title: A Bizottság (EU) 2017/366 végrehajtási rendelete (2017. március 1.) a Kínai Népköztársaságból származó vagy ott feladott kristályos szilícium fotovillamos modulok és alapvető részeik (azaz elemek) behozatalára vonatkozó végleges kiegyenlítő vámoknak az (EU) 2016/1037 európai parlamenti és tanácsi rendelet 18. cikkének (2) bekezdése szerinti hatályvesztési felülvizsgálatot követő kivetéséről és az (EU) 2016/1037 rendelet 19. cikkének (3) bekezdése szerinti részleges időközi felülvizsgálat megszüntetéséről

text:
               3.3.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 56/1

         A BIZOTTSÁG (EU) 2017/366 VÉGREHAJTÁSI RENDELETE
   (2017. március 1.)
   a Kínai Népköztársaságból származó vagy ott feladott kristályos szilícium fotovillamos modulok és alapvető részeik (azaz elemek) behozatalára vonatkozó végleges kiegyenlítő vámoknak az (EU) 2016/1037 európai parlamenti és tanácsi rendelet 18. cikkének (2) bekezdése szerinti hatályvesztési felülvizsgálatot követő kivetéséről és az (EU) 2016/1037 rendelet 19. cikkének (3) bekezdése szerinti részleges időközi felülvizsgálat megszüntetéséről
   AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
   tekintettel az Európai Unióban tagsággal nem rendelkező országokból érkező támogatott behozatallal szembeni védelemről szóló, 2016. június 8-i (EU) 2016/1037 európai parlamenti és tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 18. cikkére,
   mivel:
   1.   ELJÁRÁS

   1.1.   Meglévő intézkedések

               (1)

               A Tanács az 1239/2013/EU tanácsi végrehajtási rendelettel (2) (a továbbiakban: az eredeti rendelet) 11,5 %-ig terjedő végleges kiegyenlítő vámokat vetett ki a Kínai Népköztársaságból (a továbbiakban: Kína) érkező kristályos szilícium fotovillamos modulok vagy panelek, valamint a kristályos szilícium fotovillamos modulokban vagy panelekben használatos elemek behozatalára. A továbbiakban ezen intézkedésekre „hatályban lévő intézkedések”, az eredeti rendelettel bevezetett intézkedéseket eredményező vizsgálatra pedig „eredeti vizsgálat” elnevezés alatt történik hivatkozás.

               (2)

               A Bizottság a 2013/707/EU végrehajtási határozattal (3) megerősítette az árra vonatkozó módosított kötelezettségvállalás (a továbbiakban: kötelezettségvállalás) elfogadását a végleges intézkedések alkalmazási időszaka tekintetében. Azóta a Bizottság elfogadta a kötelezettségvállalás végrehajtásának pontosításáról szóló 2014/657/EU határozatot (4). Ezenkívül öt végrehajtási rendeletet is elfogadott, amelyekkel több exportáló gyártó tekintetében visszavonta a kötelezettségvállalás elfogadását (5).

               (3)

               2015. május 5-én a Bizottság értesítést (6) tett közzé a felülvizsgálat tárgyát képező termék behozatalára alkalmazandó dömpingellenes és kiegyenlítő intézkedések részleges időközi felülvizsgálatának megindításáról. A felülvizsgálat hatálya a fenti kötelezettségvállalásban az ár kiigazítási mechanizmusához alkalmazott referenciaértékre korlátozódott. A felülvizsgálatot az (EU) 2016/12 bizottsági végrehajtási rendelet (7) 2016 januárjában megszüntette.

               (4)

               A kijátszások feltárására indított vizsgálatot követően a Tanács az (EU) 2016/184 bizottsági végrehajtási rendelettel (8) kiterjesztette a Kínai Népköztársaságból származó vagy ott feladott kristályos szilícium fotovillamos modulok és alapvető részeik (azaz elemek) Unióba irányuló behozatalára az 1239/2013/EU végrehajtási rendelettel kivetett végleges kiegyenlítő vámot a Malajziában és Tajvanon feladott – függetlenül attól, hogy az árut Malajziából és Tajvanról származóként jelentették-e be vagy sem – kristályos szilícium fotovillamos modulok és alapvető részeik (azaz elemek) behozatalára.

         1.2.   Felülvizsgálati kérelem

               (5)

               A Kínai Népköztársaságból származó vagy ott feladott kristályos szilícium fotovillamos modulok és alapvető részeik (azaz elemek) behozatalára vonatkozó hatályos kiegyenlítő intézkedések közelgő hatályvesztéséről szóló értesítés (9) közzétételét követően az Európai Bizottsághoz (a továbbiakban: Bizottság) felülvizsgálat iránti kérelem érkezett az 597/2009/EK tanácsi rendelet (10) (a továbbiakban: alaprendelet) 18. cikke alapján.

               (6)

               A kérelmet 2015. szeptember 4-én a kristályos szilícium fotovillamos modulok és alapvető részeik (azaz elemek) teljes uniós termelésének több mint 25 %-át képviselő uniós gyártók nevében az EU ProSun (a továbbiakban: a kérelmező) nyújtotta be, és azt azok az uniós gyártók támogatták, amelyek együttes termelése az uniós gazdasági ágazatnak a kérelmet támogató vagy azt ellenző részében a hasonló termék teljes uniós termelésének 50 %-át meghaladja. A kérelem azon az indokoláson alapult, hogy az intézkedések hatályvesztése valószínűsíthetően a támogatás nyújtásának folytatását és az uniós gazdasági ágazatot ért kár megismétlődését eredményezné.

         1.3.   Hatályvesztési és időközi felülvizsgálat megindítása

               (7)

               Az alaprendelet 25. cikkének (1) bekezdésével létrehozott bizottsággal folytatott konzultációt követően a Bizottság megállapította, hogy elegendő bizonyíték áll rendelkezésre hatályvesztési felülvizsgálat megindításához, és 2015. december 5-én az Európai Unió Hivatalos Lapjában közzétett értesítéssel (11) (a továbbiakban: eljárás megindításáról szóló értesítés) bejelentette az alaprendelet 18. cikke szerinti hatályvesztési felülvizsgálat megindítását.

               (8)

               Ugyanezen a napon a Bizottság hatályvesztési (12) és részleges időközi felülvizsgálatot (13) is indított a Kínai Népköztársaságból származó vagy ott feladott kristályos szilícium fotovillamos modulok és alapvető részeik (azaz elemek) behozatalára alkalmazandó hatályos dömpingellenes intézkedésekre vonatkozóan. Ez egy párhuzamosan zajló, de különálló eljárás, amellyel egy külön rendelet foglalkozik.

               (9)

               A hatályvesztési felülvizsgálat megindítását megelőzően és az alaprendelet 10. cikke (7) bekezdésének és 33. cikke a) pontjának megfelelően a Bizottság értesítette a kínai kormányt arról, hogy megfelelő módon dokumentált felülvizsgálati kérelmet kapott, és konzultációra kérte fel a kínai kormányt, hogy a felülvizsgálati kérelem tartalma tekintetében tisztázzák a helyzetet, és kölcsönösen elfogadható megoldást találjanak. A kínai kormány elfogadta a konzultációra irányuló felkérést, és a konzultációra ezt követően 2015. december 2-án sor is került. A konzultáció alkalmával ugyan nem sikerült kölcsönösen elfogadható megoldásra jutni, sikerült azonban megfelelően megismerni a kínai hatóságok által tett észrevételeket.

               (10)

               Ugyanezen a napon a Bizottság – az alaprendelet 19. cikkének (3) bekezdése alapján – hivatalból részleges időközi felülvizsgálatot indított, mely annak vizsgálatára korlátozódott, hogy érdekében áll-e az Uniónak a kristályos szilícium fotovillamos modulokban vagy panelekben használatos elemekre jelenleg hatályban lévő intézkedések fenntartása (a továbbiakban: az időközi felülvizsgálat megindításáról szóló értesítés) (14).

         1.4.   Felülvizsgálati időszak és figyelembe vett időszak

               (11)

               A támogatásnyújtás folytatásának vagy megismétlődésének valószínűségére vonatkozó vizsgálat a 2014. október 1. és 2015. szeptember 30. közötti időszakra (a továbbiakban: felülvizsgálati időszak) terjedt ki. A kár további fennállásának vagy megismétlődésének valószínűségével kapcsolatos értékelés szempontjából releváns tendenciák vizsgálata a 2012. január 1. és 2015. szeptember 30. közötti időszakra (a továbbiakban: figyelembe vett időszak) terjedt ki.

         1.5.   Érdekelt felek

               (12)

               A Bizottság az eljárások megindításáról szóló értesítésekben felkérte az érdekelt feleket, hogy a vizsgálatban való részvétel érdekében vegyék fel vele a kapcsolatot. A vizsgálat megindításáról a Bizottság emellett külön tájékoztatta a kérelmezőt, más ismert uniós gyártókat, az ismert kínai exportáló gyártókat és a kínai hatóságokat, az ismert importőröket, az érintettként ismert beszállítókat és felhasználókat, kereskedőket, szervezeteket, és felkérte őket a részvételre.

               (13)

               Az érdekelt feleknek lehetőségük nyílt a vizsgálat megindításával kapcsolatos észrevételeik megtételére, valamint a Bizottsággal és/vagy a kereskedelmi ügyekben eljáró meghallgató tisztviselővel tartandó meghallgatás kérelmezésére.

         1.6.   Mintavétel

               (14)

               A Bizottság az eljárás megindításáról szóló értesítésben közölte, hogy az alaprendelet 27. cikkével összhangban mintavételt alkalmazhat az érdekelt felek körében.

         1.6.1.   Uniós gyártók

               (15)

               Az eljárások megindításáról szóló értesítésekben a Bizottság rögzítette, hogy ideiglenesen meghatározott egy uniós gyártókból álló mintát. A Bizottság a mintát a rendelkezésre álló idő alatt célszerűen kivizsgálható lehető legnagyobb, uniós értékesítési reprezentatív mennyiség alapján és a termelési volumen, illetve a földrajzi elhelyezkedés figyelembevételével választotta ki. A minta a modulok tekintetében hat, az elemek esetében pedig három uniós gyártóból állt. A mintába vertikálisan integrált és nem integrált gyártókat egyaránt felvettek. A Bizottság az összes érdekelt felet felkérte az ideiglenes minta észrevételezésére. Az ideiglenes jelleggel kiválasztott vállalatok mindegyike beleegyezett abba, hogy szerepeljen a mintában.

               (16)

               A javasolt mintával összefüggésben számos érdekelt fél nyújtott be észrevételt. A felek kifogásolták, hogy a Bizottság több uniós gyártó nevét, illetve elhelyezkedését bizalmas információként kezelte és ezzel megakadályozta, hogy a felek észrevételt tegyenek a kiválasztott gyártóknak az uniós gazdasági ágazat teljes termelési és értékesítési volumenén belüli részesedése kapcsán.

               (17)

               A Bizottság emlékeztetett arra, hogy a SolarWorld, WARIS Srl (a továbbiakban: Waris) és a Sillia VL (a továbbiakban: Sillia) kivételével a mintában szereplő összes uniós gyártó nevének bizalmas kezelését kérte az eljárás megindításakor. A Bizottság e kéréseket tiszteletben tartotta, ugyanakkor felkérte a gyártókat, hogy erősítsék meg és megfelelő indoklással támasszák alá azon kérésüket, miszerint a felülvizsgálatok során mindvégig névtelenek kívánnak maradni. Az érintett vállalatok – egy kivételével – mind megerősítették, illetve ellátták indoklással eredeti kérelmüket. A vállalatok mindenekelőtt arra hivatkoztak, hogy attól tartanak, kínai üzleti tevékenységeik beszűkülnek és/vagy elesnek a kínai beszerzési forrásokból származó alapanyagoktól és alkatrészektől. Ezen indokokat jogosnak találták. A Bizottság ezért úgy határozott, hogy elfogadja az anonimitás iránti kérelmüket és elutasítja az érdekelt felek arra irányuló kérelmeit, hogy legyen nyilvános a mintában szereplő uniós gyártók kiléte és elhelyezkedése. Az anonimitást kért vállalatok közül csak a Jabil Assembly Poland sp. zoo. (a továbbiakban: Jabil) egyezett bele abba, hogy nevének megjelölésével szerepeljen a végső mintában.

               (18)

               Az egyik exportáló gyártó szerint a Bizottság elmulasztotta meghatározni az uniós gazdasági ágazatot a vonatkozó ideiglenes minta kiválasztása előtt, és így nem állt módjában észrevételt tenni ez utóbbi reprezentativitása kapcsán. Emellett egyes kiválasztott uniós gyártók – például a SolarWorld – vertikálisan integráltak, mivel olyan elemeket állítanak elő, amelyeket elsősorban saját modulgyártásukhoz használnak fel. Következésképpen fennáll a veszélye annak, hogy ugyanazon végtermék – a modulok – gyártását kétszer vették számításba.

               (19)

               Az eljárások megindításáról szóló értesítések alapján az „uniós gazdasági ágazat” a modulok és alapvető részeik (azaz elemek) valamennyi uniós gyártóját magában foglalja. Az uniós gazdasági ágazatot ezenkívül az eredeti vizsgálat alkalmával már egyértelműen meghatározták. Végezetül: a belső felhasználásra irányuló elemgyártás az uniós gazdasági ágazat legitimációjának és reprezentativitásának vizsgálata során levonásra került. Ezt az állítást ezért elutasították.

               (20)

               Számos további érdekelt fél azt állította, hogy a Bizottságnak nem kellett volna a Warist és a Silliát felvennie a mintába, mivel azok kis méretű uniós modulgyártóknak minősülnek, és mint ilyenek, igen sajátos üzleti modellt alkalmaznak, amely nem reprezentatív. A Bizottságnak ehelyett a Jabilhoz hasonló, nagy- és középvállalatokat kellett volna kiválasztania a mintába.

               (21)

               A Bizottság elutasította ezt az érvelést, mivel a mintába számos nagy és középméretű modulgyártót felvett. A Waris és a Sillia mintában történő szerepeltetését a nagyobb földrajzi reprezentativitás biztosítása indokolta.

               (22)

               Az eljárás megindítását követően a Bizottságnak az együttműködés hiánya miatt ki kellett zárnia a Sillia vállalatot a mintából. A mintában szereplő többi uniós gyártó így a modulok teljes uniós értékesítésének 38,8 %-át, teljes uniós termelésének pedig 55 %-át adta, míg az elemek esetében a teljes uniós értékesítési volumen 76,6 %-át, a teljes uniós termelésnek pedig 77 %-át képviselte. Ennek alapján a módosított minta az uniós gazdasági ágazatra nézve továbbra is reprezentatívnak minősült.

         1.6.2.   Mintavétel az importőrök körében

               (23)

               A Bizottság – annak érdekében, hogy eldönthesse, szükséges-e a mintavétel, és ha igen, kiválaszthassa a mintát – felkérte a független importőröket, hogy nyújtsák be az eljárások megindításáról szóló értesítésekben meghatározott információkat.

               (24)

               Két független importőr nyújtotta be a kért információkat, és egyezett bele abba, hogy szerepeljen a mintában. Az importőrök kis számára való tekintettel a Bizottság úgy határozott, hogy nincs szükség mintavételre.

         1.6.3.   Exportáló gyártók

               (25)

               A Bizottság – annak érdekében, hogy eldönthesse, szükséges-e a mintavétel, és ha igen, kiválaszthassa a mintát – felkérte az összes kínai exportáló gyártót, hogy nyújtsák be az eljárás megindításáról szóló értesítésben meghatározott információkat. A Bizottság ezenfelül felkérte a kínai hatóságokat, hogy nevezzék meg és/vagy lépjenek kapcsolatba az esetleges további exportáló gyártókkal, amelyek adott esetben részt kívánnak venni a vizsgálatban.

