title: 2017 m. rugsėjo 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva (ES) 2017/1564 dėl aklų, regos sutrikimų ar kitą spausdinto teksto skaitymo negalią turinčių asmenų labui leidžiamų tam tikrų būdų naudoti tam tikrus autorių teisių ir gretutinių teisių saugomus kūrinius ir kitus objektus, kuria iš dalies keičiama Direktyva 2001/29/EB dėl autorių teisių ir gretutinių teisių informacinėje visuomenėje tam tikrų aspektų suderinimo

text:
20.9.2017

                  LT

                  Europos Sąjungos oficialusis leidinys

                  L 242/6

            EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS DIREKTYVA (ES) 2017/1564
      2017 m. rugsėjo 13 d.
      dėl aklų, regos sutrikimų ar kitą spausdinto teksto skaitymo negalią turinčių asmenų labui leidžiamų tam tikrų būdų naudoti tam tikrus autorių teisių ir gretutinių teisių saugomus kūrinius ir kitus objektus, kuria iš dalies keičiama Direktyva 2001/29/EB dėl autorių teisių ir gretutinių teisių informacinėje visuomenėje tam tikrų aspektų suderinimo
      EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
      atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 114 straipsnį,
      atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą,
      teisėkūros procedūra priimamo akto projektą perdavus nacionaliniams parlamentams,
      atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę (1),
      laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros (2),
      kadangi:

                  (1)

                  autorių teisių ir gretutinių teisių srities Sąjungos teisės aktais teisių turėtojams suteikiamas teisinis tikrumas ir aukšto lygio apsauga ir sukuriama suderinta teisinė sistema. Ta sistema padeda tinkamai veikti vidaus rinkai ir skatina inovacijas, kūrybą, investicijas ir naujo turinio gamybą, be kita ko, skaitmeninėje aplinkoje. Ja taip pat siekiama skatinti, kad žinios ir kultūra būtų prieinamesnės, užtikrinant kūrinių ir kitų objektų apsaugą ir leidžiant nustatyti visuomenės interesą atitinkančias išimtis ar apribojimus. Turėtų būti išsaugota teisinga teisių turėtojų ir naudotojų teisių bei interesų pusiausvyra;

                  (2)

                  teisių turėtojų teisės autorių teisių ir gretutinių teisių srityje yra suderintos Europos Parlamento ir Tarybos direktyvomis 96/9/EB (3), 2001/29/EB (4), 2006/115/EB (5) ir 2009/24/EB (6). Tose direktyvose ir Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2012/28/ES (7) pateiktas išsamus tų teisių išimčių ir apribojimų, kurie leidžia siekiant tam tikrų politikos tikslų tam tikromis sąlygomis naudotis turiniu be teisių turėtojų leidimo, sąrašas;

                  (3)

                  akliems, regos sutrikimų ar kitą spausdinto teksto skaitymo negalią turintiems asmenims tebekyla daug kliūčių susipažinti su autorių teisių ir gretutinių teisių saugomomis knygomis ir kitais spaudiniais. Atsižvelgiant į aklų, regos sutrikimų ar kitą spausdinto teksto skaitymo negalią turinčių asmenų teises, įtvirtintas Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijoje (toliau – Chartija) ir Jungtinių Tautų neįgaliųjų teisių konvencijoje (toliau – Neįgaliųjų teisių konvencija), reikėtų imtis priemonių, kad tokie prieinamų formų knygos ir kiti spaudiniai taptų labiau pasiekiami ir pagerėtų jų apyvarta vidaus rinkoje;

                  (4)

                  2014 m. balandžio 30 d. Sąjungos vardu pasirašyta Marakešo sutartis dėl geresnių sąlygų susipažinti su paskelbtais kūriniais sudarymo akliems, regos sutrikimų ar kitą spausdinto teksto skaitymo negalią turintiems asmenims (toliau – Marakešo sutartis) (8). Jos tikslas – akliems, regos sutrikimų ar kitą spausdinto teksto skaitymo negalią turintiems asmenims pagerinti kai kurių prieinamų formų kūrinių ir kitų saugomų objektų pasiekiamumą ir tarpvalstybinį keitimąsi jais. Marakešo sutartyje reikalaujama, kad susitariančiosios šalys nustatytų autorių teisių ir gretutinių teisių išimtis ar apribojimus tam tikrų kūrinių ir kitų objektų prieinamų formų kopijų gamybai, sklaidai ir tarpvalstybiniam keitimuisi tomis kopijomis. Sąjungai sudarius Marakešo sutartį, reikia pritaikyti Sąjungos teisę – nustatyti privalomą ir suderintą išimtį, galiojančią naudojimo būdams, kūriniams ir naudos gavėjams, kuriems taikoma ta sutartis;

                  (5)

                  pagal Europos Sąjungos Teisingumo Teismo nuomonę 3/15 (9), Marakešo sutartyje nustatytos autorių teisių ir gretutinių teisių išimtys ar apribojimai tam tikrų kūrinių ir kitų objektų prieinamų formų kopijų gamybai ir sklaidai turi būti taikomi Direktyvos 2001/29/EB suderintoje srityje;

                  (6)

                  šia direktyva darniai įgyvendinami įsipareigojimai, kurių Sąjunga turi laikytis pagal Marakešo sutartį, siekiant užtikrinti, kad atitinkamos priemonės vidaus rinkoje būtų taikomos suderintai. Todėl šioje direktyvoje turėtų būti numatytos privalomos Sąjungos teisės aktais suderintų teisių išimtys, kurios sietųsi su Marakešo sutartyje aptartais naudojimo būdais ir kūriniais. Tokios teisės visų pirma apima atgaminimo, viešo paskelbimo, padarymo viešai prieinamu, platinimo ir teikimo panaudai teises, kaip numatyta direktyvose 2001/29/EB, 2006/115/EB ir 2009/24/EB, ir atitinkamas Direktyvoje 96/9/EB numatytas teises. Kadangi išimčių ar apribojimų, kuriuos reikalaujama taikyti pagal Marakešo sutartį, taikymo sričiai priklauso ir garsiniai kūriniai, tokie kaip garso knygos, šioje direktyvoje numatyta privaloma išimtis taip pat turėtų būti taikoma gretutinėms teisėms;

                  (7)

                  ši direktyva skirta asmenims, kurie yra akli, asmenims, kurie turi regos sutrikimą, kurio neįmanoma sumažinti taip, kad tų asmenų rega iš esmės nesiskirtų nuo regos asmens, neturinčio tokio sutrikimo, asmenims, kurie turi suvokimo ar skaitymo negalią, įskaitant disleksiją ar bet kokį kitą mokymosi sutrikimą, ir todėl negali skaityti spausdintų kūrinių taip pat, kaip tokios negalios neturintys asmenys, ir asmenims, kurie dėl fizinės negalios nepajėgia laikyti ar vartyti knygos arba sutelkti žvilgsnio ar judinti akių taip, kaip to paprastai reikėtų norint skaityti, jei dėl tokių sutrikimų ar negalios tie asmenys nepajėgia skaityti spausdintų kūrinių iš esmės taip, kaip tokio sutrikimo ar negalios neturintys asmenys. Todėl šia direktyva siekiama padidinti knygų, įskaitant e. knygas, žurnalų, laikraščių, periodinių leidinių ir kitų tekstų, ženklų forma pateiktų kūrinių, įskaitant natas, ir kitų spaudinių kopijas, įskaitant garso formatą (skaitmeninį ir analoginį), internete ir ne internete pasiekiamumą formomis, kuriomis tie kūriniai ir kiti objektai tampa tiems asmenims prieinami iš esmės taip pat, kaip tokio sutrikimo ar negalios neturintiems asmenims. Prieinamos formos yra, pavyzdžiui, Brailio raštas, stambus šriftas, pritaikytos e. knygos, garso knygos ir radijo transliacijos;

                  (8)

                  šioje direktyvoje numatyta privaloma išimtis turėtų apriboti atgaminimo teisę, kad būtų galima atlikti bet kokį veiksmą, kurio reikia norint kūrinį ar kitą objektą pakeisti, konvertuoti ar pritaikyti taip, kad būtų pagaminta prieinamos formos kopija, kuri leistų naudos gavėjams susipažinti su tuo kūriniu ar kitu objektu. Tai, be kita ko, reikštų suteikti reikiamas priemones, kuriomis galima susirasti informaciją prieinamos formos kopijoje. Tai taip pat reikštų, kad gali prireikti padaryti pakeitimus tais atvejais, kai kūrinio ar kito objekto formatas jau yra prieinamas tam tikriems naudos gavėjams, tačiau neprieinamas kitiems naudos gavėjams dėl skirtingų sutrikimų ar skirtingos negalios, arba skirtingo tokių sutrikimų ar negalios laipsnio;

                  (9)

                  šioje direktyvoje nurodytiems leistiniems naudojimo būdams priskiriama ir prieinamos formos kopijų gamyba, kurią vykdo naudos gavėjai arba jų poreikius tenkinantys įgaliotieji subjektai, ar tie įgaliotieji subjektai būtų viešosios ar privačiosios organizacijos, ypač bibliotekos, švietimo įstaigos ir kitos ne pelno organizacijos, kurių viena iš pagrindinių veiklų, institucinių įsipareigojimų arba vienas iš su viešuoju interesu susijusių uždavinių yra teikti paslaugas spausdinto teksto skaitymo negalią turintiems asmenims. Šioje direktyvoje nurodytiems naudojimo būdams reikėtų priskirti ir vien naudos gavėjų naudotinų prieinamos formos kopijų gamybą, kurią fiziniai asmenys vykdo naudos gavėjų vardu arba padeda vykdyti naudos gavėjams. Turėtų būti daromos tik tų kūrinių ar kitų objektų, su kuriais naudos gavėjai ar įgaliotieji subjektai gali teisėtai susipažinti, prieinamos formos kopijos. Valstybės narės turėtų užtikrinti, kad bet kokios sutartinės nuostatos, kuriomis siekiama neleisti taikyti išimtį ar apriboti jos taikymą, neturėtų teisinės galios;

                  (10)

                  remiantis šioje direktyvoje nustatyta išimtimi reikėtų leisti įgaliotiesiems subjektams gaminti ir internetu bei fizinėmis priemonėmis platinti Sąjungoje kūrinių ar kitų objektų, kuriems taikoma ši direktyva, prieinamos formos kopijas. Šia direktyva įgaliotieji subjektai neturėtų būti įpareigojami gaminti ir platinti tokių kopijų;

                  (11)

                  siekiant užtikrinti didesnį prieinamos formos kopijų pasiekiamumą vidaus rinkoje, vienoje valstybėje narėje pagamintos prieinamos formos kopijos turėtų būti pasiekiamos visose valstybėse narėse. Tai sumažintų poreikį dubliuoti to paties kūrinio ar kito objekto kopijų gamybą visoje Sąjungoje ir taip leistų sutaupyti ir padidinti efektyvumą. Todėl šia direktyva reikėtų užtikrinti, kad bet kurioje valstybėje narėje įgaliotųjų subjektų padarytos prieinamos formos kopijos galėtų patekti į apyvartą ir kad jas galėtų pasiekti naudos gavėjai ir įgaliotieji subjektai visoje Sąjungoje. Siekiant skatinti tokius tarpvalstybinius mainus ir sudaryti palankesnes sąlygas įgaliotųjų subjektų tarpusavio nustatymui ir bendradarbiavimui, turėtų būti skatinama savanoriškai dalytis informacija apie Sąjungoje įsisteigusių įgaliotųjų subjektų pavadinimus ir kontaktinius duomenis, įskaitant interneto svetaines, jei jų esama. Todėl valstybės narės turėtų Komisijai teikti iš įgaliotųjų subjektų gautą informaciją. Tai neturėtų reikšti, kad valstybėms narėms nustatomas įpareigojimas tikrinti tokios informacijos išsamumą ir tikslumą ar jos atitiktį nacionalinės teisės aktams, kuriais perkeliama ši direktyva. Tokią informaciją turėtų viešai Sąjungos lygiu skelbti Komisija centriniame informacijos punkte internete. Tai taip pat padėtų įgaliotiesiems subjektams, naudos gavėjams ir teisių turėtojams susisiekti su įgaliotaisiais subjektais norint gauti daugiau informacijos pagal šios direktyvos ir Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1563 (10) nuostatas. Pirmiau nurodytas centrinis informacijos punktas turėtų papildyti informacinį punktą, kurį turi įsteigti Pasaulinės intelektinės nuosavybės organizacijos (PINO) tarptautinis biuras, kaip nustatyta Marakešo sutartyje, ir kuriuo siekiama sudaryti palankesnes sąlygas įgaliotųjų subjektų nustatymui ir jų tarpusavio bendradarbiavimui tarptautiniu lygmeniu;

                  (12)

                  siekiant pagerinti prieinamos formos kopijų pasiekiamumą ir užkirsti kelią kūrinių ar kitų objektų sklaidai neturint leidimo, įgaliotieji subjektai, kurie vykdo prieinamos formos kopijų platinimą, viešą paskelbimą ar daro jas viešai prieinamas, turėtų laikytis tam tikrų įsipareigojimų;

                  (13)

                  įgaliojimo ar pripažinimo reikalavimais, kuriuos valstybės narės gali taikyti įgaliotiesiems subjektams, pvz., susijusiais su bendro pobūdžio paslaugų teikimu naudos gavėjams, neturėtų būti neleidžiama įgaliotojo subjekto apibrėžtį pagal šią direktyvą atitinkantiems įgaliotiesiems subjektams taikyti naudojimo būdus, leidžiamus pagal šią direktyvą;

                  (14)

