title: 1978 m. birželio 15 d. Aštuntoji Komisijos direktyva, nustatanti oficialiai pašarų kontrolei taikytinus Bendrijos analizės metodus

text:
Avis juridique important

|

31978L0633

Official Journal L 206 , 29/07/1978 P. 0043 - 0055 Finnish special edition: Chapter 3 Volume 10 P. 0071  Greek special edition: Chapter 03 Volume 22 P. 0067  Swedish special edition: Chapter 3 Volume 10 P. 0071  Spanish special edition: Chapter 03 Volume 14 P. 0230  Portuguese special edition Chapter 03 Volume 14 P. 0230

AŠTUNTOJI KOMISIJOS DIREKTYVA,1978 m. birželio 15 d.nustatanti oficialiai pašarų kontrolei taikytinus Bendrijos analizės metodus(78/633/EEB)EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,atsižvelgdama į Europos ekonominės bendrijos steigimo sutartį,atsižvelgdama į 1970 m. liepos 20 d. Tarybos direktyvą Nr. 70/373/EEB dėl Bendrijos mėginių paėmimo ir analizės metodų, taikomų oficialiai pašarų kontrolei, įvedimo([1]) su paskutiniais pakeitimais, padarytais Prisijungimo aktu, ir ypač į jos 2 straipsnį,kadangi ta direktyva reikalauja, kad oficialiai pašarų kontrolei būtų taikomi Bendrijos mėginių paėmimo ir analizės metodai, siekiant patikrinti, kaip laikomasi įstatymais ir kitais teisės aktais patvirtintų reikalavimų dėl pašarų kokybės ir sudėties;kadangi 1971 m. birželio 15 d. Komisijos direktyva Nr. 71/250/EEB([2]), 1971 m. lapkričio 18 d. Komisijos direktyva Nr. 71/393/EEB([3]), 1972 m. balandžio 27 d. Komisijos direktyva Nr. 72/199/EEB([4]), 1972 m. gruodžio 5 d. Komisijos direktyva Nr. 73/46/EEB([5]), 1974 m. kovo 25 d. Komisijos direktyva Nr. 74/203/EEB([6]), 1974 m. gruodžio 20 d. Komisijos direktyva Nr. 75/84/EEB([7]) ir 1976 m. kovo 1 d. Komisijos direktyva Nr. 76/372/EEB([8]) jau nustatė keletą analizės metodų, taikomų Bendrijoje; atsižvelgiant į nuo to laiko padarytą pažangą, tikslinga priimti aštuntą metodų rinkinį;kadangi šioje direktyvoje numatytos priemonės atitinka Pašarų nuolatinio komiteto nuomonę,PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:1 straipsnis1. Valstybės narės reikalauja, kad, oficialiai tikrinant pašarus cinko bacitracino, flavofosfolipolio, geležies, vario, mangano ir cinko kiekiams nustatyti būtų taikomi šios direktyvos priede aprašyti analizės metodai.2. Šios direktyvos priede aprašytiems metodams taikomos bendrosios nuostatos, išdėstytos Pirmosios direktyvos Nr. 71/250/EEB priedo 1 dalyje "Įžanga", išskyrus dalį, nagrinėjančią analizei skirto mėginio paruošimą.2 straipsnisValstybės narės priima įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie įsigalioję 1979 m. sausio 1 d., įgyvendina šią direktyvą. Apie tai jos nedelsdamos praneša Komisijai.3 straipsnisŠi direktyva skirta valstybėms narėms.Priimta Briuselyje, 1978 m. birželio 15 d.Tarybos varduFinn GUNDELACHPirmininko pavaduotojasPRIEDAS1. CINKO BACITRACINO NUSTATYMAS, MATUOJANT DIFUZIJĄ AGARO TERPĖJE1. TIKSLAS IR TAIKYMO SRITISŠiuo metodu nustatomas cinko bacitracino kiekis pašaruose, koncentratuose ir premiksuose. Radimo riba 5 mg/kg (5 milijonosios dalys) (*) [9]. Metodas netinka, kai yra trukdančių medžiagų, ypač kai yra daug vario ir askorbo rūgšties.2. METODO ESMĖMėginys ekstrahuojamas metanolio, vandens ir druskos rūgšties mišiniu, esant pH 2. Ekstrakto pH padidinamas iki 6,5, tirpalas koncentruojamas (jei reikia) ir praskiedžiamas. Jo antibiotinis aktyvumas nustatomas matuojant cinko bacitracino difuziją agaro terpėje, kurioje pasėtas Micrococcus luteus. Difuzija matoma pagal mikroorganizmo inhibavimo zonų susidarymą. Laikoma, kad šių zonų skersmuo naudojamų koncentracijų intervale yra proporcingas antibiotiko koncentracijos logaritmui.3. MIKROORGANIZMAS: MICROCOCCUS LUTEUS ATCC 102403.1. Pradinės bakterijų kultūros laikymasGulsčiajame mitybinės terpės agare (4.1) pasėjamas Micrococcus luteus. Inkubuojama 24 valandas 30-37 °C temperatūroje, laikoma šaldytuve maždaug 4 °C temperatūroje ir kas dvi savaites persėjama į gulsčiąjį agarą.3.2. Bakterijų suspensijos ruošimas (a) [10]Bakterijos iš mėgintuvėlio su neseniai paruoštu gulsčiuoju agaru (3.1) surenkamos naudojant 2-3 ml natrio chlorido tirpalo (4.3). Ši suspensija sėjama Roux kolboje esančioje mitybinėje terpėje (4.1), ir 30-37 °C temperatūroje inkubuojama 18-20 valandų. Gauta kultūra surenkama į 25 ml natrio chlorido tirpalo (4.3) ir sumaišoma. Suspensija dešimt kartų skiedžiama natrio chlorido tirpalu (4.3). Suspensijos šviesos pralaidumo koeficientas pagal natrio chlorido tirpalą (4.3) 1 cm storio kiuvetėje turi būti apie 75 %, esant bangos ilgiui 650 nm.4. MITYBINĖS TERPĖS IR REAGENTAI4.1. Mitybinė terpė (b) [11]Mėsos peptonas 6,0 gTripsino peptonas 4,0 gMielių ekstraktas 3,0 gMėsos ekstraktas 1,5 gGliukozė 1,0 gAgaras 15,0 gVanduo 1 000 mlpH 6,5-6,6 (po sterilizavimo).4.2. Bandymo terpėbTripsino peptonas 10 gMielių ekstraktas 3,0 gMėsos ekstraktas 1,5 gGliukozė 1,0 gAgaras 20,0 gTween 80 1 mlVanduo 1 000 mlpH 6,5 (po sterilizavimo).4.3. Natrio chlorido 0,8 % (m/v) tirpalas: 8 g natrio chlorido a. g. ištirpinama vandenyje ir praskiedžiama iki 1 000 ml; sterilizuojama.4.4. Gryno metanolio, vandens ir druskos rūgšties a. g. ( = 1,18-1,19 g/ml) mišinys, tūrių santykis: 80/17,5/2,5.4.5. Fosfatinis buferis, pH 6,5:Kalio-vandenilio fosfatas K2HPO4 a. g. (22,15 g),Kalio-divandenilio fosfatas KH2PO4 a. g. (27,85 g),Vandens iki 1 000 ml.4.6. Druskos rūgštis a. g. ( = 1,18-1,19 g/ml).4.7. Druskos rūgšties a. g. 0,1 N tirpalas.4.8. Natrio hidroksido a. g. 1 N tirpalas.4.9. Bromkrezolio violetinis 0,04 % (m/v) tirpalas: 0,1 g bromkrezolio violetinio ištirpinama 18,5 ml 0,01 N natrio hidroksido tirpalo. Vandeniu praskiedžiama iki 250 ml ir sumaišoma.4.10. Standartinė medžiaga: žinomo aktyvumo (T. V.) cinko bacitracinas.5. STANDARTINIAI TIRPALAIPasveriamas cinko bacitracino (4.10) kiekis, atitinkantis 1 050 T. V. (pagal nurodytą aktyvumą). Įpilama 5 ml 0,1 N druskos rūgšties (4.7) ir paliekama stovėti 15 minučių. Įpilama 30 ml vandens, fosfatiniu buferiu pH 6,5 (4.5) nustatoma pH vertė 4,5 (apie 4 ml), skiedžiama iki 50 ml vandeniu ir gerai sumaišoma (1 ml = 21 T. V.).Nuosekliai šį pradinį tirpalą skiedžiant buferiniu tirpalu, kurio pH 6,5 (4.5), paruošiami tokių koncentracijų tirpalai:S8 0,42 T.V./mlS4 0,21 T.V./mlS2 0,105 T.V./mlS1 0,0525 T.V./ml6. EKSTRAKTO RUOŠIMAS6.1. Ekstrahavimas6.1.1. Koncentratai, premiksai ir mineraliniai pašarų priedaiPasveriama 2,0-5,0 g mėginio, įpilama 30 ml mišinio (4.4) ir trumpai kratoma. Patikrinama pH vertė, kuri turi būti apie 2. Kratoma 10 minučių, įpilama 30 ml fosfatinio buferio, kurio pH vertė 6,5 (4.5), ir kratoma 15 minučių. Praskiedžiama fosfatiniu buferiu (4.5), kad būtų gauta numatoma cinko bacitracino koncentracija 0,42 T.V./ml (= U8).6.1.2. Baltymingi koncentrataiPasveriama 10,0 g mėginio, įpilama 50 ml mišinio (4.4) ir trumpai kratoma. Patikrinama pH vertė, kuri turi būti apie 2. Kratoma 10 minučių, įpilama 50 ml fosfatinio buferio, kurio pH vertė 6,5 (4.5), ir kratoma 15 minučių. Praskiedžiama fosfatiniu buferiu (4.5), kad būtų gauta numatoma cinko bacitracino koncentracija 0,42 T.V./ml (= U8).6.1.3. Kiti pašaraiPasveriama 10,0 g mėginio (20,0 g, jei manoma, kad cinko bacitracino koncentracija yra 5 mg/kg), įpilama 25 ml mišinio (4.4) ir apie 10 minučių maišoma. Įpilama 25 ml fosfatinio buferio, kurio pH vertė 6,5 (4.5), kratoma 15 minučių ir centrifuguojama. Paimama 20 ml centrifugato, 1 N natrio hidroksido tirpalu (4.8) nustatoma pH vertė 6,5, kaip indikatorių naudojant bromkrezolio violetinio tirpalą (4.9). Sukamajame garintuve tirpalas ne aukštesnėje kaip 35 °C temperatūroje nugarinamas maždaug iki 4 ml. Likutis praskiedžiamas vandeniu, kad būtų gauta numatoma cinko bacitracino koncentracija 0,42 T.V./ml (= U8).6.2. Bandymo tirpalaiIš tirpalo U8, nuosekliai praskiedžiant (1: 1) fosfatiniu buferiniu tirpalu (4.5),) ruošiami tirpalai U4 (numatomas kiekis 0,21 T.V./ml), U2 (numatomas kiekis 0,105 T.V./ml) ir U1 (numatomas kiekis: 0,0525 T.V./ml).7. BANDYMO PROCEDŪRA7.1. Sėjimas į bandymo mitybinę terpęBandymo terpėje (4.2) maždaug 50 °C temperatūroje pasėjama bakterijų suspensija (3.2). Išankstiniais bandymais lėkštelėse su bandymo terpe (4.2) nustatomas bakterijų suspensijos kiekis, kurio, esant įvairioms cinko bacitracino koncentracijoms, reikia didžiausioms ir aiškiausiai matomoms inhibavimo zonoms susidaryti.7.2. Lėkštelių paruošimasDifuzija agare atliekama lėkštelėse, naudojant keturias standartinio tirpalo koncentracijas (S8, S4, S2 ir S1) ir keturias tiriamojo tirpalo koncentracijas (U8, U4, U2 ir U1). Kiekvienoje lėkštelėje būtinai turi būti visų keturių koncentracijų standartiniai ir ekstrakto tirpalai. Šiam tikslui pasirenkamos gana didelės lėkštelės, kad agare būtų galima padaryti bent aštuonias 10-13 mm skersmens skyles, tarp kurių centrų būtų ne mažesnis kaip 30 mm atstumas. Bandymas gali būti atliekamas ant stiklo plokštelių su uždėtu aplygintu aliuminio ar plastiko žiedu, kurio skersmuo 200 mm, aukštis 20 mm.Į lėkšteles įpilamas toks pagal 7.1 punktą apsėtos terpės (4.2) kiekis, kad susidarytų 2 mm storio sluoksnis (50 ml 200 mm skersmens lėkštelėje). Paliekama sutirštėti horizontalioje padėtyje, gręžiamos skylės, į kurias įpilami tiksliai išmatuoti analizuojamo ir standartinio tirpalo tūriai (0,10-0,15 ml į kiekvieną skylę, atsižvelgiant į skersmenį).Kiekvienos koncentracijos tirpalas panaudojamas bent keturis kartus, todėl kiekvieno nustatymo metu įvertinamos 32 inhibavimo zonos.7.3. InkubavimasLėkštelės inkubuojamos 16-18 valandų 28-30 °C temperatūroje.8. ĮVERTINIMASInhibavimo zonų skersmuo išmatuojamas 0,1 mm tikslumu. Matavimų vidurkio vertės kiekvienai koncentracijai pažymimos pusiau logaritminiame popieriuje, kuriame ihhibavimo zonų skersmuo vaizduojamas kaip koncentracijos logaritmo funkcija. Brėžiamos standartinį tirpalą ir ekstraktą geriausiai atitinkančios tiesės, pvz., kaip parodyta toliau.Taikant formulę, nustatomas taškas, geriausiai atitinkantis mažiausią standartinio tirpalo koncentraciją (SL):[pic]Taškas, geriausiai atitinkantis didžiausią standartinio tirpalo koncentraciją (SH) nustatomas pagal formulę:[pic]Tokiu pat būdu apskaičiuojami taškai geriausiai atitinkantys mažiausią UL ir didžiausią UH koncentraciją ekstrakte, pakeičiant, anksčiau pateiktoje formulėje S1, S2, S4 ir S8 į U1, U2, U4 ir U8.Apskaičiuotos SL ir SH vertės pažymimos tame pačiame grafike ir sujungiamos, taip gaunama geriausiai standartinį tirpalą atitinkanti tiesė. Panašiu būdu pažymėjus ir sujungus UL ir UH vertes, gaunama geriausiai ekstraktą atitinkanti tiesė.Jei nėra jokių trukdžių, tiesės turi būti lygiagrečios. Praktiniame darbe tiesės gali būti laikomos lygiagrečiomis, jei (SH-SL) ir (UH-UL) vertės nuo jų vidutinės vertės nesiskiria daugiau kaip 10 %.Jei nustatoma, kad tiesės nėra lygiagrečios, gali būti atmetamos U1 ir S1 arba U8 ir S8 vertės ir SL, SH, UL ir UH vertės apskaičiuojamos pagal alternatyvias formules, gaunant alternatyvias geriausiai atitinkančias tieses:[pic][pic]Panašiai skaičiuojamos UL ir UH vertės. Kaip ir anksčiau, turi būti patikrinama, ar alternatyvios geriausio atitikimo tiesės yra lygiagrečios. Jei rezultatas buvo apskaičiuojamas pagal tris vertes, tai turi būti nurodyta galutinėje ataskaitoje.Kai laikoma, kad tiesės lygiagrečios, santykinio aktyvumo logaritmas (log A) skaičiuojamas pagal vieną iš šių formulių:keturioms vertėms:[pic],trims vertėms:[pic]arba[pic]Tikrasis aktyvumas = numatomas aktyvumas × santykinis aktyvumas.Kai laikoma, kad tiesės nėra lygiagrečios, bandymas pakartojamas. Jei lygiagretumo vis tiek nepasiekiama, santykinio aktyvumo logaritmas (log A) skaičiuojamas pagal formulę (c). Tačiau gautas rezultatas turi būti laikomas tik apytikriu, ir tai turi būti pažymėta galutinėje ataskaitoje.9. PAKARTOJAMUMASSkirtumas tarp dviejų rezultatų, gautų tam pačiam analitikui atliekant du lygiagrečius matavimus su tuo pačiu mėginiu, neturi viršyti:20 % didžiausios vertės, kai cinko bacitracino kiekis 5-25 mg/kg;5 mg/kg, absoliučia verte, kai cinko bacitracino kiekis 25-50 mg/kg;10 % didžiausios vertės, kai cinko bacitracino yra daugiau kaip 50 mg/kg.2. FLAVOFOSFOLIPOLIO NUSTATYMAS, MATUOJANT DIFUZIJĄ AGARO TERPĖJE1. TIKSLAS IR TAIKYMO SRITISŠiuo metodu nustatomas flavofosfolipolio kiekis