title: 2007 m. gruodžio 13 d. Komisijos direktyva 2007/71/EB, iš dalies keičianti Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2000/59/EB dėl uosto priėmimo įrenginių, skirtų laivuose susidarančioms atliekoms ir krovinių likučiams, II priedą (Tekstas svarbus EEE)

text:
14.12.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 329/33

      KOMISIJOS DIREKTYVA 2007/71/EB
   2007 m. gruodžio 13 d.
   iš dalies keičianti Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2000/59/EB dėl uosto priėmimo įrenginių, skirtų laivuose susidarančioms atliekoms ir krovinių likučiams, II priedą
   (Tekstas svarbus EEE)
   EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,
   atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,
   atsižvelgdama į 2000 m. lapkričio 27 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2000/59/EB dėl uosto priėmimo įrenginių, skirtų laivuose susidarančioms atliekoms ir krovinių likučiams (1), ypač į jos 15 straipsnį,
   kadangi:

               (1)

               Marpol 73/78 konvencijos IV priedas dėl taršos nuotekomis iš laivų prevencijos įsigaliojo 2003 m. rugsėjo 27 d., o pataisyta versija įsigaliojo 2005 m. rugpjūčio 1 d.

               (2)

               Direktyvos 2000/59/EB 16 straipsnyje nurodyta, kad nuotekų atžvilgiu tos direktyvos įgyvendinimas atidedamas 12 mėnesių nuo Marpol konvencijos IV priedo įsigaliojimo.

               (3)

               Į Bendrijoje esantį uostą plaukiančio laivo kapitonas įpareigojamas pagal Direktyvos 2000/59/EB 6 straipsnį užpildyti tos direktyvos II priede pateiktą formą ir tą informaciją perduoda valstybės narės, kurioje tas uostas yra, tam tikslui paskirtai institucijai arba įstaigai.

               (4)

               II priedas nėra susijęs su nuotekomis ir todėl turėtų būti iš dalies pakeistas, kad į jį būtų įtrauktos nuotekos, kaip papildoma atliekų rūšis, apie kurią turi būti pranešta prieš įplaukiant į uostą. Su nuotekomis susijusios tos direktyvos nuostatos turėtų būti siejamos su Marpol IV priedo taisyklėmis, kuriose numatoma galimybė, laikantis specialių sąlygų, išleisti nuotekas į jūrą. Tai turėtų būti taikoma nepažeidžiant laivams taikomų griežtesnių atliekų pristatymo reikalavimų, kurie buvo priimti pagal tarptautinę teisę.

               (5)

               Šioje direktyvoje numatytos priemonės atitinka Jūrų saugumo ir teršimo iš laivų prevencijos komiteto, įsteigto Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 2099/2002 (2), nuomonę,

         PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:
   1 straipsnis
   Direktyvos 2000/59/EB II priedas pakeičiamas šios direktyvos priedo tekstu.
   2 straipsnis
   Perkėlimas į nacionalinę teisę
   1.   Valstybės narės priima įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie, įsigalioję ne vėliau kaip 2009 m. birželio 15 d., įgyvendina šią direktyvą. Jos nedelsdamos pateikia Komisijai tų nuostatų tekstą bei tų nuostatų ir šios direktyvos koreliacijos lentelę.
   Valstybės narės, priimdamos tas nuostatas, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.
   2.   Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų nacionalinių teisės aktų pagrindinių nuostatų tekstus.
   3 straipsnis
   Ši direktyva įsigalioja kitą dieną po jos paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
   4 straipsnis
   Ši direktyva skirta valstybėms narėms.

      Priimta Briuselyje, 2007 m. gruodžio 13 d.

            Komisijos vardu

         Jacques BARROT

            Pirmininko pavaduotojas

      (1)  OL L 332, 2000 12 28, p. 81. Direktyva su pakeitimais, padarytais Direktyva 2002/84/EB (OL L 324, 2002 11 29, p. 53).

      (2)  OL L 324, 2002 11 29, p. 1. Reglamentas su paskutiniais pakeitimais, padarytais Komisijos reglamentu (EB) Nr. 93/2007 (OL L 22, 2007 1 31, p. 12).

      PRIEDAS
      INFORMACIJA, KURIĄ REIKIA PATEIKTI PRIEŠ ĮPLAUKIANT Į […] UOSTĄ
      (Paskirties uostas, kaip nurodyta Direktyvos 2000/59/EB 6 straipsnyje)
      1.   Pavadinimas, šaukinys ir, jei reikia, laivo TJO identifikavimo numeris:
      2.   Vėliavos valstybė:
      3.   Numatomas atvykimo laikas (NAL):
      4.   Numatomas išvykimo laikas (NIL):
      5.   Ankstesnis įplaukimo uostas:
      6.   Kitas įplaukimo uostas:
      7.   Paskutinis uostas ir data, kai buvo pristatytos laive susidariusios atliekos:
      8.   Ar jūs pristatote (pažymėkite tinkamą langelį)

                  visas 

                  dalį 

                  nė kiek 

            jūsų atliekas (-ų) į uosto priėmimo įrenginius?
      9.   Atliekų ir likučių rūšis ir kiekis, kurie bus pristatyti ir (arba) liks laive bei didžiausios atliekoms skirtos talpos procentinė išraiška:

         Jei pristatote visas atliekas, tinkamai užpildykite antrąjį stulpelį.

         Jei pristatote dalį arba visai nepristatote atliekų, užpildykite visus stulpelius.

                  Tipas

                  Pristatytinos atliekos
                  m3

                  Didžiausia atliekoms skirta talpa
                  m3

                  Laive laikomų atliekų kiekis
                  m3

                  Uostas, kuriame bus pristatytos likusios atliekos

                  Numatomas atliekų, kurios susikaups nuo pranešimo iki kito įplaukimo uosto, kiekis
                  m3

                  Naudotos alyvos

                  Šlamas

                  Triumo vanduo

                  Kita (nurodyti)

                  Šiukšlės

                  Maisto atliekos

                  Plastmasė

                  Kita

                     Nuotekos
                      (1)

                     Su kroviniais susijusios atliekos
                      (2) (nurodyti)

                     Krovinių likučiai
                      (2) (nurodyti)

            Pastabos:

                  1.

                  Ši informacija gali būti panaudota uosto valstybės kontrolei ir kitoms patikrinimų reikmėms.

                  2.

                  Valstybės narės nuspręs kurios įstaigos gaus šio pranešimo kopijas.

                  3.

                  Ši forma turi būti užpildyta, nebent laivui yra netaikomas reikalavimas pagal Direktyvos 2000/59/EB 9 straipsnį.

            Patvirtinu, kad

                  —

                  pirmiau pateikti duomenys yra tikslūs ir teisingi,

                  —

                  laive yra pakankamai talpos, skirtos sandėliuoti visas atliekas, susidariusias nuo pranešimo iki įplaukimo į kitą uostą, kuriame bus pristatytos atliekos.

            Data …
      Laikas …
      Parašas …

         (1)  Nuotekos gali būti išleidžiamos į jūrą laikantis Marpol 73/78 IV priedo 11 taisyklės nuostatų. Atitinkamų langelių nereikia pildyti, jei nuotekas išleisti į jūrą ketinama turint leidimą.

         (2)  Apytikriai duomenys.


title: 1986 m. vasario 27 d. Komisijos direktyva, apribojanti tam tikrų rūšių pašarinių, aliejinių ir pluoštinių augalų sėklų prekybą oficialiai sertifikuota „elitine sėkla“ arba „sertifikuota sėkla“

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

31986L0109

Oficialusis leidinys L 093 , 08/04/1986 p. 0021 - 0022 specialusis leidimas suomių kalba: skyrius 3 tomas 20 p. 0175  specialusis leidimas švedų kalba: skyrius 3 tomas 20 p. 0175

		Komisijos direktyva1986 m. vasario 27 d.apribojanti tam tikrų rūšių pašarinių, aliejinių ir pluoštinių augalų sėklų prekybą oficialiai sertifikuota "elitine sėkla" arba "sertifikuota sėkla"(86/109/EEB)EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,atsižvelgdama į Europos ekonominės bendrijos steigimo sutartį,atsižvelgdama į 1966 m. birželio 14 d. Tarybos direktyvą 66/401/EEB dėl prekybos pašarinių augalų sėkla [1] su paskutiniais pakeitimais, padarytais Komisijos direktyva 85/38/EEB [2], ypač į jos 3 straipsnio 3 dalį,atsižvelgdama į 1969 m. birželio 30 d. Tarybos direktyvą 69/208/EEB dėl prekybos aliejinių ir pluoštinių augalų sėkla [3] su paskutiniais pakeitimais, padarytais Komisijos direktyva 82/859/EEB [4], ypač į jos 3 straipsnio 3 dalį,kadangi Direktyva 66/401/EEB leista prekiauti tam tikrų rūšių pašarinių augalų elitine, sertifikuota ir komercine sėkla;kadangi Direktyva 69/208/EEB leista prekiauti tam tikrų rūšių aliejinių ir pluoštinių augalų elitine, visų rūšių sertifikuota bei komercine sėkla;kadangi kiekvienos iš minėtų direktyvų 3 straipsnio 3 dalyje Komisijai suteikta teisė drausti prekybą sėkla, kuri nėra oficialiai sertifikuota kaip "elitinė sėkla" arba "sertifikuota sėkla";kadangi remiantis šiuo metu turima informacija buvo nustatyta, jog valstybės narės galės užauginti pakankamai elitinės ir sertifikuotos sėklos, kad Bendrijoje būtų patenkintas kai kurių minėtų rūšių sėklos poreikis, užauginant pakankamai tų kategorijų sėklos nuo 1987 m. liepos 1 d. auginant tam tikras rūšis, nuo 1989 m. liepos 1 d. – auginant tam tikras kitas rūšis, nuo 1991 m. liepos 1 d. – auginant tam tikras kitas papildomas rūšis;kadangi šioje direktyvoje numatytos priemonės atitinka Žemės ūkio, sodininkystės, daržininkystės ir miškininkystės sėklos bei dauginamosios medžiagos nuolatinio komiteto nuomonę,PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:1 straipsnis1. Valstybės narės numato, jog nuo 1987 m. liepos 1 d. nebūtų leidžiama pateikti į rinką:–Vicia faba L. (partim) | –pašarinių pupų |–Papaver somniferum L. | –daržo aguonų |sėklos, jei ji nėra oficialiai sertifikuota kaip "elitinė sėkla" arba "sertifikuota sėkla".2. Valstybės narės numato, jog nuo 1987 m. liepos 1 d. nebūtų leidžiama pateikti į rinką:–Glycine max (L.) Merr. | –sojų |–Linum usitatissimum L. | –sėmeninių ir pluoštinių linų |sėklos, jei ji nėra oficialiai sertifikuota kaip "elitinė sėkla" arba "sertifikuota sėkla".2 straipsnisValstybės narės numato, jog nuo 1989 m. liepos 1 d. nebūtų leidžiama pateikti į rinką:–Agrostis canina L. | –šuninės smilgos |–Agrostis gigantea Roth | –didžiosios smilgos |–Agrostis stolonifera L. | –baltosios smilgos |–Agrostis tenuis Sibth. | –parastosios smilgos |–Alopecurus pratensis L. | –pievinio pašiaušėlio |–Arrhenatherum elatius (L.) Beauv. Ex J. et K. Presl. | –aukštosios avižuolės |–Phleum bertolinii DC | –pašarinio motiejuko |–Poa nemoralis L. | –miškinės miglės |–Poa palustris L. | –pelkinės miglės |–Poa trivilialis L. | –paprastosios miglės |–Trisetum flavescens (L.) Beauv. | –gelsvosios visgės |–Lotus corniculatus L. | –paprastojo garždenio |–Lupinus albus L. | –baltojo lubino |–Lupinus angustifolius L. | –siauralapio lubino |–Lupinus luteus L. | –geltonojo lubino |–Medicago lupulina L. | –apyninės liucernos |–Trifolium hybridum L. | –rausvojo dobilo |–Brassica juncea L. Czern. Et Coss in | –sereptinio bastučio |sėklos, jei ji nėra oficialiai sertifikuota kaip "elitinė sėkla" arba "sertifikuota sėkla".3 straipsnisValstybės narės numato, jog nuo 1991 m. liepos 1 d. nebūtų leidžiama pateikti į rinką:–Festuca ovina L. | –avinio eraičino |–Trifolium incarnatum L. | –purpurinio dobilo |–Trifolium resupinatum L. | –persinio dobilo |–Vicia sativa L. | –sėjamojo vikio |–Vicia villosa Roth. | –ruginio vikio |–Sinapis alba L. | –baltosios garstyčios |sėklos, jei ji nėra oficialiai sertifkuota kaip "elitinė sėkla" arba "sertifikuota sėkla".4 straipsnisValstybės narės:- priima įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie, įsigalioję ne vėliau kaip 1987 m. liepos 1 d., įgyvendina 1 straipsnį,- priima įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie, įsigalioję ne vėliau kaip 1989 m. liepos 1 d., įgyvendina 2 straipsnį ir- priima įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie, įsigalioję ne vėliau kaip 1991 m. liepos 1 d., įgyvendina 3 straipsnį.Apie tai jos nedelsdamos praneša Komisijai.4 straipsnisŠi direktyva skirta valstybėms narėms.Priimta Briuselyje, 1986 m. vasario 27 d.Komisijos varduFrans AndriessenPirmininko pavaduotojas[1] OL 125, 1966 7 11, p. 2298/66.[2] OL L 16, 1985 1 19, p. 41.[3] OL L 169, 1969 7 10, p. 3.[4] OL L 357, 1982 12 18, p. 31.--------------------------------------------------


