3 straipsnisDirektyva 73/46/EEB iš dalies keičiama taip:1) 2 straipsnyje išbraukiami žodžiai "tiamino (aneurino, vitamino B1), askorbino ir dehidroaskorbo rūgščių (vitamino C)";2) Direktyvos II priede išbraukiamas 2 punktas "Tiamino (vitamino B1, aneurino) nustatymas" ir 3 punktas "Askorbo rūgšties ir dehidroaskorbo rūgšties (vitamino C) nustatymas".4 straipsnisDirektyva 75/84/EEB panaikinama.5 straipsnisValstybės narės ne vėliau kaip per devynis mėnesius nuo šios direktyvos įsigaliojimo dienos priima įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie įsigalioję įgyvendina šią direktyvą. Apie tai jos nedelsdamos praneša Komisijai.Valstybės narės, priimdamos šias nuostatas, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.6 straipsnisŠi direktyva įsigalioja dvidešimtą dieną po jos paskelbimo Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje.Ši direktyva skirta valstybėms narėms.Priimta Briuselyje, 1998 m. liepos 16 d.Komisijos varduFranz FischlerKomisijos narys[1] OL L 170, 1970 8 3, p. 2.[2] OL L 155, 1971 7 12, p. 13.[3] OL L 246, 1981 8 29, p. 32.[4] OL L 38, 1974 2 11, p. 31.[5] OL L 48, 1997 2 19, p. 22.[6] OL L 123, 1972 5 29, p. 6.[7] OL L 179, 1993 7 22, p. 8.[8] OL L 270, 1970 12 14, p. 1.[9] OL L 96, 1998 3 28, p. 39.[10] OL L 83, 1973 3 30, p. 21.[11] OL L 344, 1992 11 26, p. 35.[12] OL L 32, 1975 2 5, p. 27.[13] OL L 265, 1995 11 8, p. 17.--------------------------------------------------


title: 1992 m. birželio 30 d. Tarybos direktyva 92/60/EEB, iš dalies keičianti Direktyvą 90/425/EEB dėl Bendrijos vidaus prekyboje tam tikrais gyvūnais ir produktais taikomų veterinarinių ir zootechninių tikrinimų, siekiant užbaigti vidaus rinkos kūrimą

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

31992L0060

Oficialusis leidinys L 268 , 14/09/1992 p. 0075 - 0076 specialusis leidimas suomių kalba: skyrius 3 tomas 45 p. 0074  specialusis leidimas švedų kalba: skyrius 3 tomas 45 p. 0074