pašaruose, koncentratuose ir premiksuose. Radimo riba - 1 mg/kg (1 milijonoji dalis).2. METODO ESMĖMėginys ekstrahuojamas praskiestu metanoliu, šildant su grįžtamuoju kondensatoriumi. Po centrifugavimo ekstraktas, jei reikia, gryninamas, apdorojant jonitinėmis dervomis ir praskiedžiamas. Jo antibiotinis aktyvumas nustatomas matuojant flavofosfolipolio difuziją agaro terpėje, kurioje pasėtas Staphylococcus aureus. Difuzija matoma pagal mikroorganizmo inhibavimo zonų susidarymą. Laikoma, kad šių zonų skersmuo naudojamų koncentracijų intervale yra tiesiai proporcingas antibiotiko koncentracijos logaritmui.3. MIKROORGANIZMAS: STAPHYLOCOCCUS AUREUS ATCC 6538 P3.1. Pradinės bakterijų kultūros laikymasMėgintuvėliuose su gulsčiuoju mitybinės terpės agaru (4.1) pasėjamas Staphylococcus aureus. Inkubuojama 24 valandas 37 °C temperatūroje, laikoma šaldytuve maždaug 4 °C temperatūroje ir kiekvieną mėnesį persėjama į gulsčiąjį agarą.3.2. Bakterijų suspensijos ruošimas[12]Atskirai paimami du mėgintuvėliai su pradine kultūra (3.1) ir persėjami kas savaitę. Inkubuojami 24 valandoms 37 °C temperatūroje ir laikomi šaldytuve maždaug 4 °C temperatūroje.24 valandas prieš bandymą šia kultūra apsėjami du - keturi mėgintuvėliai su mitybine terpe (4.1). Inkubuojama 16-18 valandų 37 °C temperatūroje. Bakterijų suspensija surenkama natrio chlorido tirpalu (4.3). Suspensijos šviesos pralaidumo koeficientas pagal natrio chlorido tirpalą (4.3) matuojant 1 cm storio kiuvetėje turi būti apie 40 %, esant bangos ilgiui 578 nm.4 . MITYBINĖS TERPĖS IR REAGENTAI4.1. Mitybinė terpė[13]Mėsos peptonas 6,0 gTripsino peptonas 4,0 gMielių ekstraktas 3,0 gMėsos ekstraktas 1,5 gGliukozė 1,0 gAgaras 15,0 gVanduo 1 000 mlpH 6,5 (po sterilizavimo).4.2. Bandymo terpė4.2.1. Pagrindo sluoksnio terpė[14]Mėsos peptonas 6,0 gMielių ekstraktas 3,0 gMėsos ekstraktas 1,5 gAgaras 10,0 gVanduo 1 000 mlpH 6,5 (po sterilizavimo).4.2.2. Apsėjamo sluoksnio terpėKaip nurodyta 4.1 punkte, papildomai pridedama 2,0 g silikoninės emulsijos priešpučio[15].4.3. Natrio chlorido 0,4 % (m/v) tirpalas: 4 g natrio chlorido a. g. ištirpinama vandenyje ir praskiedžiama iki 1000 ml; sterilizuojama.4.4. Grynas metanolis.4.5. Metanolio 50 % (v/v) tirpalas: 500 ml metanolio (4.4) praskiedžiama 500 ml vandens.4.6. Metanolio 80 % (v/v) tirpalas: 800 ml metanolio (4.4) praskiedžiama 200 ml vandens.4.7. Tris(hidroksimetil)aminometanas a. g.4.8. Kalio chlorido 1,5 % (m/v) tirpalas metanolyje: 1,5 g kalio chlorido a. g. ištirpinama 20 ml vandens ir metanoliu (4.4) praskiedžiama iki 100 ml.4.9. Katijonitinė derva: Dowex 50 W × 8, 20-50 mešų, Na+ forma (kat. Serva Nr. 41600) arba panaši.4.10. Anijonitinė derva: Dowex 1 × 2, 50-100 mešų, Cl- forma (kat. Serva Nr. 41010) arba panaši. Prieš naudojant 12-14 valandų laikoma 80 % metanolio tirpale (4.6).4.11. Stiklo vata.4.12. pH indikatorinis popierius (pH 6,6-8,1).4.13. Askorbo rūgštis.4.14. Standartinė medžiaga: žinomo aktyvumo flavofosfolipolis.5. ĮRANGA5.1. Stiklo vamzdis chromatografijai, kurio vidinis skersmuo 9 mm, ilgis 150-200 mm. Vamzdis siaurėjančiame apatiniame gale turi čiaupą, viršutinėje dalyje šlifo įmovą (pagal lašinamojo piltuvo (5.2) movą).5.2. 250 ml tūrio lašinamasis piltuvas su čiaupu ir šlifo mova.5.3. 250 ml konusinė kolba su šlifo įmova.5.4. Grįžtamasis kondensatorius su šlifo mova.6. STANDARTINIAI TIRPALAITiksliai pasvertas standartinės medžiagos (4.14) kiekis ištirpinamas 50 % metanolyje (4.5) ir praskiedžiamas tiek, kad būtų gautas pradinis tirpalas, turintis 100 g/ml flavofosfolipolio. Tirpalas, laikomas 4 °C temperatūroje užkimštose kolbose, patvarus iki 2 mėnesių.Nuosekliai šį pradinį tirpalą praskiedžiant 50 % metanolio tirpalu (4.5), paruošiami tokių koncentracijų tirpalai:S8 0,2 g/mlS4 0,1 g/mlS2 0,05 g/mlS1 0,025 g/ml7. EKSTRAKTO RUOŠIMAS7.1. Ekstrahavimas7.1.1. Koncentratai, premiksai ir mineraliniai pašarų priedaiPasveriama 2,0-5,0 g mėginio, įdedama apie 150 mg askorbo rūgšties (4.13). Konusinėje kolboje (5.3) mėginys sumaišomas su 150 ml 50 % metanolio tirpalo (4.5) ir, pridėjus maždaug 400 mg tris(hidroksimetil)aminometano (4.7), nustatoma pH vertė 8,1-8,2. Nustatyta pH vertė tikrinama indikatoriniu popieriumi (4.12). Palaukiama 15 minučių, toliau su tris(hidroksimetil)aminometanu (4.7) vėl nustatoma pH vertė 8,1-8,2 ir, nuolat maišant, virinama 10 minučių su grįžtamuoju kondensatoriumi (5.4). Tirpalas ataušinamas, mišinys centrifuguojamas ir ekstraktas nupilamas.7.1.2. Kiti pašaraiPasveriama 5,0-30,0 g mėginio, kuriame yra ne mažiau kaip 30 g flavofosfolipolio. Konusinėje kolboje (5.3) mėginys sumaišomas su 150 ml 50 % metanolio tirpalo (4.5) ir, pridėjus maždaug 400 mg tris(hidroksimetil)aminometano (4.7), nustatoma pH vertė 8,1-8,2. Nustatyta pH vertė tikrinama indikatoriniu popieriumi (4.12). Palaukiama 15 minučių, toliau su tris(hidroksimetil)aminometanu (4.7) vėl nustatoma pH vertė 8,1-8,2 ir, nuolat maišant, virinama 10 minučių su grįžtamuoju kondensatoriumi (5.4). Tirpalas ataušinamas, mišinys centrifuguojamas ir ekstraktas nupilamas.7.2. Gryninimas (šios pakopos galima netaikyti koncentratams, premiksams ir mineraliniams priedams)110 ml ekstrakto sumaišoma su 11 g katijonitinės dervos (4.9), vieną minutę virinama su grįžtamuoju kondensatoriumi (5.4), mišinį visą laiką maišant. Katijonitinė derva atskiriama centrifuguojant arba filtruojant. 100 ml ekstrakto sumaišoma su 150 ml metanolio (4.4) ir tirpalas 4 °C temperatūroje laikomas 12-15 valandų. Susidariusi dribsnių pavidalo masė nufiltruojama kol šalta.Apatinis stiklinio vamzdžio (5.1) galas užkemšamas stiklo vatos kamščiu (4.11), į vamzdį įpilama 5 ml anijonitinės dervos (4.10) ir kolonėlė plaunama 100 ml 80 % metanolio tirpalu (4.6). Naudojant piltuvą (5.2) į kolonėlę supilama ne mažiau kaip 100 ml filtrato, kuriame turėtų būti 16 g flavofosfolipolio (200 ml, jei imamas 30 g pašaro mėginys, kuriame yra 1 milijonoji dalis antibiotiko). Jei reikia, prieš supilant į kolonėlę filtratas praskiedžiamas 80 % metanolio tirpalu (4.6), kad flavofosfolipolio koncentracija būtų 16 g/100 ml. Nustatomas maždaug 2 ml per minutę debitas. Ištekėjęs tirpalas išpilamas. Toliau kolonėlė plaunama 50 ml 80 % metanolio tirpalu (4.6), ištekėjęs tirpalas išpilamas.Flavofosfolipolis išplaunamas kalio chlorido tirpalu metanolyje (4.8), debitas išlaikomas maždaug 2 ml per minutę. 50 ml eliuato surenkama į matavimo kolbą, įpilama 30 ml vandens ir sumaišoma. Šiame tirpale flavofosfolipolio koncentracija turi būti 0,2 g/ml (= U8).7.3. Bandymo tirpalaiKai būtina (t. y., jei buvo praleista gryninimo pakopa), pagal 7.1.1 punktą gautas eksraktas praskiedžiamas 50 % metanoliu (4.5), kad būtų gauta numatoma 0,2 g/ml flavofosfolipolio koncentracija (= U8).Iš tirpalo U8, nuosekliai praskiedžiant (1:1) 50 % metanolio tirpalu (4.5), ruošiami tirpalai U4 (numatomas kiekis 0,1 g/ml), U2 (numatomas kiekis 0,05 g/ml) ir U1 (numatomas kiekis 0,025 g/ml).8. BANDYMO PROCEDŪRA8.1. Sėjimas bandymo į mitybinę terpęBandymo terpėje (4.2.2) maždaug 50 °C temperatūroje sėjama bakterijų suspensija (3.2). Išankstiniais bandymais lėkštelėse su bandymo terpe (4.2.2) nustatomas bakterijų suspensijos kiekis, kurio, esant įvairioms flavofosfolipolio koncentracijoms, reikia didžiausioms ir aiškiausiai matomoms inhibavimo zonoms susidaryti (apie 30 ml/litre).8.1. Lėkštelių paruošimasDifuzija agare atliekama lėkštelėse, naudojant keturių koncentracijų standartinius tirpalus (S8, S4, S2 ir S1) ir keturių koncentracijų bandymo tirpalus(U8, U4, U2 ir U1). Kiekvienoje lėkštelėje būtinai turi būti visų keturių koncentracijų standartiniai ir ekstrakto tirpalai. Šiam tikslui pasirenkamos gana didelės lėkštelės, kad agare būtų galima padaryti bent aštuonias 10-13 mm skersmens skyles, tarp kurių centrų būtų ne mažesnis kaip 30 mm atstumas. Bandymas gali būti atliekamas ant stiklo plokštelės su uždėtu aplygintu aliuminio ar plastiko žiedu, kurio skersmuo 200 mm ir aukštis 20 mm.Į lėkšteles įpilamas toks terpės (4.2.1) kiekis, kad susidarytų 1,5 mm storio sluoksnis (45 ml 200 mm skersmens lėkštelėje). Paliekama sutirštėti horizontalioje padėtyje ir tuomet ant viršaus užpilama tiek pagal 8.1 punktą apsėtos terpės (4.2.2), kad susidarytų 1 mm storio sluoksnis (30 ml 200 mm skersmens lėkštelėje). Vėl paliekama sutirštėti horizontalioje padėtyje, gręžiamos skylės, į kurias įpilami tiksliai išmatuoti tiriamo ir etaloninio tirpalo tūriai (0,10-0,15 ml į kiekvieną skylę atsižvelgiant į skersmenį).Kiekvienos koncentracijos tirpalas panaudojamas bent keturis kartus, todėl kiekvieno nustatymo metu įvertinamos 32 inhibavimo zonos.8.3. InkubavimasLėkštelės inkubuojamos 16-18 valandų 28-30 °C temperatūroje.9. ĮVERTINIMASInhibavimo zonų skersmuo išmatuojamas 0,1 mm tikslumu. Matavimų vidurkio vertė kiekvienai koncentracijai pažymima pusiau logaritminiame popieriuje, kuriame inhibavimo zonų skersmuo vaizduojamas kaip koncentracijos logaritmo funkcija. Standartiniam tirpalui ir ekstraktui brėžiamos geriausiai atitinkančios tiesės, pvz., kaip parodyta toliau.Taikant formulę nustatomas taškas, geriausiai atitinkantis mažiausią standartinio tirpalo koncentraciją (SL):[pic]Nustatomas taškas, geriausiai atitinkantis didžiausią standartinio tirpalo koncentraciją (SH), taikant formulę:[pic]Panašiai skaičiuojami taškai geriausiai atitinkantys mažiausią (UL) ir didžiausią (UH) koncentraciją ekstrakte, pakeičiant nurodytose formulėse S1, S2, S4 ir S8 į U1, U2, U4 ir U8.Apskaičiuotos SL ir SH vertės pažymimos tame pačiame grafike ir sujungiamos - taip gaunama geriausiai standartinį tirpalą atitinkanti tiesė. Panašiu būdu pažymimos ir sujungiamos UL ir UH vertės, gaunant geriausiai ekstraktą atitinkančią tiesę.Jei nėra jokių trukdžių, tiesės turi būti lygiagrečios. Praktiniame darbe tiesės gali būti laikomos lygiagrečiomis, jei (SH-SL) ir (UH-UL) vertės nuo jų vidutinės vertės nesiskiria daugiau kaip 10 %.Jei nustatoma, kad tiesės nėra lygiagrečios, gali būti atmetamos U1 ir S1 arba U8 ir S8 vertės, o SL, SH, UL ir UH apskaičiuojami pagal alternatyvias formules, gaunant alternatyvias geriausiai atitinkančias tieses:[pic][pic]Panašiai apskaičiuojamos UL ir UH vertės. Kaip ir anksčiau turi būti patikrinama, ar alternatyvios geriausio atitikimo tiesės yra lygiagrečios. Jei rezultatas buvo apskaičiuojamas pagal tris lygius, tai turi būti pažymėta galutinėje ataskaitoje.Kai laikoma, kad tiesės lygiagrečios, santykinio aktyvumo logaritmas (log A) skaičiuojamas pagal vieną iš šių formulių:keturiems lygiams:trims lygiams:[pic]arba:[pic].Tikrasis aktyvumas = numatomas aktyvumas × santykinis aktyvumas.Kai laikoma, kad tiesės nėra lygiagrečios, nustatymas pakartojamas. Jei lygiagretumo vis tiek nepasiekiama, santykinio aktyvumo logaritmas (log A) skaičiuojamas pagal formulę (c). Tačiau gautas rezultatas turi būti laikomas tik apytikriu, ir tai turi būti nurodyta galutinėje ataskaitoje.10. PAKARTOJAMUMASSkirtumas tarp dviejų rezultatų, gautų tam pačiam analitikui atliekant du lygiagrečius matavimus su tuo pačiu bandiniu, neturi viršyti:- 0,5 mg/kg absoliučiu dydžiu, kai flavofosfolipolio kiekis 1-2 mg/kg,- 25 % didžiausios vertės, kai flavofosfolipolio kiekis 2-10 mg/kg,- 20 % didžiausios vertės, kai flavofosfolipolio kiekis 10-25 mg/kg,- 5 mg/kg, absoliučiu dydžiu, kai flavofosfolipolio kiekis 25-50 mg/kg,- 10 % didžiausios vertės, kai flavofosfolipolio kiekis didesnis kaip 50 mg/kg.3. GELEŽIES, VARIO, MANGANO IR CINKO MIKROELEMENTŲ NUSTATYMAS1. TIKSLAS IR TAIKYMO SRITISŠiuo metodu nustatomas geležies, vario, mangano ir cinko mikroelementų kiekis pašaruose. Apatinė nustatymo riba:geležies (Fe): 20 mg/kg,vario (Cu): 10 mg/kg,mangano (Mn): 20 mg/kg,cinko (Zn): 20 mg/kg.2. METODO ESMĖMėginys po organinės medžiagos (jei ji buvo) sudeginimo ištirpinamas druskos rūgštyje. Po atitinkamo praskiedimo geležis, varis, manganas ir cinkas nustatomi atominės absorbcijos analizės metodu.3. REAGENTAIĮvadinės pastabosReagentams ir analizei skirtiems tirpalams ruošti reikia naudoti vandenį, kuriame nebūtų nustatomų katijonų, todėl vanduo du kartus distiliuojamas distiliatoriuje iš borosilikatinio ar kvarcinio stiklo arba du kartus apdorojamas jonitine derva.Reagentai turėtų būti bent analiziškai gryni (a. g.). Nustatomų