title: 2003 m. lapkričio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 99/2003/EB dėl zoonozių ir zoonozių sukėlėjų monitoringo, iš dalies keičianti Tarybos sprendimą 90/424/EEB ir panaikinanti Tarybos direktyvą 92/117

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

32003L0099

Oficialusis leidinys L 325 , 12/12/2003 p. 0031 - 0040

		Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 99/2003/EB2003 m. lapkričio 17 d.dėl zoonozių ir zoonozių sukėlėjų monitoringo, iš dalies keičianti Tarybos sprendimą 90/424/EEB ir panaikinanti Tarybos direktyvą 92/117EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdami į Europos Bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 152 straipsnio 4 dalies b punktą,atsižvelgdami į Komisijos pasiūlymą [1],atsižvelgdami į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [2],pasikonsultavę su Regionų komitetu,laikydamiesi Sutarties 251 straipsnyje nustatytos tvarkos [3],kadangi:(1) Gyvi gyvūnai ir gyvūninės kilmės maisto produktai pateikti Sutarties I priedo sąraše. Gyvulininkystė ir gyvūninės kilmės produktų pateikimas į rinką yra svarbus ūkininkų pajamų šaltinis. Veterinarijos priemonių, skirtų gerinti visuomenės ir gyvūnų sveikatą Bendrijoje, įgyvendinimas padeda racionaliai plėtoti ūkininkavimo sektorių.(2) Visuomenės sveikatos apsauga nuo ligų ir infekcijų (zoonozių), kurias gyvūnai tiesiogiai ir netiesiogiai perduoda žmonėms, yra ypač svarbi.(3) Dėl su maistu perduodamų zoonozių gali susirgti žmonės, o maisto produktų gamyba ir maisto pramonė patirti ekonominių nuostolių.(4) Zoonozės, perduodamos kitais šaltiniais, išskyrus maistą, ypač susijusiais su laukinių gyvūnų ir naminių gyvūnėlių populiacijomis, taip pat kelia nerimą.(5) 1992 m. gruodžio 17 d. Tarybos direktyvoje 92/117/EEB dėl priemonių, skirtų apsisaugoti nuo nurodytų zoonozių ir nurodytų zoonozių sukėlėjų gyvūnuose ir gyvūninės kilmės produktuose, siekiant užkirsti kelią su maistu plintančioms infekcijoms ir apsinuodijimui [4] numatyta sukurti tam tikrų zoonozių ir salmonelių kontrolės tam tikruose naminių paukščių pulkuose monitoringo sistemas.(6) Padedant Bendrijos etaloninei zoonozių epidemiologijos laboratorijai Komisija kasmet surenka ir kaupia duomenis iš valstybių narių. Nuo 1995 m. tyrimų rezultatai kasmet skelbiami. Jais remiamasi įvertinant esamą padėtį, susijusią su zoonozėmis ir zoonozių sukėlėjais. Tačiau duomenų rinkimo sistemos nėra suderintos ir dėl to negalima palyginti įvairių valstybių narių.(7) Tam tikrų zoonozių gyvūnų populiacijose monitoringas ir kontrolė numatyti kituose Bendrijos teisės aktuose. Visų pirma, 1964 m. birželio 26 d. Tarybos direktyva 64/432/EEB dėl gyvūnų sveikatos problemų, turinčių įtakos Bendrijos vidaus prekybai galvijais ir kiaulėmis [5] skirta galvijų tuberkuliozei ir galvijų bruceliozei. 1991 m. sausio 28 d. Tarybos direktyva 91/68/EEB dėl gyvūnų sveikatos reikalavimų, reglamentuojančių Bendrijos vidaus prekybą avimis ir ožkomis [6] skirta avių ir ožkų bruceliozei. Dėl šios direktyvos neturėtų atsirasti nereikalingo jau esančių reikalavimų pasikartojimo.(8) Be to, būsimi Europos Parlamento ir Tarybos teisės aktai dėl maisto produktų higienos turėtų apimti konkrečias zoonozių ir zoonozių sukėlėjų prevencijos, kontrolės ir monitoringos priemones bei konkrečius mikrobiologinės maisto kokybės reikalavimus.(9) Direktyva 92/117/EEB numato duomenų apie žmonių susirgimus zoonozėmis rinkimą. 1998 m. rugsėjo 24 d. Europos Parlamento ir Tarybos sprendimo Nr. 2119/98/EB dėl užkrečiamųjų ligų epidemiologinės priežiūros ir kontrolės tinklo Bendrijoje sukūrimo [7] tikslas – pagerinti tokių duomenų surinkimą ir prisidėti tobulinant užkrečiamųjų ligų prevenciją ir kontrolę Bendrijoje.(10) Duomenų apie zoonozių atvejus ir zoonozių sukėlėjus gyvūnuose, maiste, pašaruose ir žmonėse rinkimas yra svarbus siekiant nustatyti zoonozių tendencijas ir šaltinius.(11) 2000 m. balandžio 12 d. Mokslinis komitetas dėl veterinarijos priemonių, susijusių su visuomenės sveikata, savo nuomonėje apie zoonozes pareiškė, jog tuo metu taikytos priemonės su maistu plintančių zoonozių kontrolei buvo nepakankamos. Be to, buvo konstatuota, kad valstybių narių surinkti duomenys yra nepakankami ir ligi galo nepalygintini. Atsižvelgdamas į tai Komitetas rekomendavo patobulintas monitoringo priemones ir nurodė rizikos valdymo pasirinkimo galimybes. Visų pirma Komitetas identifikavo Salmonella spp., Campylobacter spp., verotoxigenic Escherichia coli (VTEC), Listeria monocytogenes, Cryptosporidium spp., Echinococcus granulosus/multilocularis ir Trichinella spiralis svarbiausiais sukėlėjais visuomenės apsaugos srityje.(12) Dėl to būtina tobulinti esamą monitoringo ir duomenų rinkimo sistemas, nustatytas Direktyva 92/117/EEB. Be to, 2003 m. lapkričio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 2160/2003 dėl salmonelių ir kitų tam tikrų su maistu plintančių zoonozių sukėlėjų kontrolės [8] pakeis konkrečias kontrolės priemones, nustatytas Direktyva 92/117/EEB. Dėl to Direktyva 92/117/EEB turėtų būti panaikinta.(13) Naujoji mokslinių patarimų ir mokslinės paramos teikimo maisto saugos klausimais sistema, nustatyta 2002 m. sausio 28 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 178/2002, nustatančiu maistui skirtų teisės aktų bendruosius principus ir reikalavimus, įsteigiančiu Europos maisto saugos tarnybą ir nustatančiu su maisto saugos klausimais susijusias procedūras [9], turėtų būti naudojama renkant ir analizuojant atitinkamus duomenis.(14) Jei reikėtų palengvinti duomenų rinkimą ir lyginimą, monitoringas turėtų būti vykdomas suderintu pagrindu. Šitaip būtų galima įvertinti zoonozių ir zoonozių sukėlėjų tendencijas ir šaltinius Bendrijoje. Surinkti duomenys, kartu su duomenimis, gautais iš kitų šaltinių, turėtų sudaryti bazę, kuria remiantis būtų vertinamas zoonotinių organizmų pavojus.(15) Pirmenybė turėtų būti teikiama zoonozėms, kurios kelia didesnį pavojų žmonių sveikatai. Be to, monitoringo sistemos turėtų padėti lengviau nustatyti būsimus arba galimus zoonozių atvejus arba naujas zoonozių organizmų padermes.(16) Reikėtų atlikti nerimą keliančio atsparumo antimikrobinėms medžiagoms (pavyzdžiui, antimikrobiniams vaistams ir antimikrobiniams pašarų priedams) monitoringą. Reikėtų numatyti, kad toks monitoringas apimtų ne tik zoonozių, bet ir kitų ligų sukėlėjus, jeigu jie kelia grėsmę visuomenės sveikatai. Visų pirma gali prireikti kontrolinių organizmų monitoringo. Tokie organizmai – tai atsparumo genų, kuriuos jie gali pernešti į patogenines bakterijas, šaltinis.(17) Be bendro monitoringo, konkretūs poreikiai gali lemti koordinuotų monitoringo programų sukūrimą. Reikėtų, visų pirma, atkreipti dėmesį į Reglamento (EB) Nr. 2160/2003 I priede išvardytas zoonozes.(18) Su maistu plintančių zoonozių protrūkiai, visapusiškai ištirti, suteikia galimybę identifikuoti patogeną, susijusį maistą ir maisto gaminimo ir tvarkymo veiksnius, prisidėjusius prie protrūkio. Todėl svarbu numatyti tokių tyrimų vykdymą ir įvairių institucijų bendradarbiavimą.(19) Užkrečiamosioms spongiforminėms encefalopatijoms taikomas 2001 m. gegužės 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 999/2001, nustatantis tam tikrų užkrečiamųjų spongiforminių encefalopatijų prevencijos, kontrolės ir likvidavimo taisykles [10].(20) Siekiant užtikrinti apie zoonozes ir zoonosių sukėlėjų surinktos informacijos panaudojimo veiksmingumą, turėtų būti nustatytos atitinkamos tam tikros informacijos mainų taisyklės. Tokią informaciją turėtų rinkti valstybės narės ir ją siųsti Komisijai ataskaitų forma, kurios toliau turėtų būti perduodamos Europos maisto saugos tarnybai ir nedelsiant tinkamu būdu pateiktos visuomenei.(21) Ataskaitos turėtų būti pateikiamos kartą per metus. Tačiau, esant tam tikroms aplinkybėms, gali prireikti papildomų ataskaitų.(22) Gali būti tikslinga paskirti nacionalines ir Bendrijos etalonines laboratorijas, kurios teiktų rekomendacijas ir pagalbą analizuojant ir tiriant zoonozes ir zoonozių sukėlėjus, patenkančius į šios direktyvos taikymo sritį.(23) 1990 m. birželio 26 d. Tarybos sprendimo 90/424/EEB dėl išlaidų veterinarijos srityje [11] nuostatos dėl išsamių taisyklių, reglamentuojančių Bendrijos įnašą finansuojant tam tikrus veiksmus, susijusius su zoonozių ir zoonozių sukėlėjų monitoringu ir kontrole, turėtų būti iš dalies pakeistos.