		Tarybos direktyva 92/60/EEB1992 m. birželio 30 d.iš dalies keičianti Direktyvą 90/425/EEB dėl Bendrijos vidaus prekyboje tam tikrais gyvūnais ir produktais taikomų veterinarinių ir zootechninių tikrinimų, siekiant užbaigti vidaus rinkos kūrimąEUROPOS BENDRIJŲ TARYBA,atsižvelgdama į Europos ekonominės bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 43 straipsnį,atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą [1],atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę [2],kadangi Bendrija turi priimti priemones, kad iki 1992 m. gruodžio 31 d. palaipsniui būtų sukurta vidaus rinka;kadangi Direktyva 90/425/EEB [3] numato, kad tam tikrų gyvulių ir gyvūninės kilmės produktų veterinarinis tikrinimas neturi būti toliau atliekama prie Bendrijos vidaus sienų;kadangi priėmusi Direktyvą 90/425/EEB Taryba nustatė pagrindinius gyvulių ir gyvulinės kilmės produktų, įvežamų į Bendriją iš trečiųjų šalių, veterinarinio tikrinimo organizavimo principus; kadangi pagal tai turėtų būti atsižvelgta į 1990 m. gruodžio 10 d. Tarybos direktyvos 90/675/EEB, nustatančios principus, reglamentuojančius produktų, įvežamų į Bendriją iš trečiųjų šalių, veterinarinių patikrinimų organizavimą [4], ir 1991 m. liepos 15 d. Tarybos direktyvos 91/496/EEB, nustatančios gyvūnų, įvežamų į Bendriją iš trečiųjų šalių, veterinarinio tikrinimo organizavimo principus ir iš dalies pakeičianti Direktyvas 89/662/EEB, 90/425/EEB ir 90/675/EEB [5] nuostatas;kadangi Direktyvos 90/425/EEB 21 straipsnio ketvirta pastraipa numato, kad gyvuliai ir gyvulinės kilmės produktai, kuriems netaikomos minėtosios direktyvos, turi būti įtraukti į Direktyvą 90/425/EEB ir į 1989 m. gruodžio 11 d. Tarybos direktyvą 89/662/EEB dėl veterinarinių tikrinimų, taikomų Bendrijos vidaus prekyboje, siekiant sukurti vidaus rinką [6];kadangi Direktyvos 90/425/EEB 25 straipsnis numato, kad turi būti nustatytos priemonės, kurios būtų taikomos pasibaigus 24 straipsnyje nurodytų laikinųjų nuostatų galiojimo laikui; kadangi pagal tai turėtų būti atsižvelgta į Bendrijos pažangą nustatant taisykles dėl gyvulių ir gyvulinės kilmės produktų ištrečiųjų šalių bei derinant priemones, kontroliuojančias snukio ir nagų ligą bei kiaulių marą, konkrečiai į 1990 m. birželio 26 d. Tarybos direktyvą 90/423/EEB, keičiančią Direktyvą 85/511/EEB, dėl Bendrijos snukio ir nagų ligos kontrolės priemonių įdiegimo, į Direktyvą 64/432/EEB dėl gyvūnų sveikatos problemų, turinčių įtakos Bendrijos vidaus prekybai galvijais ir kiaulėmis, į Direktyvą 72/462/EEB dėl sveikatos ir veterinarinio tikrinimo problemų importuojant galvijus, kiaules ir šviežią mėsą iš trečiųjų šalių [7] bei į 1991 m. gruodžio 11 d. Tarybos direktyvą 91/685/EEB, iš dalies keičiančią Direktyvą 80/217/EEB, įdiegiančią Bendrijos priemones klasikiniam kiaulių marui kontroliuoti [8];kadangi, ypač atsižvelgiant į padarytą pažangą derinant veterinarijos taisykles, turi būti nustatyta, kad nuo 1992 m. liepos 1 d. panaikinama gyvulių ir gyvulinės kilmės produktų veterinarinis tikrinimas prie vidaus sienų;kadangi turi būti nustatytos specialios taisyklės dėl vežamų namuose laikomų gyvūnų, kuriuos lydi ir už kuriuos atsako fizinis asmuo, veterinariniai tikrinimai, kai jų vežimas nėra komercinio sandorio objektas,PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:1 straipsnisDirektyva 90/425/EEB iš dalies keičiama taip:1) 1 straipsnis papildomas šia pastraipa:"Ši direktyva netaikoma namuose laikomų gyvūnų, kuriuos lydi ir už kuriuos atsako fizinis asmuo, veterinariniam tikrinimui, kai jų vežimas nėra komercinio sandorio objektas.";2) 7 straipsnio 2 dalies žodžiai "1993 m. sausio 1 d." keičiami žodžiais "1992 m. liepos 1 d."3) 21 straipsnio pirmosios pastraipos žodžiai "iki 1992 m. gruodžio 31 d." išbraukiami;4) 21 straipsnio antroji pastraipa keičiama taip:"Valstybės narės praneša Komisijai ir kitoms valstybėms narėms apie prekybos šio straipsnio pirmojoje pastraipoje nurodytais gyvuliais ir produktais sąlygas ir tvarką.";5) 21 straipsnio ketvirtosios pastraipos paskutinis sakinys išbraukiamas.6) 22 straipsnis keičiamas taip:"22 straipsnis1. Valstybės narės, naudodamos suderintą modelį, pateikia Komisijai visą reikiamą informaciją dėl tikrinimų, atliktų pagal šios direktyvos nuostatas.2. Komisija nagrinėja pirmoje dalyje numatytą informaciją Veterinarijos nuolatiniame komitete. Jis gali priimti reikiamas priemones laikydamasis 18 straipsnyje numatytos tvarkos.3. Šio straipsnio taikymo taisyklės, ypač informacijos pateikimo dažnumas, naudotinas modelis ir reikalaujamos informacijos rūšis, nustatoma laikantis 18 straipsnyje nustatytos tvarkos.";7) 24 straipsnis keičiamas taip:"24 straipsnisSiekdamos palaipsniui įgyvendinti šioje direktyvoje numatytas tikrinimo atlikimo taisykles, iki 1992 m. gruodžio 31 d. valstybės narės gali:- tikrinti A ir B prieduose numatytų arba iš trečiųjų šalių importuojamų gyvulių ir produktų dokumentus jų gabenimo metu,- atlikti nediskriminuojančius veterinarines gyvulių ir produktų, numatytų B priede, tikrinimus, atliekamus vietoje jų gabenimo metu;";8) 25 straipsnis išbraukiamas.9) B priedo A dalies keičiama taip:"A. Veterinarijos teisės aktai – kiti, A priedo I dalyje nenumatyti gyvuliai.";10) B priedo B dalis keičiama taip:"B. Veterinarijos teisės aktai – A priedo I dalyje nenumatyta sperma, kiaušialąstės ir embrionai.".2 straipsnis1. Valstybės narės priima įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie įsigalioję ne vėliau kaip iki 1992 m. liepos 1 d., įgyvendina šią direktyvą. Apie tai jos nedelsdamos praneša Komisijai.Valstybės narės, tvirtindamos šias priemones, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.2. Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų nacionalinių teisės aktų pagrindinių nuostatų tekstus.3 straipsnisŠi direktyva skirta valstybėms narėms.Priimta Liuksemburge, 1992 m. birželio 30 d.Tarybos varduPirmininkasArlindo Marques Cunha[1] OL C 122, 1992 5 14, p. 18.[2] OL C 176, 1992 7 13.[3] OL L 224, 1990 8 18, p. 29. Su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 91/628/EEB (OL L 340, 1991 12 11, p. 17).[4] OL L 373, 1990 12 31, p. 1.[5] OL L 268, 1991 9 24, p. 56.[6] OL L 395, 1989 12 30, p. 13.[7] OL L 224, 1990 8 18, p. 13.[8] OL L 377, 1991 12 31, p. 1.--------------------------------------------------