elementų nebuvimas turi būti tikrinamas tuščiuoju bandymu. Prireikus reagentai turi būti papildomai gryninami.Vietoje žemiau aprašomų standartinių tirpalų galima naudoti prekyboje esančius standartinius tirpalus, jei tik jie turi garantiją ir buvo prieš naudojimą patikrinti.3.1. Druskos rūgštis a. g. ( = 1,19 g/ml).3.2. Druskos rūgštis a. g. (6 N).3.3. Druskos rūgštis a. g. (0,5 N).3.4. Vandenilio fluoridas 38-40 % (v/v) tirpalas, kuriame geležies būtų mažiau kaip 1 mg litre, o likučio po išgarinimo masė (sulfato pavidalu) mažesnė kaip 10 mg litre.3.5 Sieros rūgštis a. g. ( = 1,84 g/ml).3.6. Vandenilio peroksidas a. g. (išskiriantis maždaug 100 tūrių deguonies (30 % masės)).3.7. Standartinis geležies tirpalas (1 000 g Fe/ml) ruošiamas tokiu būdu: 1 g geležies vielos (a. g.) ištirpinama 200 ml 6 N druskos rūgšties tirpalo (3.2), įpilama 16 ml vandenilio peroksido (3.6) ir gautas tirpalas vandeniu praskiedžiamas iki 1 litro.3.7.1. Darbinis standartinis geležies tirpalas (100 g Fe/ml) ruošiamas standartinį tirpalą (3.7) skiedžiant vandeniu santykiu 1: 9.3.8. Standartinis vario tirpalas (1 000 g Cu/ml) ruošiamas tokiu būdu: 1 g vario miltelių (a. g.) užpilama 25 ml 6 N druskos rūgšties tirpalo (3.2), įpilama 5 ml vandenilio peroksido (3.6) ir gautas tirpalas vandeniu praskiedžiamas iki 1 litro.3.8.1. Darbinis standartinis vario tirpalas (10 g Cu/ml) ruošiamas standartinį tirpalą (3.8) skiedžiant vandeniu santykiu 1:9. Taip gautas tirpalas dar kartą praskiedžiamas vandeniu santykiu 1: 9.3.9. Standartinis mangano tirpalas (1 000 g Mn/ml) ruošiamas tokiu būdu: 1 g mangano miltelių (a. g.) ištirpinama 25 ml 6 N druskos rūgšties tirpalo (3.2) ir gautas tirpalas vandeniu praskiedžiamas iki 1 litro.3.9.1. Darbinis standartinis mangano tirpalas (10 g Mn/ml) ruošiamas standartinį tirpalą (3.9) skiedžiant vandeniu santykiu 1: 9. Taip gautas tirpalas dar kartą praskiedžiamas vandeniu santykiu 1: 9.3.10. Standartinis cinko tirpalas (1 000 g Zn/ml) ruošiamas tokiu būdu: 1 g cinko strypelio arba lapelių (a. g.) ištirpinama 25 ml 6 N druskos rūgšties tirpalo (3.2) ir gautas tirpalas vandeniu praskiedžiamas iki 1 litro.3.10.1. Darbinis standartinis cinko tirpalas (10 g Zn/ml) ruošiamas standartinį tirpalą (3.10) skiedžiant vandeniu santykiu 1: 9. Taip gautas tirpalas dar kartą praskiedžiamas vandeniu santykiu 1: 9.3.11. Lantano chlorido tirpalas ruošiamas tokiu būdu: 12 g lantano oksido ištirpinama 150 ml vandens, įpilama 100 ml 6 N druskos rūgšties tirpalo (3.2) ir praskiedžiama vandeniu iki 1 litro.4. ĮRANGA4.1. Mufelinė krosnis su termorele ir registratoriumi.4.2. Stikliniai indai turi būti pagaminti iš atsparaus borosilikatinio stiklo, rekomenduojami naudoti tik mikroelementams nustatyti.4.3. Platininis tiglis ir (pasirinktinai) kvarcinis tiglis.4.4. Spektrofotometras atominei absorbcinei analizei atlikti, atitinkantis metodo reikalavimus, keliamus prietaiso jautrumui ir tikslumui nustatomų koncentracijų intervale.5. DARBO PROCEDŪRA5.1. Organinės medžiagos mėginiai5.1.1. Mėginio sudeginimas ir analizei skirto tirpalo ruošimas (*) [16]i) 5-10 g mėginio, pasverto 0,2 mg tikslumu, įdedama į platininį arba kvarcinį tiglį (4.3) (žr. (b) pastabą), džiovinama 105 °C temperatūroje džiovinimo spintoje, po to tiglis dedamas į šaltą mufelinę krosnį (4.1). Krosnis uždaroma (žr. (c) pastabą) ir temperatūra joje per maždaug 90 minučių laipsniškai pakeliama iki 450-475 °C. Tokioje temperatūroje tiglis laikomas 4-16 valandų (pvz., per naktį), kad sudegtų visos organinės medžiagos, po to krosnis atidaroma ir leidžiama jai ataušti (žr. (d) pastabą).Tiglio turinys išplaunamas į cheminę stiklinę, tam sunaudojant maždaug 5 ml druskos rūgšties (3.1), kuri pilama lėtai ir atsargiai (dėl CO2 skyrimosi gali vykti audringa reakcija). Druskos rūgštis (3.1) į stiklinę lašinama maišant tirpalą tol, kol nustoja skirtis dujų burbuliukai. Išgarinama iki sauso likučio, kartais pamaišant stikline lazdele.Toliau į likutį įpilama 15 ml 6 N druskos rūgšties (3.2) ir apie 120 ml vandens. Maišoma stikline lazdele, kuri turi būti palikta cheminėje stiklinėje, stiklinė uždengiama laikrodžio stiklu. Stiklinės turinys lėtai užverdamas ir virinamas tol, kol matosi, kad daugiau pelenų nebeištirpsta. Filtruojama per bepelenį filtrą ir filtratas supilamas į 250 ml matavimo kolbą. Cheminė stiklinė ir filtras plaunami 5 ml karšto 6 N druskos rūgšties tirpalo (3.2) ir du kartus verdančiu vandeniu. Matavimo kolbos turinys praskiedžiamas vandeniu iki žymės (HCl koncentracija maždaug 0,5 N).ii) Jei likutis ant filtro yra juodas (anglis), filtras vėl dedamas į krosnį ir sudeginamas 450-475 °C temperatūroje. Šis sudeginimas, kuris atliekamas tik kelias valandas (tris - penkias valandas), užbaigiamas, kai pelenai tampa balti arba beveik balti. Likutis tirpinamas maždaug 2 ml druskos rūgšties (3.1), garinamas iki sauso likučio ir įpilama 5 ml 6 N druskos rūgšties tirpalo (3.2). Pakaitinama, tirpalas filtruojamas į matavimo kolbą ir praskiedžiamas vandeniu iki žymės (HCl koncentracija yra apie 0,5 N).Pastabos:a) nustatant mikroelementus, svarbu visą laiką turėti omenyje užteršimo, ypač cinku, variu ir geležimi, pavojų. Dėl šios priežasties įrangoje, kuri naudojama mėginiams ruošti, šių elementų turi nebūti.Bendram užteršimo pavojui sumažinti dirbama dulkių neturinčioje aplinkoje su ypatingai švaria įranga ir rūpestingai išplautais stikliniais indais. Įvairių rūšių užteršimai, pvz., nuo stiklinių indų, reagentų, dulkių ir t. t., ypač veikia cinko nustatymą;b) sudeginamo mėginio masė apskaičiuojama pagal apytikrį mikroelementų kiekį pašaruose, atsižvelgiant į naudojamo spektrofotometro jautrumą. Kai kuriems pašarams, kuriuose mikroelementų mažai, gali prireikti 10-20 g masės mėginio ir gaminti iš jo tik 100 ml tūrio galutinį tirpalą;c) sudeginimas turi būti atliekamas uždarytoje krosnyje, nepučiant oro arba deguonies;d) pirometro rodoma temperatūra turi neviršyti 475 °C.5.1.2. Spektrofotometrinis nustatymas5.1.2.1. Kalibracinių tirpalų ruošimasKiekvienam nustatomam elementui iš darbinių standartinių tirpalų, nurodytų 3.7.1, 3.8.1, 3.9.1 ir 3.10.1 punktuose, ruošiama eilė kalibracinių tirpalų, kurių kiekvieno HCl koncentracija yra apie 0,5 N, o lantano chlorido koncentracija (geležies, mangano ir cinko atveju) atitinka 0,1 % (m/v) La koncentraciją. Pasirenkamos mikroelementų koncentracijos turi būti naudojamo spektrofotometro jautrumo ribose. Toliau kaip pavyzdys pateikiamose lentelėse rodoma kalibruoti naudojamų tirpalų sudėčių tipiški intervalai, tačiau, atsižvelgiant į naudojamo spektrofotometro tipą ir jautrumą, gali prireikti pasirinkti kitas koncentracijas.Geležisg Fe/ml 0 0,5 1 2 3 4 5ml darbinio standartinio tirpalo (3.7.1) (1 ml = 100 g Fe) 0 0,5 1 2 3 4 5+ ml 6 N HCl (3.2) 7 7 7 7 7 7 7+ 10 ml lantano chlorido tirpalo (3.11) ir vandeniu praskiedžiama iki 100 ml.Varisg Cu/ml 0 0,1 0,2 0,4 0,6 0,8 1,0ml darbinio standartinio tirpalo (3.8.1) (1 ml = 10 g Cu) 0 1 2 4 6 8 10+ ml 6 N HCl (3.2) 8 8 8 8 8 8 8Vandeniu praskiedžiama iki 100 ml.Manganasg Mn/ml 0 0,1 0,2 0,4 0,6 0,8 1,0ml darbinio standartinio tirpalo (3.9.1) (1 ml = 10 g Mn) 0 1 2 4 6 8 10+ ml 6 N HCl (3.2) 7 7 7 7 7 7 7+ 10 ml lantano chlorido tirpalo (3.11) ir vandeniu praskiedžiama iki 100 ml.Cinkasg Zn/ml 0 0,05 0,1 0,2 0,4 0,6 0,8ml darbinio standartinio tirpalo (3.10.1) (1 ml = 10 g Zn) 0 0,5 1 2 4 6 8+ ml 6 N HCl (3.2) 7 7 7 7 7 7 7+ 10 ml lantano chlorido tirpalo (3.11) ir vandeniu praskiedžiama iki 100 ml.5.1.2.2. Tirpalo paruošimas analizeiVariui nustatyti pagal 5.1.1 punktą paruoštas tirpalas paprastai gali būti naudojamas tiesiogiai. Jei reikia, kad jo koncentracija būtų kalibruoti naudojamų tirpalų koncentracijų intervale, alikvotinė tirpalo dalis pipete paimama į 100 ml matavimo kolbą ir praskiedžiama iki žymės 0,5 N druskos rūgšties tirpalu (3.3).Geležiai, manganui ir cinkui nustatyti pagal 5.1.1 punktą paruošto tirpalo alikvotinė dalis pipete paimama į 100 ml matavimo kolbą, įpilama 10 ml lantano chlorido tirpalo (3.11) ir praskiedžiama iki žymės 0,5 N druskos rūgšties tirpalu (3.3). Taip pat žr. 8 punktą "Pastaba").5.1.2.3. Tuščiasis bandymasTuščiąjį bandymą turi sudaryti visos nurodytos metodikos pakopos, išskyrus tai, kad nededama mėginio.Matavimas, atliktas su kalibraciniu tirpalu "0", negali būti vertinamas kaip tuščiasis bandymas.5.1.2.4. Atominės absorbcijos matavimasMatuojama kalibracinių ir analizuojamo tirpalo atominė absorbcija, naudojant oro-acetileno oksiduojančiąją liepsną, esant tokiems bangų ilgiams:Fe: 248,3 nm,Cu: 324,8 nm,Mn: 279,5 nm,Zn: 213,8 nm.Kiekvienas matavimas atliekamas keturis kartus.5.2. Mineraliniai pašaraiJei mėginyje nėra organinių medžiagų, sudeginimas prieš analizę nereikalingas. Daroma kaip aprašyta 5.1.1 (i) punkte, pradedant nuo antrosios pastraipos. Galima praleisti išgarinimo su fluoro vandenilio rūgštimi pakopą.6. REZULTATŲ APSKAIČIAVIMASNaudojant kalibracinę kreivę, apskaičiuojam mikroelementų koncentracija analizuojamame tirpale ir rezultatas išreiškiamas mikroelemento mg kiekiu vienam mėginio kilogramui (milijonosiomis dalimis).7. PAKARTOJAMUMASSkirtumas tarp dviejų rezultatų, gautų tam pačiam analitikui atliekant du lygiagrečius matavimus su tuo pačiu bandiniu, neturi viršyti:- 5 mg/kg, absoliučia verte, kai nustatomo mikroelemento kiekis ne didesnis kaip 50 mg/kg,- 10 % didžiausios vertės, kai nustatomo mikroelemento kiekis yra 50-100 mg/kg,- 10 mg/kg, absoliučia verte, kai nustatomo mikroelemento kiekis yra 100-200 mg/kg,- 5 % didžiausios vertės, kai nustatomo mikroelemento kiekis yra didesnis kaip 200 mg/kg.8. PASTABADideli fosfatų kiekiai gali trukdyti nustatyti geležį, manganą ir cinką. Toks trukdis gali būti pašalintas, įpilant lantano chlorido tirpalo (3.11). Tačiau, jeigu masių santykis (Ca + Mg)/P = 2, lantano chlorido tirpalo (3.11) į tiriamus ir etaloninius tirpalus galima nepilti._______[1] OL L 170, 1970 8 3, p. 2.[2] OL L 15 5, 1971 7 12, p. 13.[3] OL L 279, 1971 12 20, p. 7.[4] OL L 123, 1972 5 29, p. 6.[5] OL L 83, 1973 3 30, p. 21.[6] OL L 108, 1974 4 22, p. 7.[7] OL L 32, 1975 2 5, p. 26.[8] OL L 102, 1976 4 15, p. 8.[9] (*) 1 mg pašarinio cinko bacitracino atitinka 42 tarptautinius vienetus (T.V.).[10] (a) Gali būti taikomi kiti metodai, jei nustatyta, kad jais gaunamos panašios sporų suspensijos.[11] (b) Gali būti naudojama bet kuri prekyboje esanti mitybinė terpė, su kuria gaunami tokie patys rezultatai.[12] Gali būti taikomi kiti metodai, jei nustatoma, kad gaunamos panašios bakterijų suspensijos.[13] Gali būti naudojama bet kuri prekyboje esanti panašios sudėties mitybinė terpė, su kuria būtų gaunami tokie patys rezultatai, pvz., oksoidinė antibiotiko terpė 1 (CM 327), pridedant oksoidinio agaro Nr. 3 (L 13).[14] Gali būti naudojama bet kuri prekyboje esanti panašios sudėties mitybinė terpė, su kuria būtų gaunami tokie patys rezultatai, pvz., oksoidinė antibiotiko terpė 2 (CM 335), pridedant oksoidinio agaro Nr. 3 (L 13).[15] Pvz., SE 2, gaunamas iš Wacker Chemie GmbH, Miunchene.[16] (*) Žaliuose pašaruose (šviežiuose arba džiovintuose) galima rasti daug augalinio silicio dioksido, kuriame gali būti mikroelementų, todėl jis turi būti pašalintas. Taigi tokios rūšies bandiniams turi būti taikoma tokia pakeista metodika.Veiksmai pagal 5.1.1 punktą atliekami iki filtravimo. Filtro popierius su netirpiu likučiu du kartus plaunamas verdančiu vandeniu ir dedamas į platininį tiglį (4.3). Filtras sudeginamas mufelinėje krosnyje (4.1) žemesnėje kaip 550 oC temperatūroje, kol visiškai išnyksta anglinė medžiaga. Paliekama ataušti, įlašinami keli lašai vandens, po to 10-15 ml vandeninio vandenilio fluorido rūgšties tirpalo (3.4) ir maždaug 150 oC temperatūroje garinama iki sauso likučio. Jei likutyje dar lieka kažkiek silicio dioksido, likutis pakartotinai tirpinamas keliuose mililitruose vandenilio fluorido rūgšties (3.4) ir išgarinamas iki sauso likučio. Įlašinami penki lašai sieros rūgšties (3.5) ir kaitinama, kol nustoja skirtis balti dūmai. Įpylus 5 ml 6 N druskos rūgšties tirpalo (3.2) ir apie 30 ml vandens, tirpalas pašildomas, filtruojamas į 250 ml matavimo kolbą ir praskiedžiamas vandeniu iki žymės (HCl koncentracija apie 0,5 N). Toliau tęsiama nuo 5.13 punkto.[pic] ,