(24) Turėtų būti nustatytos atitinkamos procedūros tam tikroms šios direktyvos nuostatoms iš dalies pakeisti atsižvelgiant į mokslo ir technikos pažangą ir įgyvendinimo bei pereinamojo laikotarpio priemonėms patvirtinti.(25) Siekiant atsižvelgti į mokslo ir technikos pažangą, turėtų būti užtikrintas glaudus Komisijos ir valstybių narių bendradarbiavimas Nuolatiniame komitete, įkurtame Reglamentu (EB) Nr. 178/2002.(26) Valstybės narės, veikdamos vienos, negali surinkti lygintinų duomenų, kuriais remiantis būtų galima atlikti Bendrijos lygiu svarbių zoonozių organizmų keliamo pavojaus įvertinimą. Tokių duomenų rinkimas geriausiai įgyvendinamas Bendrijos lygiu. Todėl Bendrija gali tvirtinti priemones pagal subsidiarumo principą, kaip numatyta Sutarties 5 straipsnyje. Laikantis tame pat straipsnyje nurodyto proporcingumo principo ši direktyva neviršija priemonių, būtinų tiems tikslams pasiekti. Atsakomybė už monitoringo sistemų sukūrimą ir išlaikymą turėtų tekti valstybėms narėms.(27) Priemonės, būtinos šiai direktyvai įgyvendinti, turėtų būti patvirtintos pagal 1999 m. birželio 28 d. Tarybos direktyvą 1999/468/EB, nustatančią Komisijos naudojimosi jai suteiktais įgyvendinimo įgaliojimais tvarką [12],PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:I SKYRIUS ĮŽANGINĖS NUOSTATOS1 straipsnisObjektas ir taikymo sritis1. Šios direktyvos tikslas – užtikrinti tinkamą zoonozių, zoonozių sukėlėjų ir susijusio antimikrobinio atsparumo monitoringo ir su maistu plintančių ligų protrūkių epidemiologinių tyrimų atlikimą, kad Bendrijoje būtų galima surinkti informaciją, būtiną atitinkamoms tendencijoms ir šaltiniams įvertinti.2. Ši direktyva taikoma:a) zoonozių ir zoonozių sukėlėjų monitoringui;b) susijusio antimikrobinio atsparumo monitoringui;c) epidemiologiniams su maistu plintančių ligų protrūkių tyrimams; ird) informacijos, susijusios su zoonozėmis ir zoonozių sukėlėjais, mainams.3. Ši direktyva taikoma nepažeidžiant kitų konkrečių Bendrijos nuostatų dėl gyvūnų sveikatos, gyvūnų mitybos, maisto higienos, užkrečiamųjų žmogaus ligų, darbuotojų sveikatos ir saugos, genų technologijos ir užkrečiamųjų spongiforminių encefalopatijų.2 straipsnisSąvokų apibrėžimaiŠioje direktyvoje vartojamos tokios sąvokos:1) sąvokos, nustatytos Reglamente (EB) Nr. 178/2002, ir2) šios sąvokos:a) "zoonozė" – tai liga ir (arba) infekcija, kurią natūraliu būdu tiesiogiai arba netiesiogiai gyvūnai gali perduoti žmonėms;b) "zoonozės sukėlėjas" – bet kuris virusas, bakterija, grybelis, parazitas ar kitas biologinis darinys, galintis sukelti zoonozę;c) "antimikrobinis atsparumas" – tam tikrų rūšių mikroorganizmų savybė išlikti ir net daugintis esant tam tikrai antimikrobinės medžiagos koncentracijai, kurios paprastai pakanka tos pačios rūšies mikroorganizmams nuslopinti arba sunaikinti;d) "su maistu plintančios ligos protrūkis" – du ar daugiau tos pačios ligos ir (arba) infekcijos, kuria užsikrečia žmonės, atvejai arba padėtis, kai pastebėtų atvejų skaičius viršija skaičių, kurio buvo tikėtasi, ir jei visi atvejai yra arba gali būti susiję su tuo pačiu maisto šaltiniu;e) "monitoringas" – duomenų apie zoonozių, zoonozių sukėlėjų ir su jais susijusio antimikrobinio atsparumo atvejus rinkimo, analizavimo ir platinimo sistema.3 straipsnisBendrieji įpareigojimai1. Valstybės narės užtikrina, kad duomenys apie zoonozių, zoonozių sukėlėjų ir su jais susijusio antimikrobinio atsparumo atvejus yra renkami, analizuojami ir išplatinami nedelsiant laikantis šios direktyvos reikalavimų ir bet kurių pagal ją priimtų nuostatų.2. Kiekviena valstybė narė paskiria kompetentingą instituciją ar institucijas šios direktyvos tikslais ir apie tai praneša Komisijai. Valstybė narė, paskyrusi daugiau kaip vieną kompetentingą instituciją:a) Komisijai praneša kompetentingą instituciją, kuri bus kontaktinis punktas kontaktams su Komisija palaikyti; irb) užtikrina, kad kompetentingos institucijos bendradarbiaus taip, kad būtų garantuotas tinkamas šios direktyvos įgyvendinimas.3. Kiekviena valstybė narė užtikrina, kad veiksmingas ir nenutrūkstamas bendradarbiavimas, besiremiantis laisvais bendros informacijos ir, prireikus, konkrečių duomenų mainais, vyktų tarp kompetentingos institucijos ar institucijų, paskirtų šios direktyvos tikslais, ir:a) kompetentingų institucijų Bendrijos teisės aktų dėl gyvūnų sveikatos tikslais;b) kompetentingų institucijų Bendrijos teisės aktų dėl pašarų tikslais;c) kompetentingų institucijų Bendrijos teisės aktų dėl maisto higienos tikslais;d) struktūrų ir (arba) institucijų, minimų Sprendimo 2119/98/EB 1 straipsnyje;e) kitų atitinkamų institucijų ir organizacijų.4. Kiekviena valstybė narė užtikrina, kad atitinkami 2 dalyje minimos kompetentingos institucijos ar institucijų pareigūnai gautų tinkamą pradinį ir nuolatinį mokymą atitinkamai veterinarijos mokslo, mikrobiologijos ir epidemiologijos srityse.II SKYRIUS ZOONOZIŲ IR ZOONOZIŲ SUKĖLĖJŲ MONITORINGAS4 straipsnisBendrosios zoonozių ir zoonozių sukėlėjų monitoringo taisyklės1. Valstybės narės renka atitinkamus ir lygintinus duomenis, kad būtų galima identifikuoti ir apibūdinti pavojus bei įvertinti poveikius ir apibūdinti riziką, susijusius su zoonozėmis ir zoonozių sukėlėjais.2. Monitoringas vykdomas maisto grandinės etape ar etapuose, kuris yra pats tinkamiausias tam tikros zoonozės ir zoonozės sukėlėjo atžvilgiu, tai yra:a) pirminės gamybos lygyje; ir (arba)b) kituose maisto grandinės etapuose, įskaitant maiste ir pašaruose.3. Monitoringas apima zoonozes ir zoonozių sukėlėjus, išvardytus I priedo A dalyje. Atsižvelgiant į epidemiologinę valstybės narės būklę, taip pat vykdomas I priedo B dalyje išvardytų zoonozių ir zoonozių sukėlėjų monitoringas.4. I priedas gali būti iš dalies keičiamas laikantis 12 straipsnio 2 dalyje minimos tvarkos, įtraukiant į jame pateiktus sąrašus arba iš jų išbraukiant zoonozes arba zoonozių sukėlėjus, visų pirma atsižvelgiant į šiuos kriterijus:a) jų paplitimą gyvūnų ir žmonių populiacijose, pašaruose ir maiste;b) jų poveikio žmonėms stiprumą;c) jų ekonomines pasekmes gyvūnų ir žmonių sveikatos priežiūrai ir pašarų ir maisto verslui;d) epidemiologines tendencijas gyvūnų ir žmonių populiacijose, pašaruose ir maiste;5. Monitoringas remiasi sistemomis, kurios galioja valstybėse narėse. Tačiau jei būtina palengvinti duomenų rinkimą ir lyginimą, gali būti nustatytos išsamios zoonozių ir zoonozių sukėlėjų, išvardytų I priede, monitoringo taisyklės laikantis 12 straipsnio 2 dalyje nustatytos tvarkos ir atsižvelgiant į kitas Bendrijos taisykles, nustatytas gyvūnų sveikatos, maisto higienos ir užkrečiamųjų žmogaus ligų srityse.Tokiose išsamiose taisyklėse nustatomi būtiniausi tam tikrų zoonozių arba zoonozių sukėlėjų monitoringo reikalavimai. Juose visų pirma gali būti apibrėžiama:a) gyvūnų populiacija arba subpopuliacijos arba maisto grandinės etapai, kuriems turi būti taikomas monitoringas;b) rinktinų duomenų pobūdis ir rūšis;c) susirgimo atvejų apibrėžimai;d) naudotinos mėginių ėmimo schemos;e) tyrimams taikytini laboratorijos metodai; irf) pranešimų, įskaitant rekomendacijų dėl pranešimų tarp vietinių, regioninių ir centrinių institucijų, dažnumas.6. Priimdama sprendimą, ar siūlyti išsamias taisykles pagal 5 dalį siekiant suderinti įprastinį zoonozių ir zoonozių sukėlėjų monitoringą, Komisija svarbiausiomis laiko zoonozes ir zoonozių sukėlėjus, išvardytus I priedo A dalyje.5 straipsnisKoordinuotos monitoringo programos1. Jei duomenų, surinktų įprastu monitoringu pagal 4 straipsnį, nepakanka, laikantis 12 straipsnio 2 dalyje nustatytos tvarkos gali būti sukurtos koordinuotos monitoringo programos, susijusios su viena ar daugiau zoonozių ir (arba) zoonozių sukėlėjais. Koordinuotos monitoringo programos, visų pirma nustačius ypatingus poreikius, gali būti kuriamos siekiant įvertinti pavojų arba nustatyti bazines vertes, susijusias su zoonozėmis arba zoonozių sukėlėjais, valstybių narių lygiu arba Bendrijos lygiu.2. Kuriant koordinuotą monitoringo programą ypatingas dėmesys kreipiamas į zoonozes ir zoonozių sukėlėjus gyvūnų populiacijose, minimas