Svarbus teisinis pranešimas

|

32000L0007

2000 m. kovo 20 d. Europos parlamento ir tarybos direktyva 2000/7/EB dėl dviračių ir triračių motorinių transporto priemonių spidometrų, iš dalies keičianti Tarybos direktyvą 92/61 EEB dėl dviračių ir triračių motorinių transporto priemonių tipo patvirtinimo

Oficialusis leidinys L 106 , 03/05/2000 p. 0001 - 0006 CS.ES skyrius 13 tomas 25 p. 123  - 128 ET.ES skyrius 13 tomas 25 p. 123  - 128 HU.ES skyrius 13 tomas 25 p. 123  - 128 LT.ES skyrius 13 tomas 25 p. 123  - 128 LV.ES skyrius 13 tomas 25 p. 123  - 128 MT.ES skyrius 13 tomas 25 p. 123  - 128 PL.ES skyrius 13 tomas 25 p. 123  - 128 SK.ES skyrius 13 tomas 25 p. 123  - 128 SL.ES skyrius 13 tomas 25 p. 123  - 128

		Europos parlamento ir tarybos direktyva 2000/7/EB2000 m. kovo 20 d.dėl dviračių ir triračių motorinių transporto priemonių spidometrų, iš dalies keičianti Tarybos direktyvą 92/61 EEB dėl dviračių ir triračių motorinių transporto priemonių tipo patvirtinimoEUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdami į Europos bendrijos steigimo sutartį ir ypač jos 95 straipsnį,atsižvelgdami į Komisijos pasiūlymą [1],atsižvelgdami į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [2],veikdami pagal Sutarties 251 straipsnyje nustatytą tvarką [3],kadangi:(1) Kelių saugumas – tai pagrindinis Bendrijos tikslas, kurio siekiant būtina spidometro pagalba stebėti ir kontroliuoti greitį, atsižvelgiant į didėjantį, ypač tarp jaunų žmonių poreikį deramai naudotis keliais.(2) Būtina sanglaudos būdu kaip direktyvų "paketą" priimti techninius teisės aktus dėl kelių saugumo, kuriais siekiama pagerinti viešąjį supratimą apie Europos Sąjungos indėlį didinant kelių saugumą.(3) Kiekvienoje valstybėje narėje dviračių ir triračių motorinių transporto priemonių spidometrai privalo turėti tam tikrus privalomuosiuose reikalavimuose nustatytus techninius duomenis, kurie atskirose valstybėse narėse yra skirtingi; dėl tokios įvairovės kyla kliūčių prekybai tarp Bendrijos šalių.(4) Šias vidaus rinkai veikti trukdančias kliūtis galima pašalinti, vietoj esamų taisyklių ir reglamentų nustačius vienodus reikalavimus visoms valstybėms narėms.(5) Ši direktyva pridedama prie atskirų direktyvų, kurios turi būti suderintos su 1992 m. birželio 30 d. priimtos Tarybos direktyvos 92/61/EEB dėl dviračių ir triračių motorinių transporto priemonių tipo patvirtinimo [4] 4 straipsnio nuostatomis.(6) Būtina įvesti vienodus reikalavimus dviračių ir triračių motorinių transporto priemonių spidometrams, kad kiekvienam šių transporto priemonių tipui būtų įgyvendinta tipo patvirtinimo ir eksploatavimo tvarka, nustatyta Direktyvoje 92/61/EEB.(7) Laikydamosi Sutarties 5 straipsnyje išdėstytų subsidiarumo ir proporcingumo principų, valstybės narės negali deramai įgyvendinti numatomų priemonių, t. y. transporto priemonių tipo patvirtinimo Bendrijoje, todėl šį tikslą galima pasiekti Bendrijos lygiu, atsižvelgiant į siūlomų priemonių mastą ir poveikį. Šioje direktyvoje apsiribojama mažiausiais reikalavimais šiam tikslui įgyvendinti ir nekeliama tam nebūtinų reikalavimų.(8) Kad būtų galima lengviau naudotis ne valstybių narių rinka, akivaizdžiai būtina pasiekti, kad šios direktyvos reikalavimai būtų lygiaverčiai Jungtinių Tautų Europos ekonominės komisijos Reglamento Nr. 39 (toliau – JT/EEK reglamentas Nr. 39) reikalavimams.