                  šioje direktyvoje numatyta išimtis yra ypatingo pobūdžio, jos specifinė taikymo sritis ribota, o jos naudos gavėjams reikia teisinio tikrumo, todėl valstybėms narėms neturėtų būti leista kelti papildomų, kitų nei šioje direktyvoje nustatytų išimties taikymo reikalavimų, tokių kaip išankstinė patikra, ar prieinamų formų kūrinių galima gauti rinkoje. Valstybėms narėms turėtų būti leidžiama tik nustatyti kompensavimo sistemas, susijusias su leidžiamais būdais įgaliotiesiems subjektams naudoti saugomus kūrinius ar kitus objektus. Siekiant išvengti naštos naudos gavėjams ir neleisti atsirasti tarpvalstybinio prieinamos formos kopijų platinimo kliūtims bei siekiant išvengti perteklinių reikalavimų įgaliotiesiems subjektams, svarbu, kad galimybė valstybėms narėms nustatyti tokias kompensavimo sistemas būtų ribota. Todėl pagal kompensavimo sistemas neturėtų būti reikalaujama, kad naudos gavėjai atliktų mokėjimus. Šios sistemos turėtų būti taikomos tik tokią sistemą nustačiusios valstybės narės teritorijoje įsisteigusiems saugomus kūrinius ir kitus objektus naudojantiems įgaliotiesiems subjektams ir pagal jas neturėtų būti reikalaujama mokėjimų iš įgaliotųjų subjektų, įsisteigusių kitose valstybėse narėse ar trečiosiose šalyse, kurios yra Marakešo sutarties šalys. Valstybės narės turėtų užtikrinti, kad tokiomis kompensavimo sistemomis nenustatoma daugiau apsunkinančių reikalavimų tarpvalstybiniam keitimuisi prieinamos formos kopijomis nei netarpvalstybinio keitimosi atvejais, įskaitant formos ir galimo kompensacijos dydžio sritis. Nustatant kompensacijos dydį reikėtų tinkamai atsižvelgti į įgaliotųjų subjektų pelno nesiekiantį veiklos pobūdį, viešojo intereso tikslus, kurių siekiama šia direktyva, išimtimi besinaudojančių naudos gavėjų interesus, galimą žalą teisių turėtojams ir poreikį užtikrinti tarpvalstybinį prieinamos formos kopijų platinimą. Taip pat reikėtų atsižvelgti į ypatingas aplinkybes kiekvienu atveju, susidarančias pagaminus konkrečios prieinamos formos kopiją. Kai žala teisių turėtojui yra minimali, neturėtų atsirasti jokių kompensacijos mokėjimo pareigų;

                  (15)

                  svarbu, kad atliekant bet kokį asmens duomenų tvarkymą pagal šią direktyvą būtų laikomasi pagrindinių teisių, įskaitant teisę į privatų ir šeimos gyvenimą ir teisę į asmens duomenų apsaugą pagal Chartijos 7 ir 8 straipsnius; ir taip pat svarbu, kad bet koks toks tvarkymas atitiktų Europos Parlamento ir Tarybos direktyvas 95/46/EB (11) ir 2002/58/EB (12), kurios reglamentuoja asmens duomenų tvarkymą, kurį pagal šią direktyvą gali atlikti įgaliotieji subjektai, prižiūrint valstybių narių kompetentingoms institucijoms, visų pirma valstybių narių paskirtoms viešosioms nepriklausomoms institucijoms;

                  (16)

                  Neįgaliųjų teisių konvencija, prie kurios yra prisijungusi Sąjunga, neįgaliesiems užtikrinama teisė į informaciją ir mokslą ir teisė dalyvauti kultūriniame, ekonominiame ir socialiniame gyvenime taip pat, kaip kitiems asmenims. Neįgaliųjų teisių konvencijoje reikalaujama, kad prie konvencijos prisijungusios šalys, vadovaudamosi tarptautine teise, imtųsi reikiamų veiksmų, kad užtikrintų, kad intelektinės nuosavybės apsaugos įstatymuose nebūtų nepagrįstų ar diskriminacinių kliūčių neįgaliesiems susipažinti su kultūrine medžiaga;

                  (17)

                  pagal Chartiją, Sąjungoje draudžiama visų formų diskriminacija, įskaitant diskriminaciją dėl negalios, ir pripažįstama bei gerbiama neįgalių asmenų teisė naudotis priemonėmis, užtikrinančiomis jų nepriklausomumą, socialinį bei profesinį integravimą ir dalyvavimą bendruomenės gyvenime;

                  (18)

                  priimdama šią direktyvą Sąjunga siekia užtikrinti, kad naudos gavėjai galėtų susipažinti su prieinamų formų knygomis ir kitais spaudiniais visoje vidaus rinkoje. Todėl ši direktyva yra pirmas svarbus žingsnis gerinant neįgalių asmenų priėjimą prie kūrinių;

                  (19)

                  Komisija turėtų įvertinti prieinamų formų kūrinių ir kitų objektų, kuriems ši direktyva nėra taikoma, pasiekiamumo ir prieinamų formų kūrinių ir kitų objektų pasiekiamumo kitokią negalią turintiems asmenims padėtį. Svarbu, kad Komisija atidžiai peržiūrėtų padėtį toje srityje. Prireikus, remiantis Komisijos pateikta ataskaita, gali būti svarstomas direktyvos taikymo srities keitimas;

                  (20)

                  Valstybėms narėms turėtų būti leidžiama ir toliau pagal Direktyvos 2001/29/EB 5 straipsnio 3 dalies b punktą nustatyti neįgaliesiems naudingą išimtį arba apribojimą tais atvejais, kuriais netaikoma ši direktyva, visų pirma dėl kūrinių ir kitų objektų bei negalių, kurie nenumatyti šioje direktyvoje. Šia direktyva valstybėms narėms neužkertamas kelias nustatyti teisių, kurios nėra suderintos pagal Sąjungos autorių teisių sistemą, išimtis arba apribojimus;

                  (21)

                  taigi šioje direktyvoje užtikrinamos pagrindinės teisės ir laikomasi principų, visų pirma Chartijoje ir Neįgaliųjų teisių konvencijoje pripažintų principų. Ši direktyva turėtų būti aiškinama ir taikoma atsižvelgiant į tas teises ir principus;

                  (22)

                  Marakešo sutartimi nustatomi tam tikri įsipareigojimai dėl Sąjungos ir prie sutarties prisijungusių trečiųjų šalių keitimosi prieinamos formos kopijomis. Priemonės, kurių ėmėsi Sąjunga vykdydama tuos įsipareigojimus, yra pateiktos Reglamente (ES) 2017/1563, kurio aiškinimas turėtų sietis su šia direktyva;

                  (23)

                  kadangi šios direktyvos tikslo, t. y. pagerinti regos sutrikimų ar kitą spausdinto teksto skaitymo negalią turinčių asmenų Sąjungoje galimybes susipažinti su kūriniais ir kitais autorių teisių ir gretutinių teisių saugomais objektais, valstybės narės negali deramai pasiekti, o dėl šio tikslo masto ir poveikio jį galima geriau pasiekti Sąjungos lygmeniu, laikydamasi Europos Sąjungos sutarties 5 straipsnyje nustatyto subsidiarumo principo Sąjunga gali patvirtinti priemones. Pagal tame straipsnyje nustatytą proporcingumo principą šia direktyva neviršijama to, kas būtina nurodytam tikslui pasiekti;

                  (24)

                  pagal 2011 m. rugsėjo 28 d. bendrą valstybių narių ir Komisijos politinį pareiškimą dėl aiškinamųjų dokumentų (13) valstybės narės įsipareigojo pagrįstais atvejais prie pranešimų apie perkėlimo priemones pridėti vieną ar daugiau dokumentų, kuriuose paaiškinamos direktyvos sudėtinių dalių ir nacionalinių perkėlimo priemonių atitinkamų dalių sąsajos. Šios direktyvos atveju teisės aktų leidėjas laikosi nuomonės, kad tokių dokumentų perdavimas yra pagrįstas,

            PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:
      1 straipsnis
      Dalykas ir taikymo sritis
      Šia direktyva siekiama labiau suderinti autorių ir gretutinėms teisėms vidaus rinkoje taikomą Sąjungos teisę, nustatant taisykles, kaip aklų, regos sutrikimų ar kitą spausdinto teksto skaitymo negalią turinčių asmenų labui naudoti tam tikrus kūrinius ir kitus objektus be teisių turėtojo leidimo.
      2 straipsnis
      Terminų apibrėžtys
      Šioje direktyvoje vartojamų terminų apibrėžtys:
      1)   kūrinys ar kitas objektas– paskelbtas ar kitu būdu teisėtai padarytas viešai prieinamas autorių ir gretutinių teisių saugomas knygos, žurnalo, laikraščio, periodinio leidinio ar kito pobūdžio rašto, ženklų, įskaitant natas, formos kūrinys ir susijusios iliustracijos, bet kokioje laikmenoje, įskaitant garso formą, kaip antai garso knygos, ir skaitmeninę formą;
      2)   naudos gavėjas, nepaisant visų kitų negalių,– asmuo, kuris:

                  a)

                  yra aklas;

                  b)

                  turi regos sutrikimą, kurio neįmanoma sumažinti taip, kad to asmens rega iš esmės nesiskirtų nuo regos asmens, neturinčio tokio sutrikimo, ir kuris dėl to nepajėgia skaityti spausdintų kūrinių iš esmės taip, kaip tokio sutrikimo neturintis asmuo;

                  c)

                  turi suvokimo ar skaitymo negalią ir dėl to nepajėgia skaityti spausdintų kūrinių iš esmės taip, kaip tokios negalios neturintis asmuo; arba

                  d)

                  dėl fizinės negalios nepajėgia laikyti ar vartyti knygos arba sutelkti žvilgsnio ar judinti akių taip, kaip to paprastai reikėtų norint skaityti;

            3)   prieinamos formos kopija– alternatyviu būdu ar forma pateikta kūrinio ar kito objekto kopija, naudos gavėjui suteikianti galimybę susipažinti su kūriniu ar kitu objektu, įskaitant galimybę tokiam asmeniui susipažinti su kūriniu taip pat paprastai ir patogiai, kaip su juo susipažintų 2 punkte nurodytų sutrikimų ar negalių neturintis asmuo;
      4)   įgaliotasis subjektas– subjektas, kuriam valstybė narė suteikė įgaliojimą arba pripažinimą, kad jis gali nesiekdamas pelno teikti naudos gavėjams švietimo, mokymo, adaptuoto skaitymo ar susipažinimo su informacija paslaugas. Šis subjektas taip pat gali būti viešoji įstaiga arba ne pelno organizacija, kurios vykdomas minėtų paslaugų teikimas naudos gavėjams yra viena iš pagrindinių jos veiklos sričių, institucinių įsipareigojimų ar dalis jos viešojo intereso uždavinių.
      3 straipsnis
      Leidžiami naudojimo būdai
      1.   Valstybės narės numato išimtį, pagal kurią nebūtų reikalaujama kūrinio ar kito objekto autorių ar gretutinių teisių turėtojų leidimo pagal Direktyvos 96/9/EB 5 ir 7 straipsnius, Direktyvos 2001/29/EB 2, 3 ir 4 straipsnius, Direktyvos 2006/115/EB 1 straipsnio 1 dalį, 8 straipsnio 2 ir 3 dalis ir 9 straipsnį bei Direktyvos 2009/24/EB 4 straipsnį bet kuriam veiksmui, kurio reikia, kad:

                  a)

                  naudos gavėjas ar jo vardu veikiantis asmuo pagamintų kūrinio ar kito objekto prieinamos formos kopiją, su kuria naudos gavėjas gali teisėtai susipažinti ir kuria gali naudotis vien naudos gavėjas; ir

                  b)

                  įgaliotasis subjektas pagamintų, perduotų, padarytų viešai pasiekiamą, išplatintų arba paskolintų kūrinio ar kito objekto, su kuriuo jis gali teisėtai susipažinti, prieinamos formos kopiją naudos gavėjui ar kitam įgaliotajam subjektui tam, kad ja nesiekdamas pelno naudotųsi vien naudos gavėjas.

            2.   Tinkamai atsižvelgdamos į pakeitimus, kurių reikia norint kūrinį ar kitą objektą padaryti prieinamą alternatyvia forma, valstybės narės užtikrina, kad kiekvienoje prieinamos formos kopijoje nebūtų pažeistas kūrinio ar kito objekto vientisumas.
      3.   Šio straipsnio 1 dalyje numatyta išimtis taikoma tik tam tikrais specialiais atvejais, kurie neprieštarauja įprastiniam kūrinio ar kito objekto naudojimui ir nepagrįstai nepažeidžia teisėtų teisių turėtojų interesų.
      4.   Šio straipsnio 1 dalimi nustatytai išimčiai taikoma Direktyvos 2001/29/EB 6 straipsnio 4 dalies pirma, trečia ir penkta pastraipos.
      5.   Valstybės narės užtikrina, kad 1 dalyje numatytos išimties nebūtų galima panaikinti sutartimi.
      6.   Valstybės narės gali numatyti, kad pagal šią direktyvą leidžiamiems kūrinio ar kito objekto naudojimo būdams, kurių imasi jų teritorijoje įsisteigę įgaliotieji subjektai, būtų taikomos kompensavimo sistemos, kiek leidžiama pagal šią direktyvą.
      4 straipsnis
      Prieinamos formos kopijos vidaus rinkoje
      Valstybės narės užtikrina, kad jų teritorijoje įsisteigęs įgaliotasis subjektas naudos gavėjo ar kito bet kurioje valstybėje narėje įsisteigusio įgaliotojo subjekto labui galėtų atlikti 3 straipsnio 1 dalies b punkte nurodytus veiksmus. Valstybės narės taip pat užtikrina, kad naudos gavėjas ar jų teritorijoje įsisteigęs įgaliotasis subjektas galėtų iš bet kurioje valstybėje narėje įsisteigusio įgaliotojo subjekto gauti prieinamos formos kopiją arba su ja susipažinti.
      5 straipsnis
      Įgaliotųjų subjektų įsipareigojimai
      1.   Valstybės narės numato, kad jų teritorijoje įsisteigęs įgaliotasis subjektas, kuris atlieka 4 straipsnyje nurodytus veiksmus, nustato savo praktiką ir ja vadovaujasi siekdamas užtikrinti, kad jis:

                  a)

                  platintų, perduotų ir padarytų prieinamas prieinamo formato kopijas tik naudos gavėjams ar kitiems įgaliotiesiems subjektams;

                  b)

                  imtųsi tinkamų priemonių atgrasyti nuo prieinamos formos kopijų atgaminimo, platinimo, viešo paskelbimo ar padarymo viešai prieinamų neturint leidimo;

                  c)

                  rūpestingai tvarkytų kūrinius ar kitus objektus, ir jų prieinamos formos kopijas ir tvarkomąjį darbą fiksuotų; ir

                  d)

                  skelbtų ir atnaujintų, kai tinka, savo interneto svetainėje arba kitais internetiniais ar neinternetiniais kanalais, informaciją, kaip jis vykdo a–c punktuose išdėstytus įsipareigojimus.

            Valstybės narės užtikrina, kad pirmoje pastraipoje nurodyta praktika būtų nustatyta ir ja būtų vadovaujamasi visapusiškai laikantis naudos gavėjų asmens duomenų tvarkymo taisyklių, nurodytų 7 straipsnyje.
      2.   Valstybės narės užtikrina, kad jų teritorijoje įsisteigęs įgaliotasis subjektas, kuris atlieka 4 straipsnyje nurodytus veiksmus, paprašytas prieinamu būdu pateikia naudos gavėjams, kitiems įgaliotiesiems subjektams ar teisių turėtojams šią informaciją:

                  a)

                  sąrašą kūrinių ar kitų objektų, kurių prieinamos formos kopijas jis turi, ir turimas formas; ir

                  b)

                  įgaliotųjų subjektų, su kuriais jis keitėsi prieinamos formos kopijomis pagal 4 straipsnį, pavadinimus ir kontaktinius duomenis.

