title: 2000 m. gegužės 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2000/26/EB dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su motorinių transporto priemonių valdytojų civilinės atsakomybės draudimu, suderinimo, ir iš dalies keičianti Tarybos direktyvas 73/239/EEB ir 88/357/EEB (Ketvirtoji transporto priemonių draudimo direktyva)

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

32000L0026

Oficialusis leidinys L 181 , 20/07/2000 p. 0065 - 0074

		Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2000/26/EB2000 m. gegužės 16 d.dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su motorinių transporto priemonių valdytojų civilinės atsakomybės draudimu, suderinimo, ir iš dalies keičianti Tarybos direktyvas 73/239/EEB ir 88/357/EEB(Ketvirtoji transporto priemonių draudimo Direktyva)EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdami į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 47 straipsnio 2 dalį ir 95 straipsnį,atsižvelgdami į Komisijos pasiūlymą [1],atsižvelgdami į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [2],laikydamiesi Sutarties 251 straipsnyje nustatytos tvarkos [3] ir atsižvelgdami į bendrą tekstą, kurį 2000 m. balandžio 7 d. patvirtino Taikinimo komitetas,kadangi:(1) Valstybėse narėse įstatymais ir kitais teisės aktais patvirtintose nuostatose, susijusiose su transporto priemonių valdytojų civilinės atsakomybės draudimu, yra skirtumų, kurie sudaro kliūtis laisvam asmenų ir draudimo paslaugų judėjimui.(2) Todėl, siekiant skatinti tinkamą bendrosios rinkos funkcionavimą, yra reikalingas tų nuostatų derinimas.(3) Direktyva 72/166/EEB [4] Taryba priėmė nuostatas dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su motorinių transporto priemonių valdytojų civilinės atsakomybės draudimu ir privalomojo tokios atsakomybės draudimo įgyvendinimu, suderinimo.(4) Direktyva 88/357/EEB [5] Taryba priėmė nuostatas dėl įstatymų ir kitų teisės aktų, susijusių su tiesioginiu draudimu, išskyrus gyvybės draudimą, derinimo, ir apibrėžė nuostatas, padedančias veiksmingai naudotis laisve teikti paslaugas.(5) Žalios kortos biurų sistema užtikrina greitą žalų atlyginimą valstybėje, kurioje nuolat gyvena žalą patyrusi šalis, net tais atvejais, kai kita draudiminio įvykio šalis yra iš kitos Europos valstybės.(6) Žalios kortos biurų sistema neišsprendžia visų problemų, kai žalą patyrusi šalis turi reikalauti žalos atlyginimo kitoje valstybėje iš ten nuolat gyvenančio asmens ir ten gavusios leidimą draudimo įmonės (kita teisės sistema, užsienio kalba, nepažįstamos žalų sureguliavimo procedūros ir dažnai be pagrindo uždelstas žalų atlyginimas).(7) 1995 m. spalio 26 d. Rezoliucija dėl žalų atlyginimo, kai autoavarija įvyksta ne reikalavimą pateikusio asmens kilmės šalyje [6], Europos Parlamentas pagal Sutarties 192 straipsnio antrąją pastraipą pakvietė Komisiją pateikti pasiūlymą, kad Europos Parlamentas ir Taryba priimtų direktyvą, kuri išspręstų tas problemas.(8) Iš tiesų tikslinga papildyti Direktyvų 72/166/EEB, 84/5/EEB [7] ir 90/232/EEB [8] nustatytas priemones, kad būtų galima užtikrinti, jog su žalą patyrusiomis šalimis, kurios dėl autoavarijos patyrė nuostolius arba buvo sužalotos, bus elgiamasi vienodai, nesvarbu, kur Bendrijoje įvykis atsitiko; išmokant atlyginimą žalą patyrusioms šalims po autoavarijų, kurioms taikoma ši direktyva, įvykusių ne toje valstybėje, kurioje nuolat gyvena žalą patyrusi šalis, susiduriama su teisinėmis spragomis.(9) Šios direktyvos taikymas autoavarijoms, dėl kurių žalą patyrė Bendrijoje gyvenančios šalys ir į kuriuos trečiosiose šalyse, kuriose veikia žalios kortos sistema, pateko transporto priemonės, kurios yra apdraustos ir kurių įprastinė buvimo vieta yra kurioje nors valstybėje narėje, nereiškia, kad praplečiama privaloma teritorinė motorinių transporto priemonių draudimo aprėptis, numatyta Direktyvos 72/166/EEB 3 straipsnio 2 dalyje.(10) Tai reiškia, kad žalą patyrusi šalis turi teisę iškelti tiesioginį ieškinį autoavariją sukėlusios šalies draudimo įmonei.(11) Vienas iš priimtinų problemos sprendimų būtų, kad žalą patyrusi šalis, kuri patyrė nuostolių arba buvo sužalota autoavarijoje, kuriai taikoma ši direktyva, ir kuri įvyko ne toje valstybėje, kurioje nuolat gyvena žalą patyrusi šalis, turėtų teisę reikalauti žalų atlyginimo valstybėje narėje, kurioje ji nuolat gyvena, iš autoavariją sukėlusios šalies draudimo įmonės atstovo, paskirto žalų sureguliavimo reikalams.(12) Toks sprendimas leistų asmenims, patyrusiems žalą autoavarijose už valstybės narės, kurioje jie nuolat gyvena, ribų, tvarkyti nuostolių atlyginimą jiems įprasta tvarka.(13) Sistema, kai valstybėje narėje, kurioje nuolat gyvena autoavarijoje žalą patyrusi šalis, yra paskiriamas atstovas žalų sureguliavimo reikalams, neturi įtakos nei kiekvienu atskiru atveju taikomai materialinei teisei, nei jurisdikcijos klausimams.(14) Šalies, kuri patyrė nuostolius ar buvo sužeista autoavarijoje, tiesioginio ieškinio teisė logiškai papildo tokio atstovo paskyrimą ir, be to, pagerina šalių, kurios patyrė žalą autoavarijose už valstybės narės, kurioje jos nuolat gyvena, ribų, teisinę padėtį.(15) Siekiant užpildyti minėtas spragas, reikėtų numatyti, kad valstybė narė, kurioje draudimo įmonė yra gavusi leidimą, reikalautų, kad minėta įmonė paskirtų kitose valstybėse narėse nuolat gyvenančius ar įsisteigusius atstovus žalų sureguliavimo reikalams, kurie kauptų visą būtiną informaciją apie žalas dėl tokių autoavarijų ir imtųsi atitinkamų veiksmų draudimo įmonės vardu ir jos sąskaita tvarkyti žalų atlyginimo klausimus, įskaitant žalų atlyginimo išmokėjimą; atstovai žalų sureguliavimo reikalams turėtų turėti pakankamus įgaliojimus atstovauti draudimo kompanijai tvarkant reikalus su asmenimis, patyrusiais žalą tokiose autoavarijose, taip pat atstovauti draudimo įmonei nacionalinėse valdžios institucijose, o prireikus ir teismuose, jei tai suderinama su tarptautine privatine teise dėl jurisdikcijos suteikimo.(16) Norint suteikti jurisdikciją valstybės narės, kurioje nuolat gyvena žalą patyrusi šalis, teismams, atstovo žalų sureguliavimo reikalams veiklos nepakanka, jei to nenumato tarptautinės privatinės teisės taisyklės dėl jurisdikcijos suteikimo.(17) Atstovų, atsakingų už žalų sureguliavimą, paskyrimas turėtų būti viena iš sąlygų, leidžiančių pradėti ir vykdyti draudimo veiklą, nurodytą Direktyvos 73/239/EEB [9] priedo A dalies 10 punkte, išskyrus vežėjo civilinę atsakomybę; dėl tos sąlygos turėtų būti taikomas vienas bendras leidimas, kurį išduoda valstybės narės, kurioje draudimo įmonė įsteigia savo buveinę, valdžios institucijos, kaip nurodyta Direktyvos 92/49/EEB [10] II antraštinėje dalyje; ta sąlyga taip pat turėtų būti taikoma draudimo įmonėms, kurių buveinė yra už Bendrijos ribų, ir kurios yra gavusios leidimą vykdyti draudimo veiklą kurioje nors Bendrijos valstybėje narėje; Direktyva 73/239/EEB turėtų būti atitinkamai pakeista ir papildyta.(18) Be garantijos, kad draudimo įmonė turėtų atstovą valstybėje, kurioje nuolat gyvena žalą patyrusi šalis, tikslinga užtikrinti ir konkrečią žalą patyrusios šalies teisę, kad jos žalos sureguliavimas būtų atliekamas nedelsiant; todėl būtina nacionalinėje teisėje numatyti atitinkamas veiksmingas ir sistemingas pinigines baudas ar tolygias administracines nuobaudas – pavyzdžiui, uždraudimą atlikti tam tikrus veiksmus, taikomą kartu su administracinėmis baudomis, reguliarias ataskaitas priežiūros institucijoms, patikrinimą vietoje, skelbimus nacionaliniame oficialiame leidinyje ir spaudoje, įmonės veiklos sustabdymą (draudimą tam tikrą laiką sudaryti naujas sutartis), specialaus priežiūros institucijų atstovo, įpareigoto stebėti, kad veikla būtų vykdoma pagal draudimo įstatymus, paskyrimą, leidimo užsiimti šios rūšies veikla atėmimą, sankcijų direktoriams ir vadovaujančiajam personalui taikymą, – kurios būtų taikomos, jeigu draudimo įmonė arba jos atstovas nesilaikytų įpareigojimo per pagrįstą laikotarpį pateikti žalos atlyginimo pasiūlymą; tai neturėtų trukdyti taikyti kokią nors kitą tikslinga laikomą priemonę, ypač pagal priežiūros įstatymus; tačiau reikalaujama, kad atsakomybė, patirta žala ar sužeidimas nebūtų ginčijami, ir kad draudimo įmonė galėtų per nustatytą laiką pateikti motyvuotą pasiūlymą; motyvuotas žalos atlyginimo pasiūlymas turi būti pateiktas raštu ir jame turi būti nurodytas pagrindas, kuriuo įvertinta atsakomybė ir patirta žala.(19) Be tų sankcijų, tikslinga numatyti, kad tais atvejais, kai pasiūlymas per nustatytą laiką nėra pateikiamas, žalą patyrusiai šaliai turėtų būti mokamos palūkanos nuo sumos, kurią žalą patyrusiai šaliai pasiūlo draudimo įmonė arba priteisia teismas; jei valstybės narės turi galiojančias nacionalines taisykles dėl palūkanų pavėluoto mokėjimo, šią nuostatą būtų galima įgyvendinti remiantis tomis taisyklėmis.(20) Žalą patyrusios šalys, kurios patyrė nuostolius ar buvo sužalotos autoavarijose, kartais susiduria su sunkumais nustatydamos draudimo įmonės, apdraudusios į autoavariją patekusios autotransporto priemonės valdytojų civilinę atsakomybę, pavadinimą.(21) Paisydamos tokių žalą patyrusių šalių interesų, valstybės narės turėtų sukurti informacijos centrus, kurie užtikrintų, kad tokią informaciją būtų galima gauti nedelsiant; tokie informacijos centrai žalą patyrusioms šalims taip pat turėtų teikti informaciją apie atstovus žalų sureguliavimo reikalams; būtina, kad tokie informacijos centrai bendradarbiautų vienas su kitu ir greitai reaguotų į kitose valstybėse narėse esančių informacijos centrų prašymus suteikti informaciją apie atstovus žalų sureguliavimo reikalams; būtų tikslinga, kad tokie centrai rinktų informaciją apie tai, kada faktiškai baigiasi draudiminės apsaugos galiojimas, o ne apie poliso pradinio termino pabaigą, jei nenutraukus sutarties ji pratęsiama automatiškai.(22) Būtina numatyti konkrečią nuostatą transporto priemonėms (pavyzdžiui, Vyriausybinėms arba karinėms transporto priemonėms), kurių privalomam civilinės atsakomybės draudimui taikomos išimtys.(23) Žalą patyrusi šalis gali būti teisėtai suinteresuota gauti informaciją apie transporto priemonės savininko ar ją paprastai vairuojančio asmens arba registruoto valdytojo tapatybę, jeigu, pavyzdžiui, žalą atlyginti gali tik šie asmenys, nes transporto priemonė nėra deramai apdrausta arba nuostoliai didesni už draudimo sumą; tokia informacija taip pat turėtų būti teikiama.(24) Tam tikra teikiama informacija, pavyzdžiui, transporto priemonės savininko ar ją paprastai vairuojančio asmens pavardė ir adresas, draudimo poliso numeris arba transporto priemonės registracijos numeris, yra asmens duomenys pagal 1995 m. spalio 24 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 95/46/EB dėl asmenų apsaugos tvarkant asmens duomenis ir dėl laisvo tokių duomenų judėjimo [11]; todėl tvarkant duomenis, kurie yra reikalingi pagal šią direktyvą, būtina laikytis pagal Direktyvą 95/46/EB taikomų nacionalinių priemonių; transporto priemonę paprastai vairuojančio asmens pavardė ir adresas turėtų būti pranešami tik tuo atveju, kai tokia galimybė yra numatyta nacionaliniuose teisės aktuose.(25) Būtina priimti nuostatas dėl žalų atlyginimo institucijos, į kurią žalą patyrusi šalis galėtų kreiptis, kai draudimo įmonė nėra paskyrusi atstovo arba akivaizdžiai delsia apmokėti žalą, arba kai draudimo įmonės negalima nustatyti, ir kuri užtikrintų, kad žalą patyrusi šalis neliks be jai priklausančio žalos atlyginimo; žalų atlyginimo institucija turėtų kištis tik retais atvejais, kai draudimo įmonė nevykdo savo pareigų, nepaisydama galimų bausmių.