               (26)

               Jóllehet 86 kínai exportáló gyártó/exportálógyártó-csoport megadta az eljárás megindításáról szóló értesítés I. mellékletében kért mintavételi információkat, (a 14. cikk (6) bekezdése szerinti adatbázis alapján a felülvizsgálat tárgyát képező terméknek az Unióba irányuló exportértékesítése szempontjából) legnagyobb három exportáló gyártó/exportálógyártó-csoport nem bocsátotta rendelkezésre a kért információkat. A Bizottság az adott körülmények között a kért információkat benyújtó és a vizsgálatban együttműködő exportáló gyártók/exportálógyártó-csoportok közül az Unióba irányuló legnagyobb exportértékesítési volumennel rendelkező alábbi hármat vette fel a mintába:

                           —

                           Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd, Changzhou, Kína,

                           —

                           Jinko Solar Co. Ltd, Shangrao, Kína,

                           —

                           Chint Group, Hangzhou, Kína.

               (27)

               Az alaprendelet 27. cikkének (2) bekezdésével összhangban a Bizottság a minta kiválasztásáról valamennyi ismert érintett exportáló gyártóval, továbbá a kínai hatóságokkal is egyeztetett. Észrevétel nem érkezett.

         1.7.   Kérdőívre adott válaszok és ellenőrző látogatások

               (28)

               Kérdőívet küldtek a kínai kormánynak, amely kifejezetten a China Development Bank, az Export Import Bank of China (a továbbiakban: EXIM), a Bank of Beijing, a China Construction Bank (a továbbiakban: CCB), az Industrial and Commercial Bank of China (a továbbiakban: ICBC), a China Merchants Bank (a továbbiakban: MEB), a China Mingsheng Bank (a továbbiakban: MiB), a Ping An Bank, a Suzhou Bank és a China Export & Credit Insurance Corporation (Sinosure) számára összeállított egyedi kérdőíveket is tartalmazott azon az alapon, hogy a kérelemben szereplő információk szerint e felek hiteleket és pénzügyi szolgáltatásokat nyújtottak a fotovillamos iparágnak. A kínai kormányt emellett felkérték, hogy a bankok számára összeállított kérdőívet továbbítsa minden olyan további pénzügyi intézménynek, amely a kínai kormány tudomása szerint hitelt nyújtott az érintett iparágnak (a továbbiakban: fotovillamos iparág). Az említett, a kínai kormánynak szóló kérdőív ezen túlmenően egyedi kérdőíveket tartalmazott azon, részben vagy teljesen állami tulajdonú poliszilícium-gyártók, extrudált alumíniumot gyártók és üveggyártók számára, amelyek a felülvizsgálati időszak alatt ellátták a szóban forgó alapanyagokkal a fotovillamos iparágat. Kérdőíveket küldtek ezenkívül a mintában szereplő három exportáló gyártónak (exportálógyártó-csoportnak), a mintában szereplő uniós gyártóknak, valamint a Bizottságnál jelentkező összes importőrnek és felhasználónak.

               (29)

               Kitöltött kérdőívet a Bizottság az EXIM-től, a CCB-től, az ICBC-től, az MEB-től, az MiB-től és a Sinosure-tól, továbbá a mintában szereplő három exportáló gyártótól (exportálógyártó-csoporttól), a mintában szereplő uniós gyártóktól, valamint négy importőrtől/felhasználótól kapott (az előző preambulumbekezdésben felsorolt többi pénzügyi intézmény nem nyújtott be kitöltött kérdőívet).

               (30)

               A Bizottság minden olyan információt beszerzett és ellenőrzött, amelyet a támogatásnyújtás folytatásának és megismétlődésének valószínűsége, valamint az okozott kár megismétlődésének valószínűsége, továbbá az uniós érdek szempontjából szükségesnek tartott:

                           a)

                           A Kínai Népköztársaság kormánya:

                                       —

                                       Kínai Kereskedelmi Minisztérium, Peking, Kína,

                                       —

                                       China Export & Credit Insurance Corporation, Peking, Kína,

                                       —

                                       China Merchants Bank, Peking, Kína,

                                       —

                                       Export Import Bank of China, Peking, Kína,

                                       —

                                       Industrial and Commercial Bank of China, Peking, Kína,

                                       —

                                       China Construction Bank, Peking, Kína.

                           b)

                           Mintában szereplő gyártócsoportok:

                                       —

                                       Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd, Changzhou, Kína,

                                       —

                                       Jinko Solar Co. Ltd, Shangrao, Kína,

                                       —

                                       Chint Group, Hangzhou, Kína.

                           c)

                           Mintában szereplő uniós gyártók:

                                       —

                                       SolarWorld Group, Bonn, Németország,

                                       —

                                       Jabil, Kwidzyn, Lengyelország,

                                       —

                                       WARIS S.r.l., Borgo Chiese, Olaszország,

                                       —

                                       2 névtelen modulgyártó és 2 névtelen elemgyártó.

                           d)

                           Független importőrök az Unióban:

                                       —

                                       IBC Solar AG, Németország,

                                       —

                                       BayWa r.e., Solar Energy Systems GmbH, Németország.

                           e)

                           Upstream gazdasági szereplők:

                                       —

                                       Wacker Chemie AG, Németország.

               (31)

               Az MiB kitöltött, a kínai kormányon keresztül benyújtott kérdőívét a Bizottság nem ellenőrizte, mivel az MiB 2016. június 30-án jelezte, hogy nem járul hozzá a helyszíni ellenőrzéshez. A mintában szereplő három gyártótól származó információk alapján úgy tűnik, hogy tizennyolc pénzügyi intézmény nyújtott hiteleket az említett, mintában szereplő gyártóknak, nevezetesen: az EXIM, a CCB, az ICB, az MEB és az MiB mellett még az Agricultural Bank of China, a Bank of China, a Bank of Communication, a China Development Bank, a China Everbright Bank, a China Trust Commercial Bank, a Hua Xia Bank, az Industrial Bank of China, a Jiangnan Rural Commercial Bank, a Ping An Bank, a Rural Commercial Bank, a Shanghai Pudong Development Bank és a Xiantao Finance Bureau.

         1.8.   Nyilvánosságra hozatal

               (32)

               A Bizottság 2016. december 20-án valamennyi érdekelt fél számára nyilvánosságra hozta azokat a lényeges tényeket és megfontolásokat, amelyek alapján fenn kívánja tartani a hatályban lévő kiegyenlítő intézkedéseket, és felkérte az érdekelt feleket, hogy tegyék meg észrevételeiket. A Bizottság megvizsgálta az érdekelt felek észrevételeit, és adott esetben figyelembe vette azokat. A nyilvánosságra hozatalt követően a Kínai Kereskedelmi Kamara, a Wacker, a Solar Power Europe (a továbbiakban: SPE) és a Solar Alliance for Europe (a továbbiakban: SAFE) meghallgatást kért és kapott a kereskedelmi ügyekben eljáró meghallgató tisztviselővel.

               (33)

               Miután a (790) preambulumbekezdésben említett bizottság nem nyilvánított véleményt, a Bizottság nyilvánosságra hozta azon szándékát, hogy 24 hónapról 18 hónapra csökkenti az intézkedések alkalmazásának időszakát. A Bizottság felkérte az érdekelt feleket, hogy nyújtsák be ezzel kapcsolatos észrevételeiket.

         2.   FELÜLVIZSGÁLAT TÁRGYÁT KÉPEZŐ TERMÉK ÉS A HASONLÓ TERMÉK

   2.1.   Felülvizsgálat tárgyát képező termék

               (34)

               A felülvizsgálat tárgyát képező termék azonos a meglévő intézkedések bevezetéséhez vezető vizsgálat (a továbbiakban: eredeti vizsgálat) tárgyát képező termékkel, azaz a Kínai Népköztársaságból származó vagy ott feladott – kivéve a GATT V. cikkének értelmében árutovábbítás alatt álló árunak minősülő –, jelenleg az ex 8501 31 00, ex 8501 32 00, ex 8501 33 00, ex 8501 34 00, ex 8501 61 20, ex 8501 61 80, ex 8501 62 00, ex 8501 63 00, ex 8501 64 00 és ex 8541 40 90 (TARIC-kódok: 8501310081, 8501310089, 8501320041, 8501320049, 8501330061, 8501330069, 8501340041, 8501340049, 8501612041, 8501612049, 8501618041, 8501618049, 8501620061, 8501620069, 8501630041, 8501630049, 8501640041, 8501640049, 8541409021, 8541409029, 8541409031 és 8541409039) KN-kód alá tartozó kristályos szilícium fotovillamos modulok vagy panelek, valamint a kristályos szilícium fotovillamos modulokban vagy panelekben használatos (legfeljebb 400 mikrométer vastagságú) elemek (a továbbiakban: a felülvizsgálat tárgyát képező termék vagy az érintett termék).

               (35)

               A következő terméktípusok nem tartoznak a felülvizsgálat tárgyát képező termék fogalmába:

                           —

                           olyan, hatnál kevesebb elemből álló, hordozható napelemes töltő, amely készülékek elektromos energiával való ellátását biztosítja, illetve elemtöltőként működik,

                           —

                           fotovillamos vékonyréteg termékek,

                           —

                           olyan kristályos szilícium fotovillamos termékek, amelyeket tartósan integráltak olyan elektronikus termékekbe, amelyeknek a funkciója nem a villamosenergia-termelés, és amelyek az integrált kristályos szilícium fotovillamos elem(ek) által termelt villamos energiát felhasználják,

                           —

                           legfeljebb 50 V DC kimeneti feszültségű és legfeljebb 50 W kimeneti teljesítményű modulok vagy panelek, amelyeket kizárólag azonos feszültség- és teljesítményértékekkel rendelkező rendszerekben elemtöltőként való közvetlen felhasználásra szántak.

         2.2.   A hasonló termék

               (36)

               Az eredeti vizsgálatban megállapítottaknak megfelelően a felülvizsgálat tárgyát képező termék és az uniós gazdasági ágazat által az Unióban gyártott és értékesített termék alapvető fizikai, kémiai és műszaki jellemzői, valamint alapvető végfelhasználási területei megegyeznek. Hasonlóképpen: a Kínában gyártott és a kínai belföldi piacon, valamint uniós kivitelre értékesített termék is azonos alapvető fizikai és műszaki jellemzőkkel, illetve felhasználási területekkel rendelkezik. Ennélfogva ezek az alaprendelet 2. cikkének c) pontja szerinti „megegyező” termékeknek minősülnek.

         3.   A TÁMOGATÁSNYÚJTÁS FOLYTATÁSÁNAK VALÓSZÍNŰSÉGE

               (37)

               A Bizottság az alaprendelet 18. cikke (1) bekezdésének és 18. cikke (2) bekezdésének megfelelően megvizsgálta, hogy valószínűsíthető-e, hogy a meglévő intézkedések hatályvesztése a támogatásnyújtás folytatásához vagy megismétlődéséhez vezetne.

         3.1.   Előzetes megjegyzések a kínai kormány részéről tanúsított együttműködés részleges hiányáról

               (38)

               A kínai kormány kérésére a Bizottság 14 nappal meghosszabbította a kitöltött kérdőív benyújtási határidejét, aminek következtében így összesen 50 nap állt rendelkezésre a kérdőívre adott válaszok benyújtására.

               (39)

               A nyilvánosságra hozatalt követően a kínai kormány rámutatott, hogy a kérdőív terjedelméhez képest aránytalanul rövid volt a kitöltésre biztosított 50 napos időszak. A kínai kormány kijelentette, hogy a Bizottság nem a legjobb tudása szerint járt el, hiszen „azon információk értékeléséhez, amelyek benyújtására a kínai kormánynak 50 nap állt rendelkezésére, saját magának 11 hónapot biztosított”. A kínai kormány emellett összehasonlította az eredeti vizsgálat, illetve más szubvencióellenes vizsgálatok keretében biztosított és/vagy alkalmazandó határidőket az e hatályvesztési felülvizsgálatban előírt határidőkkel. A kínai kormány azt állította továbbá, hogy a hatályvesztési felülvizsgálatban előírt határidőkkel nehéz helyzetbe akarták hozni a kínai kormányt és meg akarták akadályozni, hogy a képességei szerint tőle elvárható igyekezetet tanúsítva működjön együtt. A Bizottság megjegyzi, hogy az alaprendelet egyfelől kiköti, hogy az érdekelt feleknek legalább 30 napot kell biztosítani a kérdőívre adott válasz benyújtására, másfelől pedig előírja, hogy legfeljebb 15 hónap áll rendelkezésre a hatályvesztési felülvizsgálatok lezárására. E jogszabályban meghatározott határidőket betartották, a kínai kormánynak pedig az előírt minimumnál 20 nappal hosszabb időszak állt a rendelkezésére. A kínai kormány érvelése tehát nem helytálló.

               (40)

               A Bizottság a határidő meghosszabbításáról szóló, 2016. január 7-én kelt levelében emlékeztette a kínai kormányt, hogy a kérdőívre adott válasznak ki kell terjednie a felülvizsgálat tárgyát képező termék valamennyi exportáló gyártójának nyújtott támogatási programra és gazdasági előnyre. A kínai kormány 2016. január 21-én levélben válaszolt, melyben aggodalmát fejezte ki a kérdőív tárgykörével kapcsolatban, és egyúttal arról tájékoztatta a Bizottságot, hogy a kérdőívre adott válaszaiban szereplő vállalatspecifikus adatok – csakúgy, mint az eredeti vizsgálat esetében – kizárólag a mintában szereplő exportáló gyártókra (exportálógyártó-csoportokra) vonatkoznak. A Bizottság 2016. január 22-én kelt levelében jelezte, hogy nem ért egyet a kínai kormány e kérdés kapcsán képviselt álláspontjával, és rámutatott, hogy az eredeti vizsgálattól eltérően a legnagyobb exportáló gyártók közül számos – köztük a felülvizsgálat tárgyát képező terméknek az Unióba irányuló exportvolumene szempontjából legnagyobb három exportáló gyártó – nem működött együtt a hatályvesztési felülvizsgálatban, és ez az eredeti vizsgálaténál jóval alacsonyabb együttműködési szintet eredményezett. Ennek következtében várható volt, hogy a támogatásra vonatkozó ténymegállapítások meghatározása szempontjából lényeges információk nem jutnak a Bizottság birtokába, ha a kínai kormány kérdőívre adott válasza kizárólag a mintában szereplő exportálógyártó-csoportokat tárgyalja. A Bizottság ennek ellenére – a hatékony együttműködés szellemében – kivételt tett és az említett levélben elfogadta, hogy kérdőívre adott válaszában a kínai kormány a felülvizsgálati időszakbeli tíz legnagyobb, a levélben név szerint megemlített exportáló gyártóra (exportálógyártó-csoportra) – többek között a mintában szereplő három vállalatra – korlátozza a vállalatspecifikus adatokat. A Bizottság egyúttal azt is jelezte, hogy hajlandó 2016. február 2-ig újfent meghosszabbítani a határidőt.

               (41)

               Hiányosan kitöltött kérdőívét a kínai kormány három részletben nyújtotta be: az első részét 2016. január 26-án, a másodikat 2016. február 3-án, a harmadik részét pedig 2016. február 5-én. A 2016. január 26-i beadvány kísérőlevélében a kínai kormány jelezte, hogy tisztázni kívánja, mi áll annak hátterében, hogy nem hiánytalanul kitöltött kérdőívet nyújtott be, és újfent kifejtette, hogy a kérdőívre adott válasz tárgyköre miért korlátozódik a mintában szereplő három exportálógyártó-csoportra. Ezzel kapcsolatos álláspontját a kérdőívre adott válaszban többször is megismételte.