            6 straipsnis
      Skaidrumas ir keitimasis informacija
      1.   Valstybės narės ragina jų teritorijoje įsisteigusius įgaliotuosius subjektus, kurie atlieka šios direktyvos 4 straipsnyje ir Reglamento (ES) 2017/1563 3 ir 4 straipsniuose nurodytus veiksmus, savanoriškai joms pranešti savo pavadinimus ir kontaktinius duomenis.
      2.   Valstybės narės informaciją, gautą pagal 1 dalį, pateikia Komisijai. Komisija tokią informaciją paskelbia viešai centriniame informacijos punkte internete ir ją nuolat atnaujina.
      7 straipsnis
      Asmens duomenų apsauga
      Įgyvendinant šią direktyvą asmens duomenys tvarkomi pagal Direktyvas 95/46/EB ir 2002/58/EB.
      8 straipsnis
      Direktyvos 2001/29/EB dalinis pakeitimas
      Direktyvos 2001/29/EB 5 straipsnio 3 dalies b punktas pakeičiamas taip:

                     „b)

                     naudojama žmonių su negalia naudai ir šis naudojimas yra tiesiogiai susijęs su šia negalia, yra nekomercinio pobūdžio ir tokio masto, kurį pateisina atitinkama negalia, nedarant poveikio valstybių narių įsipareigojimams pagal Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą (ES) 2017/1564 (*1);

      9 straipsnis
      Ataskaita
      Ne vėliau kaip 2020 m. spalio 11 d. Komisija Europos Parlamentui, Tarybai ir Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetui pateikia ataskaitą, kiek naudos gavėjams pasiekiami kiti, nei 2 straipsnio 1 punkte apibrėžti, prieinamų formų kūriniai ir kiti objektai ir kiek prieinamų formų kūriniai ir kiti objektai pasiekiami asmenims, turintiems kitokių negalių, negu nurodytosios 2 straipsnio 2 punkte. Ataskaitoje atsižvelgiama į atitinkamų technologijų plėtrą ir joje įvertinamas šios direktyvos taikymo srities išplėtimo tikslingumas siekiant pagerinti galimybes susipažinti su kitų rūšių kūriniais ir kitais objektais bei pagerinti prieigą asmenims, kurie turi kitas šioje direktyvoje nenumatytas negalias.
      10 straipsnis
      Peržiūra
      1.   Ne vėliau kaip 2023 m. spalio 11 d. Komisija atlieka direktyvos vertinimą ir pateikia pagrindines išvadas Europos Parlamentui, Tarybai ir Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetui, jei reikia, kartu su pasiūlymais iš dalies pakeisti šią direktyvą. Tokiame vertinime turi būti įvertintas pagal 3 straipsnio 6 dalį valstybių narių nustatytų kompensavimo sistemų poveikis naudos gavėjų galimybėms susipažinti su prieinamos formos kopijomis ir tarpvalstybiniam keitimuisi jomis. Komisijos ataskaitoje atsižvelgiama į atitinkamų pilietinės visuomenės veikėjų, nevyriausybinių organizacijų, įskaitant neįgaliesiems ir vyresnio amžiaus asmenims atstovaujančias organizacijas, nuomonę.
      2.   Valstybės narės teikia Komisijai informaciją, kurios reikia rengiant šio straipsnio 1 dalyje nurodytą ataskaitą ir 9 straipsnyje nurodytą ataskaitą.
      3.   Valstybė narė, turinti pagrįstų priežasčių manyti, kad šios direktyvos įgyvendinimas padarė didelį neigiamą poveikį komerciniam kūrinių ar kitų objektų prieinamumui prieinama forma naudos gavėjams, gali atkreipti Komisijos dėmesį į šį klausimą kartu pateikdama visus reikiamus įrodymus. Komisija atsižvelgia į tuos įrodymus, rengdama 1 dalyje nurodytą ataskaitą.
      11 straipsnis
      Perkėlimas į nacionalinę teisę
      1.   Valstybės narės užtikrina, kad įsigaliotų įstatymai ir kiti teisės aktai, būtini, kad šios direktyvos būtų laikomasi, ne vėliau kaip 2018 m. spalio 11 d. Jos nedelsdamos pateikia Komisijai tų teisės aktų nuostatų tekstą.
      Valstybės narės, priimdamos tas nuostatas, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.
      2.   Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų nacionalinės teisės aktų pagrindinių nuostatų tekstus.
      12 straipsnis
      Įsigaliojimas
      Ši direktyva įsigalioja dvidešimtą dieną po jos paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
      13 straipsnis
      Adresatai
      Ši direktyva skirta valstybėms narėms.

         Priimta Strasbūre 2017 m. rugsėjo 13 d.

               Europos Parlamento vardu

               Pirmininkas

            A. TAJANI

               Tarybos vardu

               Pirmininkas

            M. MAASIKAS

         (1)  OL C 125, 2017 4 21, p. 27.

         (2)  2017 m. liepos 6 d. Europos Parlamento pozicija (dar nepaskelbta Oficialiajame leidinyje) ir 2017 m. liepos 17 d. Tarybos sprendimas.

         (3)  1996 m. kovo 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 96/9/EB dėl duomenų bazių teisinės apsaugos (OL L 77, 1996 3 27, p. 20).

         (4)  2001 m. gegužės 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2001/29/EB dėl autorių teisių ir gretutinių teisių informacinėje visuomenėje tam tikrų aspektų suderinimo (OL L 167, 2001 6 22, p. 10).

         (5)  2006 m. gruodžio 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2006/115/EB dėl nuomos ir panaudos teisių bei tam tikrų teisių, gretutinių autorių teisėms, intelektinės nuosavybės srityje (OL L 376, 2006 12 27, p. 28).

         (6)  2009 m. balandžio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2009/24/EB dėl kompiuterių programų teisinės apsaugos (OL L 111, 2009 5 5, p. 16).

         (7)  2012 m. spalio 25 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2012/28/ES dėl tam tikro leistino nenustatytų autorių teisių kūrinių naudojimo (OL L 299, 2012 10 27, p. 5).

         (8)  2014 m. balandžio 14 d. Tarybos sprendimas 2014/221/ES dėl Marakešo sutarties dėl geresnių sąlygų susipažinti su paskelbtais kūriniais sudarymo akliems, regos sutrikimų ar kitą spausdinto teksto skaitymo negalią turintiems asmenims pasirašymo Europos Sąjungos vardu (OL L 115, 2014 4 17, p. 1).

         (9)  2017 m. vasario 14 d. Teisingumo Teismo nuomonė, 3/15, ECLI:EU:C:2017:114, 112 punktas.

         (10)  2017 m. rugsėjo 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) 2017/1563 dėl Sąjungos ir trečiųjų šalių tarpvalstybinio keitimosi autorių ir gretutinių teisių saugomų tam tikrų kūrinių ir kitų objektų prieinamos formos kopijomis aklų, regos sutrikimų ar kitą spausdinto teksto skaitymo negalią turinčių asmenų labui (žr. šio Oficialiojo leidinio p. 1).

         (11)  1995 m. spalio 24 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 95/46/EB dėl asmenų apsaugos tvarkant asmens duomenis ir dėl laisvo tokių duomenų judėjimo (OL L 281, 1995 11 23, p. 31). Ta direktyva nuo 2018 m. gegužės 25 d. panaikinama ir pakeičiama 2016 m. balandžio 27 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) 2016/679 dėl fizinių asmenų apsaugos tvarkant asmens duomenis ir dėl laisvo tokių duomenų judėjimo ir kuriuo panaikinama Direktyva 95/46/EB (Bendrasis duomenų apsaugos reglamentas) (OL L 119, 2016 5 4, p. 1).

         (12)  2002 m. liepos 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2002/58/EB dėl asmens duomenų tvarkymo ir privatumo apsaugos elektroninių ryšių sektoriuje (Direktyva dėl privatumo ir elektroninių ryšių) (OL L 201, 2002 7 31, p. 37).

         (13)  OL C 369, 2011 12 17, p. 14.


title: 1993 m. birželio 24 d. Tarybos direktyva 93/53/EEB, nustatanti minimalias Bendrijos tam tikrų žuvų ligų kontrolės priemones

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

31993L0053

Oficialusis leidinys L 175 , 19/07/1993 p. 0023 - 0033 specialusis leidimas suomių kalba: skyrius 3 tomas 53 p. 0140  specialusis leidimas švedų kalba: skyrius 3 tomas 53 p. 0140