(26) Žalų atlyginimo institucijos vaidmuo – apmokėti žalą tais atvejais, kai žalą patyrusios šalies patirtą nuostolį arba sužalojimą galima objektyviai nustatyti, todėl žalų atlyginimo institucijos veikla turi apsiriboti tik patikrinimu, ar žalos atlyginimo pasiūlymas yra pateiktas per nustatytą laiką ir nustatyta tvarka, nevertinant jo apskaičiavimo.(27) Juridiniai asmenys, kurie pagal įstatymą perima žalą patyrusios šalies teisę pateikti reikalavimus autoavariją sukėlusiam asmeniui arba jo draudimo įmonei (pavyzdžiui, kitos draudimo įmonės arba socialinio draudimo įstaigos), neturėtų turėti teisės pateikti atitinkamus reikalavimus žalų atlyginimo institucijai.(28) Žalų atlyginimo institucija turėtų turėti teisę perimti teises, kai ji išmoka žalos atlyginimą žalą patyrusiai šaliai; kad žalų atlyginimo institucijai būtų lengviau išreikalauti žalos atlyginimą iš draudimo įmonės, kai ši nėra paskyrusi atstovo arba akivaizdžiai delsia apmokėti žalą, žalą patyrusios šalies valstybėje žalas atlyginanti institucija turėtų automatiškai turėti teisę reikalauti, kad atitinkama valstybės, kurioje yra įsisteigusi minėta draudimo įmonė, institucija jai grąžintų išmokėtą žalos atlyginimą, ir kartu perimtų žalą patyrusios šalies teises; pastaroji institucija turi geriausias sąlygas iškelti regresinį ieškinį draudimo įmonei.(29) Nors valstybės narės gali nustatyti, jog žalų atlyginimo institucijai pateikiami reikalavimai dėl žalos atlyginimo yra subsidiariniai, nereikėtų reikalauti, kad žalą patyręs asmuo savo reikalavimus pirmiausia pateiktų autoavariją sukėlusiam asmeniui, o tik po to žalų atlyginimo institucijai; šiuo atveju žalą patyrusios šalies padėtis turėtų būti bent jau tokia pat, kaip ir tais atvejais, kai pagal Direktyvos 84/5/EEB 1 straipsnio 4 dalį žalos atlyginimo reikalavimas pateikiamas garantijų fondui.(30) Ši sistema galėtų veikti pagal valstybių narių įsteigtų ar patvirtintų žalų atlyginimo institucijų susitarimą, kuris apibrėžtų jų funkcijas, pareigas ir kompensavimo tvarką.(31) Kai neįmanoma nustatyti transporto priemonės draudiko, reikėtų numatyti, kad galutinis žalą patyrusios šalies žalos atlygintojas būtų Direktyvos 84/5/EEB 1 straipsnio 4 dalyje numatytas garantinis fondas toje valstybėje narėje, kurioje yra įprastinė neapdraustos transporto priemonės, kuria buvo sukelta autoavarija, buvimo vieta; kai transporto priemonės nustatyti neįmanoma, būtina numatyti, kad galutinis žalos atlygintojas būtų Direktyvos 84/5/EEB 1 straipsnio 4 dalyje numatytas fondas toje valstybėje narėje, kurioje įvyko autoavarija,PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:1 straipsnisTaikymo sritis1. Šios direktyvos tikslas – nustatyti specialias nuostatas, taikomas žalą patyrusioms šalims, kurioms turi būti išmokėtas atlyginimas už nuostolius ar sužalojimus, patirtus autoavarijose, kurios įvyko ne toje valstybėje narėje, kurioje nuolat gyvena žalą patyrusi šalis, ir kurie buvo sukelti transporto priemonėmis, kurios yra apdraustos ir kurių įprastinė buvimo vieta yra kurioje nors valstybėje narėje.Nepažeidžiant trečiųjų šalių teisės aktų dėl civilinės atsakomybės ir tarptautinės privatinės teisės, ši direktyva taip pat taikoma žalą patyrusioms šalims, nuolat gyvenančioms kurioje nors valstybėje narėje, kurioms turi būti išmokėtas atlyginimas už nuostolius ar sužalojimus, patirtus autoavarijose, įvykusiose trečiosiose šalyse, kurių nacionaliniai draudikų biurai, kaip apibrėžta Direktyvos 72/166/EEB 1 straipsnio 3 dalyje, yra žalios kortos sistemos nariai, kai tos autoavarijos buvo sukeltos transporto priemonėmis, kurios yra apdraustos ir kurių įprastinė buvimo vieta yra kurioje nors valstybėje narėje.2. 4 ir 6 straipsniai taikomi tik autoavarijoms, sukeltoms transporto priemone:a) kurią apdraudė draudimo įmonės įstaiga, esanti ne toje valstybėje narėje, kurioje nuolat gyvena žalą patyrusi šalis, o kurioje nors kitoje valstybėje narėje; irb) kurios įprastinė buvimo vieta yra ne toje valstybėje narėje, kurioje nuolat gyvena žalą patyrusi šalis, o kurioje nors kitoje valstybėje narėje.3. 7 straipsnis taip pat taikomas autoavarijoms, sukeltoms trečiosios šalies transporto priemonėmis, kurioms taikomi Direktyvos 72/166/EEB 6 ir 7 straipsniai.2 straipsnisSąvokosŠioje direktyvoje:a) "draudimo įmonė" – įmonė, kuri yra gavusi oficialų leidimą pagal Direktyvos 73/239/EEB 6 straipsnį ir 23 straipsnio 2 dalį;b) "draudimo įmonės įstaiga" – draudimo įmonės buveinė, agentūra ar filialas, kaip apibrėžta Direktyvos 88/357/EEB 2 straipsnio c punkte;c) "transporto priemonė" – transporto priemonė, kaip apibrėžta Direktyvos 72/166/EEB 1 straipsnio 1 dalyje;d) "žalą patyrusi šalis" – žalą patyrusi šalis, kaip apibrėžta Direktyvos 72/166/EEB 1 straipsnio 2 dalyje;e) "valstybė narė, kurioje yra įprastinė transporto priemonės buvimo vieta" – teritorija, kurioje yra įprastinė transporto priemonės buvimo vieta, kaip apibrėžta Direktyvos 72/166/EEB 1 straipsnio 4 dalyje.3 straipsnisTiesioginio ieškinio teisėKiekviena valstybė narė užtikrina, kad 1 straipsnyje minėtos šalys, patyrusios žalą toje nuostatoje apibrėžtose autoavarijose, turėtų teisę tiesiogiai iškelti ieškinį autoavariją sukėlusio asmens civilinę atsakomybę apdraudusiai draudimo įmonei.4 straipsnisAtstovai žalų sureguliavimo reikalams1. Kiekviena valstybė narė imasi būtinų priemonių, kad visos draudimo įmonės, apdraudžiančios Direktyvos 73/239/EEB priedo A dalies 10 draudimo grupėje nurodytus rizikos atvejus, išskyrus vežėjo civilinę atsakomybę, kiekvienoje valstybėje narėje, išskyrus valstybę, kurioje jos yra gavusios oficialų leidimą, paskirtų atstovą žalų sureguliavimo reikalams. Atstovas žalų sureguliavimo reikalams atsako už reikalavimų, susijusių su 1 straipsnyje minėtomis autoavarijomis, tvarkymą ir sureguliavimą. Atstovas žalų sureguliavimo reikalams turi nuolat gyventi arba būti įsisteigęs toje valstybėje narėje, kuriai jis yra paskirtas.2. Atstovą žalų sureguliavimo reikalams draudimo įmonė skiria savo nuožiūra. Valstybės narės negali varžyti jos pasirinkimo.3. Atstovas žalų sureguliavimo reikalams gali dirbti vienai ar kelioms draudimo įmonėms.4. Atstovas žalų sureguliavimo reikalams kaupia visą žalų atlyginimui reikalingą informaciją ir imasi būtinų priemonių, kad būtų susitarta dėl žalų atlyginimo. Reikalavimas paskirti atstovą žalų sureguliavimo reikalams neatima iš žalą patyrusios šalies ar jos draudimo įmonės teisės iškelti ieškinį tiesiogiai autoavariją sukėlusiam asmeniui ar jo draudimo įmonei.5. Atstovas žalų sureguliavimo reikalams turi turėti pakankamus įgaliojimus atstovauti draudimo įmonei jos santykiuose su žalą patyrusiomis šalimis 1 straipsnyje minėtais atvejais ir visiškai patenkinti jų reikalavimus. Jis privalo galėti nagrinėti žalų sureguliavimo klausimus valstybės narės, kurioje nuolat gyvena žalą patyrusi šalis, valstybine kalba (kalbomis).6. Valstybės narės turi numatyti prievolę, paremtą atitinkamomis veiksmingomis ir sistemingomis piniginėmis baudomis arba lygiavertėmis administracinėmis nuobaudomis, pagal kurią per tris mėnesius nuo tos dienos, kai žalą patyrusi šalis tiesiogiai autoavariją sukėlusio asmens draudimo įmonei arba jos atstovui žalų sureguliavimo reikalams pateikė reikalavimą atlyginti žalą:a) už autoavariją atsakingo asmens draudimo įmonė arba jos atstovas žalų sureguliavimo reikalams pateiktų motyvuotą žalos atlyginimo pasiūlymą, jeigu atsakomybė nėra ginčijama ir žala yra apskaičiuota; arbab) draudimo įmonė, kuriai adresuotas reikalavimas atlyginti žalą, arba jos atstovas žalų sureguliavimo reikalams pateiktų pagrįstą atsakymą į visus ieškinio punktus, jeigu atsakomybė yra neigiama arba nėra aiškiai nustatyta, arba jeigu žala nėra visiškai apskaičiuota.Valstybės narės priima nuostatas, kurios užtikrintų, kad jeigu per tris mėnesius nepateikiamas joks pasiūlymas, būtų mokamos palūkanos nuo žalos atlyginimo sumos, kurią žalą patyrusiai šaliai pasiūlo draudimo įmonė arba priteisia teismas.7. Iki 2006 m. sausio 20 d. Komisija pateikia Europos Parlamentui ir Tarybai ataskaitą apie šio straipsnio 4 dalies pirmosios pastraipos įgyvendinimą, tos nuostatos veiksmingumą, nacionalinių nuostatų dėl bausmių lygiavertiškumą ir, prireikus, savo pasiūlymus.8. Atstovo žalų sureguliavimo reikalams paskyrimas nėra filialo, kaip apibrėžta Direktyvos 92/49/EEB 1 straipsnio b punkte, atidarymas, o atstovas žalų sureguliavimo reikalams neturi būti laikomas draudimo įmonės įstaiga, kaip apibrėžta Direktyvos 88/357/EEB 2 straipsnio c punkte, arba draudimo įmonės įstaiga, kaip apibrėžta 1968 m. rugsėjo 27 d. Briuselio konvencijoje dėl jurisdikcijos ir sprendimų vykdymo užtikrinimo civilinėse ir komercinėse bylose [12].5 straipsnisInformacijos centrai1. Kad žalą patyrusi šalis galėtų rūpintis žalos atlyginimu, kiekviena valstybė narė įsteigia arba patvirtina informacijos centrą, kuris būtų atsakingas:a) už registrą, kuriame registruojama ši informacija:1) transporto priemonės, kurios įprastinė buvimo vieta yra atitinkamos valstybės teritorijoje, registracijos numeris;2) i) draudimo polisų, kuriais apdraudžiami Direktyvos 73/239/EEB priedo A dalies 10 punkte nurodyti šių priemonių valdytojų rizikos atvejai, išskyrus vežėjo civilinę atsakomybę, numeriai, o jeigu poliso galiojimo laikas yra pasibaigęs, taip pat ir draudimo apsaugos galiojimo pabaigos data;ii) kai transporto priemonei taikoma išlyga, numatyta Direktyvos 72/166/EEB 4 straipsnio b punkte, žalios kortos arba pasienio draudimo poliso numeris, jei transporto priemonė yra apdrausta viena iš tokių sutarčių;3) draudimo įmonių, apdraudžiančių Direktyvos 73/239/EEB priedo A dalies 10 punkte nurodytus transporto priemonių valdytojų rizikos atvejus, išskyrus vežėjo civilinę atsakomybę, pavadinimai ir jų pagal 4 straipsnį paskirtų atstovų žalų sureguliavimo reikalams pavardės arba pavadinimai, kurie pagal šio straipsnio 2 dalį pranešami informacijos centrams;4) transporto priemonių, kurioms kiekvienoje valstybėje narėje pagal Direktyvos 72/166/EEB 4 straipsnio a ir b punktus taikomos privalomojo civilinės atsakomybės draudimo išimtys, sąrašas;5) informacija, susijusi su 4 dalyje minėtomis transporto priemonėmis:i) institucija arba organizacija, pagal Direktyvos 72/166/EEB 4 straipsnio a punkto antrąją pastraipą paskirta būti atsakinga už žalos atlyginimo išmokėjimą žalą patyrusioms šalims tais atvejais, kai nėra taikytina procedūra, numatyta Direktyvos 72/166/EEB 2 straipsnio 2 dalies pirmojoje įtraukoje, jeigu transporto priemonei taikoma išimtis, numatyta Direktyvos 72/166/EEB 4 straipsnio a punkte;ii) organizacijos, apdraudusios transporto priemonę valstybėje narėje, kurioje yra jos įprastinė buvimo vieta, pavadinimas, jeigu transporto priemonei taikoma išimtis, numatyta Direktyvos 72/166/EEB 4 straipsnio b punkte;b) arba už tokios informacijos rinkimo ir platinimo koordinavimą;c) ir už pagalbą asmenims, turintiems teisę gauti informaciją, minimą a punkto 1, 2, 3, 4 ir 5 papunkčiuose.Pasibaigus transporto priemonės registracijai arba draudimo sutarčiai, informacija, nurodyta a punkto 1, 2 ir 3 papunkčiuose, turi būti saugoma septynerius metus.2. Šio straipsnio 1 dalies a punkto 3 papunktyje minimos draudimo įmonės visų valstybių narių informacijos centrams praneša atstovų žalų sureguliavimo reikalams, kuriuos jos pagal 4 straipsnį yra paskyrusios kiekvienoje valstybėje narėje, pavardes arba pavadinimus ir adresus.3. Valstybės narės užtikrina, kad septynerius metus po autoavarijos žalą patyrusi šalis turės teisę iš valstybės narės, kurioje ji nuolat gyvena, valstybės narės, kurioje yra transporto priemonės įprastinė buvimo vieta, arba valstybės narės, kurioje įvyko autoavarija, informacijos centro nedelsiant gauti šią informaciją:a) draudimo įmonės pavadinimą ir adresą;b) draudimo poliso numerį irc) draudimo įmonės atstovo žalų sureguliavimo reikalams toje valstybėje, kurioje nuolat gyvena žalą patyrusi šalis, pavardę arba pavadinimą ir adresą.Informacijos centrai tarpusavyje bendradarbiauja.4. Informacijos centras žalą patyrusiai šaliai praneša transporto priemonės savininko, ją paprastai vairuojančio asmens arba registruoto valdytojo pavardę ir adresą, jeigu žalą patyrusi šalis yra teisėtai suinteresuota gauti šią informaciją. Vykdydamas šią nuostatą, informacijos centras kreipiasi į:a) draudimo įmonę arbab) transporto priemonių registracijos įstaigą.Jeigu transporto priemonei taikoma išimtis, numatyta Direktyvos 72/166/EEB 4 straipsnio a punkte, informacijos centras žalą patyrusiai šaliai praneša pagal tos direktyvos 4 straipsnio a punkto antrąją pastraipą paskirtos institucijos arba organizacijos, atsakingos už atlyginimo išmokėjimą žalą patyrusioms šalims tais atvejais, kai nėra taikytina tos direktyvos 2 straipsnio 2 dalies pirmojoje įtraukoje numatyta tvarka, pavadinimą.Jeigu transporto priemonei taikoma išimtis, numatyta Direktyvos 72/166/EEB 4 straipsnio b punkte, informacijos centras žalą patyrusiai šaliai praneša organizacijos, apdraudusios transporto priemonę toje šalyje, kurioje yra jos įprastinė buvimo vieta, pavadinimą.5. Asmens duomenys, gauti pagal pirmesnes šio straipsnio dalis, tvarkomi, laikantis nacionalinių nuostatų, priimtų pagal Direktyvą 95/46/EB.6 straipsnisŽalų atlyginimo institucijos1. Kiekviena valstybė narė įsteigia arba patvirtina žalų atlyginimo instituciją, atsakingą už žalų atlyginimą žalą patyrusioms šalims 1 straipsnyje minėtais atvejais.