(9) Europos Sąjungos valstybės narės turi kuo skubiau tartis dėl dalinio JT/EEK Reglamento Nr. 39 pakeitimo, kad jis būtų suderintas su šios direktyvos nuostatomis.(10) Dėl šios priežasties turi būti atitinkamai iš dalies pakeista Direktyva 92/61/EEB,PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:1 straipsnis1. Ši direktyva taikoma visų tipų transporto priemonių, aprašytų Direktyvos 92/61/EEB 1 straipsnyje, spidometrams.2. Visose transporto priemonėse, kurioms taikoma Direktyva 92/61/EEB, turi būti įrengti spidometrai, atitinkantys šios direktyvos priedo reikalavimus.2 straipsnisDviračių arba triračių motorinių transporto priemonių spidometrų tipo patvirtinimo liudijimų išdavimo tvarka ir laisvą tokių transporto priemonių judėjimą reglamentuojančios sąlygos, turi atitikti tą tvarką ir sąlygas, kurios aprašytos atitinkamai Direktyvos 92/61/EEB II ir III skyriuose.3 straipsnisPagal Direktyvos 92/61/EEB 11 straipsnį pripažįstamas šios direktyvos keliamų reikalavimų ir JT/EEK Reglamento Nr. 39 paskutinėje Bendrijos priimtoje redakcijoje aprašytų reikalavimų lygiavertiškumas.Valstybių narių institucijos, išduodančios tipo patvirtinimo liudijimus, privalo pripažinti liudijimus ir tipo patvirtinimo žymas, kurios buvo išduotos, laikantis taikytinų minėto Reglamento Nr. 39 reikalavimų, vietoje atitinkamų liudijimų ir tipo patvirtinimo žymų, išduotų pagal šios direktyvos reikalavimus.4 straipsnisPakeitimai, kurie būtini, siekiant atsižvelgti į JT/EEK Reglamento Nr. 39 pakeitimus ir priderinti Priedą prie technikos pažangos, turi būti padaryti laikantis tvarkos, aprašytos 1970 m. vasario 6 d. priimtos Tarybos direktyvos 70/156/EEB dėl valstybių narių įstatymų, reglamentuojančių motorinių transporto priemonių ir jų priekabų tipų patvirtinimą, suderinimo [5] 13 straipsnyje.5 straipsnisDirektyva 92/61/EEB iš dalies keičiama taip:1. I Priedo 45 antraštė "Motociklų, triračių ir keturračių motociklų spidometras ir kilometražo skaitiklis" keičiama antrašte "Spidometras", o terminas "CONF" – terminu "SD".2. IIA Priedas iš dalies keičiamas taip:a) 4.7. punktas "Spidometras ir odometras: taip/ne (1)" keičiamas punktu "Spidometras";b) įterpiami tokie punktai:"4.7.3. Visos sistemos nuotraukos ir (arba) brėžiniai4.7.4. Rodomų greičių intervalas4.7.5. Spidometro matavimų mechanizmo nuokrypiai4.7.6. Techninė spidometro konstanta4.7.7. Pavaros mechanizmo modus operandi ir aprašymas4.7.8. Bendrasis pavaros mechanizmo transmisijos koeficientas."3. IIIB Priedo 10.12 antraštė "Motociklų, triračių ir keturračių motociklų spidometras ir odometras" keičiama antrašte "Spidometras", o terminas "CONF" – terminu "SD".6 straipsnis1. Valstybės narės priima įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie, įsigalioję iki 2001 m. sausio 1 d., įgyvendina šią direktyvą. Jos nedelsdamos apie tai praneša Komisijai.Valstybės narės, tvirtindamos šias priemones, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma oficialiai jas skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.2. Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų nacionalinių teisės aktų nuostatų tekstus.3. Nuo 2001 m. sausio 1 d. valstybės narės dėl priežasčių, susijusių su spidometrais, negali drausti pradėti eksploatuoti transporto priemones, atitinkančias šios direktyvos reikalavimus.4. Valstybės narės pirmosios dalies pirmojoje pastraipoje išvardytus reikalavimus taiko nuo 2001 m. liepos 1 d., išskyrus mopedus, kurių atveju minėti reikalavimai taikomi nuo 2002 m. liepos 1 d.7 straipsnisŠi direktyva įsigalioja jos paskelbimo Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje dieną.8 straipsnisŠi direktyva skirta valstybėms narėms.Priimta Briuselyje, 2000 m. kovo 20 d.Europos Parlamento varduPirmininkėN. FontaineTarybos varduPirmininkasJ. Gama[1] OL C 212, 1998 7 8, p. 7.