title: 2011 m. liepos 26 d. Komisijos direktyva 2011/71/ES, kuria iš dalies keičiama Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 98/8/EB į jos I priedą įrašant veikliąją medžiagą kreozotą  Tekstas svarbus EEE

text:
27.7.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 195/46

         KOMISIJOS DIREKTYVA 2011/71/ES
   2011 m. liepos 26 d.
   kuria iš dalies keičiama Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 98/8/EB į jos I priedą įrašant veikliąją medžiagą kreozotą
   (Tekstas svarbus EEE)
   EUROPOS KOMISIJA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
   atsižvelgdama į 1998 m. vasario 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 98/8/EB dėl biocidinių produktų pateikimo į rinką (1), ypač į jos 16 straipsnio 2 dalies antrą pastraipą,
   kadangi:

               (1)

               2007 m. gruodžio 4 d. Komisijos reglamente (EB) Nr. 1451/2007 dėl Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 98/8/EB dėl biocidinių produktų pateikimo į rinką (2) 16 straipsnio 2 dalyje nurodytos 10 metų programos antrojo etapo yra nustatytas veikliųjų medžiagų, kurias reikia įvertinti siekiant nuspręsti, ar reikia įrašyti į Direktyvos 98/8/EB I, IA arba IB priedą, sąrašas. Tame sąraše yra kreozotas;

               (2)

               vadovaujantis Reglamentu (EB) Nr. 1451/2007, pagal Direktyvos 98/8/EB 11 straipsnio 2 dalį buvo įvertinta, ar kreozotą galima naudoti 8-to tipo produktams (medienos antiseptikams), apibrėžtiems tos direktyvos V priede, gaminti;

               (3)

               Švedija buvo paskirta už ataskaitos rengimą atsakinga valstybe nare ir 2007 m. spalio 31 d. Komisijai pateikė kompetentingos institucijos ataskaitą ir rekomendaciją, kaip numatyta Reglamento (EB) Nr. 1451/2007 14 straipsnio 4 ir 6 dalyse. Ataskaitoje rašoma, kad įvertintas tik B ir C rūšių, nurodytų Europos standarte EN 13991:2003, kreozotas;

               (4)

               konsultacija su suinteresuotosiomis šalimis pradėta 2008 m. balandžio 30 d. Konsultacijos rezultatai paskelbti ir aptarti 30-ajame valstybių narių kompetentingų institucijų atstovų posėdyje Direktyvos 98/8/EB dėl biocidinių produktų pateikimo į rinką įgyvendinimo klausimais;

               (5)

               valstybės narės ir Komisija peržiūrėjo kompetentingos institucijos ataskaitą. Vadovaudamasis Reglamento (EB) Nr. 1451/2007 15 straipsnio 4 dalimi, Biocidinių produktų nuolatinis komitetas peržiūros išvadas 2010 m. gruodžio 17 d. įtraukė į vertinimo ataskaitą;

               (6)

               remiantis vertinimo ataskaita, galima daryti išvadą, kad medienos antiseptikai, kuriuose yra kreozoto, turėtų atitikti Direktyvos 98/8/EB 5 straipsnio reikalavimus, kai jais apdorojama mediena pagal tam tikrus įvertintus scenarijus. Be to, per pirmiau minėtą konsultaciją su suinteresuotosiomis šalimis aiškiai pareikšta, kad kreozotą naudoti tam tikromis paskirtimis yra naudinga socialiniu ir ekonominiu atžvilgiu. Iš konsultuojantis pateiktų ir paskelbtų būvio ciklo analizių darytina išvada, kad tam tikrais atvejais tinkamų kreozoto pakaitalų, kurie mažiau kenktų aplinkai, nėra. Todėl kreozotą galima įrašyti į I priedą;

               (7)

               tačiau rizikos vertinime nustatyta, kad tam tikri vertinimo ataskaitoje aprašyti medienos naudojimo scenarijai kelia nepriimtiną riziką aplinkai;

               (8)

               be to, kreozotas laikomas nenustatytos slenkstinės koncentracijos kancerogenu ir klasifikuojamas kaip 1B kategorijos kancerogenas pagal 2008 m. gruodžio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1272/2008 dėl cheminių medžiagų ir mišinių klasifikavimo, ženklinimo ir pakavimo, iš dalies keičiantį ir panaikinantį direktyvas 67/548/EEB bei 1999/45/EB ir iš dalies keičiantį Reglamentą (EB) Nr. 1907/2006 (3);

               (9)

               iš šimtų junginių mišinio sudarytame kreozote daugiausiai yra policiklinių aromatinių angliavandenilių. Kad kai kurie iš jų yra patvarūs, bioakumuliaciniai ir toksiški (antracenas (4)) arba labai patvarūs ir didelės bioakumuliacijos (fluorantenas, fenantrenas ir pirenas (5)), Europos cheminių medžiagų agentūros Rizikos vertinimo komitetas nutarė pagal 2006 m. gruodžio 18 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1907/2006 dėl cheminių medžiagų registracijos, įvertinimo, autorizacijos ir apribojimų (REACH), įsteigiančio Europos cheminių medžiagų agentūrą, iš dalies keičiančio Direktyvą 1999/45/EB bei panaikinančio Tarybos reglamentą (EEB) Nr. 793/93, Komisijos reglamentą (EB) Nr. 1488/94, Tarybos direktyvą 76/769/EEB ir Komisijos direktyvas 91/155/EEB, 93/67/EEB, 93/105/EB bei 2000/21/EB (6), XIII priedo kriterijus;

               (10)

               policikliniams aromatiniams angliavandeniliams taikomos išmetamo kiekio mažinimo nuostatos ir jie yra įrašyti į 1979 m. Tolimų tarpvalstybinių oro teršalų pernašų konvencijos Protokolo dėl patvarių organinių teršalų III priedą ir į 2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 850/2004 dėl patvariųjų organinių teršalų ir iš dalies keičiančio Direktyvą 79/117/EEB (7) III priedą;

               (11)

               1979 m. Tolimų tarpvalstybinių oro teršalų pernašų konvencijos vykdomosios institucijos Sprendimu 2009/4 priimtame rekomendaciniame dokumente išvardyti geriausi turimi patvarių organinių teršalų išmetimo iš didelių stacionarių šaltinių kontrolės būdai. Šio rekomendacinio dokumento V skyriaus E dalis specialiai skirta policiklinių aromatinių angliavandenilių išmetamiesiems teršalams, susijusiems su medienos konservavimu naudojant iš akmens anglių deguto gaunamus produktus, kuriuose yra policiklinių aromatinių angliavandenilių, pavyzdžiui, kreozoto. Šie būdai susiję su medienos impregnavimu, saugojimu ir tvarkymu taip pat su pakaitalų, kuriais mažinamas priklausomumas nuo policiklinių aromatinių angliavandenilių turinčių produktų, naudojimu. Jame taip pat rekomenduojama, kokius geriausius turimus būdus taikyti, jei apdorota mediena deginama;