Žalą patyrusios šalys gali pateikti reikalavimus žalų atlyginimo institucijai toje valstybėje narėje, kurioje jos nuolat gyvena:a) jei per tris mėnesius nuo tos dienos, kai žalą patyrusi šalis pateikė reikalavimą atlyginti žalą autoavariją sukėlusios transporto priemonės draudimo įmonei arba jos atstovui žalų sureguliavimo reikalams, draudimo įmonė arba jos atstovas žalų sureguliavimo reikalams nepateikia pagrįsto atsakymo į reikalavime išdėstytus punktus; arbab) jei draudimo įmonė pagal 4 straipsnio 1 dalį nėra paskyrusi atstovo žalų sureguliavimo reikalams toje valstybėje, kurioje nuolat gyvena žalą patyrusi šalis. Šiuo atveju žalą patyrusios šalys negali pateikti reikalavimų žalų atlyginimo institucijai, jeigu jos yra pateikusios reikalavimus tiesiogiai autoavariją sukėlusios transporto priemonės draudimo įmonei ir jeigu per tris mėnesius nuo to reikalavimo pateikimo yra gavusios motyvuotą atsakymą.Tačiau žalą patyrusios šalys negali pateikti reikalavimų žalų atlyginimo institucijai, jeigu jos yra iškėlusios ieškinį tiesiogiai draudimo įmonei.Žalų atlyginimo institucija imasi veiksmų per du mėnesius nuo tos dienos, kai žalą patyrusi šalis jai pateikia reikalavimą atlyginti žalą, bet nutraukia savo veiksmus, jeigu vėliau draudimo įmonė arba jos atstovas žalų sureguliavimo reikalams pateikia pagrįstą atsakymą į reikalavimą.Žalų atlyginimo institucija nedelsdama:a) autoavariją sukėlusios transporto priemonės draudimo įmonei arba jos atstovui žalų sureguliavimo reikalams;b) žalų atlyginimo institucijai valstybėje narėje, kurioje yra draudimo įmonės įstaiga, išdavusi polisą;c) autoavariją sukėlusiam asmeniui, jei jis yra žinomas,praneša, kad yra gavusi žalą patyrusios šalies reikalavimą ir atsakys į tą reikalavimą per du mėnesius nuo jo pateikimo dienos.Ši nuostata nepažeidžia valstybių narių teisės tos institucijos žalos atlyginimą laikyti subsidiariniu ar nesubsidiariniu ir teisės numatyti, kad žalų atlyginimas gali būti sureguliuojamas tarp tos institucijos ir autoavariją sukėlusio asmens arba asmenų bei kitų draudimo įmonių arba socialinio draudimo struktūrų, kurios privalo atlyginti žalą patyrusiai šaliai to paties įvykio padarytą žalą. Tačiau valstybės narės negali leisti, kad institucija keltų kokias nors žalos atlyginimo išmokėjimo sąlygas, išskyrus tas, kurios nustatytos šioje direktyvoje, ypač reikalauti, kad žalą patyrusi šalis kokiu nors būdu nustatytų, kad už žalos atlyginimą atsakingas asmuo negali arba atsisako mokėti.2. Žalų atlyginimo institucija, kuri yra išmokėjusi žalos atlyginimą žalą patyrusiai šaliai toje valstybėje narėje, kurioje ji nuolat gyvena, turi teisę reikalauti, kad išmokėtą žalos atlyginimo sumą jai grąžintų tos valstybės narės, kurioje yra polisą išdavusi draudimo įmonės įstaiga, žalų atlyginimo institucija.Pastaroji institucija po to perima žalą patyrusios šalies teises autoavariją sukėlusio asmens arba jo draudimo įmonės atžvilgiu tokiu mastu, kuris atitinka žalų atlyginimo institucijos valstybėje narėje, kurioje nuolat gyvena žalą patyrusi šalis, išmokėto žalos atlyginimo už patirtus nuostolius arba sužalojimą sumą. Kiekviena valstybė narė privalo pripažinti tokį kitos valstybės narės numatytą teisių perėmimą.3. Šis straipsnis įsigalioja:a) po to, kai bus sudarytas valstybių narių įsteigtų arba patvirtintų žalų atlyginimo institucijų susitarimas dėl jų funkcijų, pareigų ir išmokėto žalos atlyginimo grąžinimo tvarkos;b) nuo Komisijos nustatytos datos, kai ji, glaudžiai bendradarbiaudama su valstybėmis narėmis, įsitikina, kad toks susitarimas yra sudarytas.Iki 2005 m. liepos 20 d. Komisija pateikia Europos Parlamentui ir Tarybai ataskaitą apie šio straipsnio įgyvendinimą bei veiksmingumą ir, prireikus, savo pasiūlymus.7 straipsnisJeigu neįmanoma nustatyti transporto priemonės arba jeigu per du mėnesius nuo autoavarijos neįmanoma nustatyti draudimo įmonės, žalą patyrusi šalis gali kreiptis žalos atlyginimo į valstybės narės, kurioje ji nuolat gyvena, žalų atlyginimo instituciją. Žala atlyginama pagal Direktyvos 84/5/EEB 1 straipsnį. Tuomet žalų atlyginimo institucija šios direktyvos 6 straipsnio 2 dalyje nustatytomis sąlygomis turi teisę pateikti reikalavimus:a) kai negalima nustatyti draudimo įmonės: Direktyvos 84/5/EEB 1 straipsnio 4 dalyje numatytam garantiniam fondui, esančiam valstybėje narėje, kurioje yra transporto priemonės įprastinė buvimo vieta;b) kai negalima nustatyti transporto priemonės: garantiniam fondui, esančiam valstybėje narėje, kurioje įvyko autoavarija;c) kai transporto priemonė yra iš trečiosios šalies: garantiniam fondui, esančiam valstybėje narėje, kurioje įvyko autoavarija.8 straipsnisDirektyva 73/239/EEB iš dalies keičiama taip:a) 8 straipsnio 1 dalis papildoma šiuo punktu:"f) praneštų atstovo žalų sureguliavimo reikalams, paskirto kiekvienoje valstybėje narėje, išskyrus valstybę narę, kurioje yra prašoma išduoti leidimą, pavardę arba pavadinimą ir adresą, jeigu apdraudžiamoji rizika priskiriama priedo A dalies 10 punktui, išskyrus vežėjo civilinę atsakomybę."b) 23 straipsnio 2 dalis papildoma šiuo punktu:"h) praneša atstovo žalų sureguliavimo reikalams, paskirto kiekvienoje valstybėje narėje, išskyrus valstybę narę, kurioje prašoma išduoti leidimą, pavardę arba pavadinimą ir adresą, jeigu apdraudžiamoji rizika priskiriama priedo A dalies 10 punktui, išskyrus vežėjo civilinę atsakomybę."9 straipsnisDirektyva 88/357/EEB iš dalies keičiama taip:12a straipsnio 4 dalis papildoma šia pastraipa:"Jeigu draudimo įmonė nepaskiria atstovo, valstybės narės gali patvirtinti atstovą žalų sureguliavimo reikalams, paskirtą pagal Direktyvos 2000/26/EB [13] 4 straipsnį, kuris imasi vykdyti pagal šią straipsnio dalį paskirto atstovo funkcijas."10 straipsnisĮgyvendinimas1. Valstybės narės priima ir paskelbia įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie, įsigalioję iki 2002 m. liepos 20 d., įgyvendina šią direktyvą. Apie tai jos nedelsdamos praneša Komisijai.Šias nuostatas jos pradeda taikyti iki 2003 m. sausio 20 d.2. Valstybės narės, priimdamos šias priemones, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.3. Nepažeisdamos šio straipsnio 1 dalies, valstybės narės iki 2002 m. sausio 20 d. pagal 6 straipsnio 1 dalį įsteigia arba patvirtina žalų atlyginimo institucijas. Jeigu iki 2002 m. liepos 20 d. žalų atlyginimo institucijos nesudaro susitarimo pagal 6 straipsnio 3 dalį, Komisija pasiūlo priemones, skirtas užtikrinti, kad 6 ir 7 straipsnių nuostatos įsigaliotų iki 2003 m. sausio 20 d.4. Pagal Sutartį valstybės narės gali išlaikyti jau priimtas arba priimti naujas nuostatas, kurios žalą patyrusiai šaliai yra palankesnės už tas, kurios yra būtinos, kad būtų laikomasi šios direktyvos.5. Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų nacionalinės teisės aktų pagrindinių nuostatų tekstus.11 straipsnisĮsigaliojimasŠi direktyva įsigalioja jos paskelbimo Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje dieną.12 straipsnisNuobaudosValstybės narės nustato bausmes už nacionalinių nuostatų, kurias jos priima įgyvendindamos šią direktyvą, pažeidimus ir imasi būtinų priemonių, kad jos būtų taikomos. Bausmės turi būti veiksmingos, proporcingos ir atgrasančios. Valstybės narės praneša Komisijai apie šias nuostatas iki 2002 m. liepos 20 d., o apie jų vėlesnius pakeitimus – kaip galima greičiau.13 straipsnisAdresataiŠi direktyva skirta valstybėms narėms.Priimta Briuselyje, 2000 m. gegužės 16 d.Europos Parlamento varduPirmininkėNicole FontaineTarybos varduPirmininkasManuel Carrilho[1] OL C 343, 1997 11 13, p. 11 ir OL C 171, 1999 6 18, p. 4.[2] OL C 157, 1998 5 25, p. 6.[3] 1998 m liepos 16 d. Europos Parlamento nuomonė (OL C 292, 1998 9 21, p. 123), patvirtinta 1999 m. spalio 27 d., 1999 m. gegužės 21 d. Tarybos bendroji pozicija (OL C 232, 1999 8 13, p. 8) ir 1999 m. gruodžio 15 d. Europos Parlamento sprendimas (dar nepaskelbtas Oficialiajame leidinyje). 2000 m. gegužės 2 d. Tarybos sprendimas (dar nepaskelbtas Oficialiajame leidinyje) ir 2000 m. gegužės 16 d. Europos Parlamento sprendimas.[4] OL L 103, 1972 5 2, p. 1. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 84/5/EEB (OL L 8, 1984 1 11, p. 17).[5] OL L 172, 1988 7 4, p. 1. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 92/49/EEB (OL L 228, 1992 8 11, p. 1).[6] OL C 308, 1995 11 20, p. 108.[7] 1983 m. gruodžio 30 d. Antroji Tarybos direktyva (84/5/EEB) dėl valstybių narių teisės aktų, susijusių su motorinių transporto priemonių valdytojų civilinės atsakomybės draudimu, suderinimo (OL L 8, 1984 1 11, p. 17). Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 90/232/EEB (OL L 129, 1990 5 19, p. 33).[8] 1990 m. gegužės 14 d. Trečioji Tarybos direktyva (90/232/EEB) dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su motorinių transporto priemonių valdytojų civilinės atsakomybės draudimu, suderinimo (OL L 129, 1990 5 19, p. 33).[9] 1973 m. liepos 24 d. Pirmoji Tarybos direktyva (73/239/EEB) dėl įstatymų ir kitų teisės aktų, susijusių su tiesioginio draudimo, išskyrus gyvybės draudimą, veiklos pradėjimu ir vykdymu, derinimo (OL L 228, 1973 8 16, p. 3). Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 95/26/EB (OL L 168, 1995 7 18, p. 7).[10] 1992 m. birželio 18 d. Tarybos direktyva (92/49/EEB) dėl įstatymų ir kitų teisės aktų, susijusių su tiesioginiu draudimu, išskyrus gyvybės draudimą, derinimo, iš dalies keičianti Direktyvas 73/239/EEB ir 88/357/EEB (trečioji ne gyvybės draudimo direktyva) (OL L 228, 1992 8 11, p. 1). Direktyva su pakeitimais, padarytais Direktyva 95/26/EB (OL L 168, 1995 7 18, p. 7).[11] OL L 281, 1995 11 23, p. 31.[12] OL C 27, 1998 1 26, p. 1 (suvestinė redakcija).[13] 2000 m. gegužės 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2000/26/EB dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su motorinių transporto priemonių valdytojų civilinės atsakomybės draudimu, suderinimo, ir iš dalies keičianti Tarybos direktyvas 73/239/EEB ir 88/357/EEB (OL L 181, 2000 7 20, p. 65).--------------------------------------------------