               (42)

               A nyilvánosságra hozatalt követően a kínai kormány elégedetlenségének adott hangot azzal kapcsolatban, hogy a Bizottság „bírálta a kínai kormányt, hogy az 2016. január 26-a után nyújtott tájékoztatást.” A Bizottság megjegyzi, hogy a fenti preambulumbekezdés a tényekre szorítkozva ismerteti, hogy a kínai kormány miként nyújtotta be kitöltött kérdőívét. A válasz késedelmes benyújtása nem járt jogi következményekkel.

               (43)

               A Bizottság 2016. március 14-én (a továbbiakban: hiánypótlásra felhívó első levél) és 2016. július 14-én (a továbbiakban: hiánypótlásra felhívó második levél) hiánypótlásra felhívó leveleket küldött a kínai kormánynak, amelyekre az 2016. április 8-án és 2016. július 22-én válaszolt. A Bizottság 2016. július 14-én elküldte ellenőrzési ütemtervét a kínai kormánynak, amelyet egyúttal arra is felkért, hogy tegye meg észrevételeit és pótolja a hiányzó logisztikai információkat.

               (44)

               A hatékony együttműködés szellemében a Bizottság 2016. július 19-én részletes, ellenőrzést megelőző levelet küldött. A kínai kormány 2016. augusztus 2-án válaszolt, és az ellenőrzés tekintetében eltérő ütemezést, többek között egyes ellenőrizendő szakaszok időtartamának módosítását javasolta. Ezt azonban – miként azt még aznapi válaszában a Bizottság kifejtette – nem lehetett elfogadni, mivel a módosított ütemterv felépítése immár nem logikus struktúrát követett. A Bizottság ezenkívül az egyes szakaszok ellenőrzéséhez rendelt időkeretek módosítását sem tudta elfogadni.

               (45)

               A nyilvánosságra hozatalt követően a kínai kormány megjegyezte, hogy a fentiek azt mutatták, hogy a kínai kormány – szemben a Bizottsággal – rugalmas volt az együttműködés során. A Bizottság hangsúlyozni kívánja, hogy az előző preambulumbekezdés az ellenőrző látogatást megelőző információcsere tényszerű ismertetését tartalmazza.

               (46)

               Az ellenőrző látogatásra 2016. augusztus 8. és 2016. augusztus 12. között, a Bizottság által javasolt ütemterv szerint került sor.

               (47)

               A (29) preambulumbekezdésben említett bankok egyike sem bocsátotta rendelkezésre a fotovillamos iparágról kért információkat, amit azzal magyaráztak, hogy a vállalatspecifikus hitelinformációk bizalmas kezelése tekintetében jog előírások és szerződéses feltételek kötik őket. A bankok arra kérték a Bizottságot, hogy támaszkodjon a mintában szereplő exportáló gyártók (exportálógyártó-csoportok) által szolgáltatott információkra.

               (48)

               A Bizottság a hiánypótlásra felhívó második levelében felkérte a kínai kormányt, hogy keresse meg a felülvizsgálat tárgyát képező termék tíz legnagyobb exportáló gyártóját (exportálógyártó-csoportját) azzal a kéréssel, hogy azok engedélyezzék, hogy a bankok vállalatspecifikus adatokat adjanak át a Bizottság részére a jelenlegi hatályvesztési felülvizsgálat keretében. A kínai kormány kijelentette, hogy nem áll módjában sem felkérni, sem pedig kényszeríteni vagy kötelezni a kínai exportáló gyártókat arra, hogy együttműködjenek a jelenlegi vagy bármely más vizsgálatban. Ez az állítás azonban nincs összefüggésben a Bizottság kérésével. A kínai kormány továbbá azt is jelezte, hogy a Bizottság akár közvetlenül is felkérheti e vállalatokat, hogy bocsássák rendelkezésére a vonatkozó információkat. A Bizottság valóban a mintában szereplő három vállalat által szolgáltatott releváns információkat használta fel. Mivel azonban az engedélyezésre irányuló felkérés olyan információkra – különösen hitelkockázat-értékelésekre – vonatkozott, amelyekkel a pénzügyi intézmények rendelkeztek, a mintában szereplő három vállalatnak nem állt módjában minden releváns információt megadni. A Bizottság úgy véli, hogy a kínai kormány feladata lett volna elősegíteni a bankok és az exportáló gyártók arra irányuló kapcsolatait, hogy a bankok rendelkezésre bocsáthassák a kért információkat.

               (49)

               Az ellenőrző látogatás során a kínai kormány azt állította, hogy felkérte a mintában szereplő exportáló gyártókat, hogy továbbítsák a kínai kormány kérdőívéhez mellékelt vonatkozó függeléket azon pénzügyi intézményeknek, amelyek hiteleket, hitelkereteteket és/vagy hitelbiztosítást nyújtottak számukra. A kínai kormány emellett kijelentette, hogy a függeléket ő maga is továbbította a kérdőív kísérőlevelében említett többi pénzügyi intézménynek. Mindazonáltal, amikor az ellenőrző látogatás alkalmával a Bizottság kérte ezen intézkedések igazolását, egyik kapcsán sem tudtak bizonyítékokkal szolgálni.

               (50)

               A nyilvánosságra hozatalt követően a kínai kormány elégedetlenségének adott hangot a fenti kijelentésekkel kapcsolatban. A Bizottság megjegyzi, hogy a (49) preambulumbekezdés az események tényekre szorítkozó, valósághű ismertetését tartalmazza.

               (51)

               A kínai kormánynál tett ellenőrző látogatás alkalmával a Bizottság célja – az alaprendelet 11. cikkének és 26. cikkének rendelkezéseivel összhangban – a kérdőívre adott válasz ellenőrzése volt, és ehhez kérte a válasz összeállításához felhasznált alátámasztó dokumentumok bemutatását. Néhány kivételtől eltekintve a szóban forgó alátámasztó dokumentumokat még a Bizottság kifejezett kérésére sem bocsátották rendelkezésre. A kérdőívre adott választ emiatt nem volt mód teljeskörűen ellenőrizni. A Bizottság ennek következtében a bizonyítékok standard jegyzékén felül összeállította azon dokumentumok jegyzékét is, amelyeket a helyszínen kért, de nem kapott meg. Az ellenőrzés végén e jegyzéket (a továbbiakban: be nem nyújtott dokumentumok jegyzéke) a kínai kormánnyal közösen áttekintették, majd a kínai kormány és a Bizottság aláírta. A jegyzék 28 tételt tartalmazott, amelyek mindegyikéhez magyarázatokat/észrevételeket fűztek.

               (52)

               A nyilvánosságra hozatalt követően a kínai kormány megjegyezte, hogy a kért, de be nem nyújtott dokumentumok jegyzéke négy kategóriára osztható fel, nevezetesen: az állítólagosan „nem létező dokumentumok”, az „előkészítés alatt álló, hivatalosan nem kibocsátott dokumentumok”, a „hitelkockázat-értékelésről szóló érzékeny és bizalmas jelentések”, valamint a „más benyújtott dokumentumban már szereplő információk” kategóriájára. A Bizottság megállapítja, hogy a be nem nyújtott dokumentumok jegyzékében szerepel a „Bizonyítékok a pénzügyi piacok liberalizálására (People's Bank of China)” (a továbbiakban: Kínai Központi Bank) elnevezésű tétel, amivel a nyilvánosságra hozatalt követő észrevételeiben a kínai kormány látszólag nem értett egyet.

               (53)

               A kínai kormány ezenkívül azzal érvelt, hogy ha figyelmen kívül hagyjuk a fent említett négy kategória egyikének dokumentumait, a jegyzék csupán néhány olyan dokumentumból állna, amelyet a kérés ellenére nem nyújtottak be. A Bizottság nem értett egyet ezzel a kijelentéssel. Az úgynevezett „nem létező dokumentumokat” a Bizottság nem ok nélkül kérte, hiszen azokra hivatkoztak a jelenlegi és/vagy az eredeti vizsgálat során már benyújtott egyéb dokumentumok. Ami az „előkészítés alatt álló, hivatalosan nem kibocsátott dokumentumokat” illeti, ezek némelyikét hivatalos elfogadásukat követően is be lehetett volna nyújtani a Bizottságnak, de erre nem került sor. A „hitelkockázat-értékelésről szóló érzékeny és bizalmas jelentések” tekintetében az alaprendelet eljárási garanciákkal biztosítja, hogy az ilyen információk védelmet élvezzenek a későbbi megosztásukkal szemben. Végezetül: még ha a Bizottság el is fogadná az információk „más dokumentumban” történő benyújtását, megjegyzendő, hogy e dokumentumok a jegyzéknek csupán kis részét teszik ki.

               (54)

               A nyilvánosságra hozatalt követően a kínai kormány érvként említette meg továbbá, hogy a Bizottság „bizonyos dokumentumok” benyújtásának elmaradása esetében anélkül alkalmazta a rendelkezésre álló tényeket, hogy jelezte volna, miként függnek össze e dokumentumok a Bizottság által kért információkkal. A kínai kormány állítása szerint tehát a Bizottság az információtartalom ismerete nélkül alkalmazta a rendelkezésre álló tényeket, ami nem összeegyeztethető az WTO rendelkezéseivel. A Bizottság megjegyzi, hogy a kérdőívben, az ellenőrző látogatás során, a Bizottság kínai kormányhoz intézett 2016. január 22-i és 2016. szeptember 23-i levelében, valamint a tájékoztatóban kifejtette, hogy a dokumentumok bekérése mögött milyen okok álltak.

               (55)

               A helyszíni ellenőrző látogatást követően a kínai kormányt 2016. szeptember 23-án a Bizottság egyrészt értesítette arról, hogy a hiányzó információk esetében mérlegeli a rendelkezésre álló tények felhasználását, másrészt – az alaprendelet 28. cikkének (1) és (6) bekezdésével összhangban – tájékoztatta, hogy milyen következményekkel jár az együttműködés elmulasztása.

               (56)

               2016. október 13-i levelében a kínai kormány kifogást emelt az ellen, hogy a Bizottság fontolóra vette az alaprendelet 28. cikkében előírt rendelkezések alkalmazását, és érvként azt hozta fel, hogy azt sem jogi, sem pedig ténybeli okok nem indokolják. A kínai kormány szerint ráadásul az, hogy a bankok nem bocsátották a Bizottság rendelkezésére a kért információkat azt bizonyította, hogy a kínai kormány nem gyakorol érdemi ellenőrzést a bankok felett. Emellett annak kapcsán, hogy miért nem lehetett megadni a kért információkat, újfent megemlítette korábbi érveit.

               (57)

               A kínai kormány állítása szerint a Bizottság adós maradt a magyarázattal, hogy miért nem voltak elégségesek a kínai kormány által szolgáltatott információk, és miért volt szükség további információkra. A Bizottság igenis kifejtette a kínai kormánynak, hogy miért tartotta szükségesnek azt, hogy birtokában legyen a kért információknak (lásd a (40) preambulumbekezdést).

               (58)

               A kínai kormány azt állította továbbá, hogy rendkívül homályos és pontatlan volt a levél, amely a Bizottság azon szándékáról szólt, hogy a rendelkezésre álló tényeket kívánja alkalmazni. A kínai kormány a nyilvánosságra hozatalt követő észrevételeiben megismételte, hogy a Bizottság levele „rendkívül tömören ismertette a rendelkezésre álló tények alkalmazásának okait”. A Bizottság megjegyzi, hogy a hiányosságok témakörönként, támogatási programonként és/vagy szervezetenként (például pénzügyi szervezetek szerint) kerültek felsorolásra, és hogy a be nem nyújtott dokumentumok jegyzékéről közös megegyezéssel született döntés (lásd az (51) preambulumbekezdést).

               (59)

               A kínai kormány érvelése szerint a Bizottság nem teheti a kínai kormányt felelőssé azért, mert voltak kínai exportáló gyártók, amelyek nem működnek együtt a vizsgálttal, hiszen e vállalatok függetlenek, és a kínai kormány nem gyakorol ellenőrzést felettük. A vállalatokról a kínai kormány semmilyen információt nem nyújtott be.

               (60)

               A Bizottság az együttműködés hiányáért nem a kínai kormányt teszi felelőssé. A kínai kormány azonban felelősséggel tartozik saját kitöltött kérdőívéért, amelyben a kért vállalatspecifikus információkat csak a mintában szereplő három exportáló gyártóra adta meg. A Bizottság ezért úgy véli, hogy a kínai kormány nem a képességei szerint tőle elvárható igyekezetet tanúsította, amikor nem nyújtotta be a kért információkat.

               (61)

               A kínai kormány megkérdőjelezte továbbá, hogy csökkentené vagy kétségbe vonná az ügy kapcsán benyújtott információk hitelességét, illetve akadályozná a vizsgálatot az, hogy bizonyos dokumentumok másolatai nem állnak rendelkezésre. A kínai kormány levelében (anélkül, hogy pontosan megjelölte volna, mely „nem elérhető bizonyítékokra” utal) viszonylag gyenge bizonyító erejűnek minősítette azokat a bizonyítékokat, amelyek benyújtása elmaradt, és ezért azt állította, hogy e bizonyítékok hiánya nem kérdőjelezheti meg a kínai jogi keretet. A Bizottság nem ért egyet azzal az állítással, hogy az információk, amelyeket a kínai kormány nem bocsátott rendelkezésre, gyenge bizonyító erővel rendelkeznek. Kizárólag akkor lehet egy adott információ bizonyító erejét értékelni, ha azt rendelkezésre bocsátják. Az ellenőrzési eljárás azt hivatott megállapítani, hogy a kérdőívre adott válasz pontos-e. E tekintetben a Bizottság megerősíti, hogy az ellenőrző látogatások alkalmával nem volt lehetősége teljeskörűen ellenőrizni az ügy kapcsán benyújtott információkat.

               (62)

               A kínai kormány azt állította továbbá, hogy a Bizottság hat dokumentumot tévesen sorolt az ellenőrzés során be nem nyújtott dokumentumok közé, és hogy a 28. cikk alkalmazása indokolatlan volt. Ezzel kapcsolatban elegendő arra emlékeztetni, hogy közös megegyezéssel született döntés a be nem nyújtott dokumentumok jegyzékéről.

               (63)

               A kínai kormány a dömpingellenes WTO-megállapodás II. mellékletére, valamint az alaprendelet 28. cikkének (3) bekezdésére hivatkozott, amelyek szerint „minden olyan ellenőrizhető információt, amelyet megfelelő, a vizsgálat során szükségtelen nehézségek nélkül felhasználható formában, megfelelő időben, és amennyiben lehetséges, a hatóságok által igényelt adathordozón vagy számítógépes nyelven nyújtottak be, a határozathozatalkor figyelembe kell venni”. Emellett a WTO vizsgálóbizottságának több olyan határozatát (15) is megemlítette, amelyek értelmében az „ellenőrizhető” kifejezés nem foglalta magában azt, hogy az információkat ténylegesen a helyszínen kell ellenőrizni. Állítása szerint a Bizottság egyfelől nem utasíthat el információkat, másfelől pedig nem alkalmazhatja kontextustól, illetve a körülmények jellegétől függetlenül a rendelkezésre álló tényeket, amikor az ellenőrzés során bizonyos információk nem állnak rendelkezésre.

               (64)

               A Bizottság megjegyzi, hogy ahhoz, hogy egy információt figyelembe lehessen venni, először is ellenőrizhetőnek kell lennie. Továbbá: az „USA – Acéllemez” vizsgálóbizottsági jelentés a következőképpen határozza meg az „ellenőrzés” kifejezést: „a pontosság vagy helytállóság vizsgálat keretében történő megerősítése vagy tesztelése – különösen az adatok stb. tanulmányozása vagy összehasonlítása révén –, vizsgálata vagy megállapítása”. Ebben a konkrét esetben a Bizottság úgy véli, hogy az előző preambulumbekezdésben említett vizsgálóbizottsági jelentésekkel összhangban járt el.