		Tarybos direktyva 93/53/EEB1993 m. birželio 24 d.nustatanti minimalias Bendrijos tam tikrų žuvų ligų kontrolės priemonesEUROPOS BENDRIJŲ TARYBA,atsižvelgdama į Europos ekonominės bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 43 straipsnį,atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą [1],atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę [2],atsižvelgdama į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [3],kadangi žuvys yra išvardytos Sutarties II priede; kadangi pajamos, gautos iš prekybos žuvimi sudaro svarbų pajamų šaltinį akvakultūros sektoriui;kadangi siekiant užtikrinti tikslingą akvakultūros sektoriaus plėtrą ir prisidėti prie gyvūnų sveikatos apsaugos Bendrijoje, būtina Bendrijos lygiu nustatyti kontrolės priemones, kurių turi būti imtasi prasidėjus ligos protrūkiui;kadangi būtina, aprėpiamų ligų atveju, atsižvelgti į ligų sąrašą, numatytą 1991 m. sausio 28 d. Tarybos direktyvos 91/67/EEB dėl gyvūnų sveikatos reikalavimų, reglamentuojančių akvakultūros gyvūnų ir jų produktų pateikimą į rinką [4] A priede;kadangi tokių ligų protrūkis gali greitai įgauti epizootinį mastą, sukeldamas tokį mirtingumą ir sutrikimus, kad akvakultūros sektoriaus pelningumas galėtų labai sumažėti;kadangi kontrolės priemonių turi būti imamasi iš karto įtarus prasidedantį ligos protrūkį, kad efektyvių veiksmų būtų galima imtis nedelsiant, kai tik patvirtinamas ligos protrūkis;kadangi tokiomis priemonėmis turi būti siekiama užkirsti kelią ligai plisti, ypač atidžiai kontroliuojant galinčių platinti užkratą žuvų ir jų produktų judėjimą;kadangi ligų prevencija Bendrijoje paprastai turi būti grindžiama nevakcinavimo politika;kadangi išsamus epizootinis tyrimas yra pagrindinė priemonė užkirsti kelią bet kokiam ligų protrūkiui; kadangi valstybės narės šiam tikslui turi įsteigti specialius centrus;kadangi siekiant užtikrinti veiksmingą kontrolės sistemą ligų diagnozavimas turi būti derinamas ir atliekamas prižiūrint atsakingoms laboratorijoms, kurias gali koordinuoti Bendrijos paskirta etaloninė laboratorija;kadangi, siekiant užtikrinti vienodą šios direktyvos įgyvendinimą, turėtų būti nustatyta Bendrijos taikoma tikrinimo tvarka;kadangi bendros ligų kontrolės priemonės – tai minimalus vienodų gyvūnų sveikatos standartų išlaikymo pagrindas;kadangi prasidėjus vienos iš Direktyvos 91/67/EEB A priede išvardytų ligų protrūkiui taikomas 1990 m. birželio 26 d. Tarybos sprendimas 90/424/EEB dėl išlaidų veterinarijos srityje [5], ypač jo 5 straipsnis;kadangi Komisijai turėtų būti patikėtas uždavinys priimti būtinas įgyvendinimo priemones; kadangi šiuo tikslu turėtų būti nustatyta Komisijos ir valstybių narių glaudaus ir veiksmingo bendradarbiavimo Veterinarijos nuolatiniame komitete tvarka,PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:1 SKYRIUSBendrosios nuostatos1 straipsnisŠi direktyva apibrėžia minimalias Bendrijos priemones Direktyvos 91/67/EEB A priedo I ir II sąrašuose nurodytoms žuvų ligoms kontroliuoti.2 straipsnisJeigu reikia, šioje direktyvoje taikomi Direktyvos 91/67/EEB 2 straipsnyje pateikti apibrėžimai.Be to, taikomi šie apibrėžimai:1) I sąraše nurodytos ligos: Direktyvos 91/67/EEB A priedo I sąraše nurodytos žuvų ligos;2) II sąraše nurodytos ligos: Direktyvos 91/67/EEB A priedo II sąraše nurodytos žuvų ligos;3) žuvis, įtariama sergant: žuvis, kuriai būdingi klinikiniai požymiai arba pomirtiniai pakitimai ar abejonių keliančios laboratorinių tyrimų reakcijos, leidžiančios pagrįstai įtarti, kad nustatyta I arba II sąraše nurodyta liga;4) užsikrėtusi žuvis: žuvis, kuriai, su ja atlikus laboratorinį tyrimą, arba ISA atveju, klinikinius ir pomirtinius tyrimus, buvo oficialiai patvirtinta I arba II sąraše nurodyta liga;5) ūkis, kuris įtariamas užkrėstas: ūkis, kuriame yra žuvų, įtariamų sergant;6) užkrėstas ūkis: ūkis, kuriame yra užsikrėtusių žuvų; taip pat ūkis, kuris yra jau evakuotas, tačiau kuriame dar neatlikta dezinfekcija.3 straipsnisValstybės narės užtikrina, kad visi ūkiai, auginantys arba turintys I arba II sąraše nurodytoms ligoms imlių žuvų:1) yra įregistruoti valstybės institucijoje; šis registravimas turi būti nuolat atnaujinamas;2) laiko dokumentus apie:a) į ūkį patenkančias gyvas žuvis, ikrus ir kiaušialąstes, nurodant visą su jų pristatymu susijusią informaciją, jų skaičių arba masę, jų dydį, jų kilmę ir tiekėjus;b) iš ūkio išvežamas gyvas žuvis, ikrus ir kiaušialąstes, nurodant visą su jų išsiuntimu susijusią informaciją, jų skaičių arba masę, jų dydį ir paskirties vietą;c) gaišimo stebėsenos rezultatus.Šie dokumentai, kurie valstybinei institucijai prieinami patikrinti bet kada, jai pareikalavus, turi būti reguliariai atnaujinami ir saugomi ketverius metus.4 straipsnisValstybės narės turi užtikrinti, kad įtarus kokių nors I ir II sąrašuose nurodytų ligų protrūkį, apie jį kiek galima greičiau privaloma informuoti valstybinę instituciją.II SKYRIUSI sąraše nurodytų ligų kontrolės priemonės5 straipsnis1. Kai žuvys ūkyje įtariamos sergant I sąraše nurodytomis ligomis, valstybės narės užtikrina, kad valstybinė institucija nedelsdama pradėtų taikyti oficialias tyrimo priemones, kuriomis patvirtinamas arba atmetamas ligos protrūkis, įskaitant klinikinį tyrimą; visų pirma valstybinė institucija paima arba pasirūpina, kad būtų paimti laboratoriniam tyrimui būtini mėginiai.2. Kai tik pranešama apie įtariamą ligą, valstybinė institucija pasirūpina, jog ūkiui būtų skirta oficiali priežiūra, ir visų pirma reikalauja, kad:a) būtų oficialiai surašytos visos žuvų rūšys ir kategorijos ir kad būtų pateiktas visų rūšių ir kategorijų negyvų, užsikrėtusių arba įtariamų sergant ir įtariamų užsikrėtus žuvų sąrašas; savininkas arba tvarkytojas sąrašą turi nuolatos atnaujinti, kad būtų atsižvelgiama į populiacijos didėjimą arba pakitusį gaišimą įtariamuoju užkrėtimo laikotarpiu; visa ši informacija turi būti pateikiama, kai to yra paprašoma, ir ji gali būti tikrinama kiekvieno patikrinimo metu;b) be valstybinės institucijos leidimo į ūkį nebūtų įvežamos arba iš jo išvežamos gyvos arba negyvos žuvys, ikrai arba kiaušialąstės;c) negyvos žuvys arba jų atliekos būtų naikinamos prižiūrint valstybinei institucijai;d) pašarai, reikmenys, daiktai arba kitos medžiagos, pavyzdžiui, ligą galinčios pernešti atliekos, būtų įvežamos arba išvežamos, jeigu reikia, gavus valstybinės institucijos, kuri nustato reikalavimus, būtinus užkirsti kelią ligų sukėlėjams plisti, leidimą;e) asmenys į ūkį patektų arba iš jo išeitų gavę valstybinės institucijos leidimą;f) transporto priemonės į ūkį įvažiuotų arba iš jo išvažiuotų gavusios valstybinės institucijos, kuri nustato reikalavimus, būtinus užkirsti kelią ligų sukėlėjams plisti, leidimą;g) įvažiavimo į ūkį ir išvažiavimo iš jo vietose būtų naudojamos atitinkamos dezinfekavimo priemonės;h) epizootinis tyrimas būtų atliekamas pagal 8 straipsnio 1 dalyje numatytą tvarką;i) visus tame pat vandens baseino plote arba pakrantės rajone esančius ūkius prižiūrėtų valstybinė institucija ir kad be valstybinės institucijos leidimo iš šių ūkių nebūtų išvežamos jokios žuvys, jų ikrai arba kiaušialąstės; kai vandens baseino plotas arba pakrantės rajonas yra labai didelis, valstybinė institucija gali nutarti šią priemonę taikyti mažesniame plote arčiau ūkio, kuris įtariamas esąs užkrėstas, jeigu ji mano, kad tokio ploto visiškai užtenka užtikrinti, jog būtų užkirstas kelias ligai plisti;jei būtina, kaimyninės valstybės narės arba trečiosios šalies valstybinės institucijos privalo būti informuotos apie įtariamą atvejį; tokiu atveju atitinkamų valstybių narių valstybinės institucijos imasi atitinkamų veiksmų taikyti šiame straipsnyje numatytas priemones.Jeigu reikia, laikantis 19 straipsnyje numatytos tvarkos galima imtis konkrečių priemonių.3. Iki to laiko, kol bus įgyvendinamos šio straipsnio 2 dalyje numatytos priemonės, įtariamų sergant žuvų savininkas arba tvarkytojas imasi visų atitinkamų priemonių užtikrinti, kad būtų laikomasi šio straipsnio 2 dalies, išskyrus šios dalies h ir i punktus, reikalavimų.4. Šio straipsnio 2 dalyje nurodytos priemonės neatšaukiamos tol, kol įtarimas dėl ligos oficialiai nepaskelbiamas negaliojančiu.6 straipsnisKai I sąraše nurodytos ligos protrūkis oficialiai patvirtinamas, valstybės narės užtikrina, kad valstybinė institucija įsakytų, be 5 straipsnio 2 dalyje išvardytųjų, taikyti šias priemones:a) užkrėstame ūkyje:- visos žuvys nedelsiant turi būti pašalintos,- vidaus vandenų ūkiuose visi tvenkiniai turi būti nusausinti, kad būtų galima juos išvalyti ir dezinfekuoti,- visi ikrai ir gametos, negyvos žuvys ir žuvys su klinikiniais ligos požymiais turi būti laikomos pavojingomis medžiagomis, todėl turi būti sunaikintos pagal Direktyvos 90/667/EEB [6] nuostatas prižiūrint valstybinei institucijai,- prižiūrint valstybinei institucijai pagal Direktyvos 90/667/EEB nuostatas visos gyvos žuvys nužudomos ir sunaikinamos, arba, priešingu atveju, jeigu jos yra prekybai tinkamų žuvų dydžio ir be klinikinių ligos požymių, prižiūrint valstybinei institucijai, skerdžiamos prekybai arba perdirbti žmonių maistui.Pastaruoju atveju valstybinė institucija užtikrina, kad žuvys būtų nedelsiant skerdžiamos ir skrodžiamos ir, kad šie darbai būtų atliekami ligų sukėlėjams plisti kelią užkertančiomis sąlygomis, kad žuvų atliekos ir žuvų vidaus organai būtų laikomi pavojingomis medžiagomis ir kad jas perdirbant pagal Direktyvą 90/667/EEB būtų sunaikinti ligų sukėlėjai, ir kad panaudotas vanduo būtų apdorotas taip, kad jame galintys būti ligų sukėlėjai taptų nekenksmingi,- pašalinus žuvį, ikrus ir gametas, tvenkiniai, įranga ir kitos medžiagos, kurios gali būti užkrėstos, pagal valstybinės institucijos nustatytus reikalavimus kiek galima greičiau turi būti išvalytos ir dezinfekuotos taip, kad būtų pašalintas bet koks pavojus, jog ligų sukėlėjas galėtų išplisti arba išlikti. Užkrėsto ūkio valymo ir dezinfekavimo tvarka nustatoma laikantis 19 straipsnyje numatytos tvarkos,- bet kokios 5 straipsnio 2 dalies d punkte nurodytos medžiagos, kurios gali būti užkrėstos, turi būti sunaikintos arba apdirbtos taip, kad būtų užtikrintas bet kokių ligos sukėlėjų sunaikinimas,- epizootinis tyrimas turi būti atliktas laikantis 8 straipsnio 1 dalyje numatytos tvarkos ir turi būti taikomos 8 straipsnio 4 dalies nuostatos; atliekant šį tyrimą laboratorinei apžiūrai turi būti paimti mėginiai;b) turi būti atliekami visų ūkių, esančių vandens baseino arba pakrantės rajono, kuriame yra užkrėstas ūkis, zonoje, sveikatos tikrinimai; jeigu šių tikrinimų metu nustatomi teigiami atvejai, taikomos šios dalies a punkte numatytos priemonės;c) valstybinė institucija suteikia leidimą ūkyje vėl veisti žuvis, kai šio ūkio valymo ir dezinfekavimo darbų patikrinimo rezultatai atitinka reikalavimus, ir laikotarpio, kurį valstybinė institucija laiko pakankamu užtikrinti ligų sukėlėjų ir kitų galimų užkratų tame pačiame vandens baseine išnaikinimą, pabaigoje;d) kai, taikant 5 straipsnio 2 dalies a, b, c ir d punktuose numatytas priemones, būtina bendradarbiauti su kitų valstybių narių valstybinėmis institucijomis, atitinkamų valstybių valstybinės institucijos bendradarbiauja siekdamos užtikrinti, kad būtų laikomasi šiame straipsnyje nustatytų priemonių.Jeigu reikia, laikantis 19 straipsnyje numatytos tvarkos, priimamos atitinkamos papildomos priemonės.7 straipsnisJeigu yra užkrėstos arba jeigu įtariamos sergant žuvys, augančios natūraliomis sąlygomis ir nepriklausančios jokiam ūkiui, arba ežerų, tvenkinių ar kitų meškerioti arba dekoratyvinėms žuvims laikyti skirtų įrenginių žuvys, valstybės narės užtikrina, kad imamasi atitinkamų priemonių. Valstybės narės Veterinarijos nuolatiniame komitete informuoja Komisiją ir kitas valstybes nares apie priemones, kurių jos imasi.8 straipsnis1. Epizootiniu tyrimu nustatoma:- tikėtina laikotarpio, kurį liga galėjo egzistuoti ūkyje neaptikta arba neįtariant, kad ji egzistuoja, trukmė,- galima ligos ūkyje priežastis ir kiti ūkiai, kuriuose yra ligai neatsparių žuvų rūšių, ikrų ir kiaušialąsčių, kurie gali būti užkrėsti,- ligos sukėlėją į aptariamus ūkius atnešti arba iš jų galėjusių išnešti žuvų, ikrų arba kiaušialąsčių, transporto priemonių arba medžiagų ir asmenų judėjimas,- galimas ligos nešiotojų egzistavimas ir jų išplitimas.2. Kai epizootiniu tyrimu nustatoma, kad liga galėjo patekti iš kito vandens baseino ar iš kito pakrantės rajono, arba kad galėjo būti pernešta į kitą vandens baseiną ar į kitą pakrantės rajoną dėl priežasčių, susijusių su žuvų, ikrų arba gametų, gyvūnų, transporto priemonių arba asmenų judėjimu, arba kokiu nors kitu būdu, vandens baseinuose ir pakrantės rajonuose esantys ūkiai laikomi įtariamais ir taikomos 5 straipsnyje numatytos priemonės. Jeigu ligos protrūkis patvirtinimas, taikomos 6 straipsnyje numatytos priemonės.3. Kai epizootinis tyrimas nustato, kad būtina bendradarbiauti su kitų valstybių narių valstybinėmis institucijomis, atitinkamų valstybių narių valstybinės institucijos imasi visų būtinų priemonių užtikrinti, kad būtų laikomasi šios direktyvos nuostatų.4. Siekiant visiškai suderinti visas priemones, būtinas užtikrinti, kad liga būtų kiek galima greičiau išnaikinta ir kad būtų atliktas epizootinis tyrimas, įkuriamas krizės centras.Taryba kvalifikuota balsų dauguma spręsdama dėl Komisijos pasiūlymo, nustato nacionaliniams krizės centrams ir Bendrijos krizės centrams taikomas bendrąsias taisykles.5. Taryba, spręsdama kvalifikuota balsų dauguma dėl Komisijos pasiūlymo, kuri jį parengia remdamasi Veterinarijos mokslinio komiteto nuomone, atsižvelgiant visų pirma į mokslo ir technologijos raidą, šio straipsnio nuostatas peržiūri iki 1996 m. gruodžio 31 d.III SKYRIUSII sąraše nurodytų ligų kontrolės priemonės9 straipsnis1. Kai įtariama II sąraše nurodyta liga ir (arba) kai ji patvirtinama patvirtintame rajone arba nepatvirtintame rajone esančiame patvirtintame ūkyje, laikantis 8 straipsnyje numatytos tvarkos atliekamas epizootinis tyrimas. Valstybės narės, norinčios atgauti pagal Direktyvą 91/67/EEB apibrėžtą savo būklės statusą, turi laikytis tos direktyvos B ir C priedų nuostatų.2. Kai epizootiniu tyrimu nustatoma, kad liga galėjo plisti iš patvirtinto rajono arba iš kito patvirtinto ūkio, arba kad į kitą patvirtintą ūkį galėjo būti pernešta dėl priežasčių, susijusių su žuvų, ikrų arba gametų, gyvūnų, transporto priemonių arba asmenų judėjimu, arba kokiu nors kitu būdu, šie rajonai arba ūkiai laikomi įtariamais ir imamasi atitinkamų priemonių.3. Valstybinė institucija vis dėlto gali leisti auginti žuvis, kurios turi būti paskerstos, iki tol, kol jos išaugs iki prekybai tinkamų žuvų dydžio.10 straipsnis1. Kai nepatvirtintame ūkyje, esančiame nepatvirtintame rajone, yra žuvų, kurios įtariamos sergant II sąraše nurodyta liga, valstybės narės turi užtikrinti, kad valstybinė institucija:a) nedelsdama pradėtų taikyti valstybines tyrimo priemones, kuriomis ligos buvimas būtų patvirtintas arba atmestas įskaitant, jeigu reikia, mėginių paėmimą tyrimui patvirtintoje laboratorijoje;b) oficialiai surašo užkrėstus ūkius arba pasirūpina, kad jie būtų surašyti, šis sudarytas sąrašas nuolatos atnaujinamas;c) užkrėstuose ūkiuose nustato oficialią priežiūrą arba pasirūpina, kad ji būtų nustatyta, siekdama užtikrinti, kad, nukrypstant nuo Direktyvos 91/67/EEB 3 straipsnio 1 dalies c punkto, iš užkrėstų ūkių gyvos žuvys, ikrai arba kiaušialąstės galėtų būti išvežami, gavus leidimą, tik į kitus ta pačia liga užkrėstus ūkius arba skersti žmonių maistui.2. Valstybės narės nustatytos trukmės laikotarpiui gali parengti pasirenkamą arba privalomą II sąraše nurodytų ligų nepatvirtintuose ūkiuose arba nepatvirtintuose rajonuose išnaikinimo programą, prižiūrimą valstybinės institucijos. Šiuo laikotarpiu į rajoną arba į ūkį, kuriame taikoma tokia programa, iš užkrėstų arba iš nenustatyto sveikatos būklės statuso ūkių draudžiama įvežti gyvą žuvį, ikrus arba kiaušialąstės.