title: 2008 m. liepos 25 d. Komisijos direktyva 2008/76/EB, iš dalies keičianti Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2002/32/EB dėl nepageidaujamų medžiagų gyvūnų pašaruose I priedą (Tekstas svarbus EEE)

text:
26.7.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 198/37

      KOMISIJOS DIREKTYVA 2008/76/EB
   2008 m. liepos 25 d.
   iš dalies keičianti Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2002/32/EB dėl nepageidaujamų medžiagų gyvūnų pašaruose I priedą
   (Tekstas svarbus EEE)
   EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,
   atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,
   atsižvelgdama į 2002 m. gegužės 7 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2002/32/EB dėl nepageidaujamų medžiagų gyvūnų pašaruose (1), ypač į jos 8 straipsnio 1 dalį,
   kadangi:

               (1)

               Direktyvoje 2002/32/EB nustatyta, kad draudžiama naudoti gyvūnų pašarams skirtus produktus, kuriuose nepageidaujamų medžiagų kiekis viršija šios direktyvos I priede nustatytą didžiausią leistiną kiekį.

               (2)

               Atsižvelgiant į naujausius techninių žinių apie žuvų pašaro ruošimą pokyčius, taip pat vis labiau žuvų pašare kaip pašarines žaliavas naudojant jūrų vėžiagyvius, tokius kaip jūrų kriliai, būtina persvarstyti didžiausią leistiną fluoro kiekį žuvų pašare. 2004 m. rugsėjo 22 d. (2) Europos maisto saugos tarnybos (toliau – EMST) nuomonėje nurodyta, kad padidėjęs didžiausias leistino fluoro kiekis žuvų pašare nekels nepriimtino pavojaus gyvūnų ir visuomenės sveikatai. Kalbant apie Lolium temulentum ir Lolium remotum, 2007 m. sausio 25 d. nuomonėje (3) EMST rekomenduoja išbraukti atskirus tų dviejų augalų rūšių įrašus ir taikyti bendrąjį didžiausią leistiną kiekį, taikomą piktžolių sėkloms ir nemaltiems bei nesmulkintiems vaisiams, kuriuose yra alkaloidų, glikozidų ir kitų toksinių medžiagų, kaip nurodyta Direktyvos 2002/32/EB I priedo 14 eilutėje.

               (3)

               Kalbant apie DDT, DDD pavadinimą reikėtų įtraukti į tai medžiagai skirtą Direktyvos 2002/32/EB I priedo eilutę, nes tas pavadinimas dažniau vartojamas metabolito dichlordifeniltrichloretanui žymėti nei TDE (4).

               (4)

               Kalbant apie abrikosus (Prunus armeniaca L.) ir kartųjį migdolą (Prunus dulcis var. amara arba Prunus amygdalus Batsch var; amara), remiantis 2006 m. lapkričio 23 d. (5) EMST nuomone, galima daryti išvadą, kad gyvūnų ir visuomenės sveikatos apsaugai nebūtinas reikalavimas dėl kiekybiškai nenustatomo abrikosų ir karčiojo migdolo kiekio ir užtenka taikyti bendrąjį didžiausią leistiną vandenilio cianido kiekį, kaip nurodyta Direktyvos 2002/32/EB I priedo 8 eilutėje. Todėl reikėtų išbraukti specialiuosius reikalavimus abrikosams ir karčiajam migdolui.

               (5)

               Sėjamoji judra (Camelina sativa) įtraukta į Direktyvos 2002/32/EB priedą ir pašaruose gali būti tik šios rūšies augalų sėklų ir vaisių, taip pat jų apdorotų darinių pėdsakų, kurių kiekybiškai negalima nustatyti.

               (6)

               Vėl išaugo susidomėjimas aliejiniu augalu Camelina sativa, nes padidėjo su mažomis sąnaudomis susijusių aliejinių augalų, kurių šalutinius gamybos produktus būtų galima naudoti gyvūnų pašaruose, alternatyvos poreikis. Remiantis 2007 m. lapkričio 27 d. (6) EMST nuomone, galima daryti išvadą, kad gyvūnų ir visuomenės sveikatos apsaugai nebūtinas reikalavimas dėl kiekybiškai nenustatomo Camelina sativa ir jos darinių kiekio, su sąlyga, kad bendras gliokozinolatų kiekis davinyje nekelia pavojaus gyvūnų ir visuomenės sveikatai. Gyvūnų ir visuomenės sveikatos apsauga nuo gliukozinolatų toksinio poveikio užtikrinama numatant visaverčiame pašare naudoti eterinį garstyčių aliejų, kurio didžiausias leistinas kiekis išreškiamas alilizotiocianatu, nes, remiantis EMST nuomone, gliukozinolatų nuodingumas paprastai priskiriamas (izo)tionianatui. Dėl to Direktyvos 2002/32/EB I priede reikėtų išbraukti reikalavimą dėl kiekybiškai nenustatomo Camelina sativa kiekio.

               (7)

               Dėl to Direktyva 2002/32/EB turėtų būti iš dalies atitinkamai pakeista.

               (8)

               Šioje direktyvoje numatytos priemonės atitinka Maisto grandinės ir gyvūnų sveikatos nuolatinio komiteto nuomonę,

         PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:
   1 straipsnis
   Direktyvos 2002/32/EB I priedas iš dalies keičiamas pagal šios direktyvos priedą.
   2 straipsnis
   Valstybės narės priima įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie, įsigalioję ne vėliau kaip iki 2009 m. balandžio 1 d., įgyvendina šią direktyvą. Jos nedelsdamos pateikia Komisijai tų nuostatų tekstą bei tų nuostatų ir šios direktyvos atitikmenų lentelę. Valstybės narės, priimdamos šias nuostatas, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.
   3 straipsnis
   Ši direktyva įsigalioja dvidešimtą dieną po jos paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
   4 straipsnis
   Ši direktyva skirta valstybėms narėms.

      Priimta Briuselyje, 2008 m. liepos 25 d.

            Komisijos vardu

         Androulla VASSILIOU

            Komisijos narė

      (1)  OL L 140, 2002 5 30, p. 10. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Komisijos direktyva 2006/77/EB (OL L 271, 2006 9 30, p. 53).

      (2)  Europos maisto saugos tarnybos (EMST) mokslininkų grupės teršalų maisto grandinėje klausimais 2004 m. rugsėjo 22 d. Komisijos prašymu priimta nuomonė dėl fluoro kaip nepageidaujamos medžiagos gyvūnų pašaruose http://www.efsa.europa.eu/EFSA/Scientific_Opinion/opinion_contam08_ej100_fluorine_en1,0.pdf

      (3)  Europos maisto saugos tarnybos (EMST) mokslininkų grupės teršalų maisto grandinėje klausimais 2007 m. sausio 25 d. Komisijos prašymu priimta nuomonė dėl pirolizidino alkaloidų kaip nepageidaujamų medžiagų gyvūnų pašaruose http://www.efsa.europa.eu/EFSA/Scientific_Opinion/contam_ej447_op_pyrrolizidine%20alkaloids%20in%20feed_en.pdf

      (4)  Europos maisto saugos tarnybos (EMST) mokslininkų grupės teršalų maisto grandinėje klausimais 2006 m. lapkričio 22 d. Komisijos prašymu priimta nuomonė dėl DDT kaip nepageidaujamos medžiagos gyvūnų pašaruose http://www.efsa.europa.eu/EFSA/Scientific_Opinion/CONTAM_ej433_DDT_en,2.pdf

      (5)  Europos maisto saugos tarnybos (EFSA) mokslininkų grupės teršalų maisto grandinėje klausimais 2006 m. lapkričio 23 d. Komisijos prašymu priimta nuomonė dėl ciano cheminių junginių kaip nepageidaujamų medžiagų gyvūnų pašaruose http://www.efsa.europa.eu/EFSA/Scientific_Opinion/CONTAM_ej434_op_cyanogenic_compounds_in_feed_en,1.pdf

      (6)  Europos maisto saugos tarnybos (EMST) mokslininkų grupės teršalų maisto grandinėje klausimais 2007 m. lapkričio 27 d. Komisijos prašymu priimta nuomonė dėl gliukozinolatų kaip nepageidaujamų medžiagų gyvūnų pašaruose http://www.efsa.europa.eu/EFSA/Scientific_Opinion/contam_op_ej590_glucosinolates_en.pdf

      PRIEDAS
      Direktyvos 2002/32/EB I priedas yra iš dalies keičiamas taip:

                  (1)

                  3 eilutė „Fluoras“ keičiama taip:

                              Nepageidaujamos medžiagos

                              Gyvūnų pašarams skirti produktai

                              Didžiausias leistinas kiekis mg/kg (ppm) pašaruose, kurių drėgnis 12 %

                              (1)

                              (2)

                              (3)

                                          „3.

                                          Fluoras (1)

                              Pašarinės medžiagos, išskyrus:

                              150

                                          —

                                          gyvūninės kilmės pašarus, išskyrus jūrų vėžiagyvius, tokius kaip jūrų kriliai

                              500

                                          —

                                          jūrų vėžiagyvius, tokius kaip jūrų kriliai

                              3 000

                                          —

                                          fosfatus

                              2 000

                                          —

                                          kalcio karbonatą

                              350

                                          —

                                          magnio oksidą

                              600

                                          —

                                          kalkinius jūros dumblius

                              1 000

                              Vermikulitas (E 561)

                              3 000 (2)

                              Pašarų papildai:

                                          —

                                          kuriuose yra ≤ 4 % fosforo

                              500

                                          —

                                          kuriuose yra > 4 % fosforo

                              125 vienam procentui fosforo

                              Visaverčiai pašarai, išskyrus:

                              150

                                          —

                                          visaverčius pašarus, skirtus galvijams, avims ir ožkoms

                                          —

                                          dedamus į pieną

                              30

                                          —

                                          kitus

                              50

                                          —

                                          visaverčius pašarus kiaulėms

                              100

                                          —

                                          visaverčius pašarus paukščiams

                              350

                                          —

                                          visaverčius pašarus viščiukams

                              250

                                          —

                                          visaverčius pašarus žuvims

                              350

                  (2)

                  14 eilutė „Piktžolių sėklos ir nemalti bei nesmulkinti vaisiai, kuriuose yra alkaloidų, glikozidų ir kitų toksinių medžiagų“ keičiama taip:

                              Nepageidaujamos medžiagos

                              Gyvūnų pašarams skirti produktai

                              Didžiausias leistinas kiekis mg/kg (ppm) pašaruose, kurių drėgnis 12 %

                              (1)

                              (2)

                              (3)

                                          „14.

                                          Piktžolių sėklos ir nemalti bei nesmulkinti vaisiai, kuriuose yra alkaloidų, glikozidų ir kitų toksinių medžiagų, pavienių arba su kitomis, įskaitant:

                              Visi pašarai

                              3 000

                                 Datura stramonium L

                              1 000“

                  (3)

                  21 eilutė „DDT“ keičiama taip:

                              Nepageidaujamos medžiagos

                              Gyvūnų pašarams skirti produktai

                              Didžiausias leistinas kiekis mg/kg (ppm) pašaruose, kurių drėgnis 12 %

                              (1)

                              (2)

                              (3)

                              „DDT (DDT, DDD (arba TDE) ir DDE izomerų DDT pavidalu suma)

                              Visi pašarai, išskyrus

                              0,05

                                          —

                                          riebalus ir aliejus

                              0,5“

                  (4)

                  28 eilutė „Abrikosai – Prunus armeniaca L“, 29 eilutė „Kartusis migdolas – Prunus dulcis (Mill.)“ D.A. Webb var. amara (DC.) „Focke (= Prunus amygdalus Batsch var. amara (DC.) Focke)“ ir 31 eilutė „Sėjamoji judra – Camelina sativa (L.) Crantz“ išbraukiamos.

         (1)  Didžiausias leistinas kiekis gaunamas atliekant fluoro analizinį nustatymą – 20 minučių ekstrahuojant su druskos rūgštimi 1 N aplinkos temperatūroje. Gali būti taikomos lygiavertės ekstrahavimo procedūros, jei galima įrodyti, kad jos pasižymi tokiu pačiu ekstrahavimo veiksmingumu.