               (12)

               pagal Reglamento (EB) Nr. 850/2004 6 straipsnio 2 dalies antrą pastraipą, skaitomą kartu su to paties reglamento III priedu valstybės narės turi priimti veiksmų planus, įskaitant priemones skatinti kurti, arba, jei jos mano, kad tai yra tinkama – reikalauti naudoti pakaitines ar modifikuotas medžiagas, produktus ir procesus, kad policikliniai aromatiniai angliavandeniliai nesusidarytų ir nebūtų išmesti. Laikydamosi Reglamento (EB) Nr. 850/2004 3 straipsnio 3 dalies, valstybės narės ir Komisija pagal taikytinais Europos Sąjungos teisės aktais reglamentuojamoms esamoms bei naujoms cheminėms medžiagoms ir pesticidams taikomas įvertinimo ir leidimų suteikimo sistemas imasi atitinkamų priemonių esamoms cheminėms medžiagoms ir pesticidams, turintiems patvarių organinių teršalų savybių, kontroliuoti;

               (13)

               2000 m. spalio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2000/60/EB, nustatančioje Bendrijos veiksmų vandens politikos srityje pagrindus (8), nurodyta, kad policikliniai aromatiniai angliavandeniliai yra prioritetinės kenksmingosios medžiagos, dėl kurių išleidimo, išmetimo ar nutekėjimo susidaranti paviršinio vandens tarša turi būti sustabdyta arba nutraukta laipsniškai;

               (14)

               todėl dera nustatyti penkerių metų įrašo galiojimo laikotarpį ir sąlygą, kad prieš pratęsiant įrašo I priede galiojimo laikotarpį būtų atlikta lyginamoji rizikos analizė pagal Direktyvos 98/8/EB 10 straipsnio 5 dalies i punkto antrą pastraipą;

               (15)

               be to, biocidinius produktus, kuriuose yra kreozoto, turėtų būti leista naudoti tik kai atsižvelgiant į visas vietines ir kitas aplinkybes nėra jokių tinkamų pakaitalų. Todėl autorizacijos liudijimo arba abipusio pripažinimo paraišką gavusi valstybė narė turėtų paraiškos teikėjo paprašyti techninės ir ekonominės pakaitalų naudojimo galimybės analizės. Remdamasi šia analize ir kita savo turima informacija, autorizacijos liudijimą išdavusi valstybė narė turėtų pagrįsti savo išvadą, kad nėra tinkamų pakaitalų, ir tą pagrindimą pranešti Komisijai tada, kai galima tikėtis, kad produkto autorizacijos liudijimas yra išduotas. Tokiu atveju, siekiant daugiau skaidrumo, dera reikalauti, kad valstybių narių pranešimuose būtų tiesiogiai nurodoma, kaip pagal Reglamento (EB) Nr. 850/2004 6 straipsnio 2 dalį skatinama kurti pakaitalus, arba būtų pateikiamos nuorodos į paskelbtą veiksmų planą. Siekiant dar didesnio skaidrumo dera užtikrinti, kad ši informacija būtų vieša;

               (16)

               ne visi galimi kreozotu apdorotos medienos naudojimo būdai įvertinti Europos Sąjungos lygmeniu. Todėl valstybėms narėms dera įvertinti tuos naudojimo būdus arba poveikio scenarijus ir aplinkos komponentams ir populiacijoms kylančią riziką, į kuriuos reikiamai neatsižvelgta Europos Sąjungos lygmens rizikos analizėje, ir išduodant produkto autorizacijos liudijimus užtikrinti, kad būtų imtasi reikiamų priemonių arba būtų nustatytos specialios sąlygos siekiant nustatytą riziką sumažinti iki priimtino lygio;

               (17)

               Reglamento (EB) Nr. 1907/2006 XVII priedo 31 įraše nustatytos sąlygos, kuriomis kreozotas naudojamas medienai apdoroti ir kuriomis kreozotu apdorota mediena pateikiama rinkai. Todėl dera reikalauti, kad išduodant biocidinių produktų, kuriuose yra kreozoto, autorizacijos liudijimus būtų taikomas atitikties tiems apribojimams reikalavimas. 1999 m. spalio 26 d. Komisijos sprendimu 1999/832/EB dėl Nyderlandų Karalystės praneštų kreozoto pardavimo ir naudojimo ribojimo nacionalinių nuostatų (9), 2002 m. sausio 23 d. Sprendimu 2002/59/EB dėl Nyderlandų Karalystės pagal EB sutarties 95 straipsnio 5 dalį praneštų kreozotu apdorotos medienos naudojimo ribojimo nacionalinių nuostatų projektų (10) ir 2002 m. spalio 31 d. Sprendimu 2002/884/EB dėl Nyderlandų pagal EB sutarties 95 straipsnio 4 ir 5 dalis praneštų kreozotu apdorotos medienos pardavimo ir naudojimo ribojimo nacionalinių nuostatų (11) Komisija leido Nyderlandams laikytis galiojančių griežtesnių nacionalinių nuostatų, apie kurias pranešta pagal EB sutartį. Pagal Reglamento (EB) Nr. 1907/2006 67 straipsnio 3 dalį ir kaip konstatuojama Komisijos komunikate, pateiktame pagal Reglamento (EB) Nr. 1907/2006 (12) 67 straipsnio 3 dalį, šiuos apribojimus galima taikyti iki 2013 m. birželio 1 d. Juose yra draudimas kreozotu apdorotą medieną naudoti ten, kur ji liestųsi su paviršiniu arba požeminiu vandeniu;

               (18)

               atsižvelgiant į vertinimo ataskaitos išvadas, išduodant produktų autorizacijos liudijimus dera reikalauti, kad produktams, kuriuose yra kreozoto ir kurie naudojami kaip medienos antiseptikai, būtų taikomos rizikos mažinimo priemonės. Dėl kancerogeninių kreozoto savybių dera reikalauti, kad biocidinių produktų, kuriuose yra šios medžiagos, autorizacijos liudijimai būtų išduodami su sąlyga, kad bus imtasi visų įmanomų priemonių pagal Reglamentą (EB) Nr. 1907/2006 ir 2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2004/37/EB dėl darbuotojų apsaugos nuo rizikos, susijusios su kancerogenų arba mutagenų poveikiu darbe (šeštoji atskira direktyva, kaip numatyta Direktyvos 89/391/EEB 16 straipsnio 1 dalyje) (13), kad medieną apdorojantys ir ją apdorotą tvarkantys darbininkai, įskaitant paskesnius naudotojus, būtų apsaugoti nuo šios medžiagos poveikio. Atsižvelgiant į nustatytą dirvožemiui ir vandeniui keliamą pavojų, privalu imtis reikiamų priemonių siekiant apsaugoti tuos aplinkos komponentus. Todėl turėtų būti nurodyta, kad ką tik apdorota mediena privalo būti laikoma po stogu arba ant nepralaidaus kieto pagrindo (arba po stogu ir ant nepralaidaus kieto pagrindo), o nutekėjęs kiekis privalo būti surinktas ir naudojamas pakartotinai arba pašalinamas;

               (19)

               svarbu, kad šios direktyvos nuostatos būtų vienu metu taikomos visose valstybėse narėse ir taip užtikrinama, kad biocidiniams produktams, kurių sudėtyje yra veikliosios medžiagos kreozoto, būtų sudarytos vienodos rinkos sąlygos ir kad tinkamai veiktų biocidinių produktų rinka;

               (20)

               veiklioji medžiaga turėtų būti įrašyta į I priedą praėjus tinkamam laikotarpiui, per kurį valstybės narės ir suinteresuotosios šalys galėtų pasirengti laikytis naujų dėl medžiagos įrašymo atsiradusių reikalavimų ir kuris leistų dokumentus parengusiems pareiškėjams pasinaudoti visu 10 metų duomenų apsaugos laikotarpiu pagal Direktyvos 98/8/EB 12 straipsnio 1 dalies c punkto ii papunktį prasidedančiu medžiagos įrašymo dieną;

               (21)

               įrašius medžiagą, valstybėms narėms turėtų būti nustatytas tinkamas laikotarpis Direktyvos 98/8/EB 16 straipsnio 3 daliai įgyvendinti;

               (22)

               todėl Direktyva 98/8/EB turėtų būti atitinkamai iš dalies pakeista;

               (23)

               pagal Direktyvos 98/8/EB 28 straipsnio 1 dalį įsteigtas komitetas nuomonės dėl direktyvoje numatytų priemonių nepateikė, todėl Komisija Tarybai pateikė su tomis priemonėmis susijusį pasiūlymą ir perdavė jį Europos Parlamentui. Per dviejų mėnesių laikotarpį, numatytą 1999 m. birželio 28 d. Tarybos sprendimo 1999/468/EB, nustatančio Komisijos naudojimosi jai suteiktais įgyvendinimo įgaliojimais tvarką (14), 5a straipsnyje, Taryba nesiėmė veiksmų, todėl Komisija nedelsdama pateikė pasiūlymą Europos Parlamentui. Per keturis mėnesius nuo pirmiau minėto pateikimo Europos Parlamentas šiai priemonei neprieštaravo,

         PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:
   1 straipsnis
   Direktyvos 98/8/EB I priedas iš dalies keičiamas pagal šios direktyvos priedą.
   2 straipsnis
   Perkėlimas į nacionalinę teisę
   1.   Valstybės narės ne vėliau kaip 2012 m. balandžio 30 d. priima ir paskelbia įstatymus ir kitus teisės aktus, būtinus, kad būtų laikomasi šios direktyvos.
   Tas nuostatas jos taiko nuo 2013 m. gegužės 1 d.
   Valstybės narės, priimdamos tas nuostatas, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.
   2.   Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų nacionalinės teisės aktų pagrindinių nuostatų tekstus.
   3 straipsnis
   Ši direktyva įsigalioja dvidešimtą dieną po jos paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
   4 straipsnis
   Ši direktyva skirta valstybėms narėms.

      Priimta Briuselyje 2011 m. liepos 26 d.

            Komisijos vardu

            Pirmininkas

         José Manuel BARROSO

      (1)  OL L 123, 1998 4 24, p. 1.

      (2)  OL L 325, 2007 12 11, p. 3.

      (3)  OL L 353, 2008 12 31, p. 1.

      (4)  Valstybių narių komiteto dokumentas, pagal kurį antracenas nustatomas kaip didelį susirūpinimą kelianti cheminė medžiaga, priimtas 2008 m. spalio 8 d.

      (5)  Valstybių narių komiteto dokumentas, pagal kurį mažai antraceno turinti antraceno alyva nustatoma kaip didelį susirūpinimą kelianti kancerogeninė, mutageninė, toksiška, labai patvari ir didelės bioakumuliacijos medžiaga, priimtas 2009 m. gruodžio 4 d.

      (6)  OL L 396, 2006 12 30, p. 1.

      (7)  OL L 158, 2004 4 30, p. 7.

      (8)  OL L 327, 2000 12 22, p. 1.

      (9)  OL L 329, 1999 12 22, p. 25.

      (10)  OL L 23, 2002 1 25, p. 37.

      (11)  OL L 308, 2002 11 9, p. 30.

      (12)  OL C 130, 2009 6 9, p. 3.

      (13)  OL L 158, 2004 4 30, p. 50.

      (14)  OL L 184, 1999 7 17, p. 23.

      PRIEDAS
      Direktyvos 98/8/EB I priede įrašoma:

                     „45

                     Kreozotas

                     Kreozotas
                     EB Nr. 232–287–5
                     CAS Nr. 8001–58–9

                     B arba C rūšių, nurodytų Europos standarte EN 13991:2003, kreozotas

                     2013 m. gegužės 1 d.

                     2015 m. balandžio 30 d.

                     2018 m. balandžio 30 d.

                     8

                     Biocidinius produktus, kuriuose yra kreozoto, galima leisti naudoti tik jei autorizacijos liudijimą išdavusi valstybė, remdamasi techninės ir ekonominės pakaitalų naudojimo galimybės analize, kurios ji pareikalauja iš paraiškos teikėjo, ir kita savo turima informacija, padaro išvadą, kad nėra jokių tinkamų pakaitalų. Valstybės narės, leidusios naudoti tokius produktus savo teritorijoje, ne vėliau kaip 2016 m. liepos 31 d. pateikia Komisijai ataskaitą, kurioje pagrindžia savo išvadą, kad nėra jokių tinkamų pakaitalų, ir nurodo, kaip skatinamas pakaitalų kūrimas. Šias ataskaitas Komisija skelbs viešai.
                     Prieš pratęsiant veikliosios medžiagos įtraukimo į šį priedą galiojimo laikotarpį turi būti atlikta lyginamoji rizikos analizė, kaip numatyta 10 straipsnio 5 dalies i punkto antroje pastraipoje.
                     Pagal 5 straipsnį ir VI priedą vertindamos produkto autorizacijos liudijimo paraiškas, valstybės narės įvertina naudojimo arba poveikio scenarijus ir aplinkos komponentams ir populiacijoms kylančią riziką, kurie nebuvo tinkamai įvertinti atliekant Europos Sąjungos rizikos vertinimą, jei to reikia konkretaus produkto atveju.
                     Valstybės narės užtikrina, kad autorizacijos liudijimai būtų išduodami tik jei laikomasi šių sąlygų:

                                 1.

                                 Kreozotas gali būti naudojamas tik tokiomis sąlygomis, kokios nurodytos 2006 m. gruodžio 18 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1907/2006 dėl cheminių medžiagų registracijos, įvertinimo, autorizacijos ir apribojimų (REACH), įsteigiančio Europos cheminių medžiagų agentūrą, iš dalies keičiančio Direktyvą 1999/45/EB bei panaikinančio Tarybos reglamentą (EEB) Nr. 793/93, Komisijos reglamentą (EB) Nr. 1488/94, Tarybos direktyvą 76/769/EEB ir Komisijos direktyvas 91/155/EEB, 93/67/EEB, 93/105/EB bei 2000/21/EB (1), XVII priedo 31 įrašo antros skilties 2 punkte.

                                 2.

                                 Kreozotas nenaudojamas medienai, kurios paskirtis nurodyta Reglamento (EB) Nr. 1907/2006 XVII priedo 31 įrašo antros skilties 3 punkte, apdoroti.

                                 3.