[2] OL C 40, 1999 2 15, p. 1.[3] 1999 m. sausio 12 d. pareikšta Europos Parlamento nuomonė (OL C 104, 1999 4 14, p. 19), patvirtinta 1999 m. spalio 27 d., 1999 m. gegužės 20 d. pareikšta bendroji Tarybos pozicija (OL C 232, 1999 8 13, p. 1) ir 1999 spalio 27 d. priimtas Europos Parlamento sprendimas (dar nepaskelbtas Oficialiajame leidinyje).[4] OL L 225, 1992 8 10, p. 72. Direktyva su pakeitimais, padarytais 1994 m. Stojimo aktu.[5] OL L 42, 1970 2 23, p. 1. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 98/91/EB (OL L 11, 1999 1 16, p. 25).--------------------------------------------------PRIEDAS1. ApibrėžimaiŠioje direktyvoje:1.1. "Transporto priemonės tipas pagal jo spidometrą" 1.1.1. padangų, pasirinktų iš standartiškai montuojamų padangų grupės, dydžiu;1.1.2. bendru transmisijos koeficientu, įskaitant redukcinę pavarą, palyginti su spidometru;1.1.3. spidometro tipu, kurį apibūdina:1.1.3.1. spidometro matavimų mechanizmo nuokrypis,1.1.3.2. techninė spidometro konstanta,1.1.3.3. rodomų greičių intervalas.1.2. "Standartiškai montuojamos padangos"  tai tokios rūšies (tokių rūšių) padangos, kurias gamintojas yra numatęs nagrinėjamam transporto priemonės tipui ir kurios yra nurodytos informaciniame dokumente, minimame Direktyvos 92/61/EEB II priede.Žieminės padangos nelaikomos standartiškai montuojamomis padangomis.1.3. "Normalaus veikimo slėgis"  reiškia transporto priemonės gamintojo nustatytą šaltojo pripūtimo slėgį plius 0,2 bar.1.4. "Spidometras"  tai toji įrangos dalis, kuri skirta informuoti vairuotoją apie jo transporto priemonės greitį tam tikru momentu.1.4.1. "Spidometro matavimų mechanizmo nuokrypis"  tai paties spidometro tikslumas, kuris išreiškiamas ribiniais viršutiniais ir apatiniais tam tikro greičio intervalo rodmenimis.1.4.2. "Techninė spidometro konstanta"  tai santykis tarp apsukų ar impulsų per minutę ties įvadu ir tam tikro rodomo greičio.1.5. "Parengtos eksploatuoti transporto priemonės masė"  reiškia masę, kuri apibrėžta Direktyvos 92/61/EEB II priedo d pastabos 2 dalyje.2. Reikalavimai2.1. Spidometro skalė privalo būti įtaisyta vairuotojo tiesioginio matymo lauke ir turi būti aiškiai įžiūrima ir dieną, ir naktį. Rodomų greičių intervalas turi būti pakankamai platus, kad apimtų didžiausią šio tipo transporto priemonės greitį, kurį nustatė gamintojas.2.2. Jei spidometras vietoj skaitmeninių rodmenų turi skalę, ši privalo būti aiškiai sugraduota.2.2.1. Motociklams ar triračiams motociklams skirtų spidometrų padalos turi žymėti 1, 2, 5 ar 10 km/h. Greitis rodomas taip:2.2.1.1. jei didžiausias skalėje pažymėtas greitis neviršija 200 km/h, skaitmeninės greičio vertės nurodomos ne didesniu kaip 20 km/h intervalu,2.2.1.2. jei didžiausias skalėje pažymėtas greitis viršija 200 km/h, skaitmeninės greičio vertės nurodomos ne didesniu kaip 30 km/h intervalu;2.2.2. mopedams skirtų spidometrų skalėje turi būti nurodytas ne didesnis kaip 80 km/h didžiausias greitis; padalos turi žymėti 1, 2, 5 ar 10 km/h, o skalėje nurodytų