Reglamento (EB) Nr. 2160/2003 I priede.3. Būtiniausios koordinuotų monitoringo programų kūrimo taisyklės nustatytos III priede.6 straipsnisMaisto verslo vykdytojų pareigos1. Valstybės narės užtikrina, kad maisto verslo vykdytojai, tirdami zoonozes ir zoonozių sukėlėjus pagal 4 straipsnio 2 dalies monitoringą:a) tam tikrą laiką, kurį turi nustatyti kompetentinga institucija, saugo tyrimų rezultatus ir bet kurį atitinkamą išskirtą virusą; irb) kompetentingai institucijai pareikalavus perduoda jai tyrimų rezultatus arba išskirtus virusus.2. Išsamios šio straipsnio taikymo taisyklės priimamos 12 straipsnio 2 dalyje nustatyta tvarka.III SKYRIUS ANTIMIKROBINIS ATSPARUMAS7 straipsnisAntimikrobinio atsparumo monitoringas1. Valstybės narės užtikrina, kad monitoringas pagal II priede nustatytus reikalavimus pateiktų lygintinus duomenis apie zoonozių sukėlėjų ir kitų, visuomenės sveikatai pavojingų sukėlėjų, antimikrobinio atsparumo atvejus.2. Toks monitoringas papildo išskirtųjų žmogaus virusų monitoringą, vykdomą pagal Sprendimą 2119/98/EB.3. Išsamios šio straipsnio taikymo taisyklės priimamos 12 straipsnio 2 dalyje nustatyta tvarka.IV SKYRIUS SU MAISTU PLINTANČIŲ LIGŲ PROTRŪKIAI8 straipsnisEpidemiologiniai su maistu plintančių ligų protrūkių tyrimai1. Valstybės narės užtikrina, kad maisto verslo vykdytojai, pagal Reglamento (EB) Nr. 178/2002 19 straipsnio 3 dalį pateikę kompetentingai institucijai informaciją, saugotų joje minimą maisto produktą arba atitinkamą jo mėginį, kad būtų galima atlikti jo laboratorinius tyrimus arba ištirti bet kurį su maistu plintančios ligos protrūkį.2. Kompetentinga institucija tiria su maistu plintančių ligų protrūkius bendradarbiaudama su Sprendimo 2119/98/EB 1 straipsnyje minimomis institucijomis. Tyrimais gaunami duomenys apie protrūkio epidemiologiją, susijusius maisto produktus ir jį sukėlusias priežastis. Tokių tyrimų metu atliekama kuo daugiau atitinkamų epidemiologinių ir mikrobiologinių tyrimų. Kompetentinga institucija persiunčia Komisijai (kuri persiunčia Europos maisto saugos tarnybai) trumpą ataskaitą su atliktų tyrimų rezultatais, kurioje pateikiama ir IV priedo E dalyje nurodyta informacija.3. Išsamios su maistu plintančių ligų protrūkių tyrimų taisyklės gali būti nustatomos 12 straipsnio 2 dalyje numatyta tvarka.4. 1 ir 2 dalys taikomos nepažeidžiant Bendrijos nuostatų dėl produktų saugos, išankstinio perspėjimo ir reagavimo sistemų, skirtų užkrečiamųjų žmogaus ligų prevencijai ir kontrolei, maisto higienos ir bendrųjų maisto įstatymo reikalavimų, visų pirma susijusių su padarinių likvidavimo priemonėmis ir procedūromis maisto produktams ir pašarams iš rinkos pašalinti.V SKYRIUS KEITIMASIS INFORMACIJA9 straipsnisZoonozių, zoonozių sukėlėjų ir antimikrobinio atsparumo tendencijos ir šaltiniai1. Valstybės narės įvertina zoonozių, zoonozių sukėlėjų ir antimikrobinio atsparumo tendencijas ir šaltinius savo teritorijoje.Visos valstybės narės kasmet iki gegužės pabaigos siunčia Komisijai ataskaitą apie zoonozių, zoonozių sukėlėjų ir antimikrobinio atsparumo tendencijas ir šaltinius, pateikdama praėjusiais metais pagal 4, 7 ir 8 straipsniu surinktus duomenis. Ataskaitos ir visos jų santraukos turi būti visuomenei prieinamos.Ataskaitose taip pat pateikiama Reglamento (EB) Nr. 2160/2003 3 straipsnio 2 dalies b punkte minima informacija.Būtiniausi reikalavimai, susiję su ataskaitomis, nustatyti IV priede. Išsamios tokių ataskaitų vertinimo taisyklės, įskaitant jų formatą ir būtiniausią informacija, kuri joes turi būti pateikta, gali būti nustatyta 12 straipsnio 2 dalyje minima tvarka.Esant tam tikroms aplinkybėms Komisija gali pareikalauti tam tikros papildomos informacijos ir valstybės narės, gavusios tokį prašymą arba savo iniciatyva, siunčia ataskaitas Komisijai.2. Komisija siunčia 1 dalyje minimas ataskaitas Europos maisto saugos tarnybai, kuri jas išnagrinėja ir iki lapkričio pabaigos paskelbia apibendrintą ataskaitą apie zoonozių, zoonozių sukėlėjų ir antimikrobinio atsparumo tendencijas ir šaltinius Bendrijoje.Rengdama apibendrintas ataskaitas Europos maisto saugos tarnyba gali atsižvelgti į kitus duomenis, kurie numatyti Bendrijos teisės aktuose, būtent:- Direktyvos 64/432/EEB 8 straipsnyje,- Direktyvos 89/397/EEB [13] 14 straipsnio 2 dalyje,- Direktyvos 90/424/EEB 24 straipsnyje,- Sprendimo 2119/98/EB 4 straipsnyje.3. Valstybės narės pateikia Komisijai koordinuotų monitoringo programų, nustatytų pagal 5 straipsnį, rezultatus. Komisija rezultatus siunčia Europos maisto saugos tarnybai. Ataskaitos ir visos jų santraukos turi būti visuomenei prieinamos.VI SKYRIUS LABORATORIJOS10 straipsnisEtaloninės Bendrijos ir nacionalinės laboratorijos1. Viena ar daugiau Bendrijos etaloninių laboratorijų zoonozėms ir zoonozių sukėlėjams bei su jais susijusiam antimikrobiniam atsparumui tirti gali būti paskirtos 12 straipsnio 2 dalyje minima tvarka.2. Nepažeidžiant atitinkamų Sprendimo 90/424/EEB nuostatų, Bendrijos etaloninių laboratorijų įsipareigojimai ir uždaviniai, visų pirma susiję su jų veiklos ir nacionalinių etaloninių laboratorijų veiklos koordinavimu, nustatomi 12 straipsnio 2 dalyje minima tvarka.3. Valstybės narės paskiria nacionalines etalonines laboratorijas toms sritims, kurioms yra įsteigta Bendrijos nacionalinės laboratorija, ir apie tai informuoja Komisiją.4. Tam tikri nacionalinių etaloninių laboratorijų įsipareigojimai ir uždaviniai, visų pirma susiję su jų veiklos ir atitinkamų valstybių narių laboratorijų veiklos koordinavimu, gali būti nustatyti 12 straipsnio 2 dalyje minima tvarka.VII SKYRIUS ĮGYVENDINIMAS11 straipsnisPriedų pakeitimai ir pereinamojo laikotarpio arba įgyvendinimo priemonėsII, III ir IV priedai gali būti iš dalies pakeisti ir atitinkamos pereinamojo laikotarpio arba įgyvendinimo priemonės gali būti patvirtinamos 12 straipsnio 2 dalyje minima tvarka.12 straipsnisKomiteto procedūra1. Komisijai padeda Maisto grandinės ir gyvūnų sveikatos komitetas, įsteigtas Reglamentu (EB) Nr. 178/2002, arba, prireikus, komitetas, įsteigtas pagal Sprendimą 2119/98/EB.2. Jei daroma nuoroda į šią straipsnio dalį, taikomi Sprendimo 1999/468/EB 5 ir 7 straipsniai, atsižvelgiant į to sprendimo 8 straipsnio nuostatas.Sprendimo 1999/468/EB 5 straipsnio 6 dalyje nustatytas terminas - trys mėnesiai.3. Komitetas patvirtina darbo tvarkos taisykles.13 straipsnisKonsultacijos su Europos maisto saugos tarnybaKomisija konsultuojasi su Europos maisto saugos tarnyba bet kuriuo klausimu, kuriam taikoma ši direktyva ir dėl kurio gali kilti didelis poveikis visuomenės sveikatai, visų pirma prieš siūlant kokį nors I arba II priedų pakeitimą arba prieš nustatant kokią nors koordinuotą monitoringo programą pagal 5 straipsnį.14 straipsnisPerkėlimas į nacionalinius teisės aktus1. Valstybės narės priima įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie, įsigalioję iki 2004 m. balandžio 12 d., įgyvendina šią direktyvą. Apie tai jos praneša Komisijai.Šias priemones jos taiko iki 2004 m. birželio 12 d.Valstybės narės, tvirtindamos šias priemones, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.2. Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų nacionalinių teisės aktų nuostatų tekstus.VIII SKYRIUS BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS15 straipsnisPanaikinimasNuo 2004 m. birželio 12 d. Direktyva 92/117/EEB panaikinama.Tačiau pagal Direktyvos 92/11/EEB 8 straipsnio 1 dalį valstybių narių patvirtintos priemonės ir tos pačios direktyvos 10 straipsnio 1 dalį įgyvendintos priemonės bei planai, patvirtinti pagal minėtos direktyvos 8 straipsnio 3 dalį, taikomos tol, kol atitinkamos kontrolės programos patvirtinamos pagal Reglamento (EB) Nr. 2160/2003 5 straipsnį.16 straipsnisSprendimo 90/424/EEB pakeitimasSprendimas 90/424/EEB iš dalies keičiamas taip:1) 29 straipsnis pakeičiamas taip:"29 straipsnis1. Valstybės narės gali prašyti Bendrijos įnašo finansuojant priede apibūdintų 2 grupei priskiriamų zoonozių monitoringo programas, remiantis 24 straipsnio 2–11 dalių nuostatomis.1. 