Šios programos, parengtos remiantis kriterijais, kurie laikantis 19 straipsnyje numatytos tvarkos, turi būti apibrėžti iki 20 straipsnyje nurodytos datos, pateikiamos Komisijos tyrimui ir tvirtinamos bei, jeigu reikia, iš dalies pakeičiamos laikantis pirmiau minėtos tos pačios tvarkos.Po šios dalies pirmoje pastraipoje nurodytos datos tokia tvarka pasinaudojusios valstybės narės informuoja Komisiją ir kitas valstybes nares Veterinarijos nuolatiniame komitete apie pasiektus rezultatus.3. Iki 1996 m. gruodžio 31 d. Komisija, pateikia ataskaitą Tarybai po to, kai Veterinarijos mokslinis komitetas pareiškia savo nuomonę, atsižvelgiant į sukauptą patirtį ir technikos raidą, ir, jeigu reikia, prie jos prideda pasiūlymus dėl šio straipsnio nuostatos patikslinimo visų pirma susijusius su veisti arba auginti skirtų užkrėstų gyvų žuvų ir jų ikrų arba kiaušialąsčių pateikimu į rinką ir susijusį su epizootinio tyrimo atlikimu nepatvirtintuose rajonuose, ar nepatvirtintuose ūkiuose, kai nepatvirtintame ūkyje įtariamas ligos protrūkis. Taryba kvalifikuota balsų dauguma sprendžia dėl kiekvieno tokio pasiūlymo, kuris vėliau pateikiamas atsižvelgiant į ataskaitos išvadas.4. Šio straipsnio 1 ir 2 dalių įgyvendinimo detalias taisykles Komisija prireikus nustato 19 straipsnyje numatyta tvarka.IV SKYRIUSBaigiamosios nuostatos11 straipsnis1. Siekiant nustatyti I ir II sąrašuose nurodytų ligų buvimą, mėginiai imami ir laboratoriniai tyrimai atliekami Direktyvos 91/67/EEB 15 straipsnyje nustatytais būdais.2. Siekiant nustatyti ligos buvimą arba ligų sukėlėjus, tyrimą atlieka valstybinės institucijos patvirtinta laboratorija. Laboratorijos tyrimu, jeigu reikia ir ypač pasirodžius pirmiems ligos požymiams, nustatomas atitinkamų ligų sukėlėjų tipas, potipis arba variantas, kurį turi patvirtinti nacionalinė etaloninė laboratorija ir kurį, jeigu reikia, gali patvirtinti 13 straipsnyje nurodyta Bendrijos etaloninė laboratorija.12 straipsnis1. Valstybės narės užtikrina, kad kiekvienoje valstybėje narėje būtų paskirta nacionalinė etaloninė laboratorija, turinti įrangą ir kvalifikuotus darbuotojus, bet kuriuo metu, ypač kai pirmą kartą aptinkami atitinkamos ligos požymiai, galinti nustatyti atitinkamų ligų sukėlėjų tipą, potipį ir variantą bei patvirtinti regioninių diagnostikos laboratorijų nustatytus rezultatus.2. Atitinkamoms ligoms nustatyti paskirtos nacionalinės laboratorijos yra atsakingos už diagnostikos standartų ir metodų derinimą, taip pat už reagentų naudojimą.3. Atitinkamoms ligoms nustatyti paskirtos nacionalinės laboratorijos yra atsakingos už kiekvienos laboratorijos atitinkamai ligai diagnozuoti parengtų diagnostikos standartų ir metodų derinimą valstybėje narėje. Šiuo tikslu jos:a) gali tiekti diagnostinius reagentus valstybės narės patvirtintoms laboratorijoms;b) kontroliuoja visų valstybėje narėje naudojamų diagnostinių reagentų kokybę;c) periodiškai rengia lyginamuosius bandymus;d) saugo valstybėje narėje patvirtintų atvejų ligų sukėlėjų izoliatus;e) užtikrina valstybės narės patvirtintų diagnostikos laboratorijų gautų teigiamų rezultatų patvirtinimą.4. Tačiau nukrypdamos nuo šio straipsnio 1 dalies, atitinkamoms ligoms diagnozuoti kompetentingų nacionalinių laboratorijų neturinčios valstybės narės gali naudotis tokias ligas kompetentingos diagnozuoti kitos valstybės narės nacionalinės laboratorijos paslaugomis.5. Žuvų ligas diagnozuojančių nacionalinių etaloninių laboratorijų sąrašas pateikiamas A priede.6. Nurodytoms ligoms diagnozuoti paskirtos nacionalinės laboratorijos bendradarbiauja su 13 straipsnyje nurodyta Bendrijos etalonine laboratorija.7. Išsamias šio straipsnio įgyvendinimo taisykles Komisija priima laikydamasi 19 straipsnyje numatytos tvarkos.13 straipsnis1. Bendrijos etaloninė žuvų ligų laboratorija nurodyta B priede.2. Nepažeidžiant Sprendimo 90/424/EEB nuostatų ir ypač jo 28 straipsnio, šio straipsnio 1 dalyje nurodytos laboratorijos funkcijos ir pareigos nustatytos C priede.14 straipsnis1. Draudžiamas vakcinavimas nuo II sąraše nurodytų ligų patvirtintuose rajonuose arba nepatvirtintuose rajonuose esančiuose patvirtintuose ūkiuose, rajonuose, kuriems jau pradėta taikyti Direktyva 91/67/EEB nustatyta patvirtinimo tvarka, ir nuo I sąraše nurodytų ligų.2. Taryba, kvalifikuota balsų dauguma spręsdama dėl Komisijos pasiūlymo, iki 1996 m. birželio 30 d. patikslina šio straipsnio nuostatas, visų pirma siekdama nustatyti konkrečius vakcinų naudojimo reikalavimus ir siekdama atsižvelgti į vakcinavimo mokslinių ir technologinių tyrinėjimų raidą.15 straipsnis1. Kiekviena valstybė narė parengia nepaprastosios padėties planą, kuriame nustato, kaip ji įgyvendins, prasidėjus I sąraše nurodytos ligos protrūkiui, šioje direktyvoje numatytas priemones.Pagal šį planą turi būti įmanoma taip pasinaudoti būtinomis priemonėmis, įranga, darbuotojais ir visomis kitomis atitinkamomis struktūromis, kad sparčiai ir veiksmingai būtų sustabdytas ligos protrūkis.2. Bendrieji tokių planų rengimo kriterijai išdėstyti D priede.Tačiau valstybės narės gali apsiriboti ir taikyti tik kriterijus, specifiškus atitinkamoms ligoms, jeigu bendrieji kriterijai buvo priimti pateikiant su kitos ligos kontrolės priemonių taikymu susijusius planus.Komisija, laikydamasi 19 straipsnyje numatytos tvarkos ir atsižvelgdama į konkretų ligos pobūdį, šiuos kriterijus gali iš dalies pakeisti arba papildyti.3. Pagal D priede nustatytus kriterijus parengti planai Komisijai pateikiami ne vėliau kaip po šešių mėnesių nuo šios direktyvos įsigaliojimo dienos.4. Komisija patikrina planus siekdama nustatyti, ar jų laikantis galima pasiekti pageidaujamo tikslo, ir atitinkamai valstybei narei siūlo kokias nors būtinas pataisas, ypač siekdama užtikrinti, kad juos būtų galima suderinti su kitų valstybių narių planais.Komisija patvirtina jeigu reikia iš dalies pataisytus planus, laikydamasi 19 straipsnyje numatytos tvarkos.Laikantis tos pačios tvarkos, planus vėliau galima iš dalies pataisyti arba papildyti, kad būtų atsižvelgiama į padėties pokyčius.16 straipsnisKomisijos ekspertai, bendradarbiaudami su kompetentingomis institucijomis, ir jeigu tai būtina siekiant užtikrinti vienodą šios direktyvos taikymą, gali atlikti patikrinimus vietoje. Tuo tikslu jie gali patikrinti tipinį ūkių skaičių ir nustatyti, ar kompetentingos institucijos tikrina, kaip šie ūkiai laikosi šios direktyvos reikalavimų. Komisija informuoja valstybes nares apie atliktų patikrinimų rezultatus.Valstybė narė, kurios teritorijoje atliekamas patikrinimas, savo pareigas atliekantiems ekspertams suteikia visą būtiną pagalbą.Išsamios šio straipsnio įgyvendinimo taisyklės nustatomos laikantis 19 straipsnyje numatytos tvarkos.17 straipsnisSąlygos, kurių laikydamasi Bendrija skiria finansinį įnašą su šios direktyvos taikymu susijusioms priemonėms, nustatytos Sprendime 90/424/EEB.18 straipsnisTaryba, spręsdama kvalifikuota balsų dauguma dėl Komisijos pasiūlymo prireikus iš dalies pakeičia B, C ir D priedus, visų pirma siekdama atsižvelgti į mokslinių tyrinėjimų ir diagnostinių procedūrų raidą.A priedą prireikus galima iš dalies pakeisti laikantis 19 straipsnyje numatytos tvarkos.19 straipsnis1. Jeigu turi būti laikomasi šiame straipsnyje nustatytos tvarkos, pirmininkas klausimą savo nuožiūra arba valstybės narės atstovo prašymu nedelsdamas perduoda Veterinarijos nuolatiniam komitetui.2. Komisijos atstovas pateikia Komitetui priemonių, kurių turi būti imtasi, projektą. Komitetas savo nuomonę dėl projekto pareiškia per tokį laiką, kurį nustato pirmininkas atsižvelgdamas į klausimo skubumą. Nuomonė patvirtinama Sutarties 148 straipsnio 2 dalyje nustatyta balsų dauguma tuo atveju, kai Taryba turi priimti sprendimą remdamasi Komisijos pasiūlymu. Valstybių narių atstovų Komitete balsai skaičiuojami taip, kaip nustatyta tame straipsnyje. Pirmininkas nebalsuoja.3. a) Komisija patvirtina numatytas priemones, jeigu jos atitinka Komiteto nuomonę;b) kai numatytos priemonės neatitinka Komiteto nuomonės arba nuomonė nepareiškiama, Komisija nedelsdama pateikia Tarybai pasiūlymą dėl priemonių, kurių turi būti imtasi. Taryba sprendžia kvalifikuota balsų dauguma.Jeigu Taryba per tris mėnesius nuo tos dienos, kai klausimas buvo jai perduotas, nepriima jokio sprendimo, pasiūlytas priemones patvirtina Komisija, išskyrus atvejus, kai Taryba minėtas priemones atmetė paprastąja balsų dauguma.20 straipsnis1. Valstybės narės priima įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie įsigalioję iki 1994 m. liepos 1 d., įgyvendina šią direktyvą. Apie tai jos nedelsdamos praneša Komisijai.Valstybės narės, tvirtindamos šias priemones, jose daro nuorodą į šią direktyvą, arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.2. Tačiau nuo šio straipsnio 1 dalyje nustatytos datos, laikydamosi bendrųjų Sutarties nuostatų, valstybės narės savo teritorijoje gali palikti galioti arba taikyti griežtesnes nuostatas už nustatytąsias šia direktyva. Valstybės narės informuoja Komisiją apie bet kokią pirmiau minėtą priemonę.3. Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų pagrindinių nacionalinės teisės aktų nuostatų tekstus.21 straipsnisŠi direktyva yra skirta valstybėms narėms.Priimta Liuksemburge, 1993 m. birželio 24 d.Tarybos varduPirmininkasB. Westh[1] OL C 172, 1992 7 8, p. 16.[2] OL C 150, 1993 5 31.[3] OL C 19, 1993 1 25, p. 4.[4] OL L 46, 1991 2 19, p. 1.[5] OL L 224, 1990 8 18, p. 19. Sprendimas su paskutiniais pakeitimais, padarytais Sprendimu 92/438/EEB (OL L 243, 1992 8 25, p. 27).[6] 1990 m. lapkričio 27 d. Tarybos direktyva 90/667/EEB, nustatanti gyvūninės kilmės atliekų šalinimo, perdirbimo, jų pateikimo į rinką ir gyvūninės kilmės arba iš žuvų pagamintuose pašaruose esančių ligų sukėlėjų prevencijos veterinarijos taisykles ir iš dalies pakeičanti Direktyvą 90/425/EEB (OL L 363, 1990 12 27, p. 51). Direktyva su pakeitimais, padarytais Direktyva 92/118/EEB (OL L 62, 1992 3 15, p. 49).--------------------------------------------------A PRIEDASNACIONALINĖS ETALONINĖS ŽUVŲ LIGŲ LABORATORIJOSBelgija Institut National de Recherches VétérinairesGroeselenberg, 991180Bruxelles.Danija Statens Veterinære SerumlaboratoriumLandbrugsministerietHangøvej 28200Aarhus N.Vokietija Bundesforschungsanstalt für Viruskrankheiten der TiereAnstaltsteil Insel RiemsO-2201Insel Riems.Graikija Εργαστήριο Ιχθυοπαθολογίας και ΒιοπαθολογίαςΥδρόβιων ΟργανισμώνΚέντρο Κτηνιατρικών Ιδρυμάτων ΑθηνώνΙνστιτούτο Λοιμωδών και Παραστικών ΝοσημάτωνΝεαπόλεως 25, Αγία Παρασκευή Αττικής153 10ΑθήναIspanija Laboratorio de Sanidad y Produccíon Animal de AlgeteMadrid.Prancūzija Centre National d’Etudes Vétérinaires et AlimentairesLaboratoire Central deRecherches Vétérinaires22, rue Pierre CurierBP 6794703Maisons-Alfort CEDEX.Airija Fisheries Research CentreAbbotstownCastleknockDublin 15.Italija Instituto Zooprofilattico Sperimentale delle e VenezieSezione Diagnostica di Basaldella di CampoformidoLaboratorio di IttiopatologiaVia della Roggia 9233030Basaldella di Campoformido (Udine).Liuksemburgas Institut de Recherches VétérinairesGroeselenberg, 991180Bruxelles.Nyderlandai Centraal Diergeneeskundig InstituutHoofdgebouwEdelhertweg 158219 PHLelystadPostbus 658200 ABLelystad.Centraal Diergeneeskundig InstituutVestiging VirologieHoutribweg 398221 RALelystadPostbus 3658200 AJLelystad.Portugalija Laboratório Nacional de Investigação VeterináriaEstrada de Benefica 7011500Lisboa.Jungtinė Karalystė Fish Disease Laboratory14 Albany RoadGranby Industrial SiteWeymouthDorsetDT4 9TU.The Marine LaboratoryPO Box 101Victoria RoadAberdeenAB9 8DB.--------------------------------------------------B PRIEDASBENDRIJOS ETALONINĖ ŽUVŲ LIGŲ LABORATORIJAStatens Veterinære SerumlaboratoriumLandbrugsministerietHangøvej 28200Aarhus NDenmark.--------------------------------------------------C PRIEDASBENDRIJOS ETALONINĖS ŽUVŲ LIGŲ LABORATORIJOS FUNKCIJOS IR PAREIGOSI ir II sąrašuose nurodytų žuvų ligų Bendrijos etaloninės laboratorijos funkcijos ir pareigos yra šios:1) tariantis su Komisija, koordinuoti valstybėse narėse naudojamus būdus atitinkamoms žuvų ligoms diagnozuoti, konkrečiai:a) klasifikuoti pagal tipus, saugoti ir tiekti atitinkamų ligų sukėlėjų štamus serologiniams tyrimams ir antiserumui paruošti;b) siekiant suvienodinti kiekvienoje valstybėje narėje naudojamus tyrimus ir reagentus, nacionalinėms etaloninėms laboratorijoms tiekti standartinius serumus ir kitus tipinius reagentus;c) sudaryti ir saugoti atitinkamų ligų sukėlėjų izoliatų ir štamų rinkinį;d) Bendrijos lygiu reguliariai organizuoti diagnozavimo procedūrą sudarančius lyginamuosius tyrimus;e) rinkti ir lyginti duomenis ir informaciją apie taikomus diagnozavimo metodus ir Bendrijoje atliekamų tyrimų rezultatus;f) charakterizuoti atitinkamų ligų sukėlėjų izoliatus pačiais moderniausiais metodais, kad būtų galima geriau suvokti ligos epizootologiją;g) nuolat stebėti atitinkamos ligos priežiūros, epizootologijos ir prevencijos naujoves visame pasaulyje;h) saugoti atitinkamų ligų sukėlėjų ir kitų susijusių ligos sukėlėjų ekspertizės duomenis, kad būtų galima greitai nustatyti diferencinę diagnozę;i) kaupti išsamias atitinkamai ligai išnaikinti ir kontroliuoti naudojamų veterinarinės imunologijos preparatų ruošimo ir naudojimo žinias;2) gaunant ligų sukėlėjų izoliatus diagnozei patvirtinti, apibūdinti bei epizootiniams tyrimams atlikti, aktyviai padėti diagnozuoti atitinkamos ligos protrūkius valstybėse narėse;3) vykdyti ekspertų mokymą ir pakartotinį mokymą laboratorinio diagnozavimo srityje, siekiant diagnostikos atlikimo būdus suderinti visoje Bendrijoje;4) diagnozuojant I sąraše nurodytas ligas bendradarbiauti su trečiųjų šalių, kuriose šios ligos yra paplitusios, kompetentingomis laboratorijomis.--------------------------------------------------D PRIEDASMINIMALŪS REIKALAVIMAI NEPAPRASTOSIOS PADĖTIES PLANAMSNepaprastosios padėties planai atitinka bent šiuos kriterijus:1) įkuriamas nacionalinis krizės centras, koordinuojantis visas atitinkamos valstybės narės kontrolės priemones;2) pateikiamas vietinių kontrolės centrų, turinčių atitinkamas priemones vietiniu lygmeniu koordinuoti ligos kontrolės priemones, sąrašas;3) pateikiama išsami informacija apie darbuotojų, dalyvaujančių taikant kontrolės priemones, kvalifikaciją ir atsakomybę;4) kiekvienas vietinis ligos kontrolės centras turi sugebėti skubiai susisiekti su asmenimis ar organizacijomis, tiesiogiai arba netiesiogiai susijusiais su ligos protrūkiu;5) turi būti prieinama įranga ir medžiagos, reikalingos ligos kontrolei tinkamai atlikti;6) išsamiai nurodomi veiksmai, kurių turi būti imtasi įtarus arba patvirtinus užkrėtimą arba užsikrėtimą;7) parengiamos mokymo programos, skirtos tam, kad būtų palaikoma ir toliau keliama specialybės ir administravimo kvalifikacija;8) jeigu reikia, diagnostikos laboratorijose turi būti įranga atlikti pomirtinį tyrimą, būtinos priemonės atlikti serologinį, histologinį tyrimą ir t. t. ir palaikomi skubaus diagnozavimo įgūdžiai (šiuo tikslu turi būti numatytos priemonės skubiam mėginių pristatymui);9) turi būti numatyta užtikrinti teisnius įgaliojimus, būtinus įgyvendinat nepaprastosios padėties planus.--------------------------------------------------