                                 Pagal Reglamentą (EB) Nr. 1907/2006 ir 2004 m. balandžio 29 d. Direktyvą 2004/37/EB dėl darbuotojų apsaugos nuo rizikos, susijusios su kancerogenų arba mutagenų poveikiu darbe (šeštoji atskira Direktyva, kaip numatyta Direktyvos 89/391/EEB 16 straipsnio 1 dalyje) (2) būtina imtis tinkamų rizikos mažinimo priemonių siekiant apsaugoti darbininkus, įskaitant paskesnius naudotojus, nuo šios medžiagos poveikio medieną apdorojant ir tvarkant ją apdorotą.

                                 4.

                                 Būtina imtis reikiamų priemonių siekiant apsaugoti dirvožemio ir vandens komponentus. Visų pirma, autorizuotų produktų etiketėse ir, jei numatyta, saugos duomenų lapuose nurodoma, kad ką tik apdorota mediena privalo po apdorojimo būti laikoma po stogu arba ant nepralaidaus kieto pagrindo (arba po stogu ir ant nepralaidaus kieto pagrindo), kad būtų išvengta tiesioginio nutekėjimo į dirvožemį arba vandenį, o nutekėjęs kiekis privalo būti surinktas ir naudojamas pakartotinai arba pašalinamas.

         (1)  OL L 396, 2006 12 30, p. 1.

         (2)  OL L 158, 2004 4 30, p. 50.“


title: 2005 m. gruodžio 21 d.  Tarybos direktyva 2005/93/EB, iš dalies keičianti Direktyvos 69/169/EEB nuostatas dėl laikinų kiekybinių apribojimų alaus įvežimui į Suomiją

text:
29.12.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 346/16

      TARYBOS DIREKTYVA 2005/93/EB
   2005 m. gruodžio 21 d.
   iš dalies keičianti Direktyvos 69/169/EEB nuostatas dėl laikinų kiekybinių apribojimų alaus įvežimui į Suomiją
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 93 straipsnį,
   atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą,
   atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę (1),
   atsižvelgdama į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę (2),
   kadangi:

               (1)

               1969 m. gegužės 28 d. Tarybos direktyvos 69/169/EEB dėl įstatymais ir kitais teisės aktais nustatytų nuostatų dėl tarptautiniais maršrutais keliaujančių asmenų importuojamų prekių atleidimo nuo apyvartos ir akcizo mokesčių suderinimo (3) 4 ir 5 straipsniuose nustatytos ribos dėl akcizais apmokestinamų prekių, įvežamų iš trečiųjų šalių atvykstančių asmenų bagaže, su sąlyga, kad prekės įvežamos ne komerciniais tikslais.

               (2)

               Direktyva 69/169/EEB leidžia Suomijai iki 2005 m. gruodžio 31 d. apriboti įvežamo alaus kiekį ne mažiau kaip iki 6 litrų vienam asmeniui dėl rimtų ekonominių sunkumų, su kuriais susiduria Suomijos mažmenininkai pasienio regione, taip pat dėl žymaus pajamų sumažėjimo, kurį sukelia padidėjęs alaus įvežimas iš trečiųjų šalių. Suomija taikė šią normą ribotai ir apribojo alaus įvežimą nustatydama maksimalų 16 litrų vienam asmeniui kiekį.

               (3)

               Įstojus naujosioms valstybėms narėms atsirado naujų galimybių asmenims, keliaujantiems iš vienos iš valstybių narių, ypač iš Estijos, įsivežti alaus į Suomiją. Suomija sureagavo į susidariusią padėtį vidutiniškai 33 % sumažindama mokesčius alkoholiniams gėrimams, ir tai yra didžiausias pokytis per 40 metų.

               (4)

               Sumažinus mokesčius alkoholiui ne tik ženkliai sumažėjo pajamos iš akcizo mokesčio, bet ir padaugėjo problemų, susijusių su alkoholio politika bei su socialine ir sveikatos politika. Be to, atsirado viešosios tvarkos problemų ir padidėjo su alkoholio vartojimu susijęs nusikalstamumas.

               (5)

               Suomija kreipėsi dėl nuostatos, leidžiančios nukrypti nuo Direktyvos 69/169/EEB 4 straipsnio 1 dalies, kuri leistų taikyti iš trečiųjų šalių atvykstantiems asmenims maksimalų, ne mažesnį kaip 16 litrų vienam asmeniui, apribojimą įvežamam alui.

               (6)

               Reikėtų atsižvelgti į Suomijos geografinę padėtį, ekonominius Suomijos mažmenininkų pasienio regionuose sunkumus ir į ženklų pajamų sumažėjimą dėl padidėjusio alaus įvežimo iš trečiųjų šalių.

               (7)

               Dėl šių priežasčių ir atsižvelgiant į dabartinius svarstymus dėl Direktyvoje 69/169/EEB nustatytų prekių verčių ir kiekių bendrosios peržiūros, tikslinga leisti Suomijai toliau taikyti prašomą leidžiančią nukrypti nuostatą iki 2007 metų gruodžio 31 d.,

         PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:
   1 straipsnis
   Direktyvos 69/169/EEB 5 straipsnio 9 dalis pakeičiama taip:

      „9.   Nukrypstant nuo 4 straipsnio 1 dalies, Suomijai leidžiama iki 2007 m. gruodžio 31 d. taikyti maksimalų, ne mažesnį kaip 16 litrų, kiekybinį apribojimą alui, įvežamam iš trečiųjų šalių.“.

   2 straipsnis
   1.   Valstybės narės priima įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie, įsigalioję iki 2005 m. gruodžio 31 d., įgyvendina šią direktyvą. Jos nedelsdamos pateikia Komisijai tų įstatymų ir kitų teisės aktų tekstus bei jų ir šios direktyvos atitikmenų lentelę.
   Valstybės narės, priimdamos šias priemones, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.
   2.   Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų pagrindinių nacionalinės teisės nuostatų tekstus.
   3 straipsnis
   Ši direktyva įsigalioja jos paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje dieną.
   4 straipsnis
   Ši direktyva skirta valstybėms narėms.

      Priimta Briuselyje, 2005 m. gruodžio 21 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         B. BRADSHAW

      (1)  2005 m. gruodžio 13 d. pareikšta nuomonė (dar nepaskelbta Oficialiajame leidinyje).

      (2)  2005 m. gruodžio 14 d. pareikšta nuomonė (dar nepaskelbta Oficialiajame leidinyje).

      (3)  OL L 133, 1969 6 4, p. 6. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 2000/47/EB (OL L 193, 2000 7 29, p. 73).


title: 1998 m. birželio 18 d. Tarybos direktyva 98/41/EB dėl įplaukiančiuose į ir išplaukiančiuose iš Bendrijos valstybių narių uostų keleiviniuose laivuose esančių asmenų registracijos