greičio verčių intervalas neturi viršyti 10 km/h.Be to, skalėje turi būti aiškiai pažymėtas 45 km/h greitis (arba 25 km/h greitis mopedams su mažo galingumo varikliais).2.2.3. Jei transporto priemonė skirta parduoti valstybėje narėje, kurioje vartojami anglų ilgio matai, spidometras privalo būti sugraduotas myliomis per valandą (mph), su 1, 2, 5 ar 10 mph vertės padalomis. Nurodytų skaitinių greičio verčių intervalas neturi viršyti 20 mph ir turi prasidėti nuo 10 arba 20 mph;2.2.4. rodomų skaitinių greičio verčių intervalai nebūtinai turi būti lygūs.2.3. Spidometro tikslumas tikrinamas laikantis šios tvarkos:2.3.1. padangos turi būti tokio tipo, kuris standartiškai montuojamas transporto priemonėje, kaip nurodyta 1.2 punkte. Bandymai atliekami su visų tipų spidometrais, kuriuos gamintojas ketina įmontuoti;2.3.2. spidometrą varančiai rato ašiai tenkanti apkrova privalo atitikti paruoštos eksploatuoti transporto priemonės masę;2.3.3. atskaitos temperatūra ties spidometru turi būti 296 K ± 5K;2.3.4. visų bandymų metu padangos slėgis turi būti lygus normaliam veikimo slėgiui, nurodytam 1.3. punkte;2.3.5. transporto priemonė bandoma esant tokiam greičiui:Didžiausias gamintojo nustatytas greitis (Vmax), km/h | Bandymo greitis (km/h) |Vmax ≤ 45 | 80 % Vmax |45 < Vmax ≤ 100 | 40 ir 80 % Vmax (jei susidarantis bandymo greitis ≥ 55) |100 < Vmax ≤ 150 | 40, 80 ir 80 % Vmax (jei susidarantis bandymo greitis ≥ 100) |150 < Vmax | 40, 80 ir 120 |2.3.6. kontrolės prietaisas, naudojamas faktiniam transporto priemonės greičiui matuoti, turi būti mažiausiai ± 0,5 % tikslumo;2.3.6.1. jei bandymai atliekami bandomajame ruože, šio paviršius turi būti lygus, sausas ir pakankamai sankibus;2.3.6.2. jei bandymui naudojamas bandymų stendas, ratai turi būti ne mažesnio kaip 2 m skersmens. Jei spidometrai skirti mopedams, bandymas atliekamas su ratais, kurių skersmuo ne mažesnis kaip 400 mm;2.3.7. Rodomas greitis negali būti mažesnis už faktinį greitį. Tarp greičio V1, kurį rodo spidometras, ir faktinio greičio V2 turi būti toks santykis, koks yra tarp 2.3.5. punkte nurodytų bandymo verčių ir tarp šių verčių:0 ≤ (V1 – V2) ≤ 0,1. V2 + 4 km/h.3. Gaminių atitiktis3.1. Gaminių atitiktis tikrinama pagal Direktyvos 92/61/EEB VI Priedo nuostatas.3.2. Gaminių modeliai laikomi atitinkančiais šios Direktyvos reikalavimus, jei 2.3.1.–2.3.6. punktuose nurodytomis sąlygomis santykis tarp spidometro rodomo greičio V1 ir faktinio greičio V2 yra toks:0 ≤ (V1 – V2) ≤ 0,1. V2 + 4 km/h (mopedams)ir0 ≤ (V1 – V2) ≤ 0,1. V2 + 8 km/h (motociklams ir triračiams motociklams).--------------------------------------------------1 priedėlisINFORMACINIS DOKUMENTASdėl spidometrų montavimo dviratėse ar triratėse motorinėse transporto priemonėse(pridedama prie patvirtinimo paraiškos, jei ši pateikiama atskirai nuo transporto priemonės patvirtinimo)Eil. Nr. (suteikia pareiškėjas)Paraiškoje dėl spidometrų, montuojamų dviratėse ar triratėse motorinėse transporto priemonėse, patvirtinimo turi būti pateikiama informacija, nurodyta šiuose Direktyvos 92/61/EEB II priedo A skirsnio punktuose:0.1.0.2.0.5.0.6.2.1.2.1.1.4.7. — 4.7.8.5.2.5.2.2.--------------------------------------------------2 priedėlisTIPO PATVIRTINIMO SERTIFIKATASdėl dviratėse ir triratėse motorinėse transporto priemonėse montuojamų spidometrųPAVYZDYS+++++ TIFF +++++--------------------------------------------------