title: 1996 m. lapkričio 19 d. Tarybos direktyva 96/75/EB dėl frachtavimo ir kainodaros nacionaliniame ir tarptautiniame Bendrijos vidaus vandens kelių transporte

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

31996L0075

Oficialusis leidinys L 304 , 27/11/1996 p. 0012 - 0014

		Tarybos direktyva 96/75/EB1996 m. lapkričio 19 d.dėl frachtavimo ir kainodaros nacionaliniame ir tarptautiniame Bendrijos vidaus vandens kelių transporteEUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdama į Europos Bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 75 straipsnį,atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą [1],atsižvelgdama į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [2],laikydamasi Sutarties 189c straipsnyje nustatytos tvarkos [3],kadangi didėjančios kelių ir geležinkelių apkrovimo, eismo saugos, aplinkos, energijos taupymo ir piliečių gyvenimo kokybės problemos reikalauja dėl visuomenės interesų labiau plėtoti ir geriau išnaudoti vidaus vandens kelių transporto galimybes, ypač gerinant jo konkurencingumą;kadangi nacionalinių įstatymų dėl vidaus vandens kelių transporto komercinio eksploatavimo sistemų skirtumai neleidžia šiame sektoriuje sklandžiai veikti vidaus rinkai; kadangi dėl to pagal 1994 m. spalio 24 d. Tarybos rezoliuciją dėl vidaus vandens kelių transporto struktūrinio tobulinimo [4] Bendrijos lygiu reikėtų pradėti taikyti bendras nuostatas visai vidaus vandens kelių rinkai;kadangi tam, kad vidaus rinka veiktų sklandžiai, būtų užtikrintas didesnis komercinis lankstumas ir laisva frachtavimo bei kainodaros sistema, vidaus vandens kelių transporte reikia rotaciniu pagrindu organizuoti frachtavimą;kadangi tuo tikslu būtina numatyti pereinamąjį laikotarpį, per kurį rotacinės sistemos taikymas būtų laipsniškai ribojamas, kad vežėjai galėtų prisitaikyti prie laisvos rinkos sąlygų ir atitinkamais atvejais sudarytų verslo grupes, geriau pritaikytas krovinių siuntėjų logistiniams poreikiams;kadangi pagal subsidiarumo principą yra būtina ir pakankama Bendrijos lygiu nustatyti bendrą rinkos laipsniško liberalizavimo tvarkaraštį, valstybėms narėms paliekant atsakomybę šį liberalizavimą įgyvendinti;kadangi būtina patvirtinti nuostatas, kurios šioje transporto rinkoje rimtų sutrikimų atvejais leistų imtis atitinkamų veiksmų; kadangi tuo tikslu Komisijai turėtų būti suteiktos galios imtis atitinkamų veiksmų patariamajam komitetui nustatyta tvarka,PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:1 straipsnisŠioje direktyvoje:a) "rotacinė frachtavimo sistema" - sistema, pagal kurią užsakymų biržoje skirstomi klientų užsakymai transporto paslaugoms iš anksto nustatytomis kainomis ir žinomomis sąlygomis, laikantis sekos, kuria laivai po jų iškrovimo gali tokias paslaugas atlikti. Vežėjams jų užsiregistravimo rotaciniame sąraše seka siūloma pasirinkti siūlomą krovinį. Tie, kurie nepasirenka jokio krovinio, rotaciniame sąraše vis tiek išlaiko savo vietą;b) "vežėjas" - vieno ar kelių vidaus vandenų laivų savininkas ar operatorius;c) "kompetentinga institucija" - valstybės narės paskirta institucija rotacinei frachtavimo sistemai valdyti ir organizuoti;d) "didelis rinkos sutrikimas" - ilgalaikė padėtis, kai atsiranda specifinės vidaus vandens kelių transporto rinkos problemos, dėl kurių pasiūla gali smarkiai viršyti paklausą, ir kuri kelia grėsmę daugelio vidaus vandens kelių vežėjų finansiniam stabilumui bei išlikimui, jei trumpalaikės ir vidutinės trukmės rinkos prognozės nerodo didelio ir pastovaus gerėjimo.2 straipsnisBendrijos nacionalinio ir tarptautinio vidaus vandens kelių transporto srityje sutartys tarp šalių sudaromos laisvai ir laisvai deramasi dėl kainų.3 straipsnisNepaisant 2 straipsnio nuostatų, valstybės narės pereinamuoju laikotarpiu iki 2000 m. sausio 1 d. gali ir toliau taikyti mažiausių privalomųjų tarifų sistemą ir rotacines frachtavimo sistemas, jei:- laikomasi 4, 5 ir 6 straipsniuose nustatytų sąlygų ir- taikomos rotacinė ir kainodaros sistemos yra tomis pačiomis sąlygomis laisvai prieinamos visų valstybių narių vežėjams.4 straipsnis3 straipsnyje nurodytu pereinamuoju laikotarpiu tokios rotacinės frachtavimo sistemos netaikomos šiems kroviniams:a) naftai ir dujoms, skystiems ir biriems kroviniams, specialiems, pavyzdžiui, sunkiems ir nedalomiems kroviniams, konteinerių pervežimui, pervežimams uosto teritorijoje, bet kokiam vežimui savo sąskaita ir bet kokioms pervežimo operacijoms, kurioms netaikoma rotacinė frachtavimo sistema;b) kroviniams, kuriems tokia sistema negali būti veiksmingai taikoma, ypač:- transportui, kuriam reikia specialios krovinius tvarkančios įrangos,- kombinuotam transportui, būtent intermodaliniam transportui, kai maršrutas eina daugiausia vandens keliais, bet pradinė (arba) galinė atkarpa (kuo trumpesnė) eina keliais ar geležinkeliu.5 straipsnis3 straipsnyje nurodytu pereinamuoju laikotarpiu valstybės narės imasi būtinų priemonių kuo būtų kuo labiau padidintas rotacinių frachtavimo sistemų lankstumas, ypač:- suteikdamos laivų operatoriams ir savininkams galimybę sudaryti sutartis daugkartinėms kelionėms, t. y. kelioms kelionėms iš eilės tuo pačiu laivu,- numatydamos, kad tuo atveju, jei vienkartinėms ar daugkartinėms kelionėms, pasiūlytoms du kartus iš eilės pagal rotacinę frachtavimo sistemą, nesurandama vykdytojų, jos išbraukiamos iš tos sistemos ir dėl jų deramasi laisvai.6 straipsnisPer dvejus metus nuo šios direktyvos įsigaliojimo valstybės narės, dalyvaujančios rotacinėse frachtavimo sistemose, imasi būtinų priemonių, kad krovinių siuntėjai galėtų laisvai pasirinkti iš trijų rūšių sutarčių, t.y.:- sutarčių, sudarytų laiko pagrindu, įskaitant nuomos sutartis, kai vežėjas už tam tikrą pinigų sumą per dieną vieną ar kelis laivus bei įgulą tam tikrą konkretų laiką leidžia naudoti išskirtinai vienam klientui jo kroviniams gabenti. Šalys sutartis sudaro laisvai,- sutarčių, sudarytų tonažo pagrindu, kai vežėjas tam tikrą sutartyje nustatytą laiką už užmokestį pagal vienai krovinių tonai nustatytus įkainius įsipareigoja gabenti tam tikrą tonažą krovinių. Šalys sutartis sudaro laisvai; siuntos, dėl kurių susitariama, turi būti didelės,- sutarčių vienkartinėms ar daugkartinėms kelionėms.7 straipsnis1. Jei vidaus vandens kelių transporto rinkoje pastebimas rimtas sutrikimas, Komisija kurios nors valstybės narės prašymu, nepažeisdama 1989 m. balandžio 27 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 1101/89 dėl vidaus vandens kelių transporto struktūrinio tobulinimo [5] nuostatų, gali imtis tinkamų priemonių, ypač priemonių, kad toje rinkoje daugiau nebūtų didinami siūlomo transporto pajėgumai. Sprendimas priimamas 8 straipsnio 2 dalyje nustatyta tvarka.2. Jei kuri nors valstybė narė prašo imtis tinkamų priemonių, sprendimas priimamas per tris mėnesius nuo prašymo gavimo dienos.3. Kartu su prašymu imtis tinkamų priemonių, valstybė narė pateikia visą informaciją, būtiną ekonominei padėčiai tame sektoriuje įvertinti, ypač:- įvairių transporto tipų vidutines sąnaudas ir kainas,- triumų išnaudojimo procentą,- paklausos prognozę.Šią informaciją galima naudoti tik statistiniais tikslais. Jos negalima naudoti mokesčių tikslais ir perduoti trečiosioms šalims.4. Apie pagal šį straipsnį priimtus sprendimus, kurie neapima visos rinkos sutrikimo trukmės, nedelsiant pranešama valstybėms narėms.8 straipsnis1. Komisijai padeda Direktyva 91/672/EEB [6] įsteigtas Komitetas.2. Komisijos atstovas pateikia Komitetui priemonių, kurių turi būti imtasi, projektą. Komitetas savo nuomonę dėl projekto pareiškia, jei būtina, balsuodamas per tokį laiką, kurį nustato pirmininkas atsižvelgdamas į klausimo skubumą.Nuomonė užprotokoluojama; be to, kiekviena valstybė narė turi teisę prašyti, kad jos pozicija būtų užprotokoluota atskirai.Komisija kiek įmanoma atidžiau atsižvelgia į Komiteto nuomonę. Ji praneša Komitetui, kaip yra atsižvelgta į jo nuomonę.9 straipsnis1. Valstybės narės priima įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie, įsigalioję iki 1997 m. sausio 1 d., įgyvendina šią direktyvą. Apie tai jos nedelsdamos praneša Komisijai.Valstybės narės, priimdamos šias priemones, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.3. Valstybės narės nedelsdamos pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų nacionalinės teisės aktų nuostatų tekstus.10 straipsnisŠi direktyva įsigalioja trečią dieną po jos paskelbimo Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje.11 straipsnisŠi direktyva skirta valstybėms narėms.Priimta Briuselyje, 1996 m. lapkričio 19 d.Tarybos varduPirmininkasH. Coveney[1] OL C 318, 1995 11 29, p. 8.[2] OL C 39, 1996 2 12, p. 96.[3] 1996 m. vasario 13 d. Europos Parlamento nuomonė (OL C 65, 1996 3 4), 1996 m. birželio 27 d. bendroji Tarybos pozicija (OL C 264, 1996 9 11) ir 1996 m. rugsėjo 17 d. Europos Parlamento sprendimas (OL C 320, 1996 6 28).[4] OL C 309, 1994 11 5, p. 5.[5] OL L 116, 1989 4 28, p. 25. Reglamentas su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 2254/96 (OL L 304, 1996 11 27, p. 1).[6] OL L 373, 1991 12 31, p. 29. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais 1994 m. Stojimo aktu.--------------------------------------------------


title: 1983 m. rugsėjo 19 d. Tarybos Direktyva dėl darbuotojų apsaugos nuo rizikos, susijusios su asbesto poveikiu darbe (antroji atskira Direktyva, kaip numatyta Direktyvos 80/1107/EEB 8 straipsnyje)

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

31983L0477

Oficialusis leidinys L 263 , 24/09/1983 p. 0025 - 0032 specialusis leidimas suomių kalba: skyrius 5 tomas 4 p. 0003  specialusis leidimas ispanų kalba: skyrius 05 tomas 4 p. 0014  specialusis leidimas švedų kalba: skyrius 5 tomas 4 p. 0003  specialusis leidimas portugalų kalba skyrius 05 tomas 4 p. 0014