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

31998L0041

Oficialusis leidinys L 188 , 02/07/1998 p. 0035 - 0039

		Tarybos direktyva 98/41/EB1998 m. birželio 18 d.dėl įplaukiančiuose į ir išplaukiančiuose iš Bendrijos valstybių narių uostų keleiviniuose laivuose esančių asmenų registracijosEUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 84 straipsnio 2 dalį,atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą [1],atsižvelgdama į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [2],laikydamasi Sutarties 189c straipsnyje nustatytos tvarkos [3],(1) kadangi pagal bendrąją transporto politiką turi būti priimtos tolesnės priemonės jūrų transporto saugai stiprinti;(2) kadangi Bendrija yra rimtai susirūpinusi dėl keleivinių laivų avarijų, nusinešusių nepaprastai daug gyvybių, ypač per jūrų transporto priemonių Herald of Free Enterprise ir Estonia katastrofas; kadangi asmenys, Bendrijos teritorijoje naudodamiesi keleiviniais laivais ir greitaeigiais keleiviniais laivais, turi teisę tikėtis ir būti tikri dėl tinkamo saugos lygio ir tikslios informavimo sistemos, kuri, jei ištiktų avarija, palengvintų ieškojimą, gelbėjimą ir veiksmingą jos padarinių likvidavimą;(3) kadangi būtina užtikrinti, kad keleiviniame laive esančių keleivių skaičius neviršytų šiam laivui ir jo saugos inventoriui nustatyto skaičiaus; kadangi kompanijos turi turėti galimybę pranešti paieškos ir gelbėjimo tarnyboms avarijoje nukentėjusių žmonių skaičių;(4) kadangi su keleiviais ir komanda susijusi informacija turi būti kaupiama tam, kad palengvintų paiešką ir gelbėjimą bei padidintų avarijos padarinių likvidavimo veiksmingumą, t.y. būtų lengviau nustatyti nukentėjusiųjų tapatybes, pateikti aiškesnę informaciją su tuo susijusiais teisiniais klausimais ir prisidėti prie tinkamesnės išgelbėtų žmonių medicininės priežiūros; kadangi tokia informacija užkirstų kelią bereikalingam giminių ir kitų asmenų, susirūpinusių dėl žmonių, esančių keleiviniame laive, patyrusiame avariją vandenyse, už kuriuos valstybės narės yra atsakingos pagal 1979 m. Tarptautinę jūrinės paieškos ir gelbėjimo konvenciją (SAR), nerimui;(5) kadangi keleiviai turi būti suskaičiuojami ir registruojami prieš laivams išplaukiant;(6) kadangi Tarptautinės konvencijos dėl žmogaus gyvybės išsaugojimo jūroje (SOLAS konvencija) III skyrius numato visų į tarptautinius reisus plaukiančiuose keleiviniuose laivuose esančių asmenų skaičiavimą ir registravimą, atitinkamai nuo 1997 m. liepos 1 d. ir 1999 m. sausio 1 d., o administracijoms leidžiama keleiviniams laivams, plaukiojantiems pakrantės vandenyse, netaikyti šių reikalavimų ir reikalavimo registruotis, jei dėl planinių šių laivų reisų atlikti tokią apskaitą tampa neįmanoma; kadangi šis SOLAS konvencijos skyrius netaikomas vidaus reisams ir svarbių klausimų interpretavimas paliekamas pačių valstybių narių nuožiūrai;(7) kadangi ši direktyva atitinka valstybių narių teisę įplaukiantiems ir išplaukiantiems iš jų uostų keleiviniams laivams kelti tam tikrus reikalavimus, griežtesnius nei nustatytieji SOLAS konvencijoje;(8) kadangi pirmiausia, turint omenyje jūrų keleivinio transporto vidaus rinkos mastą, veikla Bendrijos lygiu yra veiksmingiausias būdas bendrajam minimaliam laivų saugos lygiui visoje Bendrijoje sukurti;(9) kadangi pagal proporcingumo principą Tarybos direktyva yra tinkama teisinė priemonė, nes valstybėms narėms numato vienodą ir privalomą saugos standartų taikymo sistemą, tačiau kiekvienai valstybei narei palieka teisę nuspręsti, kokios įgyvendinimo priemonės geriausiai tinka jos vidaus sistemai;(10) kadangi valstybė narė gali užtikrinti saugos taisyklių, galiojančių su jos vėliava plaukiojančiuose laivuose ir juos valdančiose kompanijose, laikymąsi; kadangi šios taisyklės neturi būti taikomos laivams, plaukiojantiems tarp trečiųjų šalių uostų; kadangi SOLAS konvencijos nuostatos tinka šiems reisams;(11) kadangi vienintelis saugaus ir veiksmingo visų keleivinių laivų, nepaisant jų vėliavos, išplaukiančių ar norinčių išplaukti iš valstybių narių uostų, avarijų padarinių likvidavimo užtikrinimo būdas yra valstybių narių reikalavimas, kad griežtas atitinkamų taisyklių laikymasis būtų išplaukimo iš jų uostų sąlyga; kadangi leidimas netaikyti šių taisyklių negali būti suteiktas tiktai vėliavos valstybei, nes tik uosto valstybė gali nustatyti reikalavimus įplaukiančių ir išplaukiančių iš uosto keleivinių laivų galimoms geriausioms paieškos ir gelbėjimo operacijoms;(12) kadangi, norėdamos suderinti saugos užtikrinimą ir išvengti konkurencijos iškraipymų, valstybės narės dėl kitų, nei šioje direktyvoje paminėtos, priežasčių neturi taikyti lengvatų ar leisti nukrypti nuo atitinkamų SOLAS nuostatų "informacijos apie keleivius" reisams, prasidedantiems ar pasibaigiantiems Bendrijos uostuose;(13) kadangi, kad būtų galima tinkamai atlikti registravimą ir išvengti konkurencijos iškraipymų, turi būti taikomas vienodas reisų, kuriems visų laive esančių asmenų registravimas yra privalomas, nustatymo būdas; kadangi dvidešimties mylių riba yra nustatyta atsižvelgiant į bendruosius principus ir visų valstybių narių patvirtintus konkrečius interesus;(14) kadangi dėl specifinių eksploatacijos priežasčių per Mesinos sąsiaurį plaukiojančiuose keleiviniuose laivuose esančių asmenų skaičiavimas tam tikrą laiką gali būti atliekamas paprastesniu būdu nei pavienių asmenų skaičiavimas; kadangi valstybės narės turėtų turėti galimybę šiek tiek supaprastinti įsipareigojimą pranešti į krantą keleiviniuose laivuose, dirbančiuose reguliarioje neilgalaikėje tarnyboje tik saugomose jūros teritorijose, nustatytose šioje direktyvoje, esančių asmenų skaičių; kadangi keleiviniai laivai, dirbantys tik saugomose jūros teritorijose, patiria mažesnį pavojų ir todėl turi galimybę gauti lengvatas; kadangi, esant tam tikroms specifinėms aplinkybėms, laivuose esančių asmenų registracija laivybos kompanijoms gali tapti neįgyvendinama, todėl nukrypti nuo įsipareigojimo registruoti galėtų būti leista esant specifinėms aplinkybėms ir tinkamai nustatytoms sąlygoms;(15) kadangi su įvardytais asmenimis susijusios informacijos kaupimas ir apdorojimas turi būti atliekamas remiantis duomenų apsaugos principais, nustatytais Direktyvoje 95/46/EB [4]; kadangi duomenų rinkimo metu ypač pavieniai asmenys turėtų gauti visą informaciją apie tai, kokiam tikslui reikia pateikti duomenis, o duomenys turėtų būti saugomi tik labai trumpą laiką, kuris jokiu būdu neturėtų būti ilgesnis nei nustatytas šioje direktyvoje;(16) kadangi būtina, kad iš valstybių narių atstovų sudarytas komitetas padėtų Komisijai veiksmingai taikyti šią direktyvą; kadangi šis komitetas, įsteigtas Direktyvos 93/75/EEB [5] 12 straipsniu, gali vykdyti šią funkciją;(17) kadangi tam tikras šios direktyvos nuostatas minėtas komitetas gali pritaikyti tam, kad būtų galima atsižvelgti į būsimus įsigaliojusios SOLAS konvencijos pakeitimus,PRIĖMĖ ŠIA DIREKTYVĄ:1 straipsnisŠi direktyva sustiprina saugą ir galimybes gelbėti į Bendrijos valstybių narių uostus įplaukiančių ir iš jų išplaukiančių keleivinių laivų keleivius bei komandą ir užtikrina, kad, įvykus avarijai, paieškos, gelbėjimo ir padarinių likvidavimo darbai būtų atliekami kuo veiksmingiau.2 straipsnisŠioje direktyvoje:- "asmenys" — visi laive esantys žmonės, nesvarbu koks jų amžius,- "keleivinis laivas" — tai jūrų laivas ar greitaeigis jūrų laivas, vežantis daugiau nei dvylika keleivių,- "greitaeigis laivas" — tai greitaeigis laivas, kaip nustatyta 1974 m. SOLAS konvencijos X skyriaus 1 reglamente, galiojusiame šios direktyvos priėmimo metu,- "kompanija" — tai keleivinio laivo savininkas ar kita organizacija arba asmuo, pavyzdžiui, valdytojas ar tuščio laivo užsakovas, kuris iš savininko perėmė atsakomybę už keleivinio laivo eksploataciją,- "ISM kodeksas" — tai Tarptautinis saugaus laivų eksploatavimo ir taršos prevencijos valdymo kodeksas, patvirtintas Tarptautinės jūrų organizacijos (TJO) 1993 m. lapkričio 4 d. Asamblėjos rezoliucija A.741(18),- "keleivių registratorius" — tai atsakingas krante dirbantis asmuo, kompanijos paskirtas ISM kodekso įpareigojimams vykdyti, arba krante dirbantis asmuo, kompanijos paskirtas atsakingu už informacijos apie į šios kompanijos laivą įlipusius asmenis saugojimą,- "paskirtoji valdžios institucija" — tai valstybės narės kompetentinga valdžios institucija, atsakinga už paiešką ir gelbėjimą ar besirūpinanti avarijos padariniais,- "mylia" — 1852 metrai,- "saugoma jūros teritorija" — tai priedangą nuo atviros jūros poveikio turinti jūros teritorija, kurioje laivas visada yra ne toliau kaip šešios mylios nuo saugios vietos, į kurią gali išlipti asmenys iš avariją patyrusio laivo ir kurioje yra užtikrinta lengvai pasiekiama paieškos ir gelbėjimo įranga,- "reguliarios paslaugos" — tai persikėlimų laivais, kurie eksploatuojami taip, kad aptarnautų eismą tarp dviejų ar daugiau tokių pačių uostų, serija, kai:a) dirbama pagal paskelbtą tvarkaraštį, arbab) perkėlimai atliekami nuolat ar taip dažnai, kad jie sudaro pripažintas sistemingas serijas,- "trečioji šalis" — šalis, kuri nėra valstybė narė.3 straipsnisŠi direktyva taikoma keleiviniams laivams, išskyrus:- karo ir karinių pajėgų laivus, ir- pramogines jachtas, nebent jos turi ar turės įgulą ir komerciniais tikslais veš daugiau kaip dvylika žmonių.4 straipsnis1. Prieš laivui išvykstant suskaičiuojami visi iš valstybės narės uosto išplaukiančiuose keleiviniuose laivuose esantys asmenys.2. Prieš keleiviniam laivui išvykstant laive esančių asmenų skaičius pranešamas keleivinio laivo kapitonui ir kompanijos keleivių registratoriui arba krante įsikūrusiai tą pačią funkciją vykdančiai kompanijos sistemai.5 straipsnis1. Kiekviename iš valstybės narės uosto išplaukiančiame keleiviniame laive, vykstančiame maršrutu toliau nei dvidešimt mylių nuo išvykimo vietos, registruojama tokia informacija:- laive esančių asmenų pavardės,- jų vardai arba inicialai,- lytis,- nurodoma amžiaus kategorija (suaugęs, vaikas ar kūdikis), kuriai priklauso kiekvienas asmuo, arba amžius ar gimimo metai,- informacija, kai keleivis pasako pats, susijusi su avarijos atveju būtina specialia priežiūra ar pagalba.2. Ši informacija surenkama prieš išvykstant ir ne vėliau kaip po trisdešimties minučių nuo laivo išvykimo perduodama kompanijos keleivių registratoriui arba krante esančiai tą pačią funkciją vykdančiai kompanijos sistemai.6 straipsnis1. Kiekviena valstybė narė reikalauja, kad kompanija užtikrintų, jog 4 straipsnio 1 dalyje ir 5 straipsnio 1 dalyje apie kiekvieną keleivinį laivą, plaukiojantį su jos vėliava ir išvykstantį iš už Bendrijos ribų esančio uosto bei vykstantį į Bendrijos teritorijoje įsikūrusį uostą, nurodyta informacija būtų suteikiama kaip numatyta 4 straipsnio 2 dalyje ir 5 straipsnio 2 dalyje.2. Kiekviena valstybė narė reikalauja, kad kompanija užtikrintų, jog 4 straipsnio 1 dalyje ir 5 straipsnio 1 dalyje apie kiekvieną keleivinį laivą, plaukiojantį su trečiosios šalies vėliavą ir išvykstantį iš už Bendrijos ribų esančio uosto bei vykstantį į Bendrijos teritorijoje esantį uostą, nurodyta informacija būtų renkama ir saugoma taip, kad būtų prieinama paskirtajai valdžios institucijai, kai šios informacijos reikia paieškai, gelbėjimui ir avarijos padariniams likviduoti.3. Kai pagal atitinkamas SOLAS nuostatas valstybė narė suteikia lengvatas ar taiko leidžiančias nukrypti nuostatas, susijusias su informacija apie keleivius, laivui, plaukiojančiam su jos vėliava ir atvykstančiam į Bendrijos teritorijoje esantį uostą iš uosto, esančio už Bendrijos ribų, ji gali tai daryti tik šioje direktyvoje išimtims ar leidžiančioms nukrypti nuostatoms numatytomis sąlygomis.7 straipsnisPrieš keleiviniam laivui išplaukiant iš valstybėje narėje esančio uosto, jos kapitonas užtikrina, kad laive esančių asmenų skaičius neviršija šiuo keleiviniu laivu leidžiamo vežti keleivių skaičiaus.8 straipsnisKaip reikalaujama 4 ir 5 straipsniuose, kiekviena kompanija, imdamasi atsakomybės už keleivinio laivo eksploatavimą:- nustato informacijos apie keleivius registravimo sistemą, kuri atitinka 11 straipsnyje nustatytus kriterijus,- paskiria keleivių registratorių, atsakingą už šios informacijos saugojimą ir perdavimą ištikus avarijai ar esant avarijos padariniams.Kompanija užtikrina, kad pagal šią direktyvą reikalinga informacija yra visą laiką lengvai prieinama ir perduodama paskirtosioms valdžios institucijoms, atliekančioms paieškos ir gelbėjimo darbus ištikus avarijai ar esant jos padariniams.Pagal 5 straipsnį surinkti asmeniniai duomenys laikomi ne ilgiau nei nustatyta šioje direktyvoje.Kompanija užtikrina, kad su asmenimis, pareiškusiais, jog jiems avarijos atveju reikia specialios priežiūros ar pagalbos, susijusi informacija yra tinkamai užrašyta ir prieš išvykstant keleiviniam laivui perduota kapitonui.9 straipsnis1. Valstybė narė, iš kurios uosto išvyksta keleivinis laivas, gali sumažinti 5 straipsnyje nustatytą dvidešimties mylių ribą.Kiekvieną šią ribą kelionėms tarp dviejų skirtingų valstybių narių uostų sumažinantį sprendimą šios valstybės narės priima kartu.2. a) Italijos Respublika, įgyvendindama 4 straipsnio 1 dalį, gali reguliarioms paslaugoms per Mesinos sąsiaurį priimti nuostatas dėl maksimalaus keleivinių traukinių vagonus ir kelių transportą gabenančiame keleiviniame laive leistino asmenų skaičiaus skaičiavimo remiantis maksimaliu keleivių skaičiumi, leidžiamu vežti traukinių vagonais ir visomis laive esančiomis transporto priemonėmis, jei asmenų negalima individualiai suskaičiuoti dėl eksploatavimo priežasčių. Šiai nuostatai taikyti skiriamas ketverių metų laikotarpis. Jis tęsiamas pagal 3 dalį, atsižvelgiant į įgytą patirtį.b) Valstybė narė, iš kurios uosto išvyksta laivas, keleivinius laivus, plaukiojančius tik saugomose jūros teritorijose ir atliekančius reguliariąsias paslaugas, kai kelionė nuo vieno uosto iki kito trunka mažiau kaip valandą, gali atleisti nuo 4 straipsnio 2 dalyje nustatyto įsipareigojimo keleivių registratoriui arba krante esančiai kompanijos sistemai, vykdančiai tą pačią funkciją, pranešti laive esančių asmenų skaičių.c) Valstybė narė gali keleivinius laivus, plaukiojančius tik saugomose jūros teritorijose, kai maršrute tarp dviejų uostų arba iš ir į tą patį uostą nėra numatyta tarpinių įplaukimų į kitus uostus, atleisti nuo 5 straipsnyje nustatytų įsipareigojimų.3. Esant 2 dalyje išdėstytoms aplinkybėms taikoma tokia tvarka:a) Esant 2 dalyje išdėstytoms aplinkybėms taikoma tokia tvarka:b) jei pranešimą gavusi Komisija per šešis mėnesius nutaria, kad toks sprendimas nepagrįstas arba gali turėti neigiamos įtakos konkurencijai, ji, laikydamasi 13 straipsnyje nustatytos tvarkos, gali pareikalauti, kad valstybė narė pakeistų arba atšauktų savo sprendimą.4. Reguliariosioms paslaugoms toje teritorijoje, kurioje metinė labai aukštų bangų, viršijančių du metrus, tikimybė yra mažesnė nei 10 %, ir- jei maršrutas nuo išvykimo vietos nėra ilgesnis kaip trisdešimt mylių, arba- kai pagrindinis paslaugos tikslas yra įprastais tikslais palaikyti nuolatinį ryšį tarp nuošalių bendrijų,valstybė narė, iš kurios uosto keleiviniai laivai šalyje plaukioja atitinkamais maršrutais, arba dvi valstybės narės, tarp kurių uostų plaukioja keleiviniai laivai, gali reikalauti Komisijos, jei jos mano, kad kompanijos neturi galimybių registruoti 5 straipsnio 1 dalyje nurodytos informacijos, panaikinti arba iš dalies sumažinti šį reikalavimą.Tuo tikslu pateikiami tokio reikalavimo neįvykdomumo įrodymai. Be to, įrodoma, kad teritorijoje, kurioje plaukioja tokie laivai, navigacijai vadovaujama iš kranto ir yra pateikiamos patikimos oro prognozės bei yra prieinamas pakankamas paieškos ir gelbėjimo įrangos kiekis. Pagal šią dalį leistini nukrypimai negali turėti jokios neigiamos įtakos konkurencijai.Sprendimas priimamas 13 straipsnyje nustatyta tvarka.5. Pagal šios direktyvos nuostatas valstybė narė nesuteikia išimčių arba netaiko nukrypti leidžiančių nuostatų nė vienam iš jos uosto išplaukiančiam keleiviniam laivui, turinčiam susitariančioms SOLAS konvencijos šalims trečiajai šaliai priklausančią vėliavą ir pagal atitinkamas SOLAS nuostatas nesutinkančiai su tokių išimčių taikymu.10 straipsnisPagal 8 straipsnį nustatytą registravimo sistemą tvirtina valstybės narės.Valstybės narės savo teritorijose savo nuožiūra kartais tikrina, ar tinkamai veikia pagal šią direktyvą nustatytos registravimo sistemos.Kiekviena valstybė narė paskiria valdžios instituciją, kuriai kompanijos, kurioms taikomas 8 straipsnis, praneša pagal šią direktyvą reikalingą informaciją.11 straipsnis1. Šioje direktyvoje registravimo sistemos atitinka tokius funkcinius kriterijus:i) įskaitomumą:reikiama informacija turi būti parašyta lengvai įskaitoma forma,ii) prieinamumą:reikiama informacija turi būti lengvai pasiekiama paskirtosioms valdžios institucijoms, suinteresuotoms sistemoje esančiais duomenimis,iii) patogumą:sistema turi būti sukurta taip, kad pernelyg ilgai nebūtų sulaikomi įlipantys ir (arba) iš laivo išlipantys keleiviai;iv) apsaugą:informacija turi būti atitinkamai saugoma nuo atsitiktinio ar neteisėto sunaikinimo ar praradimo bei pakeitimo, paskelbimo ar gavimo be leidimo.2. Tuose pačiuose ar panašiuose maršrutuose turi būti išvengta sistemų įvairovės.12 straipsnisNepažeisdama SOLAS konvencijos keitimo tvarkos, ši direktyva gali būti keičiama 13 straipsnyje nustatyta tvarka, kad, kaip apibrėžta šioje direktyvoje ir neišplečiant jos taikymo srities, užtikrintų vėlesnių dalinių pakeitimų, susijusių su registravimo sistemomis, kurios įsigaliojo po šios direktyvos priėmimo, taikymą SOLAS konvencijai.13 straipsnisKomisijai padeda komitetas, įkurtas pagal Direktyvos 93/75/EEB 12 straipsnio 1 dalį. Komitetas veikia to straipsnio 2 ir 3 dalyse nustatyta tvarka.14 straipsnisValstybės narės nustato baudų už pagal šią direktyvą priimtų nacionalinių nuostatų pažeidimą sistemas ir imasi visų reikiamų priemonių, užtikrinančių šių baudų taikymą. Numatytos baudos yra veiksmingos, proporcingos padarytam pažeidimui ir atgrasančios.15 straipsnis1. Valstybės narės priima įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie, įsigalioję iki 1999 m. sausio 1 d., įgyvendina šią direktyvą. Apie tai jos nedelsdamos praneša Komisijai. 5 straipsnis taikomas ne vėliau kaip 2000 m. sausio 1 d.2. Valstybės narės, tvirtindamos šias priemones, daro jose nuorodas į šią direktyvą arba tokios nuorodos daromos jas oficialiai skelbiant. Nuorodų darymo tvarką nustato valstybės narės.3. Valstybės narės nedelsdamos pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų nacionalinės teisės aktų visų nuostatų tekstus. Apie tai Komisija praneša kitoms valstybėms narėms.16 straipsnisŠi direktyva įsigalioja dvidešimtą dieną nuo jos paskelbimo dienos.17 straipsnisŠi direktyva skirta valstybėms narėms.Priimta Liuksemburge, 1998 birželio 18 d.Tarybos varduPirmininkasG. Strang[1] OL C 31, 1997 1 31, p. 5 ir OL C 275, 1997 9 11, p. 7.[2] OL C 206, 1997 7 7, p. 111.[3] 1997 m. gegužės 29 d. pareikšta Europos Parlamento nuomonė (OL C 138, 1998 6 16, p. 31), 1997 m. gruodžio 11 d. Tarybos pareikšta bendroji pozicija (OL C 23, 1998 1 23, p. 17) ir 1998 m. kovo 11 d. priimtas Europos Parlamento sprendimas (OL C 104, 1998 4 6).[4] OL L 281, 1995 11 23, p. 31.[5] OL L 247, 1993 10 5, p. 19.--------------------------------------------------


title: 2003 m. gegužės 15 d. Komisijos direktyva 2003/39/EB, iš dalies pakeičianti Tarybos direktyvą 91/414/EEB, kad būtų įrašytos veikliosios medžiagos propinebas ir propizamidastekstas svarbus EEE