               (65)

               A nyilvánosságra hozatalt követően a kínai kormány azt az észrevételt tette, hogy a Bizottság kibővítette azon indokoknak és érveknek a körét, amelyek a rendelkezésre álló tények alkalmazása alapjául szolgáltak, ez pedig – a kínai kormány meglátása szerint – ellentétes a támogatásokról és kiegyenlítő intézkedésekről szóló WTO-megállapodással és az alaprendelet 28. cikkének (4) bekezdésével. A Bizottság megjegyzi, hogy az alaprendelet 28. cikke (4) bekezdésének megfelelően a kínai kormányt 2016. szeptember 23-án kelt levelében tájékoztatta az indokokról és 2016. október 6-ig lehetőséget biztosított számára, hogy megtegye a levéllel kapcsolatos észrevételeit. A kínai kormány 2016. október 13-án kelt levelében ezt meg is tette, miután kérte, illetve megkapta az említett határidő meghosszabbítását. Az alaprendelet 28. cikkének (4) bekezdése azt is kimondja, hogy „ha a magyarázatok nem elegendőek, az ilyen bizonyítékok vagy információk elutasításának okát nyilvánosságra kell hozni”, amely előírásnak a Bizottság a 2016. december 20-i általános tájékoztatójával eleget is tett.

               (66)

               A kínai kormány emellett kijelentette, hogy jogilag inkoherens a rendelkezésre álló tények bizottsági alkalmazása, mivel egyrészt a Bizottság az eredeti vizsgálat óta bekövetkezett változásokra igyekszik összpontosítani, másrészt viszont a kérdőív és a csatolt függelékek túl nagy terhet jelentenek az információszolgáltatás szempontjából. A kínai kormány azt is kifogásolta, hogy a Bizottság nem jelezte a kérdőívben, hogy az eredeti vizsgálat óta esetlegesen bekövetkezett változásokra fog összpontosítani. A kínai kormány ezenkívül azt állította, hogy a Bizottság az eredeti vizsgálatban kértnél több információt kért. A Bizottság elutasítja ezek az észrevételeket, mivel először is: az esetleges változások elemzéséhez a Bizottságnak is információkat kell gyűjtenie a felülvizsgálati időszak alatt fennálló helyzetről. Másodszor: a kérdőív nem különbözött a szubvencióellenes vizsgálatok többi standard kormányzati kérdőívétől, bár természetesen hozzáigazították a kérelemben megnevezett programokhoz. Ez annyit tesz, hogy a Bizottság a kérdőívben azokról a támogatási elemekről is kért adatokat, amelyekről az eredeti vizsgálat során még nem volt tudomása és időközben azonosított.

               (67)

               A nyilvánosságra hozatal kapcsán tett észrevételeiben a kínai kormány kitartott amellett, hogy nem hét, hanem öt exportáló gyártó adatai hiányoztak. A Bizottság az alábbi fenntartással fogadta el ezt az állítást: az Unióba exportáló tíz legnagyobb exportáló gyártó közül hármat felvettek a mintába. Két további exportáló gyártó benyújtotta a mintavételezéssel kapcsolatos válaszát, a fennmaradó öt viszont nem. A kormányzati kérdőívben a Bizottság felkérte a kínai kormányt, hogy válaszolja meg a fotovillamos iparágra vonatkozó kérdéseit, amelyeket a későbbiekben a – tehercsökkentés szándékával – leszűkített a tíz legnagyobb exportáló gyártóra. A kínai kormánynak a kormányzati kérdőívre adott válaszai ennek ellenére csak a mintában szereplő három vállalatra terjedtek ki, a másik hét exportáló gyártóról nem szolgáltatott információt.

               (68)

               Ami a reprezentativitás mértékét illeti, a Bizottság nem osztja a kínai kormány azon álláspontját, miszerint a Bizottság azért ragaszkodik ahhoz, hogy a kínai kormány a tíz legnagyobb exportáló gyártóra vonatkozóan nyújtson be információkat, mert a minta nem reprezentatív az e vizsgálatbeli megállapítások szempontjából. A Bizottság tisztázni kívánja, hogy a minta reprezentatív, mivel megfelel az alaprendeletben meghatározott feltételeknek: volumen szempontjából a legnagyobb együttműködő gyártókat tartalmazza. A kínai kormány nyilvánosságra hozatalt követő beadványában kétségbe vonta, hogy bármilyen szempontból is számítottak volna a kiegészítő információk. A Bizottság megjegyzi, hogy nem zárhatta ki eleve, hogy szükség lesz az alaprendelet 27. cikke (4) bekezdésének alkalmazására. A tíz legnagyobb exportáló gyártóra vonatkozó információk az adott helyzetben – mivel több információ állt volna rendelkezésre – csak tovább növelték volna a megállapítások értékét.

               (69)

               A Bizottság – szemben a kínai kormány nyilvánosságra hozatalt követően tett állításával – egyetlen alkalommal sem sértette meg hivatalos vizsgálati kötelezettségeit. Éppen ellenkezőleg: a Bizottság annak ellenére megvizsgálta a rendelkezésére álló információkat, hogy azok hiányosak voltak, és minden tőle telhetőt megtett annak érdekében, hogy kitöltse a rendelkezésre álló információk hézagait.

               (70)

               A Bizottság ezért elutasítja a kínai kormány azon észrevételeit, miszerint a kért információk irrelevánsak voltak.

               (71)

               A kínai kormány azt állította továbbá, hogy az általános tájékoztatóban a Bizottság megtévesztő módon rendkívüli mértékűnek mutatta be a hiányzó információkat, és felhívta a figyelmet a kínai kormány által rendelkezésre bocsátott információk halmazára.

               (72)

               A pénzügyi intézmények és az alapanyag-beszállítók kapcsán a kínai kormány megjegyezte, hogy irracionálisnak tartja a Bizottság azon elvárását, hogy 3 800 bank, továbbá az összes alapanyag-beszállító együttműködjön a vizsgálattal. A Bizottság megjegyzi, hogy ez az észrevétel nem helytálló. A Bizottság – miként az a (28) preambulumbekezdésben szerepel – mindössze azt kérte a kínai kormánytól, hogy továbbítsa az egyedi kérdőíveket a pénzügyi intézményeknek és az alapanyag-beszállítóknak.

               (73)

               A kínai kormány állítólagos teljes körű együttműködését taglaló észrevételek kapcsán a Bizottság megjegyzi, hogy az alábbi főbb pontok esetében a vizsgálat végéig nem került sor a megfelelő hiánypótlásra. A kínai kormánynak 2016. szeptember 23-án küldött bizottsági levelében kértek közül a kínai kormány egyetlen információt sem bocsátott rendelkezésre. A kínai kormány visszatartotta a tíz legnagyobb exportáló gyártóra vonatkozó információkat. Ezenkívül: nem működött közre abban, hogy a Bizottság megkapja a China Development Bank, a Bank of Beijing, a Ping An Bank és a Suzhou Bank kérdőívre adott válaszait. A kínai poliszilícium-, üveg- és alumíniumpiacokon belüli piaci részesedésekre vonatkozó információk szintén hiányoztak. Végezetül: a kínai kormány megtagadta az egyedi kérdőívek továbbítását egyrészről i. azon egyéb pénzügyi intézménynek, amelyekről tudomása volt, hogy hitelt nyújtottak a tíz legnagyobb exportáló gyártónak, másrészről pedig ii. a poliszilícium-, üveg- és alumínium-beszállítóknak. Ami az utóbbiakat illeti, a kínai kormány jelezte, hogy feleslegesnek tartotta továbbítani a függeléket.

               (74)

               Az e szakaszban szereplő ténymegállapítások alapján a Bizottság úgy véli, hogy a rendelkezésre álló tényeknek az alaprendelet 28. cikke szerinti alkalmazási feltételei elvben teljesülnek.

               (75)

               A nyilvánosságra hozatal kapcsán tett észrevételek megválaszolása érdekében a Bizottság az alábbi szakaszokban elemezett minden egyes támogatási program esetében pontosan megjelölte, hogy melyik információkat hagyta figyelmen kívül a rendelkezésre álló tények alapján, és hogy mely információkkal váltotta fel azokat.

               (76)

               A mintában szereplő egyik exportáló gyártó kifogásolta az alaprendelet 28. cikkének alkalmazását, mivel meglátása szerint a cikk alkalmazása ellene irányult. Kiemelte, hogy a Bizottság vele szemben nem követte az említett cikk szerinti eljárást. A Bizottság ezzel az állásponttal nem tud egyetérteni. A szóban forgó exportáló gyártó által benyújtott információk közül a Bizottság egyetlen egyet sem hagyott figyelmen kívül. Sőt, a rendelkezésre álló összes információt, így az említett exportáló gyártótól származó információkat is felhasználta.

         3.2.   Kormányzati tervek, projektek és egyéb dokumentumok

               (77)

               Az értékelés tárgyát képező valamennyi támogatási programot – csakúgy, mint az eredeti vizsgálatban – a központi tervezéssel rögzítettek megvalósítása hívta életre.

               (78)

               Tekintettel a felülvizsgálat tárgyát képező termék behozatalára vonatkozó kiegyenlítő intézkedések csökkentett időtartamára, elemzését a Bizottság a szakpolitikák és tervezési dokumentumok esetleges módosításaira, továbbá e módosítások jogi végrehajtására/gyakorlatba történő átültetésére összpontosította.

               (79)

               A nyilvánosságra hozatalt követően a kínai kormány jelezte, hogy a Bizottság nem járt el kellő gondossággal ahhoz, hogy a támogatásnyújtás folytatásáról megalapozott következtetést vonhasson le, mivel döntően azon ténymegállapításaira támaszkodott, amelyeket még az eredeti vizsgálatban fogalmazott meg a támogatási gyakorlatokról, és amelyeket a kínai kormány egyébiránt megtámadott a szóban forgó vizsgálat során. A kínai kormány megemlítette továbbá a Fellebbezési Testület Egyesült Államok – Dömpingellenes vámok és kiegyenlítő vámok c. jelentését (354. pont) is, amelynek értelmében a puszta hivatkozás egy adott vizsgálat ténymegállapításaira nem tesz eleget az érvekkel alátámasztott és megfelelő magyarázat követelményeinek.

               (80)

               A kínai kormány eredeti vizsgálat során tett észrevételeit a Bizottság elemezte és meg is válaszolta az eredeti rendeletben, az eredeti vizsgálat keretében levont következtetéseket pedig bíróság előtt nem támadták meg (16). Mindezek fényében a Bizottság számára nem világos, hogy e ténymegállapításokat miért ne vehetné figyelembe a jelenlegi vizsgálatban levont következtetések alapjául szolgáló tényezők között, ha az e következtetések alapját jelentő tények kapcsán a felülvizsgálat nem állapított meg változást, ami egyúttal azt is jelenti, hogy megtörtént azok újbóli értékelése. A Bizottság ezenkívül – mivel elemezte és felhasználta e rendeletben a vizsgálat folyamán gyűjtött információkat – azzal a kijelentéssel sem ért egyet, hogy döntően az eredeti vizsgálatban levont következtetésekre támaszkodott. E tekintetben, továbbá az alaprendelet 28. cikkének a kínai kormány esetében történő részleges alkalmazása következtében a Bizottság a rendelkezésre álló tényekhez folyamodott, ami bizonyos esetekben azt eredményezte, hogy ténymegállapításait az eredeti vizsgálat során levont következtetései alapján határozta meg.

               (81)

               A kérelmező azt állította, hogy Kína továbbra is jelentős támogatásokat nyújt a fotovillamos iparágának, és számos olyan szakpolitikai és tervezési dokumentumra, valamint jogszabályra hivatkozott, amelyek az iparágnak nyújtott állami támogatás alapját képezték. A kérelemben említett dokumentumokat a Bizottság áttekintette és elemezte, és hasonlóképpen járt el azon további dokumentumok esetében is, amelyeket a kínai kormány és a mintában szereplő exportáló gyártók a vizsgálat folyamán a rendelkezésére bocsátottak.

               (82)

               Az eredeti vizsgálat során megállapítást nyert, hogy a 12. ötéves tervvel (17) a kínai kormány beemelte a fotovillamos iparágat a „stratégiai” iparágak körébe. A kínai kormány emellett egy kifejezetten a fotovillamos napenergia-iparágra vonatkozó (a 12. ötéves fő terv alá tartozó) tervet is kiadott „12. ötéves terv – Fotovillamos napenergia-iparág” címmel. E tervben a kínai kormány kijelentette, hogy támogatja a „kiváló vállalkozásokat” (18) és a „kulcsfontosságú vállalkozásokat” (19), valamint elkötelezte magát amellett, hogy „előmozdítja a fotovillamosság területén különféle támogatási politikák végrehajtását” (20) és „megfogalmazza az iparágra, a finanszírozásra, az adózásra […] vonatkozó támogató politikák általános előkészítését” (21). E tervek a 2011–2015-ös időszakot ölelik fel, és így a felülvizsgálati időszakot is magukban foglalják.

               (83)

               2016 márciusában közzétették a 2016–2020-as évekre szóló 13. ötéves tervet. A hiánypótlásra felhívó második levélre reagálva a kínai kormány csak a kínai nyelvű változatot nyújtotta be, amelyhez mellékelte a tartalomjegyzék angol fordítását. A 13. ötéves terv a fotovillamos iparágat felvette e stratégiai tervbe (22). A 13. ötéves terv központi elemét a technológiai áttörések megvalósítása jelenti, amelynek részét képezi az energiával kapcsolatos termékek és szolgáltatások, kifejezetten pedig az új generációs fényelemek fejlesztése is.

               (84)

               A nyilvánosságra hozatalt követően a kínai kormány kijelentette, hogy a 13. ötéves terv benyújtására sor került, és hogy e dokumentum tanúsítja, hogy a napenergia-iparág fejlesztését nem ösztönzik.

               (85)

               A 13. ötéves terv angol nyelvű változatának benyújtását kérték az ellenőrző látogatás során, majd felvették tételként a be nem nyújtott dokumentumok jegyzékébe. A kínai kormány, amelynek az ellenőrző látogatáskor megvolt az angol nyelvű változat nyomtatott példánya, vállalta, hogy amint teheti, azt a Bizottság rendelkezésére bocsátja. A szóban forgó dokumentum angol nyelvű változatát a későbbiekben sem bocsátották a Bizottság rendelkezésére, holott – miként azt a Nemzeti Fejlesztési és Reformbizottság honlapja (23) is tanúsítja – azt 2016. december 7-én közzétették. Minthogy a kínai kormány nem bocsátotta rendelkezésre a terv teljes szövegének hivatalos angol nyelvű változatot, a Bizottság kénytelen volt a szóban forgó dokumentumot maga lefordítani és e fordításra hagyatkozni akkor, amikor az ellenőrző látogatás alkalmával szembesítette a kínai kormányt a (83) preambulumbekezdésben ismertetett szemelvényekkel. Jóllehet a kínai kormány jelezte, hogy e hivatkozások a technológiai innováció irányát határozzák meg, azt nem tagadta, hogy léteznek ilyen jellegű hivatkozások. Végezetül meg kell jegyezni, hogy mivel a kínai kormány nem nyújtotta be a terv teljes szövegének angol nyelvű változatát, a Bizottság a tájékoztatóban a saját, angol nyelvű fordítására hagyatkozott (lásd a 22. lábjegyzetet).

               (86)

               A kínai kormány azt állította továbbá, hogy a (83) és (87) preambulumbekezdésben említett szemelvények a korszerű belföldi infrastruktúra-hálózatok fejlesztésére, többek között a napenergia hasznosítására/a napenergia alapú villamosenergia-termelésre vonatkoznak, nem pedig a villamosenergia-termeléshez alkalmazott anyagok előállítására. A kínai kormány megjegyezte továbbá, hogy a feltörekvő és a stratégiai iparágakat ismertető 23. fejezet meg sem említi a napenergia-iparágat, és tagadta, hogy a fejezet 8. háttérmagyarázatának szövege tartalmazna fényelemekre vonatkozó utalást.