         (2)  Siekiant sumažinti didžiausią leistiną kiekį, nurodyti kiekiai bus persvarstyti iki 2008 m. gruodžio 31 d.“


title: 1983 m. spalio 26 d. Tarybos direktyva, trečiąjį kartą iš dalies keičianti Direktyvą 76/768/EEB dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su kosmetikos gaminiais, suderinimo

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

31983L0574

Oficialusis leidinys L 332 , 28/11/1983 p. 0038 - 0042 specialusis leidimas ispanų kalba: skyrius 15 tomas 4 p. 0176  specialusis leidimas portugalų kalba skyrius 15 tomas 4 p. 0176  specialusis leidimas suomių kalba: skyrius 13 tomas 13 p. 0173  specialusis leidimas švedų kalba: skyrius 13 tomas 13 p. 0173

		Tarybos direktyva1983 m. spalio 26 d.trečiąjį kartą iš dalies keičianti Direktyvą 76/768/EEB dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su kosmetikos gaminiais, suderinimo(83/574/EEB)EUROPOS BENDRIJŲ TARYBA,atsižvelgdama į Europos ekonominės bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 100 straipsnį,atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą [1],atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę [2],atsižvelgdama į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [3],kadangi Direktyvos 76/768/EEB [4] su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 83/496/EEB [5], 11 straipsnyje nustatyta, kad Komisija, remdamasi naujausiais mokslinių ir techninių tyrimų rezultatais, pateikia Tarybai atitinkamus pasiūlymus dėl leidžiamų naudoti medžiagų sąrašo patvirtinimo;kadangi, remiantis naujausių mokslinių ir techninių tyrimų rezultatais, galima sudaryti sąrašą medžiagų, kurias leidžiama naudoti kaip ultravioletinius filtrus;kadangi pakeitimai, kurių reikia VII priedui suderinti su technikos pažanga, turi būti patvirtinti Direktyva 76/768/EEB įkurto komiteto nustatyta tvarka;kadangi Direktyvos 76/768/EEB 6 straipsnio 1 dalies c punkte numatytas galiojimo laiko nurodymas ant kosmetikos gaminių, kurie išlieka stabilūs mažiau nei trejus metus, nepasiteisina, jei kosmetikos gaminiai dar gali būti naudojami pasibaigus nustatytam laikotarpiui; kadangi šiuo atveju vertėtų nurodyti minimalų galiojimo laiką,PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:1 straipsnisDirektyva 76/768/EEB iš dalies keičiama taip:1) Šios direktyvos priedas pridedamas kaip VII priedas. Jame išvardijami ultravioletiniai filtrai, kurių gali būti dedama į kosmetikos gaminius šioje direktyvoje nustatytomis sąlygomis.2) 4 straipsnis papildomas šiais punktais:"g) kiti UV filtrai nei išvardyti VII priedo 1 dalyje;h) VII priedo 1 dalyje išvardyti UV filtrai viršijant šioje direktyvoje nustatytus kiekius ir nesilaikant nurodytų reikalavimų."3) Prie 5 straipsnio pridedamos šios pastraipos:"Iki 1988 m. gruodžio 31 d. valstybės narės leidžia prekiauti kosmetikos gaminiais, kurių sudėtyje yra VII priedo 2 dalyje išvardytų UV filtrų laikantis nurodytų kiekių ir reikalavimų.Nuo 1989 m. sausio 1 d šiuos UV filtrus:- galutinai leidžiama naudoti (VII priedo 1 dalis),- galutinai uždraudžiama naudoti (II priedas),- jie lieka išvardyti VII priedo 2 dalyje nustatytą laikotarpį arba- jie išbraukiami iš visų priedų."4) 6 straipsnio 1 dalies c punktas pakeičiamas taip:"c) minimalus galiojimo laikas. Minimalus kosmetikos gaminio galiojimo laikas – data, iki kurios šis tinkamomis sąlygomis laikomas gaminys išlaiko savo pirminę funkciją, o svarbiausia – atitinka 2 straipsnio reikalavimus.Laikotarpis nusakomas šiais žodžiais: "Geriausiai sunaudoti iki…….", po kurių:- nurodoma data arba- nurodoma, kurioje etiketės vietoje yra užrašyta data.Prireikus ši informacija papildoma nurodant sąlygas, kurių būtina laikytis norint garantuoti nustatytą tinkamumą.Data užrašoma įskaitomai, nurodant iš pradžių metus, o toliau – mėnesį. Kosmetikos gaminių, kurių minimalus tinkamumo laikotarpis yra ilgesnis nei 30 mėnesių, galiojimo datos nurodyti neprivaloma;."5) a) 6 straipsnio 1 dalies d punkte "III, IV ir VI priedų" pakeičiama į "III, IV, VI ir VII priedų";b) 8 straipsnio 2 dalies pirmoje pastraipoje "II–VI priedams" pakeičiama į "II–VII priedams";c) 8 straipsnio 2 dalies antroje pastraipoje "III–VI priedams" pakeičiama į "III–VII priedams".2 straipsnis1. Valstybės narės imasi visų būtinų priemonių užtikrinti, kad nuo 1987 m. sausio 1 d. Bendrijoje įsisteigę gamintojai ir importuotojai nepateiktų į rinką šios direktyvos reikalavimų neatitinkančių gaminių.2. Valstybės narės imasi visų būtinų priemonių užtikrinti, kad gaminiai, nurodyti 1 dalyje, nebūtų parduodami arba realizuojami galutiniam vartotojui po 1988 m. gruodžio 31 d.3 straipsnis1. Valstybės narės priima įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie, įsigalioję ne vėliau kaip 1984 m. gruodžio 31 d., įgyvendina šią direktyvą. Apie tai jos nedelsdamos praneša Komisijai.2. Valstybės narės užtikrina, kad Komisijai būtų pateikti šios direktyvos taikymo srityje priimtų nacionalinės teisės aktų nuostatų tekstai.4 straipsnisŠi direktyva skirta valstybėms narėms.Priimta Liuksemburge, 1983 m. spalio 26 d.Tarybos varduPirmininkasG. Moraitis[1] OL C 32, 1982 2 9, p. 2.[2] OL C 307, 1983 11 14, p. 105.[3] OL C 310, 1981 11 30, p. 5.[4] OL L 262, 1976 9 27, p. 169.[5] OL L 275, 1983 10 8, p. 20.--------------------------------------------------PRIEDAS"VII PRIEDASUV filtrų, kurių gali būti kosmetikos gaminiuose, sąrašasŠioje direktyvoje UV filtrai – tai medžiagos, kurių dedama į nuo saulės apsaugančius kosmetikos gaminius, kad sulaikytų tam tikrus UV spindulius ir apsaugotų odą nuo tam tikro kenksmingo šių spindulių poveikio.Šių UV filtrų gali būti dedama į kitus kosmetikos gaminius laikantis šiame priede nustatytų kiekių ir reikalavimų.Į šį sąrašą nėra įtraukti kiti į kosmetikos gaminius dedami UV filtrai, kurie yra skirti tik šiems gaminiams apsaugoti nuo UV spindulių.1 DALISUV filtrų, kurių gali būti kosmetikos gaminiuose, sąrašasEil. Nr. | Medžiagos | Didžiausia leidžiama koncentracija | Kiti apribojimai ir reikalavimai | Naudojimo sąlygos ir įspėjimai, kurie turi būti išspausdinti etiketėje |a | b | c | d | e |1 | 4-aminobenzenkarboksirūgštis | 5 % | | |2 | N,N,N-trimetil-4-(2-oksoborn-3-ilidenmetil) anilinmetilsulfatas | 6 % | | |3 | Homosalatas (INN) | 10 % | | |4 | Oksibenzonas (INN) | 10 % | | Sudėtyje yra oksibenzono |5 | 3-imidazol-4-ilakrilo rūgštis ir jos etilesteriai | 2 %, perskaičiavus į rūgštį | | |6 | 2-fenilbenzimidazol-5-sulfonrūgštis ir jos kalio, natrio ir trietanolamino druskos | 8 %, perskaičiavus į rūgštį | | |2 DALISUV filtrų, kurių laikinai gali būti kosmetikos gaminiuose, sąrašasEil. Nr. | Medžiagos | Didžiausia leidžiama koncentracija | Kiti apribojimai ir reikalavimai | Naudojimo sąlygos ir įspėjimai, kurie turi būti išspausdinti etiketėje |a | b | c | d | e |1 | Etil-4-bi(hidroksipropil)aminobenzoatas, izomerų mišinys | 5 % | | |2 | Etoksilinta 4-aminobenzenkarboksirūgštis | 10 % | | |3 | Padimatas (INN) | 5 % | | Sudėtyje yra padimato |4 | Glicerolis 1-(4-aminobenzoatas) | 5 % | Sudėtyje nėra benzokeno (INN) | |5 | 2-etilheksil 4-dimetilaminobenzoatas | 8 % | | |6 | 2-etilheksil salicilatas | 5 % | | |7 | 3,3,5-trimetilcikloheksil-2-acetamidobenzoatas | 2 % | | |8. | Kalio cinamatas | 2 % | | |9 | 4-metoksicinamono rūgšties druskos (kalio, natrio ir dietanolamino druskos) | 8 %, perskaičiavus į rūgštį | | |10 | Propil 4-metoksicinamatas | 3 % | | |11 | Salicilo rūgšties druskos (kalio, natrio ir trietanolamino druskos) | 2 %, perskaičiavus į rūgštį | Gatavo gaminio pH turi būti tokia, kad rūgštis neišsiskirtų | Nenaudoti vaikams iki trejų metų amžiaus |12 | Pentil 4-metoksicinamatas, izomerų mišinys | 10 % | | |13 | 2-etilheksil 4-metoksicinamatas | 10 % | | |14 | Cinoksatas (INN) | 5 % | | |15 | 3,4-dihidroksi-5-(3,4,5-trihidroksibenzoiloksi)benzenkarboksirūgštis, trioleatas | 4 % | | |16 | Meksenonas (INN) | 4 % | | Sudėtyje yra meksenono(6) |17 | Sulizobenzonas (INN) ir sulizobenzono natris (INN) | 5 %, perskaičiavus į rūgštį | | |18 | 2-etilheksil 2-(4-fenilbenzoil)benzoatas | 10 % | | |19 | 5-metil-2-fenilbenzoksazolas | 4 % | | |20 | Natrio 3,4-dimetoksifenilglioksilatas | 5 % | | |21 | 1,3-bis(4-metoksifenil)propan-1,3-dionas | 6 % | | |22 | 5-(3,3-dimetil-8,9,10-trinorborn-2-iliden)pent-3-en-2-onas | 3 % | | |23 | alfa’-(2-oksoborn-3-iliden)-p-ksilen-2-sulfonrūgštis | 6 % | | |24 | alfa-(2-oksoborn-3-iliden)toluen-4-sulfonrūgštis ir jos druskos | 6 % (perskaičiavus į rūgštį) | | |25 | 3-(4-metilbenziliden)bornan-2-onas | 6 % | | |26 | 3-bendzilidenbornan-2-onas | 6 % | | |27 | alfa-cian-4-metoksicinamono rūgštis ir jos heksilo esteriai | 5 % | | |28 | 1-p-kumenil-3-fenilpropan-1,3-dionas | 5 % | | |29 | 4-izopropilbenzil salicilatas | 4 % | | |30 | Cikloheksil 4-metoksicinamatas | 1 % | | |31 | 1-(4-tert-butilfenil)-3-(4-metoksifenil)propan-1,3-dionas | 5 % | | |"--------------------------------------------------


title: 1990 m. kovo 5 d. Tarybos Direktyva iš dalies keičianti Direktyvą 88/407/EEB, nustatančią gyvūnų sveikatos reikalavimus, taikomus Bendrijos vidaus prekybai stipriai sušaldyta galvijų sperma bei jos importui

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

31990L0120

Oficialusis leidinys L 071 , 17/03/1990 p. 0037 - 0039 specialusis leidimas suomių kalba: skyrius 3 tomas 32 p. 0086  specialusis leidimas švedų kalba: skyrius 3 tomas 32 p. 0086

		Tarybos Direktyva1990 m. kovo 5 d.iš dalies keičianti Direktyvą 88/407/EEB, nustatančią gyvūnų sveikatos reikalavimus, taikomus Bendrijos vidaus prekybai stipriai sušaldyta galvijų sperma bei jos importui(90/120/EEB)EUROPOS BENDRIJŲ TARYBA,atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 43 straipsnį,atsižvelgdama į 1988 m. birželio 14 d. Tarybos direktyvą 88/407/EEB, nustatančią gyvūnų sveikatos reikalavimus, taikomus Bendrijos vidaus prekybai stipriai sušaldyta galvijų sperma bei jos importui [1], ypač į jos 18 straipsnį,atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą,kadangi pagal minėtos direktyvos 21 straipsnį valstybės narės tą direktyvą turi įgyvendinti ne vėliau kaip iki 1990 m. sausio 1 d.;kadangi tikslinga siekiant, kad ta direktyva būtų įgyvendinta veiksmingai, iš dalies pakeisti priedą, jog būtų atsižvelgta į atitinkamus pokyčius,PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:1 straipsnisDirektyva 88/407/EEB keičiama taip:1. B priedo II skyriaus 1 dalyje:a) iii punktas papildomas šia pastraipa:"tačiau iki 1990 m. birželio 30 d. valstybės narės gali nepaisyti tyrimo rezultatų, jeigu su sperma buvo atliktas tyrimas baltųjų kraujo kūnelių kiekiui nustatyti ir to tyrimo rezultatas buvo neigiamas. Šia galimybe besinaudojančios valstybės narės imasi visų būtinų priemonių, kad būtų užtikrinta, jog tokiu būdu gauta sperma arba embrionai nepatektų į Bendrijos vidaus prekybą;"b) iv punktas pakeičiamas taip:"iv) galvijų infekciniam rinotracheitui arba infekciniam pustuliniam vulvovaginitui nustatyti skirtos serumo neutralizacijos reakcijos arba ELISA tyrimo rezultatas yra neigiamas. Tačiau iki 1992 m. gruodžio 31 d.:- nėra būtina tirti bulių, kuriems tokie tyrimai jau atlikti ir kurių pagal šią direktyvą atlikto serologinio tyrimo rezultatas yra teigiamas,- nuo tų ligų galima vakcinuoti bulius, kurių serologinio tyrimo rezultatas buvo neigiamas, temperatūrai jautrios gyvos vakcinos dozę jiems suleidžiant intranazaliniu būdu arba po inaktyvuotos vakcinos pirmosios dozės antrąją suleidžiant ne anksčiau kaip po trijų, tačiau ne vėliau kaip po keturių savaičių; po to vakcinavimas turi būti kartojamas ne dažniau kaip kas šešis mėnesius";c) v punktas papildomas taip:"Tačiau buliams, iš kurių neimama sperma, galima neatlikti antikūnų arba kultūros tyrimo campylobacter foetus infekcijai nustatyti, su sąlyga, kad tokių bulių sperma bus imama tik atlikus pirmiau minėtą tyrimą arba kultūros tyrimą ir jeigu tų tyrimų rezultatas bus neigiamas".2. B priedo II skyriaus 3 dalis papildoma šia pastraipa:"Tačiau iki 1992 m. gruodžio 31 d.:- šios nuostatos netaikomos buliams, kurių serologinio tyrimo rezultatas yra teigiamas ir kurių galvijų infekciniam rinotracheitui arba infekciniam pustuliniam vulvovaginitui nustatyti skirtos serumo neutralizacijos reakcijos arba ELISA tyrimo rezultatas yra neigiamas iki pirmo jų vakcinavimo apsėklinimo centre pagal šią direktyvą;- 4 straipsnio 1 dalies antroje pastraipoje nurodyti buliai, kurių serologinio tyrimo rezultatas yra teigiamas, turi būti izoliuoti, nes jų sperma gali būti pateikta Bendrijos vidaus prekybai pagal prekybos tų bulių sperma nuostatas, atsižvelgiant į 4 straipsnio 1 dalies antrą, trečią, ketvirtą ir penktą pastraipas."3. C priede:a) b punkto ii papunkčio pirmoje ir antroje įtraukose žodžiai "iki patenkant į centrą" išbraukiami;b) 3 punkto ii papunkčio priešpaskutinė ir paskutinė eilutės keičiamos taip:"…ir kurie buvo užplombuoti bei sunumeruoti iki išvežant iš patvirtintų sandėliavimo patalpų".4. D priedo IV punktas pakeičiamas šios direktyvos priedo tekstu.2 straipsnisValstybės narės priima įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie, įsigalioję iki 1990 m. balandžio 1 d., įgyvendina šią direktyvą. Apie tai jos nedelsdamos praneša Komisijai.3 straipsnisŠi direktyva skirta valstybėms narėms.Priimta Briuselyje, 1990 m. kovo 5 d.Tarybos varduPirmininkasJ. Walsh[1] OL L 194, 1988 7 22, p. 10.--------------------------------------------------PRIEDAS+++++ TIFF +++++--------------------------------------------------