title: 2011 m. lapkričio 14 d. Komisijos direktyva 2011/90/ES, kuria iš dalies keičiama Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2008/48/EB I priedo II dalis, kurioje numatomos bendros kredito kainos metinės normos apskaičiavimo papildomos prielaidos Tekstas svarbus EEE

text:
15.11.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 296/35

         KOMISIJOS DIREKTYVA 2011/90/ES
   2011 m. lapkričio 14 d.
   kuria iš dalies keičiama Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2008/48/EB I priedo II dalis, kurioje numatomos bendros kredito kainos metinės normos apskaičiavimo papildomos prielaidos
   (Tekstas svarbus EEE)
   EUROPOS KOMISIJA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
   atsižvelgdama į 2008 m. balandžio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2008/48/EB dėl vartojimo kredito sutarčių ir panaikinančią Tarybos direktyvą 87/102/EEB (1) (toliau – vartojimo kredito direktyva), ypač į jos 19 straipsnio 5 dalį,
   kadangi:

               (1)

               remiantis valstybių narių patirtimi įgyvendinant Direktyvą 2008/48/EB, I priedo II dalyje pateiktų vienodo bendros kredito kainos metinės normos apskaičiavimo prielaidų nepakanka ir jos jau nebeatitinka prekybos sąlygų rinkoje;

               (2)

               būtina papildyti tas prielaidas naujomis standartų, taikomų bendros kredito kainos metinės normos apskaičiavimui pagal neterminuotą kredito sutartį arba kai pakartotinai grąžinama visa kredito suma, prielaidomis. Be to, būtina nustatyti standartus dėl pradinio kredito lėšų išmokėjimo datos ir mokėjimų, kuriuos turi atlikti vartotojas;

               (3)

               todėl Direktyvos 2008/48/EB I priedo II dalis turėtų būti atitinkamai iš dalies pakeista;

               (4)

               šioje direktyvoje nustatytos priemonės atitinka pagal Direktyvos 2008/48/EB 25 straipsnio 1 dalį įsteigto Komiteto nuomonę ir joms neprieštarauja nei Europos Parlamentas, nei Taryba,

         PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:
   1 straipsnis
   Direktyvos 2008/48/EB I priedo II dalis iš dalies keičiama pagal šios direktyvos priedą.
   2 straipsnis
   1.   Valstybės narės ne vėliau kaip 2012 m. gruodžio 31 d. priima ir paskelbia įstatymus ir kitus teisės aktus, būtinus, kad būtų laikomasi šios direktyvos. Apie tai jos nedelsdamos praneša Komisijai.
   Tas nuostatas jos taiko nuo 2013 m. sausio 1 d.
   Valstybės narės, priimdamos tas nuostatas, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.
   2.   Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų pagrindinių nacionalinės teisės aktų nuostatų tekstus.
   3 straipsnis
   Ši direktyva įsigalioja dvidešimtą dieną po jos paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
   4 straipsnis
   Ši direktyva skirta valstybėms narėms.

      Priimta Briuselyje 2011 m. lapkričio 14 d.

            Komisijos vardu

            Pirmininkas

         José Manuel BARROSO

      (1)  OL L 133, 2008 5 22, p. 66.

      PRIEDAS
      Direktyvos 2008/48/EB I priedo II dalis pakeičiama taip:

                     „II.

                     Bendros kredito kainos metinės normos apskaičiavimo papildomos prielaidos:

                                 a)

                                 jeigu kredito sutartyje vartotojui suteikiama teisė į laisvą lėšų išmokėjimą, laikoma, kad kredito suma išmokama iš karto ir visa;

                                 b)

                                 jeigu kredito sutartyje vartotojui iš esmės suteikiama teisė į laisvą lėšų išmokėjimą, tačiau kartu su skirtingais lėšų išmokėjimo būdais taip pat numatomi kredito sumos ir laikotarpio apribojimai, laikoma, kad kredito suma išmokama anksčiausią kredito sutartyje nurodytą datą laikantis minėtų ribojimų, taikomų lėšų išmokėjimui;

                                 c)

                                 jeigu kredito sutartyje numatomi skirtingi lėšų išmokėjimo būdai su skirtingais mokesčiais ar kredito palūkanų normomis, laikoma, kad bendra kredito suma išmokama taikant didžiausius mokesčius ar kredito palūkanų normas, kurios dažniausiai taikomos šios rūšies kredito sutarties mokėjimo kategorijoms;

                                 d)

                                 kredito su galimybe pereikvoti sąskaitos lėšas atveju laikoma, kad bendra kredito suma turi būti visiškai išmokėta per visą kredito sutarties galiojimo laikotarpį. Jeigu kredito sutarties trukmė nėra žinoma, bendros kredito kainos metinė norma apskaičiuojama darant prielaidą, kad kredito trukmė yra trys mėnesiai;