               (87)

               A terv 30. fejezete kimondja, hogy „a továbbiakban is elő fogjuk segíteni a szél- és fotovillamos energia hasznosításának fejlesztését”. E kijelentés első olvasatra azt sugallja, hogy a „fotovillamos energia” támogatása a kínai fotovillamos iparág támogatására is kiterjed. Ezt az értelmezést a „Fejlesztendő stratégiai feltörekvő iparágak” címet viselő 23. fejezetben lévő „Stratégiai fontosságú feltörekvő iparágak fejlesztése” című 8. háttérmagyarázat is megerősíti. E háttérmagyarázat szerint „a kulcsfontosságú technológiák – úgymint az újgenerációs fényelemek – tekintetében áttöréseket kell elérni, továbbá elő kell mozdítani e technológiák ipari alkalmazását”, ami egyértelműen az energiatermeléshez szükséges anyagokra utal. Ugyanezen fejezet 1. szakasza egy másik idevágó hivatkozást is tartalmaz, amely a következőképpen szól: „Támogatni fogjuk az újgenerációs információs technológia, […] a környezetbarát és alacsony szén-dioxid-kibocsátású technológiák fejlesztését”. E tekintetben a környezetbarát technológiát Kínában általában a fotovillamos iparággal azonosítják. A fotovillamos iparágat ezenfelül – miként azt a (378) és (389) preambulumbekezdés is megállapítja – az államilag ösztönzött kulcsfontosságú iparágak, termékek és technológiák jegyzéke is feltűntetni a támogatott iparágak között. A fentiek alapján a Bizottság megerősítette, hogy a fotovillamos iparág szerepel a szóban forgó stratégiai tervben.

               (88)

               Ami a kifejezetten a fotovillamos napenergia-iparágra vonatkozó 13. ötéves tervet illeti, a kínai kormány 2016. július 22-i válaszában azt írta, hogy a dokumentumot még nem tették közzé. A kínai kormány az ellenőrző látogatás alkalmával, vagyis kevesebb mint 20 nap elteltével már azt állította, hogy nem fog kiadni ilyen jellegű szakpolitikai dokumentumot, amit azonban nem támasztott alá további bizonyítékokkal. A kínai kormány végezetül megemlítette, hogy az is amellett szól, hogy nem ösztönözött iparágról van szó a szóban forgó iparág esetében, hogy nem létezik olyan 13. ötéves terv, amely kifejezetten a napenergia-iparágra vonatkozna.

               (89)

               Ugyanakkor a fotovillamos iparág fejlesztését támogató, valamint a fotovillamos iparág pénzügyi és adóügyi támogatását különböző módokon – az eredeti rendelet (102) preambulumbekezdésében vázoltak szerint – ösztönző 40. sz. államtanácsi határozat, a 2010. október 10-i államtanácsi határozat, valamint „Közép- és hosszú távú tudományos és technológia fejlesztésről szóló nemzeti tervezet (2006–2020)” még mindig hatályban van, csakúgy, mint a tudományos és technológiai fejlődésről szóló kínai törvény, amely a fotovillamos iparág támogatását szolgáló több intézkedést is felsorol. Ennélfogva az, hogy nem adnak ki a napenergia-iparágra vonatkozóan külön 13. ötéves tervet, nem jelenti azt, hogy a fotovillamos iparág kormányzati támogatását beszűntették, hiszen a többi kormányzati terv, projekt és egyéb dokumentum elegendő e következtetés alátámasztásához.

               (90)

               Végezetül: az eredeti vizsgálat (24) arra a következtetésre jutott, hogy a kínai kormány a fotovillamos ágazat kedvezményes hitelezésére irányuló szakpolitikát követ. A kínai kormány a vizsgálat során semmiféle bizonyítékkal nem szolgált arra vonatkozóan, hogy e helyzet megváltozott volna. A vizsgálat nem tárt fel olyan körülményt, amely ellentmond a fenti ténymegállapításnak, viszont szolgált újabb, a korábbiakban tett ténymegállapítást megerősítő bizonyítékokkal.

               (91)

               Emellett az egyik állami szervnek – a Kínai Központi Bank monetárispolitikai elemző csoportjának – a kínai monetáris politikáról szóló jelentései is alátámasztották, hogy a kínai kormány követi e szakpolitikai irányvonalat. E jelentések – a felülvizsgálati időszak egésze alatt – arról számoltak be, hogy „megerősítik a pénzügyi szektor szerepét a pénzügyi szolgáltatások minőségének javítása érdekében, és hogy a vasúti ágazat, […] és más kulcsfontosságú iparágak reformja és fejlesztése tovább haladjon” (25), valamint hogy „fokozzák a stratégiai fontosságú feltörekvő iparágak, továbbá a nemzetgazdaság egyéb kulcsfontosságú területeinek […] támogatását” (26), és hogy „a Kínai Központi Bank követi a Párt Központi Bizottságának, illetve az Államtanács stratégiai útmutatását” (27), valamint hogy „az innováció-központú fejlesztés stratégiáját a jövőben magasabb minőséget képviselő pénzügyi szolgáltatásokkal támogatják, melynek keretében kialakítják a technológiai innovációval foglalkozó vállalkozások szükségleteihez igazodó pénzügyi termékeket, és arra fogják ösztönözni a pénzügyi intézményeket, hogy fokozzák a stratégiai fontosságú feltörekvő iparágak és a többi kulcsfontosságú terület támogatását.” (28), vagy hogy „a pénzügyi intézményeket a jövőben ösztönzik, hogy az iparszerkezet stratégiai kiigazításához, az infrastruktúra kialakításához, valamint a hajóipar, a logisztikai ágazat, az energiaipar, a tudományos és technológiai ágazat, a kulturális ágazat és más kulcsfontosságú területek számára nyújtott minőségi pénzügyi szolgáltatásokkal erősítsék meg azon stratégiai célkitűzés támogatását, hogy Kína a legyártott mennyiségre összpontosító országból az előállított minőségre fókuszáló országgá alakuljon át” (29).

               (92)

               A fentieket a mintában szereplő három exportáló gyártó tekintetében tett ténymegállapítások is megerősítették a vizsgálat során. Így például: a mintában szereplő exportáló gyártók egyikének az Egyesült Államok állampapír- és tőzsdei bizottságához benyújtott 2014-es éves jelentésében a következők szerepeltek: „Napenergia-projektünk finanszírozásához a múltban a China Development Banktól és a China Minsheng Banktól kaptunk hiteleket. Mivel e hitelek hátterében – részben – politikai megfontolások állnak, a hitelek feltételrendszere és elérhetősége a kormány napenergia-iparág kapcsán képviselt álláspontjának függvényében változhat. Ha e bankok, vagy más bankok nem biztosítanak kereskedelmi szempontból vonzó feltételekkel forrásokat, projektjeink finanszírozása nehézségekbe ütközhet. Semmiképp sem lehetünk biztosak abban, hogy az előírt időn belül, vagy hogy egyáltalán, illetve számunkra vonzó és elfogadható feltételeket kínáló vagy költségvonzatú további megfelelő finanszírozási forrásokat találnunk, ami megnehezíti, illetve teljesen kivitelezhetetlenné teszi növekedési terveink végrehajtását.” (30)

               (93)

               A nyilvánosságra hozatalt követően a kínai kormány azt állította, hogy a fotovillamos iparág nem szerepel sem a kulcsfontosságú, sem pedig a stratégiai fontosságú vagy feltörekvő iparágak között, és emiatt a fent említett szakpolitikák arra nem vonatkoznak.

               (94)

               E tekintetben meg kell említeni a (87) preambulumbekezdés idevágó következtetését, miszerint a fotovillamos iparág kulcsfontosságú/stratégiai iparágnak tekintendő.

               (95)

               Amint azt az eredeti rendelet (333) és (400) preambulumbekezdése is megállapította, e vizsgálat pedig – többek között a (83) preambulumbekezdésben – megerősítette, a fotovillamos iparág kulcsfontosságú/stratégiai iparág és az eredeti rendeletben megállapított következtetések továbbra is érvényesek, illetve ennélfogva megerősítést nyernek.

         3.3.   Egyedi programok

               (96)

               A Bizottság a felülvizsgálati kérelemben megnevezett összes támogatási programot elemezte, továbbá felkérte a kínai hatóságokat, hogy adjanak tájékoztatást minden egyéb lehetséges és kapcsolódó támogatási programról. A felülvizsgálati kérelemben szereplő információk alapján a Bizottság az alábbi – állítólagosan kormányzati hatóság által nyújtott támogatásokat tartalmazó – programokról szerzett be információkat:

                           i.

                           Kedvezményes hitelek, hitelkeretek, más finanszírozások, garanciák és biztosítások:

                                       —

                                       kedvezményes hitelek,

                                       —

                                       hitelkeretek nyújtása,

                                       —

                                       exporthitel-támogatási programok,

                                       —

                                       a zöld technológiákra vonatkozó exportgaranciák és exportbiztosítások.

                           ii.

                           Támogatási programok

                                       —

                                       a „Famous Brands” (Ismert márkák), a „Well-known Trademarks in China” (Közismert védjegyek Kínában), és az „Export Brand Development Fund” (Exportmárkák fejlesztési alapja), illetve hasonló programok fejlesztéséhez nyújtott támogatások,

                                       —

                                       A Golden Sun demonstrációs program,

                                       —

                                       különféle támogatások.

                           iii.

                           Közvetlen adókkal kapcsolatos mentességi és adócsökkentési programok

                                       —

                                       a „két évig adómentesség, három évig fele adó” program külföldi tőkével működő vállalatok (ktv-k) számára,

                                       —

                                       a „két évig adómentesség, három évig fele adó” program új és csúcstechnológiát alkalmazó vállalkozásoknak,

                                       —

                                       adójóváírás kutatáshoz és fejlesztéshez,

                                       —

                                       adócsökkentés kijelölt projektekben részt vevő, új és csúcstechnológiát alkalmazó vállalkozások számára,

                                       —

                                       társaságiadó-csökkentés kínai gyártású berendezéseket beszerző ktv-k számára,

                                       —

                                       adómentesség a minősített belföldi társaságok közötti egyes osztalékokból, prémiumokból és egyéb tőkebefektetésekből származó jövedelmekre,

                                       —

                                       Adózással összefüggő egyéb programok: a nyugati régió vállalkozásaira vonatkozó kedvezményes adópolitika, városi közterület-fenntartási adó, építési adó és oktatási különadó alóli mentesség a külföldi tőkével működő vállalatok számára, valamint a kis nyereséggel működő vállalatok számára biztosított adókedvezmény.

                           iv.

                           Közvetett adó- és behozatalivám-programok

                                       —

                                       héamentességek és behozatalivám-visszatérítések behozott berendezés és technológia használatáért,

                                       —

                                       héa-visszatérítések kínai gyártású berendezések ktv-k általi beszerzéséért,

                                       —

                                       héamentesség ktv-k által értékesített termékek után.

                           v.

                           Áruk és szolgáltatások megfelelő nagyságú díjazásnál alacsonyabb összeg megfizetése ellenében történő biztosítása a kormány által

                                       —

                                       poliszilícium megfelelő nagyságú díjazásnál alacsonyabb összeg megfizetése ellenében történő biztosítása a kormány által,

                                       —

                                       extrudált alumíniumtermékek megfelelő nagyságú díjazásnál alacsonyabb összeg megfizetése ellenében történő biztosítása a kormány által,

                                       —

                                       üveg megfelelő nagyságú díjazásnál alacsonyabb összeg megfizetése ellenében történő biztosítása a kormány által,

                                       —

                                       villamos energia megfelelő nagyságú díjazásnál alacsonyabb összeg megfizetése ellenében történő biztosítása a kormány által,

                                       —

                                       víz megfelelő nagyságú díjazásnál alacsonyabb összeg megfizetése ellenében történő biztosítása a kormány által,

                                       —

                                       földterület és földhasználati jogok megfelelő nagyságú díjazásnál alacsonyabb összeg megfizetése ellenében történő biztosítása a kormány által.

                           vi.

                           Összefonódás és szerkezetátalakítás támogatása a fotovillamos ágazatban

         3.4.   A behozatal felülvizsgálati időszak alatti támogatása

   3.4.1.   Kedvezményes hitelek, más finanszírozások, garanciák és biztosítások

   3.4.1.1.   Kedvezményes hitelek
   —   Bevezetés

               (97)

               A kérelemben szereplő állítások szerint a kínai kormány továbbra is támogatta kedvezményes hitelekkel a fotovillamos iparágat.

         a)   Jogalap

               (98)

               A kedvezményes hitelezés jogalapja megegyezik az eredeti vizsgálatbeli vonatkozó jogalappal, vagyis: a kereskedelmi bankokról szóló kínai törvény (a továbbiakban: banktörvény), a hitelekre vonatkozó általános (a Kínai Központi Bank által végrehajtott) szabályok, az ipari szerkezetátalakítás támogatásáról szóló ideiglenes rendelkezések kihirdetéséről és végrehajtásáról szóló 40. sz. államtanácsi határozat.

               (99)

               A szóban forgó jogi rendelkezéseket állami tulajdonú bankok határozataival hajtják végre, mely bankok közjogi szerveknek minősülnek az alaprendelet 2. cikke b) pontjának értelmében – összefüggésben az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának i. alpontjával (lásd a következő szakaszt) – vagy pedig, a másik lehetőség szerint olyan szervezetek, amelyeket az állam az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontja iv. alpontjának első franciabekezdése értelmében megbízott és utasított.

         b)   Állami tulajdonú bankok mint közjogi szervek

               (100)

               A hitelek formájában biztosított támogatásokat állami tulajdonú bankok nyújtották. Ennélfogva meg kell állapítani, hogy a szóban forgó bankok közjogi szerveknek minősülnek.

               (101)

               A WTO Fellebbezési Testülete szerint (DS 379, 318. pont) a következőképpen kell eljárni annak vizsgálatakor, hogy egy adott, állami tulajdonban lévő vállalkozás közjogi szervnek minősül-e: „Az a kérdés, hogy a szervezetet felruházták-e hatáskörrel kormányzati feladatok ellátására, nem pedig az, hogy erre milyen módon kerül sor. A szűk értelemben vett kormányzat változatos eszköztárral rendelkezik ahhoz, hogy hatáskörrel ruházzon fel szervezeteket. Ebből következően különböző típusú bizonyítékok lehetnek fontosak annak bizonyítása szempontjából, hogy egy adott szervezetet felruháztak-e ilyen jellegű hatáskörrel. Amennyiben a bizonyítékok amellett szólnak, hogy egy adott szervezet ténylegesen ellát kormányzati feladatokat, akkor ez egyúttal arra is bizonyítékul szolgálhat, hogy rendelkezik kormányzati hatáskörökkel, vagy hogy átruháztak rá kormányzati hatásköröket, különösen abban az esetben, ha e bizonyítékok tartós és rendszeres gyakorlatról tanúskodnak. Ebből adódóan – meglátásunk szerint – annak bizonyítéka, hogy egy kormány érdemi ellenőrzést gyakorol egy szervezet és annak tevékenysége felett, adott körülmények között azt is bizonyíthatja, hogy az érintett szervezet kormányzati hatáskörrel rendelkezik, és e hatáskört a kormányzati feladatok ellátása keretében gyakorolja. Hangsúlyozzuk azonban, hogy a jogi eszközökkel történő kifejezett felhatalmazáson kívüli, a szervezet és a szűk értelemben vett kormány közötti, pusztán formális kapcsolatok feltehetően nem jelentenek kellő alapot ahhoz, megállapítható legyen a kormányzati hatáskörrel való rendelkezés tényállása. Így például önmagában az, hogy a kormányzat egy adott szervezet többségi részvényese, még nem bizonyítja a kormányzat érdemi ellenőrzését a szóban forgó szervezet tevékenysége felett, még kevésbé pedig azt, hogy a kormány ez utóbbit kormányzati hatáskörrel ruházta fel. Bizonyos esetekben azonban, amikor a bizonyítékokból több, kifejezetten a kormányzati ellenőrzésre utaló jel olvasható ki, és rendelkezésre állnak arra utaló bizonyítékok is, hogy ezt az ellenőrzést érdemi módon gyakorolják, akkor e bizonyítékok arra engedhetnek következtetni, hogy az érintett szervezet kormányzati hatáskört gyakorol.”