title: 1991 m. gegužės 14 d. Komisijos direktyva dėl mišinių kūdikiams iki 4–6 mėnesių ir mišinių kūdikiams, vyresniems kaip 4 mėnesių

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

31991L0321

Oficialusis leidinys L 175 , 04/07/1991 p. 0035 - 0049 specialusis leidimas suomių kalba: skyrius 15 tomas 10 p. 0107  specialusis leidimas švedų kalba: skyrius 15 tomas 10 p. 0107

		Komisijos direktyva1991 m. gegužės 14 d.dėl mišinių kūdikiams iki 4–6 mėnesių ir mišinių kūdikiams, vyresniems kaip 4 mėnesių91/321/EEBEUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,atsižvelgdama į Europos ekonominės bendrijos steigimo sutartį,atsižvelgdama į 1989 m. gegužės 3 d. Tarybos direktyvą 89/398/EEB dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su specialiosios paskirties maisto produktais, suderinimo [1], ypač į jos 4 straipsnį,kadangi šių produktų sudėtis turi atitikti sveikų kūdikių mitybos reikalavimus, kurie nustatyti remiantis visuotinai priimtais moksliniais duomenimis;kadangi, remiantis šiais duomenimis, jau galima nustatyti pagrindinę sudėtį mišinių kūdikiams iki 4 mėn. ir vyresniems kaip 4 mėn., pagamintų iš karvės pieno ar sojos baltymų arba iš jų mišinio; kadangi negalima nustatyti produktų, pagamintų vien tik ar iš dalies iš kitų rūšių baltymų, sudėties; kadangi dėl šios priežasties, jei reikia, konkrečios šiems produktams taikomos taisyklės bus priimtos vėliau;kadangi ši direktyva remiasi turimomis žiniomis apie šiuos maisto produktus; kadangi sprendimas dėl bet kokios pataisos, leidžiančios įteisinti moksline ir technine pažanga paremtas naujoves, bus priimtas Direktyvos 89/398/EEB 13 straipsnyje nustatyta tvarka;kadangi, atsižvelgiant į asmenis, kuriems šie produktai yra skirti, būtinai reikės nustatyti mikrobiologinius kriterijus ir didžiausius leidžiamus teršalų lygius; kadangi, atsižvelgiant į šio klausimo sudėtingumą, šie kriterijai ir lygiai ir bus nustatyti vėliau;kadangi mišiniai kūdikiams iki 4–6 mėn. yra vienintelis perdirbtas maisto produktas, kuris visiškai atitinka kūdikių mitybos reikalavimus per pirmuosius keturis – šešis jų gyvenimo mėnesius; kadangi, siekiant apsaugoti tokių kūdikių sveikatą, būtina užtikrinti, kad mišiniai kūdikiams iki 4–6 mėn. būtų parduodami kaip vieninteliai tinkami vartoti tokio amžiaus kūdikiams;kadangi pagal Direktyvos 89/398/EEB 7 straipsnio 1 dalį produktams, kuriems taikoma ši direktyva, galioja 1978 m. gruodžio 18 d. Tarybos direktyvos 79/112/EEB bendrosios taisyklės dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su galutiniam vartotojui parduodamų maisto produktų ženklinimu etiketėmis, pateikimu ir reklama, suderinimo [2], su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 89/395/EEB [3]; kadangi siekiant skatinti ir palaikyti maitinimą motinos pienu šioje direktyvoje, kur reikia, yra papildytos ir išplėstos šios bendrosios taisyklės ir padarytos jų išimtys;kadangi ši direktyva visų pirma taikoma produktams, kuriuos dėl jų pobūdžio ir paskirties būtina ženklinti etiketėmis, nurodant produktų energinę vertę ir pagrindines jų maisto medžiagas; kadangi, kita vertus, siekiant išvengti netinkamo vartojimo, galinčio pakenkti kūdikių sveikatai, pagal Direktyvos 79/112/EEB 3 straipsnio 1 dalies 8 punktą ir 10 straipsnio 2 dalį turi būti nurodytas vartojimo būdas;kadangi, remiantis Direktyvos 79/112/EEB 2 straipsnio 2 dalimi ir siekiant teikti objektyvią ir moksliškai pagrįstą informaciją, būtina nustatyti sąlygas, reglamentuojančias informacijos pateikimą apie ypatingą mišinių kūdikiams iki 4–6 mėn. sudėtį;kadangi, siekiant geriau apsaugoti kūdikių sveikatą, šioje direktyvoje nurodytos taisyklės dėl mišinių sudėties, ženklinimo etiketėmis ir reklamos atitinka 34–oje Pasaulio sveikatos asamblėjoje priimto Tarptautinio motinos pieno pakaitalų prekybos kodekso tikslus ir principus, atsižvelgus į kiekvienos Bendrijos valstybės teisinę ir faktinę situaciją;kadangi, atsižvelgiant į tai, kokį svarbų vaidmenį atlieka informacija nėščioms moterims ir kūdikių motinoms pasirenkant kūdikių maitinimo būdą, valstybės narės turi imtis atitinkamų priemonių siekiant, kad ši informacija užtikrintų tinkamą aptariamų produktų vartojimą ir nenuteiktų prieš kūdikių maitinimą motinos pienu;kadangi šioje direktyvoje specializuotų leidinių apie kūdikių priežiūrą ir mokslo leidinių pardavimo sąlygos nenagrinėjamos;kadangi, vadovaujantis Direktyvos 89/398/EEB 4 straipsniu, buvo konsultuotasi su Maisto produktų mokslo komitetu dėl nuostatų, galinčių paveikti visuomenės sveikatą;kadangi klausimai, susiję su eksportuoti į trečiąsias šalis skirtais produktais, turėtų būti nagrinėjami nuosekliai ir laikantis vieningo principo atskirame dokumente;kadangi šioje direktyvoje numatytos priemonės atitinka Maisto produktų nuolatinio komiteto nuomonę,PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:1 straipsnis1. Ši direktyva yra specialioji, kaip apibrėžta Direktyvos 89/398/EEB 4 straipsnyje. Joje nustatyti mišinių kūdikiams iki 4–6 mėn. ir mišinių kūdikiams, vyresniems kaip 4 mėn., skirtų vartoti sveikiems Bendrijos vaikams, sudėties ir ženklinimo etiketėmis reikalavimai. Joje taip pat nurodyta valstybėms narėms pradėti įgyvendinti Tarptautinio motinos pieno pakaitalų prekybos kodekso tikslus ir principus, kurie susiję su pardavimu, informavimu ir sveikatos apsaugos institucijų atsakomybe.2. Šioje direktyvoje:a) "kūdikiai" – vaikai iki 12 mėn. amžiaus;b) "maži vaikai" – vaikai nuo vienerių iki trejų metų amžiaus;c) "mišiniai kūdikiams iki 4 – 6 mėn." – specialios paskirties maisto produktai, kurie skirti kūdikių mitybai per pirmuosius keturis šešis jų gyvenimo mėnesius ir visiškai patenkina šios grupės asmenų mitybos poreikius;d) "mišiniai kūdikiams, vyresniems kaip 4 mėn." – specialios paskirties maisto produktai, skirti vyresnių nei keturi mėn. amžiaus kūdikių mitybai, kurių pagrindinis skysčio elementas yra kituose šios grupės asmenims laipsniškai įvedamos mišrios mitybos komponentuose.2 straipsnisValstybės narės užtikrina, kad 1 straipsnio 2 dalies c ir d punktuose nurodytais produktais Bendrijoje galima prekiauti tik tada, jeigu jie atitinka šioje direktyvoje nustatytus apibrėžimus ir taisykles. Be mišinių kūdikiams iki 4–6 mėn., bet kokius kitus maisto produktus pardavinėti ar pristatyti kaip visiškai patenkinančius normalių sveikų 4–6 mėn. amžiaus kūdikių mitybos poreikius draudžiama.3 straipsnis1. Mišiniai kūdikiams iki 4–6 mėn. gaminami iš prieduose nurodytų baltymų šaltinių bei atitinkamai kitų maisto ingredientų, kurių tinkamumas specialios paskirties maisto produktams, skirtiems kūdikiams nuo pat jų gimimo, buvo nustatytas, remiantis visuotinai priimtais mokslo duomenimis.2. Mišiniai kūdikiams, vyresniems kaip 4 mėn., gaminami iš šios direktyvos prieduose nurodytų baltymų šaltinių ir prireikus iš kitų maisto ingredientų, kurių vartojimo tinkamumas specialios paskirties maisto produktams, skirtiems kūdikiams, vyresniems kaip 4 mėn. amžiaus, buvo nustatytas remiantis visuotinai priimtais moksliniais duomenimis.3. Laikomasi I ir II priede nurodytų draudimų ir apribojimų dėl maisto ingredientų vartojimo.4 straipsnis1. Mišinių kūdikiams iki 4–6 mėn. sudėtis turi atitikti I priede nurodytus reikalavimus.2. Mišinių kūdikiams, vyresniems kaip 4 mėn., sudėtis turi atitikti II priede nurodytus reikalavimus.3. Norint paruošti vartojimui skirtus mišinius kūdikiams iki 4–6 mėn. ir mišinius kūdikiams, vyresniems kaip 4 mėn., neturi būti reikalaujama nieko kito, kaip tik įpilti vandens.5 straipsnis1. Gaminant mišinius kūdikiams iki 4–6 mėn. ir mišinius kūdikiams, vyresniems kaip 4 mėn., gali būti naudojamos tik III priede išvardytos medžiagos, siekiant įvykdyti reikalavimus dėl:- mineralinių medžiagų,- vitaminų,- amino rūgščių ir kitų azoto junginių,- kitų specialios paskirties maisto medžiagų.Šių medžiagų grynumo kriterijai nustatomi vėliau.2. Nuostatos dėl priedų naudojimo gaminant mišinius kūdikiams iki 4–6 mėn. ir mišinius kūdikiams, vyresniems kaip 4 mėn., nustatomos Tarybos direktyva.6 straipsnis1. Mišiniuose kūdikiams iki 4–6 mėn. ir mišiniuose kūdikiams, vyresniems kaip 4 mėn., neturi būti tokio jokios medžiagos kiekio, kuris galėtų pakenkti kūdikių sveikatai. Prireikus didžiausios bet kokios tokios medžiagos leistinos ribos nustatomos vėliau.2. Mikrobiologiniai kriterijai nustatomi vėliau.7 straipsnis1. Produktai, kuriems taikoma šios direktyvos 1 straipsnio 2 dalis, parduodami su tokiais užrašais:- angliškai:ir,- daniškai:ir,- vokiškai:ir,- graikiškai:ir,- ispaniškai:ir,- prancūžiškai:ir,- itališkai:ir,- olandiškai:ir,- portugališkai;ir.Tačiau produktai, pagaminti tik iš karvės pieno baltymų, parduodami su tokiais užrašais:- angliškai:ir,- daniškai:ir,- vokiškai:ir,- graikiškai:ir,- ispaniškai:ir,- prancūžiškai:ir,- itališkai:ir,- olandiškai:arbair,- portugališkai:ir.2. Be Direktyvos 79/112/EEB 3 straipsnyje nurodytos informacijos, etiketėse privaloma pateikti tokią informaciją:a) ant mišinių kūdikiams iki 4–6 mėn. – užrašas, kad šis produktas yra specialiai skirtas kūdikiams nuo pat jų gimimo, jeigu jie nemaitinami motinos pienu;b) ant mišinių kūdikiams iki 4–6 mėn., kuriuose nėra geležies,– užrašas, kad tuo atveju, jei produktas duodamas vartoti kūdikiams, vyresniems kaip 4 mėn. amžiaus, reikalingą geležies normą būtina papildyti iš kitų šaltinių;c) ant mišinių kūdikiams, vyresniems kaip 4 mėn.,– užrašas, kad produktas yra specialiai skirtas vartoti tik kūdikiams, vyresniems kaip 4 mėn. amžiaus, kad jis turi sudaryti tik dalį mišrios dietos ir kad jis neturi būti vartojamas kaip motinos pieno pakaitalas per pirmuosius keturis jų gyvenimo mėnesius;d) ant mišinių kūdikiams iki 4–6 mėn. ir ant mišinių kūdikiams, vyresniems kaip 4 mėn.,– užrašas apie produkto energinę vertę, išreikštą kJ ir kcal, ir baltymų, riebalų bei angliavandenių kiekį 100 ml paruošto vartoti produkto;e) ant mišinių kūdikiams iki 4–6 