2. Zoonozių kontrolės atveju Bendrijos finansinis įnašas sudaro dalį nacionalinės kontrolės programos, minimos 2003 m. lapkričio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 2003/2160 dėl salmonelių ir kitų tam tikrų su maistu plintančių zoonozių sukėlėjų kontrolės [14] 5 straipsnyje. Finansinis Bendrijos įnašas nustatomas taip, kad didžiausia privalomų kontrolės priemonių įgyvendinimo išlaidų suma sudarytų ne daugiau kaip 50 %."2) įterpiamas toks straipsnis:"29a straipsnisValstybės narės gali prašyti Bendrijos įnašo, minimo 29 straipsnio 2 dalyje, finansuojant nacionalinį planą, patvirtintą remiantis Direktyva 92/117/EEB, iki datos, kurią atitinkamos kontrolės programos buvo patvirtintos pagal Reglamento (EB) Nr. 2160/2003 6 straipsnį."3) Priedo sąrašo 2 grupė papildoma tokiomis įtraukomis:"— Kampilobakteriozė ir jos sukėlėjai,— Listeriozė ir jos sukėlėjai,— Salmoneliozė (zoonozių salmonelės) ir jos sukėlėjai,— Trichineliozė ir jos sukėlėjai,— verotoxigenic Escherichia coli."17 straipsnisĮsigaliojimasŠi direktyva įsigalioja jos paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje dieną.18 straipsnisAdresataiŠi direktyva skirta valstybėms narėms.Priimta Briuselyje, 2003 m. lapkričio 17 d.Europos Parlamento varduPirmininkasP. CoxTarybos varduPirmininkasG. Alemanno[1] OL L 304, 2001 10 30, p. 250.[2] OL C 94, 2002 4 18, p. 18.[3] 2002 m. geguzes 15 d. Europos Parlamento nuomone (OL C 180 E, 2003 7 31, p. 161), 2003 m. vasario 20 d. Bendroji Tarybos pozicija (OL C 90 E, 2003 4 15, p. 9) ir 2003 m. birzelio 19 d. Europos Parlamento pozicija (dar nepaskelbta Oficialiajame leidinyje).[4] OL L 62, 1993 3 15, p. 38. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 806/2003 (OL L 122, 2003 5 16, p. 1).[5] OL L 121, 1964 7 29, p. 1977. Direktyvas su paskutiniais pakeitimas, padarytais Komisijos reglamentu (EB) Nr. 1226/2002 (OL L 179, 2002 7 9, p. 13).[6] OL L 46, 1991 2 19, p. 19. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Komisijos sprendimu 2003/708/EB (OL L 258, 2003 10 10, p. 11).[7] OL L 268, 1998 10 3, p. 1.[8] OL L 325, 2003 12 12, p. 1.[9] OL L 31, 2002 2 1, p. 1.[10] OL L 147, 2001 5 31, p. 1. Reglamentas su paskutiniais pakeitimais, padarytais Komisijos reglamentu (EB) Nr. 1494/2002 (OL L 225, 2002 8 22, p. 3).[11] OL L 224, 1990 8 18, p. 19. Sprendimas su paskutiniais pakeitimais, padarytais Sprendimu 2001/572/EB (OL L 203, 2001 7 28, p. 16).[12] OL L 184, 1999 7 17, p. 23.[13] 1989 m. birzelio 14 d. Tarybos direktyva 89/397/EEB del oficialios maisto produktu kontroles (OL L 186, 1989 6 30, p. 23).[14] OL L 325, 2003 12 12, p. 1.--------------------------------------------------I PRIEDASA. Zoonozės ir zoonozių sukėlėjai, kurie turi būti įtraukti į monitoringą- bruceliozė ir jos sukėlėjai,- kampilobakteriozė ir jos sukėlėjai,- echinokokozė ir jos sukėlėjai,- listeriozė ir jos sukėlėjai,- salmoneliozė ir jos sukėlėjai,- trichineliozė ir jos sukėlėjai,- tuberkuliozė, kurią sukelia Mycobacterium bovis,- verotoxigenic Escherichia coli.B. Zoonozių ir zoonozių sukėlėjų, kurios įtraukiamos į monitoringą atsižvelgiant į epidemiologinę padėtį, sąrašas1. Virusinės zoonozės- kalici virusas,- A hepatito virusas,- gripo virusas,- pasiutligė,- nariuotakojų perduodami virusai.2. Bakterinės zoonozės- boreliozė ir jos sukėlėjai,- botulizmas ir jo sukėlėjai,- leptospirozė ir jos sukėlėjai,- psitakozė ir jos sukėlėjai,- tuberkuliozė, išskyrus nurodytą A dalyje,- vibriozė ir jos sukėlėjai,- jersiniozė ir jos sukėlėjai.3. Parazitinės zoonozės- anisakiazė ir jos sukėlėjai,- kriptosporidiozė ir jos sukėlėjai,- cisticerkozė ir jos sukėlėjai,- toksoplazmozė ir jos sukėlėjai.4. Kitos zoonozės ir jų sukėlėjai--------------------------------------------------II PRIEDASAntimikrobinio atsparumo monitoringo pagal 7 straipsnį reikalavimaiA. Bendrieji reikalavimaiValstybės narės turi užtikrinti, kad antimikrobinio atsparumo monitoringo pagal 7 straipsnį sistemoje būtų numatyta bent ši informacija:1) monitoringui pateiktų gyvūnų rūšys;2) monitoringui pateikiamos bakterijų rūšys ir (arba) padermės;3) monitoringo metu naudojama mėginių ėmimo strategija;4) į monitoringą įtrauktos inhibitorinės medžiagos;5) laboratorinių tyrimų metodika atsparumui aptikti;6) laboratorinių tyrimų metodika išskirtiems mikrobams identifikuoti;7) duomenų rinkimo metodai.B. Specialūs reikalavimaiValstybės narės turi užtikrinti, kad monitoringo sistema pateikia atitinkamą informaciją bent apie reprezentatyvų skaičių Salmonella spp., Campylobacter jejuni ir Campylobacter coli, išskirtų iš galvijų, kiaulių, naminių paukščių ir iš šių rūšių gyvūnų pagamintų gyvūninės kilmės maisto produktų.--------------------------------------------------III PRIEDASKoordinuotos monitoringo programos, minimos 5 straipsnyjeNustačius koordinuotą monitoringo programą, turi būti apibrėžti bent šie tokios programos bruožai:- programos tikslas,- jos trukmė,- geografinė teritorija ar regionas, kurioje bus vykdoma programa,- zoonozės ir (arba) zoonozių sukėlėjai, kurie bus stebimi,- mėginių rūšys ir kiti duomenų vienetai, kuriuos būtina pateikti,- būtiniausių mėginių schemos,- laboratorinių tyrimų metodų tipas,- kompetentingų institucijų uždaviniai,- programai skirtinos lėšos,- sąnaudų sąmata ir būdai joms padengti, ir- rezultatų pranešimo būdas ir laikas.--------------------------------------------------IV PRIEDASAtaskaitų, pateiktinų pagal 9 straipsnio 1 dalį, reikalavimai9 straipsnio 1 dalyje minimoje ataskaitoje turi būti bent ši informacija: A-D dalys skirtos ataskaitoms apie monitoringą, vykdomą pagal 4 arba 7 straipsnį. E dalis skirta ataskaitoms apie monitoringą, vykdomą pagal 8 straipsnį.A. Pateikiant duomenis apie bet kurią zoonozę ir zoonozės sukėlėją iš pradžių turi būti apibūdinama (vėliau pateikiama tik pasikeitimai):a) monitoringo sistemos (mėginių ėmimo strategijos, mėginių ėmimo dažnumas, bandinio rūšis, susirgimo apibūdinimas, naudoti diagnostikos metodai);b) vakcinacijos politika ir kiti prevenciniai veiksmai;c) kontrolės mechanizmas ir, jei reikia, programos;d) priemonės gavus teigiamus tyrimo rezultatus arba pavienių susirgimų atvejais;e) vietoje naudojamos pranešimo sistemos;f) ligos ir (arba) infekcijos toje šalyje istorija.B. Kasmet turi būti apibūdinama:a) atitinkama jautrių gyvūnų populiacija (ties atitinkamais skaičiais nurodant datą):- bandų arba pulkų skaičius,- visas gyvūnų kiekis, ir- jei reikia, naudojamas gamybos būdas;b) laboratorijų ir institucijų, dalyvaujančių monitoringe, skaičius ir bendras apibūdinimas.C. Kiekvienais metais turi būti pateikiama toliau išvardyta išsami informacija apie kiekvieną atitinkamą zoonozės sukėlėjo ir datos kategoriją, kartu nurodant padarinius:a) jau apibūdintų sistemų pokyčiai;b) pirmiau apibūdintų metodų pokyčiai;c) laboratorinių tyrimų ir po jų atliekamo apibūdinimo, klasifikuojant pagal tipus arba kitu metodu, rezultatai (atskirai kiekvienos, ataskaitoje nurodytos kategorijos);d) esamos padėties, infekcijos tendencijos ir šaltinių nacionalinis įvertinimas;e) svarbumas zoonozių požiūriu;f) sukėlėjo (žmogaus infekcijos šaltinio) aptikimo gyvūnuose ir maiste svarbumas žmonėms;g) patvirtinta kontrolės strategija, kuri galėtų būti naudojama užkirsti kelią arba iki minimumo sumažinti zoonozių sukėlėjų perdavimą žmonėms;h) jei reikia, bet kuri ypatinga priemonės, dėl kurios apskritai susitarta valstybėje narėje arba kuri pasiūlyta Bendrijai atsižvelgiant į esamą padėtį.D. Tyrimo rezultatų pranešimasRezultatai pateikiami nurodant tirtų epidemiologinių vienetų skaičių (pulkai, bandos, mėginiai, siuntos) ir mėginių, kurių tyrimų rezultatai yra teigiami, skaičių konkretaus susirgimo apibūdinimo atžvilgiu. Prireikus rezultatai pateikiami taip, kad būtų aiškus geografinis atitinkamos zoonozės ar zoonozės sukėlėjo paplitimas.E. Su maistu plintančių ligų protrūkio duomenys:a) visų protrūkių per metus skaičius;b) dėl protrūkių mirusių ir susirgusių žmonių skaičius;c) protrūkio sukėlėjai, nurodant, jei įmanoma, serotipą ar kitą galutinį sukėlėjų apibūdinimą. Jei protrūkio sukėlėjo nustatyti neįmanoma, nurodyti priežastį, dėl kurios jo nebuvo galima identifikuoti;d) maisto produktai, susiję su protrūkiu, ir kiti galimi perteikėjai;e) vietos, kurioje buvo pagamintas/pirktas/įsigytas/suvartotas, tipo identifikavimas;f) prisidedantys veiksniai, pvz., maisto perdirbimo higienos trūkumai.--------------------------------------------------