		Tarybos Direktyva1983 m. rugsėjo 19 d.dėl darbuotojų apsaugos nuo rizikos, susijusios su asbesto poveikiu darbe (antroji atskira Direktyva, kaip numatyta Direktyvos 80/1107/EEB 8 straipsnyje)(83/477/EEB)EUROPOS BENDRIJŲ TARYBA,atsižvelgdama į Europos ekonominės bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 100 straipsnį,atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą [1],atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę [2],atsižvelgdama į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [3],kadangi 1978 m. birželio 29 d. Tarybos rezoliucija dėl Europos Bendrijų veiksmų programos dėl darbuotojų saugos ir sveikatos [4] numato specialių suderintų priemonių priėmimą, kaip apsaugoti darbuotojus nuo asbesto poveikio;kadangi 1980 m. lapkričio 27 d. Tarybos direktyvoje 80/1107/EEB dėl darbuotojų apsaugos nuo rizikos, susijusios su cheminių, fizinių ir biologinių veiksnių poveikiu darbe [5], yra tam tikros nuostatos, į kurias reikia atsižvelgti šiai apsaugai užtikrinti; kadangi ši direktyva numato, kad atskiros direktyvos nustato ribines koncentracijų vertes ir konkrečius reikalavimus I priede išvardytiems veiksniams, tarp jų asbestui;kadangi asbestas yra kenksminga medžiaga, su kuria susiduriama daugelyje darbo vietų; kadangi dėl to kyla potencialus pavojus darbuotojų sveikatai; kadangi krokidolitas laikomas ypač pavojinga asbesto rūšimi;kadangi nors dabartinės mokslo žinios nėra pakankamos, kad būtų galima nustatyti ribą, žemiau kurios pavojus sveikatai nebegresia, sumažinus asbesto poveikį sumažės ir asbesto sukeliamų ligų pavojus; kadangi šioje direktyvoje nurodyti būtiniausi reikalavimai, kurie bus peržiūrimi, remiantis įgyta patirtimi ir technologijų pažanga šioje srityje;kadangi nors tyrimas optiniu mikroskopu neleidžia suskaičiuoti mažiausių sveikatai kenksmingų skaidulų, toks būdas šiuo metu dažniausiai naudojamas tiksliam asbesto matavimui;kadangi dėl to svarbus vaidmuo tenka profilaktinėms priemonėms asbesto veikiamų darbuotojų sveikatai apsaugoti ir valstybėms narėms numatyta pareiga prižiūrėti šių darbuotojų sveikatą,PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:1 straipsnis1. Šia direktyva, kuri yra antroji atskira direktyva, kaip numatyta Direktyvos 80/1107/EEB 8 straipsnyje, siekiama apsaugoti darbuotojus nuo sveikatai keliamo pavojaus, įskaitant šio pavojaus prevenciją, atsirandančio arba galinčio atsirasti dėl asbesto poveikio darbe. Ji nustato ribines koncentracijų vertes ir kitus konkrečius reikalavimus.2. Ši direktyva netaikoma:- jūrų transportui,- oro transportui.3. Ši direktyva nepažeidžia valstybių narių teisės taikyti ar priimti įstatymus ir kitus teisės aktus, garantuojančius didesnę darbuotojų apsaugą, visų pirma pakeičiant asbestą mažiau pavojingomis medžiagomis.2 straipsnisŠioje direktyvoje "asbestas" reiškia šiuos pluoštinius silikatus:- aktinolitas, CAS Nr. 77536–66–4 (*) [6],- asbestas griuneritas (amozitas), CAS Nr. 12172–73–5 (*) [7],- antofilitas, CAS Nr. 77536–67–5 (*) [8],- chrizotilas, CAS Nr. 12001–29–5 [9],- krokidolitas, CAS Nr. 12001–28–4 [10],- tremolitas, CAS Nr. 77536–68–6 (*) [11].3 straipsnis1. Ši direktyva taikoma veiklos rūšims, kuriomis užsiimantys darbuotojai yra arba gali būti veikiami dulkių, kylančių iš asbesto ar iš asbesto turinčių medžiagų.2. Jeigu kuri nors veikla gali kelti pavojų, susijusį su dulkėmis, kylančiomis iš asbesto ar asbesto turinčių medžiagų, šis pavojus įvertinamas nustatant šių dulkių poveikio darbuotojams pobūdį ir laipsnį.3. Jeigu šio straipsnio 2 dalyje nurodyto įvertinimo metu nustatyta, kad asbesto skaidulų koncentracija darbo aplinkos ore, nenaudojant individualių apsaugos priemonių, išmatuota ar apskaičiuota per pamatinį aštuonių valandų laikotarpį, atitinka valstybių narių nuožiūra pasirinktą lygį ir yra:- mažesnė nei 0,25 skaidulų/cm3 ir (arba)- mažesnė nei bendra 15,00 skaidulų cm3 dozė per tris mėnesius, padauginus iš dienų skaičiaus,4, 7, 13 straipsniai, 14 straipsnio 2 dalis, 15 ir 16 straipsniai netaikomi.4. Dėl šio straipsnio 2 dalyje nurodyto įvertinimo konsultuojamasi su įmonės ir (arba) organizacijos darbuotojais ir (arba) jų atstovais. Jis peržiūrimas, jeigu yra priežasčių manyti, kad jis neteisingas, arba iš esmės pasikeitus darbo sąlygoms.4 straipsnisEsant 3 straipsnio 3 dalyje nurodytoms sąlygoms, imamasi šių priemonių:1. 3 straipsnio 1 dalyje nurodytoms veiklos rūšims taikoma informavimo sistema, kurią tvarko valstybės narės atsakingoji institucija.2. Darbdavys pateikia pranešimą valstybės narės atsakingajai institucijai, vadovaudamasis nacionaliniais įstatymais ir kitais teisės aktais. Šiame pranešime bent trumpai aprašoma:- naudojamo asbesto rūšys ir kiekiai,- veiklos rūšys ir taikomi procesai,- gaminami produktai.3. Įmonių ar organizacijų darbuotojai ir (arba) jų atstovai turi turėti galimybę susipažinti su savo įmonės ar organizacijos dokumentais, kurie, vadovaujantis nacionaline teise, pateikiami pranešant.4. Kiekvieną kartą gerokai pasikeitus asbesto ar asbesto turinčių medžiagų naudojimui, pateikiamas naujas pranešimas.5 straipsnisNaudojant asbestą draudžiama taikyti purškimo metodą.6 straipsnisUžsiimant visomis 3 straipsnio 1 dalyje nurodytomis veiklos rūšimis dulkių, atsirandančių iš asbesto ar asbesto turinčių medžiagų, poveikis darbuotojams darbo vietoje turi būti sumažintas iki minimalaus realiai įmanomo lygio, tačiau bet kuriuo atveju žemiau ribinių koncentracijų verčių, nustatytų 8 straipsnyje, visų pirma, jeigu tikslinga, imantis šių priemonių:1. Kiekvienu atveju naudojamo asbesto kiekis turi būti apribotas iki minimalaus realiai įmanomo kiekio.2. Darbuotojų, kurie yra arba gali būti veikiami iš asbesto ar asbesto turinčių medžiagų kylančių dulkių, skaičius sumažinamas iki minimalaus įmanomo skaičiaus.3. Iš esmės darbo procesai turi būti taip organizuojami, kad būtų išvengta asbesto dulkėjimo.Jeigu dulkėjimo išvengti praktiškai neįmanoma, dulkės turėtų būti šalinamos kuo arčiau dulkėjimo šaltinio.4. Visi pastatai ir (arba) gamyklos bei įrengimai, naudojami asbestui perdirbti ar apdoroti, turi būti reguliariai ir efektyviai valomi bei prižiūrimi.5. Asbestas, kaip žaliava, turi būti laikomas ir gabenamas tinkamoje sandarioje pakuotėje.6. Atliekos turi būti kuo greičiau surenkamos ir išvežamos iš darbo vietos tinkamoje sandarioje pakuotėje su etikete, kurioje nurodoma, kad pakuotėje yra asbestas. Ši priemonė netaikoma kasybos darbams.Ankstesnėje pastraipoje nurodytos atliekos tvarkomos laikantis 1978 m. kovo 20 d. Tarybos direktyvos 78/319/EEB dėl nuodingų ir pavojingų atliekų [12].7 straipsnisEsant 3 straipsnio 3 dalyje nurodytoms sąlygoms, imamasi šių priemonių.1. Siekiant užtikrinti 8 straipsnyje nustatytų ribinių koncentracijų verčių laikymąsi, asbestas darbo aplinkos ore matuojamas I priede nustatytu pamatiniu ar kitu lygiaverčius rezultatus duodančiu metodu. Šis matavimas turi būti reguliariai planuojamas ir atliekamas bandinius imant taip, kad jie tinkamai rodytų darbuotojų asmeniškai patiriamą dulkių, kylančių iš asbesto ar asbesto turinčių medžiagų, poveikį.Siekiant išmatuoti asbesto koncentraciją ore, kaip nurodyta ankstesnėje dalyje, atsižvelgiama tik į ilgesnes kaip penki mikrometrai skaidulas, kurių ilgio ir pločio santykis didesnis negu 3:1.Taryba, veikdama pagal Komisijos pasiūlymą ir atsižvelgdama į mokslo žinių ir technologijų pažangą bei įgytą patirtį taikant šią direktyvą, praėjus penkeriems metams po šios direktyvos priėmimo, pakartotinai peržiūri šio straipsnio 1 dalies pirmojo sakinio nuostatas, siekdama nustatyti Bendrijos lygiu vienintelį metodą asbesto koncentracijai ore matuoti.2. Bandiniai paimami pasitarus su įmonių ar organizacijų darbuotojais ir (arba) jų atstovais.3. Bandinius paima tinkamą kvalifikaciją turintys darbuotojai. Paimti bandiniai vėliau tiriami laboratorijose, kurios turi atitinkamą įrangą bei kvalifikaciją taikyti reikalingus identifikavimo metodus.4. Asbesto kiekis ore paprastai matuojamas ne rečiau kaip kartą per tris mėnesius ir visais atvejais po bet kokių techninių pokyčių. Tačiau esant 5 dalyje nurodytoms sąlygoms, matavimai gali būti atliekami rečiau.5. Matavimų dažnumas gali būti sumažintas iki vieno karto per metus, jeigu:- sąlygos darbo vietoje iš esmės nepakito ir- dviejų ankstesnių matavimų rezultatai neviršijo pusės 8 straipsnyje nustatytų ribinių koncentracijų verčių.Jeigu darbuotojų grupės toje pačioje vietoje atlieka vienodus ar panašius darbus ir susiduria su tuo pačiu pavojumi sveikatai, bandiniai gali būti imami grupiniu pagrindu.6. Bandinių ėmimo trukmė turi būti tokia, kad, matuojant ar atliekant skaičiavimus pagal laiką, būtų galima nustatyti tipišką poveikį per aštuonių valandų pamatinį laikotarpį (per pamainą). Bandinių įvairaus ėmimo trukmė nustatoma laikantis taip pat I priedo 6 punkto.8 straipsnisTaikomos šios ribinės koncentracijų vertės:a) asbesto skaidulų, išskyrus krokidolitą, koncentracija darbo aplinkos ore:1,00 skaidula/cm3, išmatuota ar apskaičiuota per aštuonių valandų pamatinį laikotarpį;b) krokidolito skaidulų koncentracija darbo aplinkos ore:0,50 skaidulos/cm3, išmatuota ar apskaičiuota per aštuonių valandų pamatinį laikotarpį;c) asbesto skaidulų koncentracija darbo aplinkos ore, esant krokidolito ir kitų asbesto skaidulų mišiniui:ribinė koncentracijų vertė apskaičiuojama remiantis a ir b punktuose nustatytomis ribinėmis koncentracijų vertėmis, atsižvelgiant į krokidolito ir kitų asbesto rūšių proporcijas mišinyje.9 straipsnisTaryba, veikdama pagal Komisijos pasiūlymą ir atsižvelgdama į mokslo žinių ir technologijų pažangą bei įgytą patirtį taikant šią direktyvą, iki 1990 m. sausio 1 d. peržiūri 3 straipsnio 3 dalies ir 8 straipsnio nuostatas.10 straipsnis1. Viršijus 8 straipsnyje nustatytas ribines koncentracijų vertes, turi būti nustatomos šių verčių viršijimo priežastys ir kuo greičiau imamasi atitinkamų priemonių padėčiai ištaisyti.Darbas užterštoje teritorijoje tęsiamas tik po to, kai buvo imtasi reikiamų priemonių darbuotojams apsaugoti.2. Siekiant patikrinti šio straipsnio 1 dalies pirmoje pastraipoje nurodytų priemonių veiksmingumą, nedelsiant iš naujo nustatoma asbesto koncentracija ore.3. Jeigu poveikio negalima realiai sumažinti kitomis priemonėmis ir reikia dėvėti individualias kvėpavimo takų apsaugos priemones, tokia padėtis negali tapti pastovia ir laikas, kurį naudojamos kvėpavimo takų apsaugos priemonės, turi būti kiekvienam konkrečiam darbuotojui apribotas iki minimumo.11 straipsnis1. Atliekant tam tikrus darbus, kuriuos dirbant numatoma viršyti 8 straipsnyje nustatytas ribines koncentracijų vertes ir kuriuos dirbant techninės profilaktinės priemonės asbesto koncentracijai ore apriboti neduos reikiamo efekto, darbdavys numato priemones, skirtas darbuotojų apsaugai užtikrinti jiems dirbant tuos darbus, visų pirma tokias:a) išduoti darbuotojams tinkamas kvėpavimo takų apsaugos priemones ir kitas dėvėti privalomas asmenines apsaugines priemones irb) iškabinti įspėjamuosius ženklus, kad numatoma viršyti 8 straipsnyje nustatytas ribines koncentracijų vertes.2. Įmonės ar organizacijos darbuotojai ir (arba) jų atstovai konsultuojami apie tokias priemones prieš atliekant minėtus darbus.12 straipsnis1. Norint atlikti griovimo darbus arba iš pastatų, statinių, gamyklų, įrenginių ar laivų pašalinti asbestą ir (arba) asbesto turinčius produktus, prieš tai reikia parengti darbo planą.2. Šio straipsnio 1 dalyje nurodytame plane nustatomos priemonės, užtikrinančios darbuotojų saugą ir sveikatą darbo vietoje.Plane visų pirma būtina nurodyti, kad:- asbestas ir (arba) asbesto turintys produktai, kiek realiai įmanoma, yra išvežami prieš panaudojant griovimo techniką,- prireikus darbuotojai aprūpinami asmeninėmis apsauginėmis priemonėmis, nurodytomis 11 straipsnio 1 dalies a punkte.13 straipsnis1. Kiekvienai 3 straipsnio 1 dalyje nurodytai veiklai pagal 3 straipsnio 3 dalies sąlygas imamasi atitinkamų priemonių užtikrinti, kad:a) vietos, kuriose užsiimama