mėn. ir ant mišinių kūdikiams, vyresniems kaip 4 mėn., turi būti pažymėtas vidutinis kiekvienos mineralinės medžiagos ir kiekvieno vitamino, nurodytų atitinkamai I ir II prieduose, kiekis ir, jei yra, cholino, inozitolio ir karnitino kiekis 100 ml paruošto vartoti produkto;f) ant mišinių kūdikiams iki 4–6 mėn. ir ant mišinių kūdikiams vyresniems kaip 4 mėn., turi būti pateikta tinkamo paruošimo instrukcija ir perspėjimas apie pavojų sveikatai, jeigu jie bus paruošti netinkamai.3. Mišinių kūdikiams iki 4–6 mėn. ir mišinių kūdikiams, vyresniems kaip 4 mėn., ženklinimo etiketėmis informacija apie produktų vartojimą turi būti pateikta taip, kad neskatintų atsisakyti maitinti jų motinos pienu. Draudžiama vartoti terminus "žmogiškas", "motiniškas" ir pan. Terminas "pritaikytas" gali būti vartojamas tik laikantis šio straipsnio 6 dalies ir IV priedo 1 punkto.4. Be to, mišinių kūdikiams iki 4–6 mėn. ženklinime etiketėmis po žodžių "svarbi pastaba" ar kitų panašių žodžių pateikiama tokia privaloma informacija:a) teiginys apie maitinimo motinos pienu pranašumą;b) teiginys, rekomenduojantis vartoti produktą tik patarus nesuinteresuotiems medicinos, mitybos specialistams ar farmacininkams arba kitiems už motinos ir kūdikio priežiūrą atsakingiems specialistams.5. Mišinių kūdikiams iki 4–6 mėn. ženklinime etiketėmis neturi būti kūdikių nuotraukų ir kitokių paveiksliukų arba teksto, galinčio pernelyg idealizuotai vaizduoti produktą. Tačiau kad produktas būtų lengviau atpažįstamas bei geriau paaiškintas jo paruošimo būdas, ženklinime etiketėmis gali būti pateiktos grafinės iliustracijos.6. Ženklinant etiketėmis užrašai apie ypatingą mišinių kūdikiams iki 4–6 mėn. sudėtį gali būti pateikti tiktai IV priede išvardytais atvejais ir remiantis ten pat nurodytomis sąlygomis.7. Šio straipsnio 3–6 dalyse minimi reikalavimai, draudimai bei apribojimai taip pat taikomi:a) atitinkamų produktų pristatymui, ypač jų formai, išvaizdai bei pakuotei, pakuotės medžiagoms, išdėliojimo būdui bei aplinkai, kurioje jie eksponuojami;b) reklamai.8 straipsnis1. Mišinius kūdikiams iki 4–6 mėn. leidžiama reklamuoti tik specializuotuose leidiniuose apie kūdikių priežiūrą bei mokslo publikacijose. Valstybės narės gali labiau riboti arba drausti tokią reklamą. Reklamuojant tokius mišinius kūdikiams iki 4–6 mėn. turi būti laikomasi 7 straipsnio 3, 4, 5, 6 dalyse bei 7 dalies b punkte nurodytų sąlygų ir pateikiama tik mokslo ir faktinė informacija. Tokia informacija neturi skatinti susidaryti nuomonės ar teigti, kad dirbtinis maitinimas prilygsta ar yra pranašesnis už maitinimą motinos pienu.2. Mišiniai kūdikiams iki 4–6 mėn. pardavimo vietose neturi būti reklamuojami, dalijant jų pavyzdžius ar kitokiomis priemonėmis skatinant šių mišinių pardavimą tiesiogiai vartotojui mažmeninės prekybos tinkle, pavyzdžiui, naudojant specialius metodus, nuolaidų korteles, prizus, rengiant specialius pardavimus ir išpardavimus bei reklamos kampanijas.3. Mišinių kūdikiams iki 4–6 mėn. gamintojai ir platintojai neturi tiesiogiai ar netiesiogiai per sveikatos apsaugos sistemą ar šios sistemos darbuotojus nemokamai ar žemomis kainomis teikti plačiajai visuomenei, nėščioms moterims, motinoms ar jų šeimų nariams šių produktų, jų pavyzdžių ar bet kokių kitokių jų vartojimą skatinančių dovanų.9 straipsnis1. Valstybės narės užtikrina, kad šeimoms ir asmenims, dirbantiems kūdikių ir mažų vaikų mitybos srityje, būtų pateikta objektyvi ir nuodugni informacija apie kūdikių ir mažų vaikų mitybą, įskaitant planavimą, tiekimą, dizainą, informacijos platinimą bei šių sričių kontrolę.2. Valstybės narės užtikrina, kad informacinė ir mokomoji medžiaga apie kūdikių mitybą, skirta nėščioms moterims bei kūdikių ir mažų vaikų motinoms, ir pateikta rašytine, garso ar vaizdo forma, aiškiai informuotų apie:a) maitinimo motinos pienu naudą ir pranašumus;b) motinos mitybą, pasirengimą bei maitinimą krūtimi;c) dalinio dirbtinio maitinimo įvedimo galimas neigiamas pasekmes maitinimui motinos pienu;d) sunkumus grįžtant prie maitinimo motinos pienu;e) jei reikia, mišinių kūdikiams iki 4–6 mėn., pagamintų pramoniniu būdu ar namuose, tinkamą vartojimą.Tais atvejais, kai tokioje medžiagoje pateikiama informacija apie mišinių kūdikiams iki 4 – 6 mėn. vartojimą, joje taip pat turi būti perspėjama apie socialines ir finansines tokio vartojimo pasekmes, įspėjama apie pavojų sveikatai dėl netinkamo maisto ar netinkamų maitinimo būdų, ypač apie pavojų sveikatai dėl netinkamo mišinių kūdikiams iki 4–6 mėn. vartojimo. Medžiagoje neturi būti jokių nuotraukų ar paveiksliukų, galinčių pernelyg idealizuotai vaizduoti šių mišinių vartojimą.3. Valstybės narės užtikrina, kad gamintojai ar platintojai dovanotų informacinio ar mokomojo pobūdžio įrenginius ar literatūrą tik atitinkamos nacionalinės valdžios institucijos prašymu ir tik jai davus raštišką sutikimą arba remdamiesi šios institucijos šiam tikslui duotais bendraisiais nurodymais. Ant tokių priemonių ar literatūros gali būti nurodytas dovanojančios bendrovės pavadinimas ar firmos vardo ženklas, nenurodant mišinių kūdikiams iki 4–6 mėn. patentuoto prekės ženklo ir platinant juos tik per sveikatos apsaugos sistemą.4. Valstybės narės užtikrina, kad institucijoms ar organizacijoms dovanotus ar žemomis kainomis parduotus mišinius kūdikiams iki 4–6 mėn., skirtus vartoti pačiose institucijose ar platinti už jų ribų, suvartotų arba gautų tik kūdikiai, kuriuos reikia maitinti šiais mišiniais ir tik tiek laiko, kiek tokiems kūdikiams tai yra būtina.10 straipsnisValstybės narės priima įstatymus ir kitus teisės aktus, būtinus, kad būtų laikomasi šios direktyvos. Apie tai jos nedelsdamos praneša Komisijai. Tokios nuostatos taikomos taip, kad:- iki 1992 m. gruodžio 1 d. būtų leista pradėti prekiauti produktais, atitinkančiais šios direktyvos reikalavimus,- nuo 1994 m. birželio 1 d. būtų uždrausta prekyba produktais, kurie neatitinka šios direktyvos reikalavimų.Valstybės narės, priimdamos šias nuostatas, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.11 straipsnisŠi Direktyva skirta valstybėms narėms.Priimta Briuselyje, 1991 m. gegužės 14 d.Komisijos varduMartin bangemannPirmininko pavaduotojas[1] OL L 186, 1989 6 30, p. 27.[2] OL L 33, 1979 2 8, p. 1.[3] OL L 186, 1989 6 30, p. 17.--------------------------------------------------I PRIEDASBŪTINA, NEPAKEIČIAMA MIŠINIŲ KŪDIKIAMS IKI 4–6 MĖN. AMŽIAUS, PARUOŠTŲ PAGAL GAMINTOJO NURODYMUS, SUDĖTISPASTABA:Vertės pateiktos paruoštam vartoti produktui1. EnergijaMinimumas | Maksimumas |250 kJ | 315 kJ |(60 kcal/100 ml) | (75 kcal/100 ml) |2. Baltymai(Baltymų kiekis = azoto kiekis x 6,38) – karvės pieno baltymams.(Baltymų kiekis = azoto kiekis x 6,25) – sojų baltymų izoliatams.2.1. Mišiniai, pagaminti iš nepakeistų karvės pieno baltymųMinimumas | Maksimumas |0,56 g/100 kJ | 0,7 g/100 kJ |(2,25 g/100 kcal) | (3 g/100 kcal) |Cheminis produkto baltymų indeksas turi būti ne mažesnis kaip 80 % nurodyto baltymų (motinos pieno, VI priedas) kiekio; tačiau apskaičiuojant metioninas ir cistinas gali būti sudedami kartu."Cheminis indeksas" reiškia mažiausią santykį tarp kiekvienos bandomojo baltymo nepakeičiamos amino rūgšties kiekio ir atitinkamai kiekvienos bandomojo baltymo amino rūgšties kiekio pamatiniame baltyme.2.2 Mišiniai, pagaminti iš pakeistų karvės pieno baltymų (pakeistas kazeino/išrūgų baltymų santykis)Minimumas | Maksimumas |0,45 g/100 kJ | 0,7 g/100 kJ |(1,8 g/100 kcal) | (3 g/100 kcal) |Siekiant gauti reikiamą energijos kiekį, mišinys turi turėti bent jau tokį nepakeičiamų ir iš dalies pakeičiamų amino rūgščių kiekį, koks yra pamatiniame baltyme (motinos pieno, V priedas).2.3. Mišiniai, pagaminti vien iš sojų baltymų izoliatų arba juos maišant su karvės pieno baltymaisMinimumas | Maksimumas |0,56 g/100 kJ | 0,7 g/100 kJ |(2,56 g/100 kcal) | (3 g/100 kcal) |Tik sojų baltymų izoliatai gali būti naudojami šiems mišiniams gaminti.Cheminis indeksas turi sudaryti bent 80 % pamatinio baltymo (motinos pieno, VI priedas) kiekio.Siekiant gauti tokį patį energijos kiekį, mišinys turi turėti bent jau tokį metionino kiekį, koks yra pamatinio baltymo kiekyje (motinos pieno, V priedas).L–karnitino turi būti ne mažiau kaip 1,8 μmol/100 kJ (7,5 μmol/100 kcal).2.4. Visais atvejais amino rūgščių galima pridėti tik siekiant pagerinti mitybinę baltymų vertę ir tik santykiu, būtinu šiam tikslui pasiekti.3. LipidaiMinimumas | Maksimumas |0,8 g/100 kJ | 1,5 g/100 kJ |(3,3 g/100 kcal) | (6,5 g/100 kcal) |3.1. Draudžiama naudoti šias medžiagas:- sezamo sėklų aliejų,- medvilnės sėklų aliejų,- riebalus, turinčius daugiau kaip 8 proc. riebalų rūgščių trans–izomerų.3.2. Lauro rūgštisMinimumas | Maksimumas |— | 15 % bendro riebalų kiekio |3.3. Miristo rūgštisMinimumas | Maksimumas |— | 15 % bendro riebalų kiekio |3.4. Linolo rūgštis (gliceridų = linolatų pavidalu)Minimumas | Maksimumas |70 mg/100 kJ | 285 mg/100 kJ |(300 mg/100 kcal) | (1200 mg/100 kcal) |4. AngliavandeniaiMinimumas | Maksimumas |1,7 g/100 kJ | 3,4 g/100 kJ |(7 g/100 kcal) | (14 g/100 kcal) |4.1. Leidžiama naudoti tik šiuos angliavandenius:—laktozę, |—maltozę, |—sacharozę, |—malto-dekstrinus, |—gliukozės sirupą ar sausą gliukozės sirupą, |—apvirtą krakmolą, | natūraliai neturintį glitimo, |—želatinizuotą krakmolą, |4.2. LaktozėMinimumas | Maksimumas |0,85 g/100 kJ | — |3,5 g/100 kcal) | — |Ši nuostata netaikoma mišiniams, kuriuose sojų baltymų yra daugiau kaip 50 % bendro baltymų kiekio.4.3. SacharozėMinimumas | Maksimumas |— | 20 % bendro angliavandenių kiekio |4.4. Apvirtas krakmolas ir (arba) želatinizuotas krakmolasMinimumas | Maksimumas |— | 2 g/100 ml, ir 30 % bendro angliavandenių kiekio |5. Mineralinės medžiagos5.1. Mišiniai, pagaminti iš karvės pieno baltymų| 100 kJ | 100 kcal || Minimumas | Maksimumas | Minimumas | Maksimumas |Natris (mg) | 5 | 14 | 20 | 60 |Kalis (mg) | 15 | 35 | 60 | 145 |Chloras (mg) | 12 | 29 | 50 | 125 |Kalcis (mg) | 12 | — | 50 | — |Fosforas (mg) | 6 | 22 | 25 | 90 |Magnis (mg) | 1,2 | 3,6 | 5 | 15 |Geležis (mg) | 0,12 | 0,36 | 0,5 | 1,5 |Cinkas (mg) | 0,12 | 0,36 | 0,5 | 1,5 |Varis (μg) | 4,8 | 19 | 20 | 80 |Jodas (μg) | 1,2 | — | 5 | — |Kalcio-fosforo santykis turi būti ne mažesnis kaip 1,2 ir ne didesnis kaip 2,0.5.2. Mišiniai, pagaminti vien iš sojų baltymų ar kartu su karvės pieno baltymaisTaikomi visi 5.1 skyriaus reikalavimai, išskyrus reikalavimus dėl geležies ir cinko, kurie turi būti tokie:| 100 kJ | 100 kcal || Minimumas | Maksimumas | Minimumas | Maksimumas |Geležis (mg) | 0,25 | 0,5 | 1 | 2 |Cinkas (mg) | 0,18 | 0,6 | 0,75 | 2,4 |6. Vitaminai| 100 kJ | 100 kcal || Minimumas | Maksimumas | Minimumas | Maksimumas |Vitaminas A (μg-RE) | 14 | 43 | 60 | 180 |Vitaminas D (μg) | 0,25 | 0,65 | 1 | 2,5 |Tiaminas (μg) | 10 | — | 40 | — |Riboflavinas (μg) | 14 | — | 60 | — |Nikotinamidas (μg-EN) | 60 | — | 250 | — |Pantoteno rūgštis (μg) | 70 | — | 300 | — |Vitaminas B6 (μg) | 9 | — | 35 | — |Biotinas (μg) | 0,4 | — | 1,5 | — |Folio rūgštis (μg) | 1 | — | 4 | — |Vitaminas B12 (μg) | 0,025 | — | 0,1 | — |Vitaminas C (μg) | 1,9 | — | 8 | — |Vitaminas K (μg) | 1 | — | 4 | — |Vitaminas E (mg α–TE) | 0,5/g polinesočios riebalų rūgšties, išreikštos linolo rūgštimi, bet jokiu būdu ne mažiau kaip 0,1 mg/100kJ | — | 0,5/g polinesočios riebalų rūgšties, išreikštos linolo rūgštimi, bet jokiu būdu ne mažiau kaip 0,5 mg/100kJ | — |--------------------------------------------------II PRIEDASBŪTINA, NEPAKEIČIAMA MIŠININIŲ KŪDIKIAMS, VYRESNIEMS KAIP 4 MĖN. AMŽIAUS, PARUOŠTŲ PAGAL GAMINTOJO NURODYMUS, SUDĖTISPASTABA:Vertės pateiktos paruoštam vartoti produktui1. EnergijaMinimumas | Maksimumas |250 kJ/100 ml | 335 kJ/100 ml |(60 kcal/100 ml) | (80 kcal/100 ml) |2. Baltymai(Baltymų kiekis = azoto kiekis x 6,38) – karvės pieno baltymams.(Baltymų kiekis = azoto kiekis x 6,25) – sojų baltymų izoliatams.Minimumas | Maksimumas |0,5 g/100 kJ | 1 g/100 kJ |(2,25 g/100 kcal) | (4,5 g/100 kcal) |Cheminis baltymų indeksas turi būti ne mažesnis kaip 80 % nurodyto baltymų (kazeino, kaip nurodyta VI priede) kiekio."Cheminis indeksas" reiškia mažiausią santykį tarp kiekvienos bandomojo baltymo amino rūgšties kiekio ir atitinkamai kiekvienos pamatinio baltymo amino rūgšties kiekio.Mišiniams, skirtiems kūdikiams, vyresniems kaip 4 mėn. amžiaus, pagamintiems vien iš sojų baltymų arba kartu su karvės pieno baltymais, gali būti naudojami tik sojų baltymų izoliatai.Amino rūgščių į mišinius kūdikiams, vyresniems kaip 4 mėn., galima pridėti tik siekiant pagerinti mitybinę baltymų vertę ir tik šiam tikslui pasiekti būtinu santykiu.3. RiebalaiMinimumas | Maksimumas |0,8 g/100 kJ | 1,5 g/100 kJ |(3,3 g/100 kcal) | (6,5 g/100 kcal) |3.1. Draudžiama naudoti šias medžiagas:- sezamo sėklų aliejų,- medvilnės sėklų aliejų,- riebalus, turinčius daugiau kaip 8 % riebiųjų rūgščių trans-izomerų.3.2. Lauro rūgštisMinimumas | Maksimumas |— | 15 % bendro riebalų kiekio |3.3. Miristo rūgštisMinimumas | Maksimumas |— | 15 % bendro riebalų kiekio |3.4. Linolo rūgštis (gliceridų = linolatų pavidalu)Minimumas | Maksimumas |70 mg/100 kJ | — |(300 mg/100 kcal): Ši riba taikoma tik turintiems augalinių aliejų mišiniams, skirtiems kūdikiams, vyresniems kaip 4 mėn. | |4. AngliavandeniaiMinimumas | Maksimumas |1,7 g/100 kJ | 3,4 g/100 kJ |(7 g/100 kcal) | (14 g/100 kcal) |4.1. Draudžiama naudoti gluteno turinčius ingredientus.4.2. LaktozėMinimumas | Maksimumas |0,45 g/100 kJ | — |(1,8 g/100 kcal) | |Ši nuostata netaikoma kūdikių, vyresnių kaip 4 mėn., mišiniams, kuriuose sojų baltymų yra daugiau kaip 50 % bendro baltymų kiekio.4.3. Sacharozė, fruktozė, medusMinimumas | Maksimumas |— | atskirai arba kartu: 20% bendro angliavandenių kiekio |5. Mineralinės medžiagos| 100 kJ | 100 kcal || Minimumas | Maksimumas | Minimumas | Maksimumas |Geležis (mg) | 0,25 | 0,5 | 1 | 2 |Jodas (μg) | 1,2 | — | 5 | — |5.1. 5.2. Cinkas5.2.1. Mišiniams kūdikiams, vyresniems kaip 4 mėn., pagamintiems vien tik iš karvės pienoMinimumas | Maksimumas |0,12 mg/100 kJ | — |(0,5 mg/100 kcal) | |5.2.2. Mišiniams kūdikiams, vyresniems kaip 4 mėn., turintiems sojų baltymų izoliatų ar sumaišytų su karvės pienuMinimumas | Maksimumas |0,18 mg/100 kJ | — |(0,75 mg/100 kcal) | |5.3. Kitos mineralinės medžiagos:Koncentracijos turi būti bent jau tokios, kokios paprastai yra karvės piene, arba sumažintos, kur reikia, tokiu pat santykiu kaip ir baltymų koncentracija mišiniuose kūdikiams nuo 4 mėn., palyginti su karvės pienu. Įprasta karvės pieno sudėtis pateikta VIII priede.5.4. Kalcio/fosforo santykis neturi viršyti 2,0.6. Vitaminai| 100 kJ | 100 kcal || Minimumas | Maksimumas | Minimumas | Maksimumas |Vitaminas A (μg-RE) | 14 | 43 | 60 | 180 |Vitaminas D (μg) | 0,25 | 0,75 | 1 | 3 |Vitaminas C (μg) | 1,9 | — | 8 | — |Vitaminas E (mg α-TE) | 0,5/g polinesočios riebalų rūgšties, išreikštos linolo rūgštimi, bet jokiu būdu ne mažiau kaip 0,1 mg/100kJ | — | 0,5/g polinesočios riebalų rūgšties, išreikštos linolo rūgštimi, bet jokiu būdu ne mažiau kaip 0,5 mg/100kJ | — |--------------------------------------------------III PRIEDASMAISTO MEDŽIAGOS1. VitaminaiVitaminas | Vitamino preparatas |Vitaminas A | Retinilacetatas Retinilpalmitatas Β-karotinas Retinolis |Vitaminas D | Vitaminas D2 (ergokalciferolis) Vitaminas D3 (cholekalciferolis) |Vitaminas B1 | Tiamino hidrochloridas Tiamino mononitratas |Vitaminas B2 | Riboflavinas Natrio riboflavin-5-fosfatas |Niacinas | Niktotinamidas Nikotino rūgštis |Vitaminas B6 | Piridoksino hidrochloridas Piridoksin-5-fosfatas |Folatas | Folio rūgštis |Pantoteno rūgštis | Kalcio D-pantotenatas Natrio D-pantotenatas Dekspantenolas |Vitaminas B12 | Cianokobalaminas Hidroksikobalaminas |Biotinas | D-biotinas |Vitaminas C | L-askorbo rūgštis Natrio L-askorbatas Kalcio L-askorbatas 6-palmitil-L-askorbo rūgštis (askorbilpalmitatas) Kalio askorbatas |Vitaminas E | D-α-tokoferolis DL-α-tokoferolis D-α-tokoferolacetatas DL-α-tokoferolacetatas |Vitaminas K | Filochinonas (Fitomenadionas) |2. Mineralinės medžiagosMineralinės medžiagos | Leidžiamos druskos |Kalcis (Ca) | Kalcio karbonatas Kalcio chloridas Kalcio citratai Kalcio gliukonatas Kalcio glicerofosfatas Kalcio laktatas Kalcio ortofosfatai Kalcio hidroksidas |Magnis (Mg) | Magnio karbonatas Magnio chloridas Magnio oksidas Magnio ortofosfatai Magnio sulfatas Magnio gliukonatas Magnio hidroksidas Magnio citratai |Geležis (Fe) | Geležies citratas Geležies gliukonatas Geležies laktatas Geležies sulfatas Geležies amonio citratas Geležies fumaratas Geležies difosfatas (Geležies pirofosfatas) |Varis (Cu) | Vario citratas Vario gliukonatas Vario sulfatas Vario-lizino kompleksas Vario karbonatas |Jodas (I) | Kalio jodidas Natrio jodidas Kalio jodatas |Cinkas (Zn) | Cinko acetatas Cinko chloridas Cinko laktatas Cinko sulfatas Cinko citratas Cinko gliukonatas Cinko oksidas |Manganas (Mn) | Mangano karbonatas Mangano chloridas Mangano citratas Mangano sulfatas Mangano gliukonatas |Natris (Na) | Natrio bikarbonatas Natrio chloridas Natrio citratas Natrio gliukonatas Natrio karbonatas Natrio laktatas Natrio ortofosfatai Natrio hidroksidas |Kalis (K) | Kalio bikarbonatas Kalio karbonatas Kalio chloridas Kalio citratai Kalio gliukonatas Kalio laktatas Kalio ortofosfatai Kalio hidroksidas |3. Amino rūgštys ir kiti azoto junginiaiL-argininas ir jo hidrochloridasL-cistinas ir jo hidrochloridasL-histidinas ir jo hidrochloridasL-izoleucinas ir jo hidrochloridasL-leucinas ir jo hidrochloridasL-cisteinas ir jo hidrochloridasL-cisteinas ir jo hidrochloridasL-metioninasL-fenilalaninasL-treoninasL-triptofanasL-tirozinasL-valinasL-karnitinas ir jo hidrochloridasTaurinas.4. KitosCholinasCholino chloridasCholino citratasCholino bitartratasInozitolas--------------------------------------------------IV PRIEDASMIŠINIŲ KŪDIKIAMS IKI 4–6 MĖN. SUDĖTIES REIKALAVIMAI, PAGRINDŽIANTYS ATITINKAMĄ UŽRAŠĄCharakteristikos | Būtinos sąlygos |1.Su pritaikytais baltymais | Baltymų mažiau kaip 0,6 g/100 kJ (2,5 g/100 kcal) ir kviečių baltymų/kazeino santykis ne mažesnis kaip 1,0. |2.Turintys mažai natrio | Natrio mažiau kaip 9 mg/100 kJ (39 mg/100 kcal). |3.Be cukraus | Sacharozės nėra. |4.Tik su laktoze | Yra tik vienas angliavandenis – laktozė. |5.Be laktozės | Laktozės nėra |6.Praturtintas geležimi | Pridėta geležies. |--------------------------------------------------V PRIEDASMOTINOS PIENO BŪTINOS NEPAKEIČIAMOS IR PUSIAU PAKEIČIAMOS AMINO RŪGŠTYSŠioje direktyvoje nepakeičiamos ir pusiau pakeičiamos motinų pieno amino rūgštys, išreikštos mg 100 kJ ir 100 kcal, yra šios:| 100 kJ | 100 kcal |Argininas | 16 | 69 |Cistinas | 6 | 24 |Histidinas | 11 | 45 |Izoleucinas | 17 | 72 |Leucinas | 37 | 156 |Lizinas | 29 | 122 |Metioninas | 7 | 29 |Fenilalaninas | 15 | 62 |Treoninas | 19 | 80 |Triptofanas | 7 | 30 |Tirozinas | 14 | 59 |Valinas | 19 | 80 |--------------------------------------------------VI PRIEDASKAZEINO IR MOTINOS PIENO BALTYMUOSE ESANČIŲ AMINO RŪGŠČIŲ SUDĖTISKazeino ir motinos pieno baltymuose esančių amino rūgščių sudėtis:(g/100 g baltymų) || Kazeinas | Motinos pienas |Argininas | 3,7 | 3,8 |Cistinas | 0,3 | 1,3 |Histidinas | 2,9 | 2,5 |Izoleucinas | 5,4 | 4,0 |Leucinas | 9,5 | 8,5 |Lizinas | 8,1 | 6,7 |Metioninas | 2,8 | 1,6 |Fenilalaninas | 5,2 | 3,4 |Treoninas | 4,7 | 4,4 |Triptofanas | 1,6 | 1,7 |Tirozinas | 5,8 | 3,2 |Valinas | 6,7 | 4,5 |--------------------------------------------------VII PRIEDASKARVĖS PIENO MINERALINĖS MEDŽIAGOSKarvės pieno mineralinės medžiagos, išreikštos 100 g sausųjų medžiagų, iš kurių pašalinti riebalai, bei 1 g baltymų, yra šios:| 100 g NSM | 1 g baltymų |Natris (mg) | 550 | 15 |Kalis (mg) | 1680 | 43 |Chloras (mg) | 1050 | 28 |Kalcis (mg) | 1350 | 35 |Fosforas (mg) | 1070 | 28 |Magnis (mg) | 135 | 3,5 |Varis (μg) | 225 | 6 |Jodas | NS | NS |--------------------------------------------------