title: 1990 m. balandžio 4 d. Komisijos direktyva, iš dalies pakeičianti antrąją Direktyvą 82/434/EEB dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su analizės metodais, kurie yra būtini kosmetikos gaminių sudėčiai tikrinti, suderinimo

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

31990L0207

Oficialusis leidinys L 108 , 28/04/1990 p. 0092 - 0101 specialusis leidimas suomių kalba: skyrius 13 tomas 19 p. 0177  specialusis leidimas švedų kalba: skyrius 13 tomas 19 p. 0177

		Komisijos direktyva1990 m. balandžio 4 d.iš dalies pakeičianti antrąją Direktyvą 82/434/EEB dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su analizės metodais, kurie yra būtini kosmetikos gaminių sudėčiai tikrinti, suderinimo(90/207/EEB)EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,atsižvelgdama į Europos ekonominės bendrijos steigimo sutartį,kadangi 1982 m. gegužės 14 d. antrojoje Komisijos direktyvoje 82/434/EEB dėl valstybių narių teisės aktų, susijusių su analizės metodais, reikalingais kosmetikos gaminių sudėčiai tikrinti, suderinimo [1] yra nustatytas bendras analizės metodas laisvajam formaldehidui atpažinti ir jo kiekiui nustatyti;kadangi, atsižvelgus į naujus mokslo ir technikos duomenis, paaiškėjo, jog šį analizės metodą reikia iš dalies keisti;kadangi šioje direktyvoje nustatytos priemonės atitinka direktyvų dėl techninių kliūčių panaikinimo kosmetikos gaminių prekybos srityje derinimo su technikos pažanga komiteto nuomonę,PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:1 straipsnisDirektyvos 82/434/EEB priedo IV skyrius yra pakeičiamas čia pateikiamo priedo tekstu.2 straipsnisValstybės narės priima įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie įsigalioję ne vėliau kaip iki 1990 m. gruodžio 31 d., įgyvendina šią direktyvą. Apie tai jos nedelsdamos praneša Komisijai.Nuostatos, priimtos pagal šio straipsnio pirmąją pastraipą, turi būti aiškiai susijusios su šia direktyva.3 straipsnisŠi direktyva skirta valstybėms narėms.Priimta Briuselyje, 1990 m. balandžio 4 d.Komisijos varduKarel Van MiertKomisijos narys[1] OL L 185, 1982 6 30, p. 1.--------------------------------------------------PRIEDAS„IV. LAISVOJO FORMALDEHIDO ATPAŽINIMAS IR KIEKIO NUSTATYMAS1. APIMTIS IR TAIKYMO SRITISČia pateikti atpažinimo metodas ir du kiekio nustatymo metodai, priklausantys nuo to, yra ar nėra formaldehido donorų. Metodai taikomi visiems kosmetikos gaminiams.1.1. Atpažinimas1.2. Bendrasis nustatymas kolorimetrijos metodu, naudojant pentan-2,4-dionąŠis metodas taikomas, kai formaldehidas yra naudojamas vienas arba su kitais konservantais, kurie nėra formaldehido donorai.Kitu atveju ir jeigu rezultatas viršija maksimalią leistiną koncentraciją, turi būti naudojamas toliau pateiktas kitas tyrimo metodas.1.3. Nustatymas esant formaldehido donoramsTaikant anksčiau minėtą metodą (1.2), nustatymo metu formaldehido donorai skyla, todėl gauta koncentracija yra per didelė (sujungtasis ir polimerizuotasis formaldehidas).Yra būtina atskirti laisvąjį formaldehidą skysčių chromatografijos būdu.2. APIBRĖŽIMASLaisvojo formaldehido kiekis bandinyje, nustatytas šiuo metodu, yra išreiškiamas masės procentais.3. ATPAŽINIMAS3.1. Metodo esmėLaisvasis ir sujungtasis formaldehidas sieros rūgšties terpėje Šifo reagentą nudažo rausva arba rausvai violetine spalva.3.2. ReagentaiTuri būti naudojami analiziškai gryni reagentai ir demineralizuotas vanduo.3.2.1. Fuksinas.3.2.2. Natrio sulfito hidratas su 7H2O.3.2.3. Koncentruotas vandenilio chloridas (d = 1,19).3.2.4. Sieros rūgštis, apytikriai 1 M.3.2.5. Šifo reagentas:100 mg fuksino (3.2.1) pasveriama laboratorinėje stiklinėje ir ištirpinama 75 ml 80 0C temperatūros vandens. Atvėsinus pridedama 2,5 g natrio sulfito (3.2.2) ir praskiedžiama vandeniu iki 100 ml.Tirpalas gali būti naudojamas dvi savaites.3.3. Darbo eiga3.3.1. 10 ml laboratorinėje stiklinėje pasveriama 2 g mėginio.3.3.2. Įlašinami du lašai sieros rūgšties (3.2.4) ir 2 ml Šifo reagento (3.2.5). Šis reagentas naudojimo metu turi būti visiškai bespalvis.Išmaišoma ir paliekama nusistovėti penkias minutes.3.3.3. Jeigu per penkias minutes atsiranda rausvas arba rausvai violetinis atspalvis, formaldehido perteklius yra 0,01 % ir turi būti nustatomas laisvuoju ir kompleksiniu metodu (4), o prireikus pagal 5 dalies aprašymą.4. BENDRASIS KIEKIO NUSTATYMAS KOLORIMETRIJOS METODU, NAUDOJANT PENTAN-2,4-DIONĄ4.1. Metodo esmėFormaldehidas, esant amonio acetatui, reaguoja su pentan-2,4-dionu, sudarydamas 3,5-diacetil-1,4-dihidrolutidiną. Pastarasis yra ekstrahuojamas 1-butanoliu, o ekstrakto spektrinė absorbcija matuojama esant 410 nm bangos ilgiui.4.2. ReagentaiTuri būti naudojami analiziškai gryni reagentai ir demineralizuotas vanduo.4.2.1. Bevandenis amonio acetatas.4.2.2. Koncentruota acto rūgštis, d240 = 1,05.4.2.3. Pentan-2,4-dionas, distiliuotas prieš pat naudojimą sumažintame slėgyje, 25 mm Hg 25°, esant 410 nm bangos ilgiui neturintis jokių absorbcijos požymių.4.2.4. 1-butanolis.4.2.5. Vandenilio chloridas, 1 M.4.2.6. Vandenilio chloridas, apytikriai 0,1 M.4.2.7. Natrio hidroksidas, 1 M.4.2.8. Krakmolo tirpalas, šviežias, paruoštas pagal Europos farmakopėją (1 g/50 ml vandens), 2-sis leidimas 1980 m., I–VII–1–1 dalis.4.2.9. Formaldehidas, 37–40 % m/t..4.2.10. Etaloninis jodo tirpalas, 0,05 M.4.2.11. Etaloninis natrio tiosulfato tirpalas, 0,1 M.4.2.12. Pentan-2,4-diono reagentas1000 ml matavimo kolboje ištirpinama:- 150 g amonio acetato (4.2.1),- 2 ml pentan-2,4-diono (4.2.3),- 3 ml acto rūgšties (4.2.2).Pripilama iki 1000 ml vandens (tirpalo pH apie 6,4).Šis reagentas turi būti naudojamas šviežias.4.2.13. Reagentas (4.2.12) be pentan-2,4-diono.4.2.14. Formaldehido etaloninis tirpalas: pradinis tirpalasĮ 1000 ml matavimo kolbą įpilama 5 g formaldehido (4.2.9) ir praskiedžiama vandeniu iki 1000 ml.Šio tirpalo koncentracija nustatoma taip:Imama 10,00 ml tirpalo; įpilama 25,00 ml etaloninio jodo tirpalo (4.2.10) ir 10,00 ml natrio hidroksido tirpalo (4.2.7).Leidžiama nusistovėti penkias minutes.Parūgštinama įpilant 11,00 ml HCl (4.2.5) ir jodo perteklius titruojamas etaloniniu natrio tiosulfato tirpalu (4.2.11), indikatoriumi naudojant krakmolo tirpalą (4.2.8).1 ml 0,05 M sunaudoto jodo (4.2.10) atitinka 1,5 mg formaldehido.4.2.15. Formaldehido etaloninis tirpalas: praskiestas tirpalasPradinis formaldehido tirpalas praskiedžiamas vandeniu santykiu 1/20 ir po to 1/100.1 ml šio tirpalo yra apie 1 μg formaldehido.Apskaičiuojamas tikslus kiekis.4.3. Priemonės4.3.1. Įprastos laboratorijos priemonės.4.3.2. Fazių atskyrimo filtras, Whatman 1 PS (arba jo atitikmuo).4.3.3. Centrifuga.4.3.4. Vandens vonia, kurioje palaikoma 60°C temperatūra.4.3.5. Spektrofotometras.4.3.6. Stiklo kiuvetės, kurių optinio kelio ilgis – 1 cm.4.4. Darbo eiga4.4.1. Mėginio tirpalas100 ml matavimo kolboje 0,001 g tikslumu pasveriamas mėginio kiekis (gramais), atitinkantis tikėtiną apie 150 μg formaldehido kiekį.Iki 100 ml praskiedžiama vandeniu ir išmaišoma (S tirpalas).(Patikrinama, ar pH yra artimas 6, jeigu ne – įlašinama vandenilio chlorido tirpalo (4.2.6).Į 50 ml Erlenmejerio kolbą įpilama:- 10,00 ml S tirpalo,- 5,00 ml pentan-2,4-diono reagento (4.2.12),- demineralizuoto vandens iki bendrojo 30 ml tūrio.4.4.2. Etaloninis tirpalasGalimi trukdžiai dėl tiriamojo bandinio fono spalvos yra pašalinami naudojant šį etaloninį tirpalą:Į 50 ml Erlenmejerio kolbą įpilama:- 10,00 ml S tirpalo,- 5,00 ml reagento (4.2.13),- demineralizuoto vandens iki bendrojo 30 ml tūrio.4.4.3. Tuščiasis tyrimasĮ 50 ml Erlenmejerio kolbą įpilama:- 5,00 ml pentan-2,4-diono reagento (4.2.12),- demineralizuoto vandens iki bendrojo 30 ml tūrio.4.4.4. Kiekio nustatymas4.4.4.1. Mišiniai, gauti pagal 4.4.1, 4.4.2 ir 4.4.3, išmaišomi. Erlenmejerio kolbos panardinamos į 60°C temperatūros vandens vonią lygiai 10 minučių. Dvi minutes vėsinama vonioje su lediniu vandeniu.4.4.4.2. Perpilama į 50 ml dalijamuosius piltuvus, kuriuose yra 10 ml 1-butanolio (4.2.4). Kiekviena kolba išskalaujama 3-5 ml vandens. Mišinys stipriai kratomas lygiai 30 sekundžių. Leidžiama atsiskirti sluoksniams.4.4.4.3. 