                                 e)

                                 neterminuotos kredito, išskyrus kreditą su galimybe pereikvoti sąskaitos lėšas, sutarties atveju laikoma, kad:

                                             i)

                                             kreditas suteikiamas vienerių metų laikotarpiui, skaičiuojant nuo pradinio lėšų išmokėjimo, ir paskutine vartotojo įmoka padengiamas kapitalo, palūkanų ir kitų mokesčių, jeigu jų yra, likutis;

                                             ii)

                                             kapitalą vartotojas grąžina mokėdamas vienodas mėnesines įmokas, pradėtas mokėti suėjus vienam mėnesiui nuo pradinio lėšų išmokėjimo dienos. Tačiau kai visas kapitalas turi būti grąžintas sumokant tik vieną įmoką per kiekvieną mokėjimo laikotarpį, laikoma, kad lėšos vėliau išmokamos ir vartotojas visą kapitalą grąžina per vienerius metus. Palūkanos ir kiti mokesčiai taikomi atsižvelgiant į minėtą lėšų išmokėjimą ir kapitalo grąžinimą bei į kredito sutarties nuostatas;

                                       Taikant šį punktą, neterminuota kredito sutartis laikoma neterminuotos trukmės kredito, įskaitant kreditą, kuris turi būti visiškai grąžintas per nustatytą laikotarpį arba jam pasibaigus, tačiau jį grąžinus gali būti vėl išmokėtas, sutartimi.

                                 f)

                                 kredito, išskyrus kreditą su galimybe pereikvoti sąskaitos lėšas ir neterminuotą kreditą, sutarčių atveju, kaip nurodyta d ir e punktuose pateiktose prielaidose:

                                             i)

                                             jeigu negalima nustatyti kapitalo grąžinimo datos ar sumos, kurią vartotojas turi mokėti, laikoma, kad lėšos grąžinamos anksčiausią kredito sutartyje nurodytą datą ir grąžinama mažiausia kredito sutartyje numatyta suma;

                                             ii)

                                             jeigu kredito sutarties sudarymo data yra nežinoma, pradinio lėšų išmokėjimo data laikoma data, nuo kurios gaunamas trumpiausias laikotarpis iki pirmojo mokėjimo, kurį turi atlikti vartotojas, dienos;

                                 g)

                                 kai, remiantis kredito sutartimi arba d, e arba f punktuose pateiktomis prielaidomis, negalima nustatyti datos ar sumos, kurią vartotojas turi mokėti, laikoma, kad mokėjimas atliktas iki kreditoriaus nurodytų datų bei jo nustatytomis sąlygomis, o kai jos nežinomos:

                                             i)

                                             palūkanų mokesčiai sumokami kartu su grąžinamu kapitalu;

                                             ii)

                                             kaip atskira suma apskaičiuotas ne palūkanų mokestis sumokamas kredito sutarties sudarymo dieną;

                                             iii)

                                             kaip keletas sumų apskaičiuoti ne palūkanų mokesčiai sumokami reguliariais tarpais, pradedant nuo pirmosios kapitalo grąžinimo dienos; jeigu tokių mokėjimų sumos nėra žinomos, laikoma, kad jos yra vienodo dydžio;

                                             iv)

                                             galutine įmoka padengiamas kapitalo, palūkanų ir kitų mokesčių, jeigu jų yra, likutis;

                                 h)

                                 jeigu dėl kredito limito dar nesusitarta, laikoma, kad limitas yra 1 500 EUR;

                                 i)

                                 jeigu ribotam laikotarpiui ar sumai nustatomos skirtingos kredito palūkanų normos ir mokesčiai, viso kredito sutarties galiojimo laikotarpio palūkanų norma ir mokesčiais laikomi didžiausia palūkanų norma ir didžiausi mokesčiai;

                                 j)

                                 vartojimo kredito sutarčių, kurių pradiniam laikotarpiui nustatoma fiksuotoji kredito palūkanų norma, o šio laikotarpio pabaigoje nustatoma nauja kredito palūkanų norma, kuri vėliau periodiškai koreguojama taikant sutartą rodiklį, atveju, bendros kredito kainos metinė norma apskaičiuojama darant prielaidą, kad fiksuotosios kredito palūkanų normos galiojimo laikotarpio pabaigoje kredito palūkanų norma ir norma, nustatyta tuo metu, kai, atsižvelgiant į tuo metu sutarto rodiklio vertę, apskaičiuojama bendros kredito kainos metinė norma, yra vienodos.“