               (102)

               A jelenlegi ügyben az alábbi megfontolások vezettek arra a következtetésre, hogy a mintában szereplő három gyártónak kedvezményes hiteleket nyújtó állami tulajdonú bankokat felruházták hatáskörrel kormányzati feladatok ellátására.

               (103)

               A Bizottság tájékoztatást kért a pénzügyi intézmények állami tulajdonrészéről, mivel ez olyan formális ismérvnek számít, amelyből – ha az ilyen jellegű formális ellenőrzés érdemi gyakorlását bizonyítékok is alátámasztják – már következtetni lehet arra, hogy az érintett szervezet kormányzati feladatokat lát el. Kérdőívre adott válaszában a kínai kormány 17 – együttesen a teljes banki ágazat mérlegfőösszegének állítólag 80 %-át adó – pénzügyi intézmény kapcsán nyújtott be információkat a tulajdonrészekről. A rendelkezésre bocsátott információk különböző forrásokon alapultak. Kiemelendő, hogy a kínai kormány továbbra is fenntartotta azon állítását, miszerint négy bank (az ICBC, az Agricultural Bank, a Bank of China és a China Construction Bank) áll állami tulajdonban. A kínai kormány négy másik bank (a Bank of Communications, a China Everbright Bank, az Industrial Bank és Shanghai Pudong Development Bank) esetében úgy nyilatkozott, hogy tulajdonrésze 50 %-nál alacsonyabb. A fennmaradó kilenc bankban – az állítások szerint – a kormányzat nem rendelkezik tulajdonrésszel.

               (104)

               Az ellenőrzés során nyilvánvaló vált, hogy a tulajdonrészekről szolgáltatott információk nem helytállóak, hiszen azok nem tartalmazzák a közvetett állami részesedéseket, amelyekről viszont a nyilvánosan hozzáférhető dokumentumok is beszámoltak. A kínai kormányt felkérték, hogy e tekintetben vizsgálja felül a kérdőívre adott válaszát, és tűntesse fel mind a közvetlen, mind pedig a közvetett részesedéseket. A kínai kormány ezt visszautasította, így a Bizottságnak nem állt módjában ellenőrizni a bankok és egyéb pénzügyi intézmények állami tulajdonrésze kapcsán bejelentett adatok pontosságát és helytállóságát.

               (105)

               A kínai kormány a nyilvánosságra hozatalt követően megjegyezte, hogy azok az intézmények, amelyek esetében benyújtotta a tulajdonrészekre vonatkozó adatokat, már eleve lefedték a teljes banki ágazat 80 %-át, és mivel az állam közvetett részesedéseiről nem állnak rendelkezésre adatok, a Bizottság kérése alaptalan volt. A kínai kormány ezenkívül azt állította, hogy bármilyen módon is működött volna együtt a vizsgálattal, a Bizottság akkor is talált volna kivetnivalót a kínai kormány együttműködésében. A Bizottság visszautasítja ez utóbbi állítást. Emellett azt is tisztázni kell, hogy mivel a Bizottságnak semmilyen egyéb információt nem bocsátottak a rendelkezésére, nem tudta ellenőrizni a kínai kormány azon kijelentését, miszerint a tulajdonrészekre vonatkozó adatok „a teljes banki ágazat 80 %-át lefedték”. Mindenestre, ha ez az állítás – amelynek helyessége nem nyert megerősítést – igaz lenne, akkor a részesedési adatok nem igazolnák a kínai kormánynak az említett bankok jogi minősítése kapcsán felhozott érvelését.

               (106)

               A Bizottság ennélfogva a következő következtetésre jutott: Először is: megállapította, hogy a kínai kormány kitöltött kérdőíve szerint az ICBC, az Agricultural Bank, a Bank of China és a CCB állami tulajdonban állnak. Másodszor: a Bank of Communications, a China Everbright Bank, az Industrial Bank és a Shanghai Pudong Development Bank esetében a rendelkezésre álló tényekre hagyatkozott azzal, hogy az aktában szereplő, idevágó információk felhasználásával a közvetett részesedéseket is figyelembe vette. A fennmaradó kilenc bank közül – amelyek a kínai kormány állítása szerint többségi magántulajdonban működő bankok – csak három nyújtott hitelt a mintában szereplő vállalatoknak. A hat másik bankot ennek alapján a Bizottság nem vizsgálta tovább. Ezek egyike az MEB volt, amelyről az aktában szereplő tényezők értékelése alapján a Bizottság az ellenőrzést követően megállapította, hogy állami tulajdonban áll (lásd a (167)–(187) preambulumbekezdést). A másik két bank kapcsán – Hua Xia Bank és Ping An Bank – a Bizottság nem vizsgálódott tovább, mivel a mintában szereplő gyártóknak nyújtott hiteleik elhanyagolhatóan alacsony százalékos arányt képviseltek. A Bizottság ennélfogva e vizsgálat kapcsán arra a következtetésre jutott, hogy kilenc bank állt állami tulajdonban: az ICBC, az Agricultural Bank, a Bank of China, a CCB, az MEB, a Bank of Communications, a China Everbright Bank, az Industrial Bank, valamint a Shanghai Pudong Development Bank.

               (107)

               A Bizottság felkérte a kínai kormányt, hogy azon bankokra vonatkozóan, amelyekben a kínai kormány a legnagyobb vagy az egyetlen részvényes, amelyekben a kínai kormánynak részesedése van, de nem a legnagyobb részvényes, továbbá amelyekben a kínai kormány nem rendelkezik részvényekkel, és amelyek külföldi tulajdonban vannak, adja meg az ipar egészének és a fotovillamos iparágnak nyújtott hitelek arányát. E felkérésre a kínai kormány nem reagált érdemben, még azt követően sem, hogy a rendelkezésre bocsátandó adatok körét leszűkítették a tíz legnagyobb exportáló gyártónak (exportálógyártó-csoportnak) finanszírozást nyújtó bankokra. A kínai kormány ezen adatok beszerzéséhez semmilyen alternatív információforrást nem javasolt. A kérés hátterében az állt, hogy meg lehessen állapítani, ha az egyes tulajdonosi struktúrák eltérő hitelnyújtási mintát mutatnak. Ha ugyanis az adatok arról tanúskodtak volna, hogy az állami tulajdonú bankok esetében nagyobb arányt képviselnek a központi tervezés alapján kiemeltként kezelt iparágak, akkor az a kormányzati hatáskör érdemi gyakorlását jelezte volna.

               (108)

               Az ellenőrző látogatás során tartott megbeszélések keretében a kínai kormány ezen információkérés kapcsán kijelentette, hogy Kínában a bankok nem nyújtanak kedvezményes hiteleket és/vagy hitelkereteket a fotovillamos iparág számára. E kijelentés ellentmond a mintában szereplő három exportáló gyártóra vonatkozó ténymegállapításoknak, melyek szerint e felek mindegyike kapott kedvezményes hiteleket és/vagy hitelkereteket a négy ellenőrzött banktól és a (29) preambulumbekezdésben felsorolt többi banktól.

               (109)

               A Bizottság emiatt az állami tulajdonú bankok közjogi státusára vonatkozó ténymegállapításait az EXIM, a CCB, az ICBC, az MEB és az MiB kérdőívre adott és a kínai kormány közreműködésével benyújtott válaszaira, továbbá a mintában szereplő három exportáló gyártótól kapott kitöltött kérdőívekre, az ellenőrző látogatásokra, az egyéb forrásokból rendelkezésre álló információkra, a felülvizsgálati kérelemre, illetve az eredeti vizsgálat keretében tett, továbbra is érvényesnek talált ténymegállapításokra alapozta.

               (110)

               A pénzügyi intézmények számára összeállított egyedi kérdőív (A. függelék) azon panaszbeli állítások ellenőrzésére szolgált, melyek szerint az állami tulajdonú kínai bankok közjogi szervek. A Bizottság annak meghatározásához, hogy az állami tulajdonú bankokat felruházták-e hatáskörrel a fotovillamos iparággal kapcsolatos kormányzati feladatok ellátására, információkat gyűjtött többek között az igazgatótanács és a részvényesek tanácsának alapszabály szerinti összetételéről, a részvényesek és az igazgatók üléseiről készült jegyzőkönyvekből, a részvényesek és igazgatók állampolgárságáról, a fotovillamos iparágnak és a mintában szereplő együttműködő exportáló gyártóknak nyújtott hitelek tekintetében követett hitelezési politikáról, illetve az e hitelek esetében alkalmazott kockázatértékelési gyakorlatokról.

         —   Ellenőrzés a bankoknál

               (111)

               Az ellenőrzést megelőző levelében a Bizottság jelezte, hogy szándékai szerint a kérdőív A. függelékét megválaszoló és a mintában szereplő exportáló gyártóknak hitelt nyújtó négy bankot (EXIM, ICBC, CCB és MEB) ellenőrizni fogja. A Bizottság emellett mellékelte az ellenőrzés tárgyát képező témák részletes, de nem teljes körű jegyzékét is. Az ellenőrzést megelőző levélben a Bizottság bejelentette, hogy a kínai kormányhoz „azzal a kéréssel fordul, hogy álljon rendelkezésre az összes olyan alátámasztó dokumentum, amelyet [a kínai kormány] érdemi válaszának összeállításához felhasznált, az eredeti forrásdokumentumokat és a kérelmeket is ideértve”.

         —   EXIM

               (112)

               Hiánypótlásra felhívó második levelében a Bizottság tájékoztatta a kínai kormányt, hogy az EXIM hiányosan töltötte ki az A. függeléket és még külön felkérésre sem nyújtotta be a kért dokumentumok egyikét, nevezetesen az alapszabályt kínai és angol nyelven. Kérdőívre adott válaszában az EXIM jelezte, hogy az alapszabály belső ügyviteli dokumentumnak minősül, és hogy azt nem nyújtotta be. A hiánypótlásra felhívó levélre adott válasz szerint az EXIM átalakítás alatt állt és az alapszabály felülvizsgálata még nem fejeződött be. A helyszíni ellenőrzés alkalmával az EXIM előadta, hogy az átalakítás 2015 márciusában/áprilisában vette kezdetét, és az alapszabály 1994. évi, aktuálisan alkalmazandó változata – amelyet azonban elmulasztott benyújtani – jelenleg felülvizsgálat alatt áll. Amikor a Bizottság kérte, hogy a folyamatban lévő reformokat támasszák alá bizonyítékokkal, az EXIM a honlapjára hivatkozott. A szóban forgó információkat ugyanakkor amiatt, hogy nem volt elérhető internetkapcsolat, a Bizottságnak nem állt módjában a helyszínen ellenőrizni.

               (113)

               A nyilvánosságra hozatal kapcsán tett észrevételeiben a kínai kormány azzal érvelt, hogy a Bizottság megbizonyosodhatott volna a folyamatban lévő reformokról, ha még Brüsszelben, a helyszíni ellenőrző látogatás előtt ellenőrzi az EXIM honlapját, vagy ha gondoskodott volna arról, hogy saját internetkapcsolattal rendelkezzen a helyszínen. Ezzel összefüggésben a Bizottság ismételten hangsúlyozza, hogy a többszöri felszólítás ellenére az EXIM az alapszabály egyik – vagyis eredeti vagy felülvizsgált – változatát sem bocsátotta rendelkezésre.

               (114)

               Az ellenőrzés során a Bizottság kérte, hogy nyújtsák be Az EXIM létrehozásáról szóló államtanácsi közlemény és A csúcstechnológiát képviselő termékek exportértékesítőiknek szóló EXIM-hitelek kezelésére vonatkozó intézkedések című dokumentum egy-egy másolatát. E dokumentumok átadását az EXIM megtagadta.

               (115)

               A kínai kormány a nyilvánosságra hozatalt követően megjegyezte, hogy az EXIM létrehozásával kapcsolatos részletek az EXIM honlapján is megtalálhatók, a fenti preambulumbekezdésben említett második dokumentumot pedig immár hatályon kívül helyezték. A kínai kormány emiatt úgy vélte, hogy az előző preambulumbekezdésben említett két dokumentum nem indokolhatja a rendelkezésre álló tények alkalmazását. A Bizottság nyomatékosan megismétli, hogy az ellenőrzést megelőző levelében arra kérte fel a kínai kormányt és a pénzügyi intézményeket, hogy a megjelölt információk legyenek a helyszínen bemutatásra előkészítve. A Bizottság emlékeztet arra, hogy az első dokumentumra maga az EXIM hivatkozott kérdőívre adott válaszában, vagyis ahhoz, hogy a Bizottság ellenőrizni tudja a kérdőívben megadott választ, szüksége volt e dokumentumra. Ami a második dokumentumot illeti, a Bizottság tudomásul veszi a kínai kormánynak a hatályon kívül helyezésre vonatkozó észrevételét.

               (116)

               A tulajdonosi struktúra kapcsán a Bizottság megállapította, hogy az EXIM – miként az a kitöltött kérdőívében is szerepel – 100 %-os állami tulajdonú exporthitel-ügynökség. Az igazgatótanácsról, illetve annak összetételéről az EXIM ellentmondásos információkkal szolgált az ellenőrző látogatás során: jóllehet a kérdőívre adott válaszában több ízben is hivatkozott az igazgatótanácsra, azt állította, hogy az igazgatótanácsot a folyamatban lévő reformok miatt még nem hozták létre. A felügyelő bizottság összetételéről nem szolgáltattak információt, és azt ellenőrizni sem lehetett. A Bizottságnak ennek következtében nem volt módja sem megbizonyosodni az igazgatótanács létezéséről, sem pedig ellenőrizni annak, illetve a felügyelő bizottság összetételét.

               (117)

               Kérdőívre adott válaszában a kínai kormány kifejtette, hogy az EXIM működését – amelyet egyúttal ismertetett is – az 1994. évi alapszabály határozza meg. A szóban forgó dokumentumot mindazonáltal a kínai kormány elmulasztotta benyújtani.

               (118)

               A nyilvánosságra hozatalt követően a kínai kormány vitatta a Bizottság (113) preambulumbekezdésben szereplő értékelését és rámutatott, hogy az EXIM 2015. évi éves jelentése azon kívül, hogy beszámolt az igazgatótanács felállításának felgyorsításáról, egyetlen más említést sem tett az igazgatótanácsról. A Bizottság megjegyzi, hogy a kérdőívben és a hiánypótlásra felhívó második levélben az igazgatótanács összetételére (nem kinevezésére) vonatkozóan részletes tájékoztatást kért. Annak tisztázása, hogy az EXIM a felülvizsgálati időszak alatt állítólag nem rendelkezett igazgatótanáccsal, egészen a helyszíni ellenőrzésig váratott magára.

               (119)

               A rendelkezésre álló tényeket felhasználva a Bizottság a következő következtetésre jutott: A felügyelő bizottság tagjainak kinevezésével az állam – az EXIM 100 %-os tulajdonosaként – ellenőrzést gyakorol az EXIM fellett. Az EXIM értekezletein e tagok az állam érdekeit, többek között szakpolitikai szempontjait képviselik. Minthogy az igazgatótanács nem állt fel, az EXIM vezetőit közvetlenül a felügyelő bizottság vagy az állam nevezi ki.