1-butanolio fazė filtruojama į matavimo kiuvetes per fazių atskyrimo filtrą (4.3.2). Taip pat galima centrifuguoti (3000 gn penkias minutes).4.4.4.4. Matuojama mėginio tirpalo, gauto pagal 4.4.1 punktą, ekstrakto absorbcija (A1) etaloninio tirpalo (4.4.2) ekstrakto atžvilgiu, esant 410 nm bangos ilgiui.4.4.4.5. Analogiškai matuojama tuščiojo tirpalo (4.4.3) absorbcija (A2) 1-butanolio atžvilgiu.NB:Visi šie veiksmai turi būti atliekami per 25 minutes nuo tos akimirkos, kai Erlenmejerio kolbos yra panardinamos į 60°C temperatūros vandens vonią.4.4.5. Kalibracinė kreivė4.4.5.1. Į 50 ml Erlenmejerio kolbą įpilama:- 5,00 ml praskiesto etaloninio tirpalo paruošto kaip aprašyta 4.2.15 punkte,- 5,00 ml pentan-2,4-diono reagento (4.2.12),- demineralizuoto vandens iki bendrojo 30 ml tūrio.4.4.5.2. Toliau daroma pagal 4.4.4 aprašymą ir matuojama absorbcija 1-butanolio (4.2.4) atžvilgiu.4.4.5.3. Analizė kartojama su 10, 15, 20 ir 25 ml praskiesto etaloninio tirpalo (4.2.15).4.4.5.4. Norint gauti nulinę vertę (pagal reagentų spalvą), daroma pagal 4.4.4.5 aprašymą.4.4.5.5. Kalibracinė kreivė sudaroma iš kiekvienos absorbcijos vertės, gautos pagal 4.4.5.1 ir 4.4.5.3 punktus, atimant nulinę vertę. Bero dėsnis galioja, kai formaldehido būna iki 30 μg.4.5. Apskaičiavimai4.5.1. Iš A1 atimamas A2, ir iš kalibracinės kreivės (4.4.5.5) nustatomas mėginio tirpale (4.4.1) esantis formaldehido kiekis C mikrogramais.4.5.2. Formaldehido kiekis bandinyje (% m/m) apskaičiuojamas pagal formulę:formaldehido kiekis procentais % =10· m,čia:m = mėginio masė gramais.4.6. Pasikartojamumas [1]Jeigu formaldehido kiekis sudaro 0,2 %, to paties mėginio dviejų lygiagrečių kiekio nustatymų rezultatų skirtumas turėtų neviršyti 0,005 %, nustatymą atliekant kolorimetrijos metodu, naudojant pentan-2,4-dioną.Jeigu nustatant laisvojo formaldehido kiekį gaunami kiekiai didesni negu maksimalios leistinos koncentracijos, nustatytos Direktyvoje 76/768/EEB, t. y.:a) 0,05 % - 0,2 % neženklintam gaminiui;b) didesnės negu 0,2 % ženklintam arba neženklintam gaminiui,turi būti taikoma tyrimo eiga, aprašyta 5 dalyje.5. KIEKIO NUSTATYMAS, ESANT FORMALDEHIDŲ DONORAMS5.1. Metodo esmėLaisvasis formaldehidas, jam reaguojant su pentan-2,4-dionu pokolonėlės reaktoriuje, yra paverčiamas geltonuoju lutidinų dariniu, o gautas darinio kiekis yra nustatomas matuojant spektrinę absorbciją, esant 420 nm bangos ilgiui.5.2. ReagentaiTuri būti naudojami analiziškai gryni reagentai ir demineralizuotas vanduo5.2.1. HPLC (didelio slėgio skysčių chromatografijos) grynumo arba lygiavertės kokybės vanduo.5.2.2. Bevandenis amonio acetatas.5.2.3. Koncentruota acto rūgštis.5.2.4. Pentan-2,4-dionas (laikomas 4 0C temperatūroje).5.2.5. Bevandenis dinatrio fosfatas.5.2.6. 85 % ortofosfato rūgštis (d = 1,7).5.2.7. HPLC grynumo metanolis.5.2.8. Dichlormetanas.5.2.9. Formaldehidas, 37–40 % m/t..5.2.10. Natrio hidroksidas, 1 M.5.2.11. Vandenilio chloridas, 1 M.5.2.12. Vandenilio chloridas, 0,002 M.5.2.13. Krakmolo tirpalas, šviežias, paruoštas pagal Europos farmakopėją (žr. 4.2.8).5.2.14. Etaloninis jodo tirpalas, 0,05 M.5.2.15. Etaloninis natrio tiosulfato tirpalas, 0,1 M.5.2.16. Judančiosios fazės tirpalas:Vandeninis dinatrio fosfato tirpalas (5.2.5), 0,006 M, kurio pH ties 2,1 yra nustatyta naudojant ortofosfato rūgštį (5.2.6).5.2.17. Pokolonėlės reagentas1000 ml matavimo kolboje ištirpinama:- 62,5 g amonio acetato (5.2.2),- 7,5 ml acto rūgšties (5.2.3),- 5 ml pentan-2,4-diono (5.2.4).Pripilama iki 1000 ml vandens (5.2.1).Šis reagentas nelaikomas šviesoje.Laikymo trukmė: daugiausiai trys dienos 25°C temperatūroje.Spalva neturi pasikeisti.5.2.18. Formaldehido etaloninis tirpalas: pradinis tirpalasĮ 1000 ml matavimo kolbą įpilama 10 g formaldehido (5.2.9) ir skiedžiama iki 1000 ml vandeniu.Šio tirpalo koncentracija nustatoma taip:Imama 5,00 ml tirpalo; įpilama 25,00 ml etaloninio jodo tirpalo (5.2.14) ir 10,00 ml natrio hidroksido tirpalo (5.2.10).Leidžiama nusistovėti penkias minutes.Parūgštinama įpilant 11,00 ml HCl (5.2.11), ir etaloninio jodo tirpalo perteklius titruojamas etaloniniu natrio tiosulfato tirpalu (5.2.15), indikatoriumi naudojant krakmolo tirpalą (5.2.13).1 ml sunaudoto jodo tirpalo (5.2.14) atitinka 1,5 mg formaldehido.5.2.19. Formaldehido etaloninis tirpalas: praskiestas tirpalasPradinis tirpalas praskiedžiamas iki 1/100-osios dalies savo pradinės koncentracijos judančiosios fazės tirpalu (5.2.16).1 ml šio tirpalo yra apie 37 mg formaldehido.Apskaičiuojamas tikslus kiekis.5.3. Priemonės5.3.1. Įprastos laboratorijos priemonės.5.3.2. HPLC siurblys, be pulsacijos.5.3.3. Žemo slėgio siurblys, be pulsacijos, skirtas reagentui (arba dar vienas HPLC siurblys).5.3.4. Įšvirkštimo vožtuvas su 10 μl kilpa.5.3.5. Pokolonėlės reaktorius su tokiomis detalėmis:+ viena 1 litro trikaklė kolba,+ vienas 1 litro kolbos šildytuvas,+ dvi Vigreux kolonėlės su ne mažiau kaip 10 plokštelių, dvi – aušinamos oru,+ nerūdijančio plieno 1,6-0,23 mm vidinio skersmens, 400 mm ilgio vamzdelis (šilumos mainams)+ teflono vamzdelis, 1,6-0,30 mm vidinio skersmens, 5 m ilgio ("prancūziškasis nėrimas", žr. 1 priedėlį.)+ T formos detalė be nenaudingojo tūrio (Valco arba jo atitikmuo),+ trys elementai be nenaudingojo tūrio.Arba: vienas pokolonėlės modulis Applied Biosystems PCRS 520 arba jo atitikmuo, sujungtas su 1 ml reaktoriumi.5.3.6. Membraninis filtras, kurio porų dydis – 0,45 μm.5.3.7. SEP-PAKR C18 kasetė arba jos atitikmuo.5.3.8. Paruoštos naudoti kolonėlės:- Bischoff hypersil RP 18 (NC tipas, pagal C 25.46 1805)(5 μm, 250 mm ilgio, 4,6 mm vidinio skersmens),- arba Dupont, Zorbax ODS(5 μm, 250 mm ilgio, 4,6 mm vidinio skersmens),- arba Phase SEP, spherisorb ODS 2(5 μm, 250 mm ilgio, 4,6 mm vidinio skersmens).5.3.9. PrieškolonėlėBischoff K1 hypersil RP 18 (pagal K1 G 6301 1805)(5 μm, 10 mm ilgio arba jo atitikmuo).5.3.10. Kolonėlė arba prieškolonėlė yra sujungta naudojant Ecotube sistemą (pagal A 15020508 Bischoff) arba jos atitikmenį.5.3.11. Aparatas (5.3.5) yra surenkamas pagal diagramą, nurodytą 2 priedėlyje.Jungtys, esančios už įšvirkštimo vožtuvo, turi būti kaip galima trumpesnės. Tokiu atveju nerūdijančio plieno vamzdelis tarp reaktoriaus išėjimo angos ir detektoriaus įėjimo angos aušins mišinį prieš atliekant nustatymą, o temperatūra detektoriuje yra nežinoma, bet pastovi.5.3.12. UV regimojo spektro detektorius.5.3.13. Savirašis.5.3.14. Centrifuga.5.3.15. Ultragarso vonia.5.3.16. Vibracinis maišytuvas (sūkurinis arba jo atitikmuo).5.4. Darbo eiga5.4.1. Kalibracinė kreivėJi yra sudaroma atidedant smailių aukščius kaip praskiesto etaloninio formaldehido tirpalo koncentracijos funkciją.Etaloniniai tirpalai paruošiami praskiedžiant formaldehido etaloninį tirpalą (5.2.19) judančiosios fazės tirpalu (5.2.16):- 1,00 ml tirpalo (5.2.19) praskiedžiama iki 20,00 ml (apie 185 μg/100 ml)- 2,00 ml tirpalo (5.2.19) praskiedžiama iki 20,00 ml (apie 370 μg/100 ml)- 5,00 ml tirpalo (5.2.19) praskiedžiama iki 25,00 ml (apie 740 μg/100 ml)- 5,00 ml tirpalo (5.2.19) skiedžiama iki 20,00 ml (apie 925 μg/100 ml)Etaloniniai tirpalai yra laikomi vieną valandą laboratorijos temperatūroje ir turi būti švieži.Kalibracinės kreivės tiesiškumas yra geras, esant koncentracijai tarp 1,00 ir 15,00 μg/ml.5.4.2. Mėginių paruošimas5.4.2.1. Emulsijos (kremai, kosmetikos pagrindas, pieštukai akims paryškinti).Užkemšamoje 100 ml kolboje 0,001 g tikslumu pasveriamas mėginys (m gramų), atitinkantis tikėtiną 100 μg formaldehido kiekį. Įpilama tiksliai pamatuoto 20,00 ml dichlormetano (5.2.8) ir 20,00 ml vandenilio chlorido (5.2.12). Maišoma vibraciniu maišytuvu (5.3.16) ir ultragarso vonioje (5.3.15). Dvi fazės atskiriamos centrifuguojant (3000 gn dvi minutes). Patronas (5.3.7) perplaunamas su 2 ml metanolio (5.2.7), po to kondicionuojamas 5 ml vandens (5.2.1).4 ml vandeninės ekstrakto fazės perleidžiama per kondicionuotą kasetę, pirmieji 2 ml išpilami, o kita frakcija regeneruojama.5.4.2.2. Losjonai, šampūnaiUžkemšamoje 100 ml kolboje 0,001 g tikslumu pasveriamas mėginys (m gramų), atitinkantis tikėtiną 500 μg formaldehido kiekį.Pripilama iki 100 ml judančiosios fazės tirpalo (5.2.16).Tirpalas filtruojamas per filtrą (5.3.6) ir įšvirkščiamas arba perleidžiamas per kasetę (5.3.7), kuri kondicionuota kaip nurodyta pirmiau (5.4.2.1). Visi tirpalai turi būti įšvirkščiami tuoj po jų paruošimo.5.4.3. Chromatografijos sąlygos- Judančiosios fazės srauto greitis: 1 ml/min,- Reagento srauto greitis: 0,5 ml/min,- Viso srauto greitis detektoriaus išleidimo angoje: 1,5 ml/min,- Įšvirkščiamas tūris: 10 μl,- Eliuavimo temperatūra: jeigu medžiagos yra sunkiai atskiriamos, kolonėlė panardinama į tirpstančio ledo vonią: laukiama, kol nusistovės temperatūra (15–20 min.),- Pokolonėlės reakcijos temperatūra: 100°C,- Aptikimas: 420 nm.NB:Visa chromatografijos sistema ir pokolonėlė, atlikus darbą, turi būti skalaujamos vandeniu (5.2.1). Jeigu sistema nenaudojama ilgiau kaip dvi dienas, po skalavimo vandeniu turi būti skalaujama metanoliu (5.2.7). Prieš sistemos rekondicionavimą per ją leidžiamas vanduo, kad būtų išvengta rekristalizacijos.5.5. ApskaičiavimasEmulsijos: (5.4.2.1):Formaldehido kiekis % (m/m):C · 10· 100=C · 10Losjonai, šampūnai:Šiuo atveju formulė yra tokia:C · 10· 100=C · 10čia:m = analizuoto mėginio masė gramais (5.4.2.1),C = formaldehido koncentracija μg/100 ml, nustatyta iš kalibracinės kreivės (5.4.1).5.6. Pasikartojamumas [2]Jeigu formaldehido kiekis sudaro 0,05 %, to paties mėginio dviejų lygiagrečių nustatymų rezultatų skirtumas turėtų neviršyti 0,001 %.Jeigu formaldehido kiekis sudaro 0,2 %, to paties mėginio dviejų lygiagrečių nustatymų rezultatų skirtumas turėtų neviršyti 0,005 %.[1] ISO 5725.[2] ISO 5725.--------------------------------------------------