pirmiau nurodytos rūšies veikla:i) būtų aiškiai pažymėtos ir nurodytos įspėjamaisiais ženklais;ii) būtų prieinamos tik tiems darbuotojams, kurie dėl atliekamo darbo ar pareigų turi patekti į jas;iii) būtų paskelbtos teritorija, kurioje draudžiama rūkyti;b) būtų įrengtos vietos darbuotojams valgyti ir gerti, kuriose nebūtų užteršimo asbesto dulkėmis pavojaus;c) i) darbuotojai aprūpinami tinkamais darbo ar apsauginiais drabužiais;ii) šie darbo ar apsauginiai drabužiai lieka įmonėje. Tačiau jie gali būti skalbiami kitose specialiai tam įrengtose įmonėse, jeigu įmonė pati neskalbia jų; drabužiai pervežami uždaruose konteineriuose;iii) darbo ar apsauginiai drabužiai bei gatvėje dėvimi drabužiai yra saugomi atskirai;iv) darbuotojai aprūpinami reikiamomis ir tinkamomis prausimuisi ir tualetui patalpomis, taip pat dušais, jeigu darbo metu kyla dulkės;v) apsaugos priemonės laikomos tik tam skirtoje vietoje ir kiekvieną kartą panaudojus patikrinamos ir išvalomos; priemonės su defektais prieš tolesnį jų naudojimą yra sutaisomos ar pakeičiamos kitomis.2. Iš darbuotojų negalima reikalauti padengti išlaidų, susijusių su šio straipsnio 1 dalyje nurodytomis priemonėmis.14 straipsnis1. Vykdant 3 straipsnio 1 dalyje nurodytos rūšies veiklą, imamasi atitinkamų priemonių užtikrinti, kad įmonės ar organizacijos darbuotojai ir jų atstovai gautų tinkamą informaciją apie:- galimą pavojų sveikatai, atsirandantį dėl dulkių, kylančių iš asbesto ar asbesto turinčių medžiagų, poveikio,- įstatymų nustatytas ribines koncentracijų vertes ir būtinybę kontroliuoti oro kokybę,- higienos reikalavimus, tarp jų būtinybę susilaikyti nuo rūkymo,- atsargumo priemones, į kurias reikia atsižvelgti dėvint ar naudojant apsaugines priemones ir drabužius,- specialias atsargumo priemones, skirtas galimam asbesto poveikiui sumažinti.2. Be priemonių, kurios nurodytos šio straipsnio 1 dalyje, ir laikantis 3 straipsnio 3 dalyje nurodytų sąlygų, imamasi atitinkamų veiksmų, kad:a) įmonės ar organizacijos darbuotojai ir (arba) jų atstovai galėtų susipažinti su asbesto koncentracijos ore matavimų rezultatais ir jiems būtų paaiškinta šių rezultatų svarba;b) jei rezultatai viršija 8 straipsnyje nurodytas ribines koncentracijų vertes, susiję įmonės ar organizacijos darbuotojai ir jų atstovai būtų kuo greičiau informuojami apie tai, nurodant priežastį, ir būtų tariamasi su įmonės ar organizacijos darbuotojais ir (arba) jų atstovais dėl priemonių, kurių reikia imtis, o avarinės situacijos atveju — informuojami apie priemones, kurių buvo imtasi.15 straipsnisLaikantis 3 straipsnio 3 dalyje nurodytų sąlygų, imamasi šių priemonių.1. Prieš pradedant dirbti darbo vietoje, kurioje yra pavojus dėl dulkių, kylančių iš asbesto ar asbesto turinčių medžiagų, įvertinama kiekvieno darbuotojo sveikatos būklė.Šio įvertinimo metu, be kita ko, tikrinama ir krūtinės ląsta. II priede pateikiamos praktinės rekomendacijos, kuriomis valstybės narės gali remtis darbuotojų klinikinės priežiūros metu; šios rekomendacijos Direktyvos 80/1107/EEB 10 straipsnyje nustatyta tvarka turi būti derinamos su technikos pažanga.Kiti įvertinimai turi vykti ne rečiau kaip vieną kartą per trejus metus, kol dirbama esant kenksmingų dulkių poveikiui.Įrašai apie asmeninę kiekvieno darbuotojo sveikatą daromi laikantis nacionalinių įstatymų ir įprastos tvarkos.2. Atlikus šio straipsnio 1 punkte nurodytą klinikinę priežiūrą, gydytojas ar už darbuotojų medicininę apžiūrą atsakinga institucija, laikydamasi nacionalinių įstatymų, pataria ar nurodo asmenines apsaugines ar profilaktines priemones, kurių turėtų būti imtasi; jei būtina, šios priemonės gali apimti ir tam tikro darbuotojo pašalinimą iš asbesto veikiamų vietų.3. Darbuotojams privaloma suteikti informaciją apie jų sveikatos įvertinimą, kuris gali būti atliktas pasibaigus poveikiui, ir patarti.4. Atitinkamas darbuotojas arba darbdavys gali prašyti peržiūrėti šio straipsnio 2 punkte nurodyto įvertinimo rezultatus laikantis nacionalinių įstatymų.16 straipsnisLaikantis 3 straipsnio 3 dalyje nurodytų sąlygų, imamasi šių priemonių.1. Darbdavys įrašo darbuotojus, vykdančius 3 straipsnio 1 dalyje nurodytos rūšies veiklą, į apskaitos žurnalą, nurodydamas veiklos pobūdį, trukmę ir patirtą kenksmingų medžiagų poveikį. Gydytojas ir (arba) už medicininę priežiūrą atsakinga institucija turi teisę susipažinti su šiuo apskaitos žurnalu. Kiekvienas darbuotojas turi teisę susipažinti su apskaitos žurnale įrašytais duomenimis apie jį. Darbuotojai ir (arba) jų atstovai turi teisę susipažinti su anonimine bendra informacija, nurodyta apskaitos žurnale.2. Šio straipsnio 1 punkte nurodytas apskaitos žurnalas ir 15 straipsnio 1 punkte nurodyti įrašai apie asmeninę sveikatą laikantis nacionalinių įstatymų saugomi ne trumpiau kaip 30 metų pasibaigus darbuotojo darbui pavojingomis sąlygomis.17 straipsnisValstybės narės tvarko diagnozuotų asbestozės ir mezoteliomos ligos atvejų registrą.18 straipsnis1. Valstybės narės iki 1987 m. sausio 1 d. priima įstatymus ir kitus teisės aktus, būtinus, kad būtų laikomasi šios direktyvos. Apie tai jos nedelsdamos praneša Komisijai. Tačiau asbesto kasybos atveju minėta data atidedama iki 1990 m. sausio 1 d.2. Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtas nacionalinės teisės nuostatas.19 straipsnisŠi direktyva skirta valstybėms narėms.Priimta Briuselyje, 1983 m. rugsėjo 19 d.Tarybos varduPirmininkasG. Varfis[1] OL C 262, 1980 10 9, p. 7 ir OL C 301, 1982 11 18, p. 6.[2] OL C 310, 1981 11 30, p. 43.[3] OL C 125, 1982 5 17, p. 155.[4] OL C 165, 1978 7 11, p. 1.[5] OL L 327, 1980 12 3, p. 8.[6] Cheminių medžiagų santrumpų registravimo tarnybos (CAS) suteikiamas numeris.[7] Cheminių medžiagų santrumpų registravimo tarnybos (CAS) suteikiamas numeris.[8] Cheminių medžiagų santrumpų registravimo tarnybos (CAS) suteikiamas numeris.[9] Cheminių medžiagų santrumpų registravimo tarnybos (CAS) suteikiamas numeris.[10] Cheminių medžiagų santrumpų registravimo tarnybos (CAS) suteikiamas numeris.[11] Cheminių medžiagų santrumpų registravimo tarnybos (CAS) suteikiamas numeris.[12] OL L 84, 1978 3 31, p. 43.--------------------------------------------------I PRIEDAS7 straipsnio 1 dalyje nurodytas pamatinis metodas asbestui darbo aplinkos ore matuoti1. Bandiniai imami atskiro darbuotojo kvėpavimo zonoje, t. y. 300 mm spindulio pusiau sferinėje erdvėje prie veido, kurios centras — ausis jungiančios linijos vidurio taškas.2. Naudojami membraniniai filtrai (celiuliozės ar nitroceliuliozės mišrūs esteriai), kurių porų dydis yra nuo 0,8 iki 1,2 mikrometrų su atspausdintu kvadratiniu tinkleliu, o skersmuo — 25 mm.3. Naudojamas atviras filtro laikiklis su cilindriniu gaubtu, kuris 33–44 mm yra atsikišęs nuo filtro į priekį, o jo filtro atvirojo ploto skersmuo yra bent 20 mm. Imant bandinį, gaubtas yra nukreipiamas žemyn.4. Naudojamas elektros elementais maitinamas portatyvus siurblys, kurį darbuotojas nešiojasi prisitvirtinęs ant diržo ar kišenėje. Srautas yra tolygus (nepulsuojantis), jo greitis iš pradžių yra 1,0 litras per minutę ± 5 %. Srauto greitis bandinių ėmimo metu yra palaikomas ± 10 % tikslumu, skaičiuojant nuo pradinio greičio.5. Bandinių ėmimo laikas matuojamas ne didesne kaip 2 % paklaida.6. Optimalus filtrų užpildymo (skaidulomis) tankis yra nuo 100 iki 400 skaidulų/mm2.7. Pasirinktinai visas filtras ar jo dalis uždedama ant mikroskopo objektinio stiklelio, skaidrinamas naudojant acetono-triacetino metodą ir uždengiamas apsauginiu stikleliu.8. Skaiduloms skaičiuoti naudojamas binokulinis mikroskopas. Jis turi tokias savybes:- Koehler apšvietimą,- centrinio fokusuojančio lęšio apsode yra Abbe arba achromatinis fazinio kontrasto kondensorius. Fazinio kontrasto centruojantis reguliatorius neturi būti susijęs su kondensoriaus centravimo mechanizmu,- 40 kartų fokusuojantis fazinio kontrasto achromatinio objektyvas su skaitmenine apertūra tarp 0,65 ir 0,70 bei fazės žiedo absorbcija — nuo 65 iki 85 %,- 12,5 kartų ryškinantys okuliarai; bent viename okuliare turi būti numatyta galimybė įterpti tinklelį, o pats okuliaras turėtų būti fokusuojančio tipo,- Walton-Beckett žiedo formos okuliaro tinklelis su aiškiai matomu skersmeniu objekto 100 mikrometrų ± 2 mikrometrai projekcijoje, naudojant nurodytą objektyvą ir okuliarą, patikrintą pagal objektinį mikrometrą.9. Mikroskopas sureguliuojamas laikantis gamintojo nurodymų, o aptikimo slenkstis patikrinamas naudojant "fazinio kontrasto kontrolinę plokštelę". Taikant gamintojo nurodytą būdą, kontrolinė plokštelė turi būti matoma iki 5 kodo AIA kontrolinės plokštelės arba iki 5 bloko HSE/NPL ženklo 2 kontrolinės plokštelės. Ši procedūra atliekama mikroskopo naudojimo dienos pradžioje.10. Plaušeliai (skaidulos) bandiniuose skaičiuojamos laikantis šių taisyklių:- skaičiuotinos skaidulos yra bet kurios skaidulos, nurodytos 7 straipsnio 1 punkto antroje pastraipoje, nesiliečiančios su dalele, kurios didžiausias skersmuo didesnis už tris mikrometrus,- skaičiuotina skaidula, kurios abu galai yra tinklelio plote, skaičiuojama kaip viena skaidula; skaidula, kurios tik vienas galas yra tinklelio plote, skaičiuojama kaip pusė skaidulos,- tinklelio plotai skaičiavimui pasirenkami atsitiktinai paveiktame filtro plote,- skaidulų aglomeratas, kuris vienur atrodo tvirtas ir neišskaidytas, tačiau kitose vietose suskilęs į atskiras skaidulas (suskilęs plaušelis), skaičiuojamas kaip viena skaidula, jeigu jis atitinka 7 straipsnio 1 punkto antroje pastraipoje ir šio punkto 1 įtraukoje pateiktą aprašymą, o tokios skaidulos skersmuo matuojamas ištisinėje (nesuskilusioje) dalyje,- aglomerate, kuriame atskiros skaidulos liečiasi ar kertasi (pluoštas), skaidulos skaičiuojamos atskirai, jeigu jas galima pakankamai atskirti, kad būtų galima nustatyti, ar pastarosios atitinka 7 straipsnio 1 punkto antroje pastraipoje ir šio punkto 1 įtraukoje pateiktą aprašymą. Jeigu negalima nustatyti atskirų skaidulų, atitinkančių apibrėžimą, skaičiuotina skaidula laikomas pluoštas, jeigu jis atitinka 7 straipsnio 1 punkto antroje pastraipoje ir šio punkto 1 įtraukoje pateiktą aprašymą,- jeigu daugiau negu viena aštuntoji tinklelio ploto padengta skaidulų aglomeratu ir (arba) dalelėmis, toks tinklelio plotas turi būti atmestas, pasirenkant skaičiavimui kitą,- suskaičiuojama 100 skaidulų, kurios leistų ištirti ne mažiau nei 20 tinklelio plotų, arba ištiriama 100 tinklelio plotų.11. Skaidulų skaičiaus vidurkis tinklelyje apskaičiuojamas padalijus suskaičiuotų skaidulų skaičių iš ištirtų tinklelio plotų skaičiaus. Bendras nenaudotų ir foninis filtrų užterštumas turi būti mažesnis už tris skaidulas/100 tinklelio plotų bei įvertinamas naudojant tuščiuosius filtrus.Koncentracija ore = (skaičius tinklelio plote x paveiktas filtro plotas) / (tinklelio plotas × per filtrą įsiurbto oro tūris).--------------------------------------------------II PRIEDASPraktinės rekomendacijos dėl darbuotojų klinikinio įvertinimo, nurodyto 15 straipsnio 1 dalyje1. Šiuolaikinės žinios rodo, kad laisvų asbesto skaidulų poveikis gali sukelti šias ligas:- asbestozę,- mezoteliomą,- bronchų vėžį,- skrandžio ir žarnyno vėžį.2. Gydytojas ir (arba) valdžios institucija, atsakinga už darbuotojų, dirbančių su asbestu, medicinos priežiūrą, turi būti susipažinę su asbesto poveikio kiekvienam darbuotojui sąlygomis ir aplinkybėmis.3. Darbuotojų klinikinė priežiūra vyksta laikantis darbo medicinos principų ir praktikos; ji turėtų apimti bent:- darbuotojų medicininės priežiūros ir profesinės veiklos istorijos pildymą,- pokalbį su asmeniu,- krūtinės ląstos klinikinį patikrinimą,- kvėpavimo funkcijos tyrimą.Pageidautina ir papildomai tikrinti darbuotojų sveikatą, atliekant krūtinės ląstos rentgeno nuotraukas ir laboratorinius tyrimus, tokius kaip skreplių citologinį tyrimą. Vykdant medicininę priežiūrą, kiekvienam darbuotojui atskirai nustatomi reikalingi tyrimai, atsižvelgiant į naujausius darbo medicinos pasiekimus.--------------------------------------------------