               (120)

               A Bizottság A főbb állami tulajdonú pénzügyi intézmények felügyelő bizottságáról szóló ideiglenes rendeletek 3. és 5. cikke alapján megállapította, hogy a felügyelő bizottság tagjait az Államtanács nevezi ki, amelynek egyébiránt e tagok beszámolási kötelezettséggel tartoznak.

               (121)

               Az államok ezenfelül az exporthitel-ügynökségeket általában felruházzák hatáskörrel kormányzati feladatok ellátására. Az átruházott kormányzati feladat az export azon országok és áruk tekintetében történő élénkítését foglalja magában, amelyek esetében a kereskedelmi biztosítások egyáltalán nem vagy csak olyan biztosítási díjak mellett nyújtanak biztosítási fedezetet, amelyek nem minden exportőr számára elérhetők. A kormányok jellemzően állami garanciát biztosítanak az exporthitel-ügynökségnek, hogy ily módon csökkentsék azok hitelfelvételi költségeit a tőkepiacokon. A szóban forgó állami garancia, amelyet a kormányzati feladatok ellátását biztosító hatáskör átruházása indokol, egyúttal azt is bizonyítja, hogy sor került ilyen átruházásra. A szóban forgó ügynökségek tevékenységei közpolitikai célokat szolgálnak, nevezetesen az export élénkítését. Konkrétabban: Az EXIM létrehozásáról szóló államtanácsi közlemény címe, valamint a közleményben foglaltak (a kérdőívre adott válaszban összefoglalt formában) egyaránt arra utalnak, hogy az EXIM a kínai exportpolitikát hajtja végre. Ezenfelül – miként azt a 3.4.1. szakasz is ismerteti – a fotovillamos iparág stratégiai/kulcsfontosságú ágazatként részesül ilyen jellegű exporttámogatásból.

               (122)

               E megfontolások, valamint a rendelkezésre álló tények alapján levonható a következtetés, hogy az állam érdemi módon gyakorolta a tulajdonrészéből adódó formális ellenőrzési jogokat az EXIM napi üzletmenete felett és hatáskörrel ruházta fel az EXIM-et kormányzati feladatok ellátására.

               (123)

               E következtetést alátámasztotta az éves jelentések alapján meghatározott hitelnyújtási politika elemzése is, amely bizonyította, hogy az alábbiak miatt az EXIM kötelességének tekinti követni az állami politika irányvonalát hitelnyújtási döntései meghozatalakor.

               (124)

               Az EXIM arra a felkérésre, hogy ismertesse hitelnyújtási politikáját – nevezetesen, hogy az miként jeleníti meg a kormányzati terveket és projekteket, hogy az EXIM figyelembe veszi-e az exportra szánt kínai csúcstechnológiás termékek jegyzékét (vagy egyéb jegyzékeket, listákat, illetve terveket) – azzal válaszolt, hogy elemzi a tervek hitelezési programokra, illetve hitelfelvevőkre gyakorolt hatását és támogatja azon vállalkozásokat, amelyek az említett jegyzékben szereplő termékek gyártásával foglalkoznak. Az éves jelentés elemzéséből kiderült, hogy válaszában az EXIM szándékosan szerényebbnek tűntette fel a kormányzati tervek és projektek hitelezési politikára gyakorolt hatását. A 2015. évi éves jelentés szerint ugyanis az EXIM fő küldetése „a kínai gépek és elektronikus termékek, teljes berendezések, valamint az új és csúcstechnológiát képviselő termékek kivitelének és behozatalának megkönnyítése”, mindenekelőtt pedig, hogy „a Bank Kína nemzeti fejlesztési stratégiájának végrehajtása kapcsán a lehető leghatékonyabban lássa el szakpolitikai finanszírozási feladatait”.

               (125)

               A nyilvánosságra hozatalt követően a kínai kormány azt állította, hogy a kivitel megkönnyítése nem jelent szükségszerűen kedvezményes hitelezést, és hogy a nemzeti fejlesztési stratégia a kínai gazdaság valamennyi aspektusára kiterjed. A (124) preambulumbekezdés célja azonban az, hogy rámutasson: a kormányzati tervek és projektek igenis befolyásolják az EXIM hitelezési politikáját és ez a feladatköre leírásában is megjelenik. A kínai kormány észrevételét ezért elutasították.

               (126)

               Ami a termékek különböző kategóriáinak kiviteli, már a kérdőívben is kért statisztikáit illeti, az EXIM titoktartási kötelezettségekre hivatkozva nem bocsátotta rendelkezésre a kért információkat. Az ellenőrző látogatás során az EXIM változtatott álláspontján és immár arra hivatkozott, hogy az adatok nem állnak rendelkezésre. A Bizottság számára nem egyértelmű, hogy az EXIM miért változtatta meg érvelését, és azt sem érti, hogy a nem ügyfélspecifikus konszolidált adatok benyújtása milyen módon sértheti a titoktartási kötelezettségeket. Ugyan az EXIM három évre vonatkozóan benyújtott összesített kereskedelmi értékadatokat, de a felülvizsgálati időszak ezen adatait sem az ellenőrző látogatás előtt, sem annak alkalmával nem bocsátotta rendelkezésre. A Bizottságnak így sem az exporthitelek felülvizsgálati időszak alatti kereskedelmi összértékét, sem pedig a fotovillamos iparágnak folyósított exporthitelek arányára vonatkozó adatokat nem állt módjában ellenőrizni.

               (127)

               A kínai kormány jelezte, meglepődve tapasztalta, hogy a Bizottság álláspontja szerint a (113) preambulumbekezdésbeli kijelentések egymásnak ellentmondanak. A Bizottság hangsúlyozza, hogy az EXIM nem szolgáltatott statisztikai adatokat a termékek különböző kategóriáinak exportjáról. Azok az információk, amelyeket az ellenőrző látogatás során benyújtottak, a kereskedelmi érték összesített adatait tartalmazták. Míg az előbbiek lehetővé tették volna, hogy a Bizottság elkülönítse az érintett termékre vonatkozó számadatokat, addig azon (kizárólag összesített) számadatok, amelyeket végül is az ellenőrző látogatás során szolgáltattak, erre nem voltak alkalmasak. A kínai kormány azt állítja továbbá, hogy a Bizottság az adatokat a három évről rendelkezésre bocsátott kereskedelmi összértékek alapján extrapolálhatta volna a felülvizsgálati időszakra, ami azonban nem igaz, mivel a szóban forgó adatokat nem havi bontásban nyújtották be (a (11) preambulumbekezdésben kifejtettek szerint a felülvizsgálati időszak 2014. október 1-jétől2015. szeptember 30-ig tart).

               (128)

               Az ellenőrzés alkalmával a Bizottság megkísérelte ellenőrizni a felülvizsgálat tárgyát képező termék tíz legnagyobb exportáló gyártójának, köztük a mintában szereplő három gyártó hitelképesség-értékelését. Az EXIM előadta, hogy ezen információkhoz titoktartási okokból nem adhat hozzáférést. A Bizottság még egy üres formanyomtatvány bekérésével is megkísérelte ellenőrizni az EXIM hitelképesség-értékelési rendszerét, az EXIM azonban arra hivatkozva, hogy az ilyen jellegű üres formanyomtatványok üzleti titkokat tartalmazhatnak, e kérést visszautasította.

               (129)

               A nyilvánosságra hozatalt követően a kínai kormány felhívta a figyelmet arra, hogy a kitöltött kérdőívből és az EXIM 2015. évi éves jelentéséből egyértelműen kitűnik a hitelnyújtási döntés előtti kockázatértékelés jelentősége. Még ha el is fogadjuk, hogy e fogalom részét képezi a bank általános politikájának, az EXIM akkor sem szolgált példákkal – még a mintában szereplő vállalatok esetében sem – arra vonatkozóan, hogy ezt miként ültették át a gyakorlatba. Ez az észrevétel ennélfogva nem változtatott a Bizottság ténymegállapításain.

               (130)

               A Bizottság ezen túlmenően kérte, hogy az EXIM 2015. évi éves jelentésének másolata álljon rendelkezésre. Az EXIM – jóllehet kiderült, hogy a kért dokumentum már nyilvánosan hozzáférhető az EXIM honlapján – először azt állította, hogy e dokumentumot sem átadni, sem pedig megvitatni nem áll módjában. A Bizottság az interneten végül mégis betekinthetett a kért dokumentumba, de eredetileg sem azt nem engedélyezték számára, hogy kinyomtassa a dokumentumot, sem pedig azt, hogy arról jegyzeteket készítsen. A kért dokumentumot végül benyújtották, de csak azt követően, hogy az EXIM képviselői elhagyták az ellenőrzés helyszínét, és már nem volt lehetőség a dokumentum további megvitatására.

               (131)

               Miután a Bizottság elküldte a 28. cikk lehetséges alkalmazásáról szóló levelét, a kínai kormány előadta, hogy a 28. cikk alkalmazása nem indokolt, mert bár az ellenőrzési eljárás során az EXIM bank eredetileg megtagadta a hozzáférést egy nyilvánosan elérhető dokumentumhoz, a kínai kormány azt az ellenőrzést követően végül benyújtotta. A kínai kormány szerint az, hogy mely fél bocsátotta rendelkezésre a dokumentumot, nem bír jelentőséggel.

               (132)

               A Bizottság megjegyzi, hogy a 28. cikk alkalmazásában csak részben játszott szerepet az, hogy a 2015. évi éves jelentést késedelmesen bocsátották rendelkezésre (lásd a (112)–(118) preambulumbekezdést). Hangsúlyozni kell, hogy az EXIM bank akadályozta és késleltette az ellenőrzési eljárást azzal, hogy a pénzügyi intézmény számára meghatározott időkereten belül megtagadta egy nyilvánosan elérhető dokumentum rendelkezésre bocsátását és megvitatását. Továbbá, mivel a dokumentumot az EXIM bank képviselőinek távozása után nyújtották be, a Bizottságnak a szóban forgó dokumentumot immár nem volt lehetősége megfelelő módon megvitatni és ellenőrizni. A Bizottság ezért úgy véli, hogy e pénzügyi intézmény az ellenőrzési folyamatot jelentősen hátráltatta.

               (133)

               A kínai kormány az EXIM bank létrehozására és tevékenységeinek irányítására vonatkozó dokumentumok – vagyis Az EXIM létrehozásáról szóló államtanácsi közlemény és az alapszabály – kapcsán egyrészt kijelentette, hogy a kért dokumentumok semmilyen szállal sem kötődnek a támogatási programhoz vagy az exportáló gyártókhoz, másrészt pedig előadta, hogy a kérés önkényes adatgyűjtésnek számított, egy olyan program vizsgálata pedig, amelyet az eredeti vizsgálat nem egyenlített ki, jogalap nélküli volt.

               (134)

               E tekintetben a Bizottság egyfelől megjegyzi, hogy a kért dokumentumokra a vizsgálat célja, különösképpen pedig annak megállapítása miatt volt szükség, hogy az EXIM-et felruházták-e hatáskörrel kormányzati feladatok ellátására, másfelől pedig jelzi, hogy más együttműködő pénzügyi intézmények esetében a kínai kormány a bekért hasonló jellegű dokumentumokat rendelkezésre bocsátotta. Meg kell továbbá azt is jegyezni, hogy kérdőívre adott válaszában az EXIM bank a tulajdonosi struktúrája, vezetősége, felügyelete és tevékenységei kapcsán több alkalommal is hivatkozik e dokumentumokra és így azokat ellenőrizni kellett. Ezen túlmenően a mintában szereplő exportáló gyártók közül néhány jelezte, hogy pénzügyi kapcsolatban állt e pénzügyi intézménnyel, mely szintén egy olyan tényezőnek számít, amelyet a Bizottság ellenőrizni kívánt, és amely azt igazolja, hogy az EXIM bank közreműködött olyan támogatások nyújtásában, amelyek az eredeti vizsgálat során kiegyenlített támogatásokkal összefüggtek.

               (135)

                  Az EXIM létrehozásáról szóló államtanácsi közlemény címe, valamint a közleményben foglaltak – annyiban, amennyiben az a kérdőívre adott válaszból megállapítható – végeredményben azt bizonyítják, hogy az EXIM a kínai kormány eszközeként szakpolitikai célok elérését szolgálja, és ezért az EXIM-et hatáskörrel ruházták fel kormányzati feladatok ellátására.

               (136)

               Ezen okokból kifolyólag a Bizottság – a rendelkezésre álló tények felhasználásával – arra a következtetésre jutott, hogy az EXIM közjogi szerv.

         —   ICBC

               (137)

               Az ICBC kérdőívre adott válasza alapján – amelyet az ICBC 2015. évi éves jelentésében foglaltak is megerősítettek – a Bizottság megállapította, hogy a részvények több mint 50 %-a állami tulajdonban van. Formálisan tehát az ICBC állami ellenőrzés alatt áll.

               (138)

               A Bizottság emellett az alapszabály, egész pontosan annak 8–10. fejezete és az ICBC kérdőívre adott válasza alapján azt is megállapíthatta, hogy a bank vezetőségének legfontosabb tisztségviselőit – így az igazgatótanács elnökét, az igazgatótanács alelnökét, a vezérigazgatót, a felügyelő bizottság elnökét, az elnököt és az alelnököt – tulajdonában lévő részesedése következtében a kínai kormány nevezi ki a Kínai Kommunista Párt Központi Bizottságán keresztül. Ehhez járul még az, hogy az ICBC alapszabálya értelmében az igazgatótanács az, amely – többek között – összehívja a részvényesek üléseit, határoz a bank üzleti stratégiájáról és költségvetéséről, meghozza a befektetési (és összefonódási) döntéseket, határoz a felső vezetők visszahívásáról, kialakítja a kockázatkezelési rendszert, dönt szervezeti egységek és fióktelepek stb. létrehozásáról. Ez, a teljesség igénye nélkül összeállított lista jól szemlélteti, hogy az állam érdemi ellenőrzést gyakorol az ICBC napi üzletmenete felett.

               (139)

               A – Kínában működő összes bankra alkalmazandó – banktörvény 34. cikke úgy rendelkezik, hogy „a kereskedelmi bankok hitelnyújtási tevékenységüket a nemzetgazdasági és társadalmi fejlődés szükségleteinek megfelelően, továbbá az állami iparpolitika iránymutatása szerint végezik”. A nemzetgazdasági és társadalmi fejlődés szükségleteit, valamint az állami iparpolitika iránymutatását – miként azt a 3.2. szakasz megállapította – a központi tervezés keretében határozzák meg. A fotovillamos iparág ösztönzése mindkettőnek részét képezi.

               (140)

               Az uniós bíróságok a gazdaságpolitikai célok megvalósítására a közhatalom gyakorlásában való részvételként tekintenek (31).

               (141)

               A banktörvény 34. cikke ezért az összes bankot felruházza hatáskörrel kormányzati feladatokat ellátására. Az ICBC esetében a szóban forgó kormányzati feladatokat a kínai kormány egyfelől a tulajdonrésze biztosította formális ellenőrzés, másfelől pedig a részesedése jóvoltából őt megillető alapszabály szerinti jogok révén láthatta el.

               (142)

               Az ICBC ténylegesen követett hitelezési politikájának elemzésével a Bizottság végezetül arról is meg kívánt bizonyosodni, hogy az ellenőrzést érdemi módon gyakorolják-e.