title: 1997 m. sausio 10 d. Dvidešimtoji Komisijos direktyva 97/1/EB, derinanti su technikos pažanga Tarybos direktyvos 76/768/EEB dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su kosmetikos gaminiais, suderinimo II, III, VI ir VII priedusTekstas svarbus EEE.

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

31997L0001

Oficialusis leidinys L 016 , 18/01/1997 p. 0085 - 0086

		Dvidešimtoji Komisijos direktyva 97/1/EB1997 m. sausio 10 d.derinanti su technikos pažanga Tarybos direktyvos 76/768/EEB dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su kosmetikos gaminiais, suderinimo II, III, VI ir VII priedus(tekstas svarbus EEE)EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,atsižvelgdama į 1976 m. liepos 27 d. Tarybos direktyvą 76/768/EEB dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su kosmetikos gaminiais, suderinimo [1] su paskutiniais pakeitimais, padarytais Komisijos direktyva 96/41/EB [2], ypač į jos 12 straipsnį,pasikonsultavusi su Kosmetologijos moksliniu komitetu,kadangi pagal Direktyvos 76/768/EEB 12 straipsnį Prancūzijos vyriausybė informavo Komisiją, kad ji vienerių metų laikotarpiui sustabdė kosmetikos ir asmeninės higienos gaminių, kurių sudėtyje yra ekstraktų, gautų iš vyresnių nei šešių mėnesių galvijų ir vyresnių nei dvylikos mėnesių avių ir ožkų galvos smegenų, stuburo smegenų ir akių, pateikimą į rinką nemokamai arba už atlygį;kadangi Komisijos sprendimas 96/362/EB [3] iš dalies pakeičiantis Komisijos sprendimą 96/239/EB [4] dėl avarinių priemonių, skirtų apsisaugoti nuo galvijų spongiforminės encefalopatijos nustato, kad Jungtinė Karalystė iš savo teritorijos neeksportuoja į Bendriją arba į trečiąsias šalis gaminių, gautų iš galvijų, paskerstų Jungtinėje Karalystėje ir skirtų, inter alia, naudoti kosmetikos gaminiuose, išskyrus išvardytus to sprendimo priede, ir kad Jungtinė Karalystė išvardytus gaminius leidžia gaminti tik įmonėse, kuriose vykdoma oficiali veterinarinė kontrolė ir kurios įrodo, kad dirba priede nustatytomis sąlygomis;kadangi Jungtinėje Karalystėje kilo galvijų spongiforminės encefalopatijos (GSE) epizootija; kadangi jos geografinis paplitimas šuo metu nėra gerai žinomas;kadangi šiuo metu ligos neįmanoma nustatyti per inkubacinį laikotarpį;kadangi nuolat didėja mokslo žinios apie spongiforminės encefalopatijos rūšis; kadangi pripažintų tarptautinių institucijų, pvz., Pasaulio sveikatos organizacijos, įvairūs moksliniai leidiniai ir ataskaitos gali suteikti naujos informacijos;kadangi Creutzfeldt-Jakob ligos atmainos (CJL-V) atsiradimas leidžia iškelti hipotezę apie galimą žmonių užsikrėtimą GSE; kadangi priežastinis ryšys tarp CJL-V ir GSE užkrato poveikio gyventojams dar nenustatytas;kadangi pagal šiuo metu turimus duomenis įmanoma nustatyti, ar galvijų galvos smegenys, nugaros smegenys ir akys yra užkrėsti GSE;kadangi yra pripažinta, kad kosmetikos sektoriuje negali būti taikomi rekomenduojami galvos smegenų, stuburo smegenų ir akių ekstraktų inaktyvavimo metodai;kadangi kosmetikos pramonė keletą metų įgyvendina Vyriausybinių ir tarptautinių agentūrų rekomendacijas dėl GSE; kadangi 1996 balandžio 22 d. Europos kvepalų, kosmetikos ir tualeto reikmenų federacija (COLIPA) savo nariams patarė nenaudoti galvijų audinių arba galvijų audinių ekstraktų, gautų iš galvos smegenų, stuburo smegenų ir akių; kadangi kosmetikos gaminiuose praktiškai beveik nenaudojami avių ir ožkų galvos smegenų, stuburo smegenų ir akių audiniai bei skysčiai ir iš jų gauti ingredientai;kadangi Kosmetologijos mokslinis komitetas 1994 m. spalio 21 d., 1996 m. kovo 29 d., balandžio 11 d. ir liepos 18 d. pateikė nuomonę dėl rizikos naudojant galvijų kilmės produktus, kurie galėtų pernešti GSE užkratą;kadangi Kosmetologijos mokslinis komitetas 1996 m. spalio 2 d. pateikė nuomonę, kad negalima paneigti rizikos veiksnių, susijusių su galvijų, avių bei ožkų galvos smegenų, stuburo smegenų ir akių audinių bei skysčių naudojimu kosmetikos gaminiuose, buvimo galimybės;kadangi patirtis rodo, kad avių skrepi liga nekelia pavojaus žmonėms; kadangi naujausi duomenys parodė, kad avys gali užsikrėsti GSE; kadangi dėl to būtina atsižvelgti į tai, kad GSE užkratas gali sukelti ne vien skrepi ligą;kadangi būtina imtis vartotojų sveikatą ir saugą užtikrinančių priemonių, nelaukiant nepaneigiamo GSE ir CJL arba jos atmainos priežastinio ryšio mokslinio įrodymo;kadangi dėl tos priežasties būtų protinga laikinai uždrausti prekybą tam tikrais galvijų, avių ir ožkų kilmės ingredientais, naudojamais kosmetikos gaminiuose;kadangi, ištyrus visus pirmiau išvardytus veiksnius, direktyva turi būti peržiūrėta ne vėliau kaip po dviejų metų nuo priede išvardytų priemonių įsigaliojimo dienos;šioje direktyvoje numatytos priemonės atitinka Direktyvų dėl techninių kliūčių panaikinimo kosmetikos gaminių prekybos srityje derinimo su technikos pažanga komiteto nuomonę,PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:1 straipsnisDirektyva 76/768/EEB iš dalies keičiama kaip nurodyta jo priede.2 straipsnisValstybės narės imasi visų būtinų priemonių užtikrinti, kad nuo 1997 m. birželio 30 d. kosmetikos gaminiai, kurių sudėtyje yra priede nurodytų medžiagų, nebūtų pateikiami į rinką.3 straipsnisNe vėliau kaip po dviejų metų nuo direktyvos įsigaliojimo Komisija pateikia pasiūlymus dėl galimo šios direktyvos pakeitimo atsižvelgiant į mokslo žinių pažangą.4 straipsnis1. Valstybės narės priima įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie, įsigalioję ne vėliau kaip 1997 m. birželio 30 d., įgyvendina šią direktyvą. Apie tai jos nedelsdamos praneša Komisijai.Valstybės narės, tvirtindamos šias priemones, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.2. Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų nacionalinės teisės aktų nuostatų tekstus.5 straipsnisŠi direktyva įsigalioja trečią dieną po jos paskelbimo Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje.6 straipsnisŠi direktyva skirta valstybėms narėms.Priimta Briuselyje, 1997 m. sausio 10 d.Komisijos varduEmma BoninoKomisijos narė[1] OL L 262, 1976 9 27, p. 169.[2] OL L 198, 1996 8 8, p. 36.[3] OL L 139, 1996 6 12, p. 17.[4] OL L 78, 1996 3 28, p. 47.--------------------------------------------------PRIEDASĮrašomas šis Direktyvos 76/768/EEB II priedo nuorodos numeris:"419. Galvijų, avių ir ožkų galvos smegenų, stuburo smegenų ir akių audiniai bei skysčiai ir jų ingredientai."--------------------------------------------------


title: 1991 m. birželio 20 d. Tarybos Direktyva dėl Europos ekonominės bendrijos ir Šveicarijos konfederacijos susitarimo dėl tiesioginio draudimo, išskyrus gyvybės draudimą, įgyvendinimo

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

31991L0371

Oficialusis leidinys L 205 , 27/07/1991 p. 0048 - 0048 specialusis leidimas suomių kalba: skyrius 11 tomas 17 p. 0050  specialusis leidimas švedų kalba: skyrius 11 tomas 17 p. 0050

		Tarybos Direktyva1991 m. birželio 20 d.dėl Europos ekonominės bendrijos ir Šveicarijos konfederacijos susitarimo dėl tiesioginio draudimo, išskyrus gyvybės draudimą, įgyvendinimo(91/371/EEB)EUROPOS BENDRIJŲ TARYBA,atsižvelgdama į Europos ekonominės bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 57 straipsnio 2 dalies paskutinį sakinį ir 235 straipsnį,atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą [1],bendradarbiaudama su Europos Parlamentu [2],atsižvelgdama į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [3],kadangi 1989 m. spalio 10 d. Liuksemburge buvo pasirašytas Europos ekonominės bendrijos ir Šveicarijos konfederacijos susitarimas dėl tiesioginio draudimo, išskyrus gyvybės draudimą;kadangi vienas iš šio susitarimo uždavinių yra Šveicarijoje pagrindines buveines turinčioms draudimo įmonėms nustatyti skirtingas juridines taisykles nei tos, kurios, remiantis 1973 m. liepos 24 d. Tarybos direktyvos 73/239/EEB dėl įstatymų ir kitų teisės aktų, susijusių su tiesioginio draudimo, išskyrus gyvybės draudimą, veiklos pradėjimu ir vykdymu, derinimo [4] III antraštinės dalies nuostatomis, yra taikytinos toms atstovybėms bei filialams, kurių pagrindinės buveinės yra ne Bendrijoje;kadangi Šveicarijos įmonių, kurioms taikomos minėto susitarimo nuostatos, veiklos vykdymą Bendrijoje reglamentuojančios suderintos taisyklės visose valstybėse narėse turi įsigalioti tą pačią dieną; kadangi tas susitarimas neįsigalios anksčiau kaip pirmąją kalendorinių metų, einančių po tos dienos, kai bus pasikeista patvirtinimo dokumentais, dieną,PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:1 straipsnisValstybės narės per 24 mėnesius nuo pranešimo apie šią direktyvą dienos pakeičia savo nacionalines nuostatas, kad įgyvendintų Europos ekonominės bendrijos ir Šveicarijos konfederacijos susitarimą. Apie tai jos nedelsdamos praneša Komisijai.Valstybės narės, priimdamos šias priemones, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.2 straipsnisValstybės narės savo nacionalinėse nuostatose nurodo, kad jų pakeitimai, padaryti atsižvelgiant į minėtą susitarimą, neįsigalios tol, kol neįsigalios pats susitarimas.3 straipsnisŠi direktyva skirta valstybėms narėms.Priimta Liuksemburge, 1991 m. birželio 20 d.Tarybos varduPirmininkasR. Goebbels[1] OL C 53, 1990 3 5, p. 45.[2] OL C 72, 1991 3 18, p. 175 ir 1991 m. birželio 12 d. sprendimas (dar nepaskelbtas Oficialiajame leidinyje).[3] OL C 56, 1990 3 7, p. 27.[4] OL L 228, 1973 8 16, p. 3.--------------------------------------------------