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

32003L0039

Oficialusis leidinys L 124 , 20/05/2003 p. 0030 - 0032

		Komisijos direktyva 2003/39/EB2003 m. gegužės 15 d.iš dalies pakeičianti Tarybos direktyvą 91/414/EEB, kad būtų įrašytos veikliosios medžiagos propinebas ir propizamidas(tekstas svarbus EEE)EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,atsižvelgdama į 1991 m. liepos 15 d. Tarybos direktyvą 91/414/EEB dėl augalų apsaugos produktų pateikimo į rinką [1] su paskutiniais pakeitimais, padarytais Komisijos direktyva 2003/31/EB [2], ypač į jos 6 straipsnio 1 dalį,kadangi:(1) 1992 m. gruodžio 11 d. Komisijos reglamente (EEB) Nr. 3600/92, nustatančiame išsamias darbų programos, minėtos Tarybos direktyvos 91/414/EEB dėl augalų apsaugos produktų pateikimo į rinką 8 straipsnio 2 dalyje, pirmojo etapo įgyvendinimo taisykles [3], su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 2266/2000 [4], numatyta priimti augalų apsaugos produktų tam tikrų veikliųjų medžiagų, siekiant įvertinti jų galimą įrašymą į Direktyvos 91/414/EEB I priedą, sąrašą. Tame sąraše yra propinebas ir propizamidas.(2) tų veikliųjų medžiagų poveikis žmonių sveikatai ir aplinkai pranešėjų pasiūlytais naudojimo atvejais buvo įvertintas pagal Reglamento (EEB) Nr. 3600/92. Pagal 1994 m. balandžio 27 d. Komisijos reglamentą (EB) Nr. 933/94, nustatantį augalų apsaugos priemonių veikliąsias medžiagas ir skiriantį ataskaitų rengėjas valstybes nares Komisijos reglamentui (EEB) Nr. 3600/92 įgyvendinti [5], su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 2230/95 [6], buvo paskirtos šios valstybės narės pranešėjos, kurios savo ruožtu pateikė Komisijai atitinkamas įvertinimo ataskaitas ir rekomendacijas pagal Reglamento (EEB) Nr. 3600/92 7 straipsnio 1 dalies c punktą: propinebui – valstybė narė pranešėja Italija, o visa reikalinga informacija buvo pateikta 1996 m. liepos 17 d.; propizamidui – valstybė narė pranešėja Švedija, o visa susijusi informacija buvo pateikta 1998 m. gegužės 19 d.(3) tas įvertinimo ataskaitas peržiūrėjo valstybės narės ir Komisija Maisto grandinės ir gyvūnų sveikatos nuolatiniame komitete.(4) pagal Direktyvos 91/414/EEB 6 straipsnio 4 dalį ir atsižvelgiant į galimą nepalankų sprendimą dėl propinebo, 1997 m. gruodžio 4 d. Komisija surengė trišalį susitikimą su pagrindiniu duomenų pranešėju ir valstybe nare pranešėja. Siekiant spręsti pradines problemas, pagrindinis duomenų pranešėjas pateikė papildomų duomenų.(5) visų veikliųjų medžiagų peržiūros buvo baigtos 2003 m. vasario 26 d. pateikiant Komisijos propinebo ir ir propizamido peržiūros ataskaitas.(6) propizamido peržiūra neatskleidė jokių neišspręstų klausimų, dėl kurių reikėtų konsultuotis su Augalų moksliniu komitetu.(7) ataskaita dėl propinebo ir papildoma informacija taip pat buvo pateikta Augalų moksliniam komitetui jo nuomonei sužinoti. Mokslinis komitetas buvo paprašytas pateikti pastabas dėl ilgalaikio poveikio paukščiams įvertinimo ir gyvūnų rūšį, kuri tiktų norint nustatyti leistiną paros normą (LPN) bei leistiną operatoriaus sąlyčio lygį (LOSL). Pateiktoje nuomonėje [7] Komitetas nurodė keletą aspektų, kuriais propinebo rizika paukščiams ir propinebo bei metabolito PTU rizika laukiniams žinduoliams nebuvo tinkamai įvertinta, ir dar nurodė būdus rizikos įvertinimui pagerinti. Be to, komitetas pabrėžė būtinumą aiškiai išreikšti ir pagrįsti visas rizikai įvertinti naudojamas charakteristikas, duomenis, hipotezes ir logines prielaidas. Komitetas mano, kad LPN ir LOSL vertėms gauti tinkama rūšis būtų žiurkės. Į Mokslinio komiteto rekomendacijas buvo atsižvelgta toliau atliekant peržiūrą ir šioje direktyvoje bei peržiūros ataskaitoje. Po to, kai pagrindinis pranešėjas vėliau pateikė trūkstamą informaciją, kurią įvertino valstybė narė pranešėja, valstybės narės, dirbdamos nuolatiniame komitete, padarė išvada, kad rizika paukščiams ir laukiniams žinduoliams būtų priimtina, jei būtų taikomos riziką mažinančios priemonės.(8) atlikus įvairius patikrinimus paaiškėjo, kad savo sudėtyje propinebo ar propizamido turintys augalų apsaugos produktai apskritai galėtų atitikti Direktyvos 91/414/EEB 5 straipsnio 1 dalies a ir b punktų ir 5 straipsnio 3 dalies reikalavimus, ypač tais naudojimo atvejais, kurie buvo patikrinti ir išsamiai aprašyti Komisijos peržiūros ataskaitoje. Dėl to minėtas veikliąsias medžiagas tikslinga įrašyti į I priedą siekiant užtikrinti, kad augalų apsaugos produktai, savo sudėtyje turintys šią veikliąją medžiagą, visose valstybėse narėse galėtų būti įregistruojami laikantis Direktyvos 91/414/EEB nuostatų.(9) reikalinga peržiūros ataskaita, kad valstybės narės tinkamai įgyvendintų Direktyvoje 91/414/EEB nustatytų vienodų principų keletą skirsnių. Dėl to valstybės narės turėtų sudaryti galimybę visoms suinteresuotoms šalims susipažinti su parengtomis peržiūros ataskaitomis, išskyrus konfidencialią informaciją.(10) prieš įrašant veikliąją medžiagą į I priedą turėtų būti numatytas tinkamas laikotarpis, kad valstybės narės ir suinteresuotos šalys galėtų pasirengti įvykdyti naujus reikalavimus, atsiradusius dėl įrašymo.(11) medžiagą įrašius, valstybėms narėms turėtų būti suteiktas tinkamas laikotarpis, kad valstybės narės galėtų įgyvendinti Direktyvos 91/414/EEB nuostatas dėl augalų apsaugos produktų, turinčių propinebo arba propizamido, ir visų pirma peržiūrėti esamas registracijas siekiant užtikrinti, kad būtų įvykdytos Direktyvos 91/414/EEB I priede nustatytos sąlygos dėl tų veikliųjų medžiagų. Turėtų būti numatytas ilgesnis laikotarpis išsamiam kiekvieno augalų apsaugos produkto dokumentui pateikti ir įvertinti pagal Direktyvoje 91/414/EEB nustatytus vienodus principus.(12) dėl to Direktyva 91/414/EEB turėtų būti iš dalies keičiama.(13) šioje direktyvoje numatytos priemonės atitinka Maisto grandinės ir gyvūnų sveikatos nuolatinio komiteto nuomonę,PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:1 straipsnisDirektyvos 91/414/EEB I priedas yra iš dalies keičiamas, kaip nurodyta šios direktyvos priede.2 straipsnisValstybės narės vėliausiai iki 2004 m. rugsėjo 30 d. priima ir paskelbia įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie įsigalioję įgyvendina šią direktyvą. Apie tai jos nedelsdamos praneša Komisijai.Šias nuostatas jos taiko nuo 2004 m. spalio 1 d.Valstybės narės, priimdamos šias nuostatas, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.3 straipsnis1. Siekdamos užtikrinti, kad būtų laikomasi Direktyvos 91/414/EEB I priede nustatytų su šiomis veikliosiomis medžiagomis susijusių sąlygų, valstybės narės peržiūri visus registruotus augalų apsaugos produktus, savo sudėtyje turinčius propinebo arba propizamido. Prireikus jos iki 2004 m. rugsėjo 30 d. iš dalies pakeičia arba panaikina registraciją pagal Direktyvą 91/414/EEB.2. Visus registruotus naudoti augalų apsaugos produktus, turinčius tik veikliosios medžiagos propinebo arba propizamido arba kaip vieną iš kelių veikliųjų medžiagų, kurių visos buvo išvardytos Direktyvos 91/414/EEB I priede iki 2004 kovo 31 d., valstybės narės pagal Direktyvos 91/414/EEB VI priede numatytus vienodus principus įvertina iš naujo remdamosi dokumentais, atitinkančiais tos direktyvos III priedo reikalavimus. Remdamosi tuo įvertinimu jos sprendžia, ar produktas atitinka Direktyvos 91/414/EEB 4 straipsnio 1 dalies b, c, d ir e punktuose nustatytas sąlygas. Prireikus ir ne vėliau kaip iki 2008 m. kovo 31 d. iš dalies pakeičia arba panaikina kiekvieno iš šių augalų apsaugos produktų registraciją.4 straipsnisŠi direktyva įsigalioja 2004 m. balandžio 1 d.5 straipsnisŠi direktyva skirta valstybėms narėms.Priimta Briuselyje, 2003 m. gegužės 15 d.Komisijos varduDavid ByrneKomisijos narys[1] OL L 230, 1991 8 19, p. 1.[2] OL L 101, 2003 4 23, p. 3.[3] OL L 366, 1992 12 15, p. 10.[4] OL L 259, 2000 10 13, p. 27.[5] OL L 107, 1994 4 28, p. 8.[6] OL L 225, 1995 9 22, p. 1.[7] Augalų mokslinio komiteto nuomonė dėl Komisijos specialiųjų klausimų propinebui įvertinti pagal Tarybos direktyvą 91/414/EEB (SCP/PROPINEB/002-galutinė, priimta 2001 m. lapkričio 8 d.).--------------------------------------------------PRIEDASI priedo lentelės pabaigoje įrašomos šios eilutės:"Nr. | Įprastas pavadinimas, | IUPAC pavadinimas | Grynumas | Įsigalioja | Įrašymo termino pabaiga | Specialiosios nuostatos |54 | Propinebas CAS Nr. 12071-83-9 (monomero) 9016-72-2 (homopolimero) CIPAC Nr. 177 | Polimerinis cinko 1,2-propilen-bis(ditiokarbamatas) | Techninė veiklioji medžiaga turi atitikti FAO specifikaciją | 2004 m. balandžio 1 d. | 2014 m. kovo 31 d. | Galima įregistruoti tik kaip fungicidą. Kad būtų įgyvendinti VI priedo vienodi principai, atsižvelgiama į propinebo peržiūros ataskaitos, kurią Maisto grandinės ir gyvūnų sveikatos nuolatinis komitetas baigė rengti 2003 m. vasario 26 d., išvadas, ypač į jos I ir II priedėlius. Atlikdamos šį bendrą vertinimą: valstybės narės ypatingą dėmesį turėtų skirti požeminio vandens užteršimui, kai veiklioji medžiaga yra naudojama regionuose, kuriuose vyrauja pažeidžiamo dirvožemio ir (arba) išimtinės klimato sąlygos;valstybės narės ypatingą dėmesį turėtų skirti smulkiųjų žinduolių, vandens organizmų ir netikslinių nariuotakojų apsaugai. Jei reikia, į registracijos sąlygas turėtų būti įtrauktos riziką mažinančios priemonės.valstybės narės turėtų stebėti ūmaus sąlyčio su vartotoju per virškinamąjį traktą padėtį, numatant ateityje tikslinti didžiausias likučių koncentracijos vertes. |55 | Propizamidas CAS Nr. 23950-58-5 CIPAC Nr. 315 | 3,5-dichlor-N-(l,l-dimetilprop-2-inil)benzamidas | 920 g/kg | 2004 m. balandžio 1 d. | 2014 m. kovo 31 d. | Galima įregistruoti tik kaip herbicidą. Kad būtų įgyvendinti VI priedo vienodi principai, atsižvelgiama į propizamido peržiūros ataskaitos, kurią Maisto grandinės ir gyvūnų sveikatos nuolatinis komitetas baigė rengti 2003 m. vasario 26 d., išvadas, ypač į jos I ir II priedėlius. Atlikdamos šį bendrą vertinimą, valstybės narės: ypatingą dėmesį turėtų skirti operatorių apsaugai ir užtikrinti, kad prireikus į registracijos sąlygas būtų įtrauktos riziką mažinančios priemonės;ypatingą dėmesį turėtų skirti paukščių ir laukinių žinduolių apsaugai, ypač jei medžiaga naudojama perėjimo metu. Prireikus į registracijos sąlygas turėtų būti įtrauktos riziką mažinančios priemonės. |--------------------------------------------------