               (143)

               A Bizottság felkérte a kínai kormányt, hogy bocsásson rendelkezésre információkat annak elemzéséhez, hogy a kínai bankok milyen gyakorlatot követnek a fotovillamos iparághoz tartozó vállalatok hitelkockázat-értékelése tekintetében azt megelőzően, hogy döntés születik a hitel (és/vagy hitelkeret) nyújtásáról, illetve a hitelnyújtás feltételeiről. A kérdőívhez csatolt A. függelékben a Bizottság arra vonatkozóan kért információkat, hogy a bankok miként veszik számításba a kockázatokat és vizsgálják a hitelfelvevők hitelképességét, valamint hogy a különböző vállalatok/iparágak esetében Kínában milyen kockázati prémiumot számítanak fel, továbbá hogy a bankok mely tényezők alapján bírálják el a hitel, illetve hitelkeret iránti kérelmeket. A Bizottság emellett kérte, hogy ismertessék a hitelkérelmezési és a hiteljóváhagyási eljárásokat. Jóllehet az ICBC a fenti kérdésekre válaszként benyújtott egy leíró jellegű ismertetőt, megfelelő alátámasztó bizonyítékokkal e tekintetben sem a kínai kormány, sem pedig az ICBC nem szolgált. Az ellenőrző látogatás során a Bizottság kérte a leíró jellegű ismertetőben foglaltak bizonyítékokkal történő alátámasztását. A kínai kormány mindazonáltal csak általános jellegű válaszokkal szolgált, amelyeket semmilyen bizonyíték nem támasztott alá abban a vonatkozásban, hogy ténylegesen sor kerülne bármilyen jellegű hitelkockázat-értékelésre.

               (144)

               A Bizottság a mintában szereplő exportáló gyártókat szintén felkérte ilyen jellegű információk benyújtására, és a mintában szereplő exportáló gyártóknál tett helyszíni ellenőrző látogatások során megkísérelte azok ellenőrzését. Az exportáló gyártók többsége válaszában azt jelezte, hogy hitelnyújtás előtt a bankok bekérnek bizonyos dokumentumokat (például pénzügyi kimutatásokat) és végeznek valamiféle hitelkockázat-elemzést. Állításaikat mindazonáltal nem tudták bizonyítékokkal – például az általuk benyújtott dokumentumokkal – alátámasztani. A helyszíni ellenőrzés során a Bizottság kérte, hogy támasszák alá bizonyítékokkal (például levelekkel stb.), hogy a bankok valóban bekértek ilyen jellegű dokumentumokat, illetve hogy e dokumentumokat a vállalatok ténylegesen benyújtották a bankoknak, vagy hogy a bankok készítettek bármiféle olyan jelentést, amely igazolta volna, hogy az adott hitelkockázat-elemezésre ténylegesen sor került. Az exportáló gyártók mintában szereplő csoportjai azonban nem tudtak e tekintetben bizonyítékokkal szolgálni, és állításaikat semmilyen más bizonyítékkal sem tudták alátámasztani.

               (145)

               Ebből a szempontból az első akadályt az jelentette, hogy a kínai kormány elutasította a 3.1. szakaszban szereplő információk átadását, a másodikat pedig az, hogy megtagadta a hozzáférést az ICBC által végzett hitelképesség-értékeléshez.

               (146)

               A hiánypótlásra felhívó 2016. március 14-i levelében a Bizottság tájékoztatta a kínai kormányt, hogy az ICBC A. függelékre adott válasza hiányos volt, mivel nem adta meg az alábbiak kapcsán kért információkat: a felülvizsgálat tárgyát képező termék tíz legnagyobb exportáló gyártójának nyújtott hitelek, a hitelképesség-értékelések teljes körű ismertetése, a kormányzati tervek és projektek végrehajtásához nyújtott banki támogatások.

               (147)

               A felülvizsgálat tárgyát képező termék tíz legnagyobb exportáló gyártójának nyújtott hitelekről és/vagy hitelkeretekről az ICBC egyáltalán nem szolgáltatott információt, amit azzal magyarázott, hogy a titoktartás tekintetében olyan jogi előírások és szerződéses kötelezettségek kötik, amelyek értelmében kizárólag a vállalatok hozzájárulásával adhat át vállalatspecifikus hiteladatokat. A Bizottság mindazonáltal végső soron – a mintában szereplő három együttműködő gyártónak juttatott gazdasági előny meghatározásához – támaszkodhatott az említett felek kérdőívre adott, ellenőrzött válaszára.

               (148)

               Az ellenőrzés során a Bizottság megkísérelte ellenőrizni a mintában szereplő exportáló gyártók, a tíz legnagyobb exportáló gyártó és a teljes fotovillamos iparág hitelképesség-értékelését. Az ICBC titoktartási szempontokra hivatkozva ezek kapcsán semmiféle információval nem szolgált, és azt is kijelentette, hogy központjában nem őriznek jelentéseket a fotovillamos iparághoz tartozó gyártókról. Jóllehet az ICBC lehetővé tette a Bizottság számára, hogy betekintsen egy általa kiválasztott vizsgálati jelentésbe, azt is meg kell jegyezni, hogy e dokumentum nem az együttműködő vállalatokról, illetve a fotovillamos iparágról szólt. Ezenfelül: tekintettel a (kínai nyelvű) dokumentum benyújtásának időzítésére, a Bizottság nem volt abban a helyzetben, hogy az ellenőrző látogatás keretében rendelkezésre álló idő alatt megértse a beadványban foglaltakat. A Bizottságnak ráadásul azt sem engedték, hogy másolatot készítsen a dokumentumról. A kérdőívre és a hiánypótlásra felhívó levélre adott válaszában az ICBC azt állította, hogy „a kormányzati iparpolitika, tervek vagy projektek, illetve egyéb jogszabályok figyelembevétele nélkül értékelte a hiteleket/hitelkereteket”. A bank éves jelentése azonban úgy tűnt, hogy ennek épp az ellenkezőjét állította azzal, hogy az ICBC „kiigazította és fejlesztette az iparnak szóló hitelpolitikát annak érdekében, hogy a makrogazdasági politikával, az iparpolitika aktuális irányvonalával és az ipari tevékenységek jellemzőivel, valamint az ország főbb stratégiai kezdeményezéseivel összhangban nyújtson finanszírozási támogatásokat a reálgazdaság számára” és „támogatta az energiatakarékosság terén működő, illetve a környezetvédelemmel foglalkozó vállalkozásokat, továbbá a kiemelkedő termékeket előállító vállalatok »Going Global« stratégiáját”.

               (149)

               A kínai kormány a nyilvánosságra hozatalt követően megjegyezte, hogy a (148) preambulumbekezdésben idézett szövegrészeket, különösen pedig az idézetekben szereplő „támogatás” kifejezést a Bizottság tévesen értelmezte. A kínai kormány két belgiumi bank (a KBC és a Belfius), továbbá egy német bank (nevezetesen a Deutsche Bank) éves jelentéseiből idézve több olyan példával is szolgált, amelyekben szerepelt a „támogatás” kifejezés. Jóllehet a „támogatás” szónak a szövegkörnyezettől függően csakugyan több jelentése is lehet, az ICBC éves jelentéséből idézett mondat a „pénzügyi támogatásokra” utal. A (139) preambulumbekezdésben szereplő többi idézethez, illetve az olyan egyéb ténymegállapításokhoz hasonlóan, mint például, hogy a felülvizsgálati időszak alatt az ICBC kedvezményes hiteleket és hitelkereteket nyújtott a mintában szereplő exportáló gyártók némelyikének, ez azt mutatja, hogy az ICBC igenis a kormányzati iparpolitika, tervek vagy projektek, illetve egyéb jogszabályok figyelembevételével végzi a hitelek/hitelkeretek értékelését. A Bizottság ennélfogva fenntartja a (139)–(148) preambulumbekezdésben ismertetett ténymegállapításait.

               (150)

               A Bizottság, miután értékelte az aktában szereplő valamennyi rendelkezésre álló tényt, arra a következtetésre jutott, hogy mivel az ICBC nem tudta bizonyítani, hogy végez hitelképesség-értékelést, a mintában szereplő három – a fotovillamos iparágra nézve reprezentatívnak számító – gyártónak hitelképesség-értékelés nélkül nyújtott hitelt. Ennek alapján levonható a következtetés, miszerint az ICBC-t felruházták kormányzati hatáskörrel, és azzal, hogy e hatáskörben eljárva a központi tervezéssel meghatározott szempontok szerint nyújtott hiteleket, kormányzati feladatokat látott el. E következtetést az éves jelentésekből származó szemelvények is megerősítik.

               (151)

               A Bizottság következtetésképpen arra a megállapításra jutott, hogy az ICBC közjogi szerv.

         —   CCB

               (152)

               A Bizottság a CCB 2015. évi éves jelentései alapján megállapította, hogy a részvények több mint 50 %-a állami tulajdonban van. Formálisan tehát a CCB állami ellenőrzés alatt áll.

               (153)

               Miként azt az igazgatási eljárás során a CCB is megerősítette és az alapszabály 11. és 12. fejezete is megemlíti, az igazgatótanács tagjainak többségét a kínai kormánynak mint fő részvényesnek áll jogában kinevezni. Az igazgatótanács a részvényesi közgyűlés ügyvezető szerve, amely a CCB tevékenységét irányító testületként a közgyűlésnek tartozik felelősséggel. Ugyanez vonatkozik – miként azt az alapszabály 16. fejezete kifejti – a felügyelő bizottságra is, vagyis a bank ellenőrzési testületére. A CCB alapszabálya és az igazgatótanács üléseiről készült jegyzőkönyvek emellett arról tanúskodnak, hogy az igazgatótanács dönt – többek között – a bank költségvetéséről, a befektetésekről, a vezető felügyelőbizottsági tag és az igazgatótanács titkárának visszahívásáról. A 15 tagot számláló igazgatótanácsban a CCB vezetőségét 10, nem ügyvezetői tisztséget betöltő tag képviseli. E felsorolás – amely még csak nem is tartalmazza az összes feladatkört – jól szemlélteti, hogy az állam érdemi ellenőrzést gyakorol a CCB napi üzletmenete felett.

               (154)

               Az ellenőrzés során a Bizottság megkísérelte ellenőrizni a mintában szereplő exportáló gyártók és a teljes fotovillamos ágazat hitelképesség-értékelését. A CCB titoktartási szempontokra hivatkozva ezek kapcsán semmiféle információval nem szolgált. A Bizottság kitartott szándéka mellett, aminek eredményeképp lehetővé tették számára, hogy betekintsen a hitelképességgel kapcsolatos dokumentumokba. Ennek kapcsán meg kell jegyezni, hogy az adott körülmények között – vagyis tekintve, hogy a kínai nyelvű dokumentumok átnézésére a Bizottságnak csak rövid időt biztosítottak, és hogy e dokumentumokat nem adták át bizonyítékként – a Bizottságnak nem állt módjában megfelelően ellenőrizni a kitöltött kérdőívben szereplő információkat. Hangsúlyozni kell továbbá, hogy a dokumentumok nem az érintett ágazatról szóltak és nem a felülvizsgálati időszakra vonatkoztak. A Bizottság azon javaslatát, hogy anonimizálják a kért dokumentumokban szereplő adatokat és e változatot bocsássák bizonyítékként a Bizottság rendelkezésére, a szóban forgó pénzügyi szervezet visszautasította. E pénzügyi szervezetről tehát – szemben azzal, amit a kínai kormány állított – nem jelenthető ki, hogy a képességei szerint tőle elvárható igyekezetet tanúsította.

               (155)

               A Bizottságnak a 28. cikk lehetséges alkalmazásáról szóló levelére adott válaszában a kínai kormány kifejtette, hogy a banki tisztviselőket titoktartási szabályok kötik, így a Bizottság nem várhatja el tőlük, hogy engedélyt adjanak mindenféle dokumentum lemásolására és korlátlan hozzáférést biztosítsanak a szóban forgó információkhoz. Előadta továbbá, hogy a Bizottság túlzott bizonyítási terhet rótt az exportáló országra és az állítólagosan független bankokra.

               (156)

               A Bizottság nem „mindenféle dokumentumot” vagy e dokumentumokhoz való „korlátlan hozzáférést” kért. Ezért azt az észrevételt, miszerint a Bizottság túlzott bizonyítási terhet rótt a kínai kormányra, illetve a pénzügyi intézményekre, el kell utasítani.

               (157)

               A bizottsági helyszíni ellenőrzés keretében felkeresett négy bank kapcsán a kínai kormány a nyilvánosságra hozatalt követően általános észrevételként megjegyezte, hogy a Bizottság elemzése nyilvánvalóan elfogult, mivel az érintett bankok éves jelentései bizonyítékokat tartalmaznak arra vonatkozóan, hogy e bankok nem nyújtanak kedvezményes hiteleket ösztönzött iparágaknak.

               (158)

               Ez utóbbi észrevételét a kínai kormány kiegészítette azzal, hogy az általános tájékoztatóban a Bizottság – miként az az eredeti rendelet (191) preambulumbekezdésében is szerepel – a 40. sz. határozatot jelölte meg az ösztönzött iparágakat felsoroló forrásként. A kínai kormány szerint e ténymegállapítás ellentmondásban áll az ellenőrzött négyből két bank éves jelentésével, amelyek a 40. sz. határozatban felsorolt ösztönzött ágazatok esetében szigorúbb belépési előírásokról, illetve a hitelek csökkentéséről számolnak be.

               (159)

               A Bizottság hangsúlyozni kívánja, hogy az általa ellenőrzött négy bankról a vizsgálat során megállapítást nyert, hogy ténylegesen nyújtottak kedvezményes hiteleket és/vagy hitelkereteket a mintában szereplő három exportáló gyártónak. E ténymegállapítások – melyek ellentmondanak a kínai kormány két fenti preambulumbekezdésben ismertetett észrevételeinek – a mintában szereplő exportáló gyártóktól származó információkon alapulnak. Egyik bank sem nyújtott be számadatokat a mintában szereplő három vállalatnak vagy általában a fotovillamos iparágnak a felülvizsgálati időszak során nyújtott hitelekre és/vagy hitelkeretekre vonatkozóan. Ebből adódóan a mintában szereplő vállalatoktól származó, ellenőrzött információk és az említett két bank éves jelentéseiben foglaltak ellentmondtak egymásnak. A Bizottság döntése szerint a mintában szereplő vállalatok helyszínen benyújtott információi elsőbbséget élveztek, és így elutasította a kínai kormány észrevételét. A kitöltött kérdőívében és a hiánypótlásra felhívó levélre adott válaszában a CCB jelezte, hogy bár a bank referenciaként figyelembe veheti a kormányzati iparpolitikát, ez még nem kötelezi a bankot arra, hogy hitelnyújtási politikáját annak mentén alakítsa. A bank éves jelentése ugyanakkor – miként azt az alábbi szemelvények is tanúsítják – azt erősítette meg, hogy a CCB kormányzati terveket valósít meg: „A csoport a kínálati oldalt proaktívan az állami strukturális reformhoz igazította, és megfelelő módon reagált a fejlesztési stratégiákra […]. Támogatást nyújtottunk […] a stratégiai fontosságú feltörekvő iparágaknak.”; „A csoport 2015-ben a nemzeti iparpolitika irányvonalai mentén és a külső működési környezet változásaival összhangban megfelelő módon optimalizálta hitelezési politikáját […]”.

               (160)

               A nyilvánosságra hozatal kapcsán tett észrevételeiben a kínai kormány megjegyezte, hogy az „A csoport 2015-ben a nemzeti iparpolitika irányvonalai mentén és a külső működési környezet változásaival összhangban megfelelő módon optimalizálta hitelezési politikáját […]” idézet nem azt jelenti, hogy a bank bizonyos iparágaknak kedvezményes hiteleket nyújtott. A Bizottság elutasítja ezt az észrevételt, mivel az idézett mondatot az előző preambulumbekezdésben szereplő többi idézettel együtt kell értelmezni. A kínai kormány érvelése mindenesetre további magyarázatra szorul, mivel az az MEB-re utal, míg az idézett mondat a CCB éves jelentéséből származik. A Bizottság abból a feltételezésből indul ki, hogy az MEB-re történt utalás elírás volt.

               (161)

               A kínai kormány „A csoport a kínálati oldalt proaktívan az állami strukturális reformhoz igazította, és megfelelő módon reagált a fejlesztési stratégiákra […]” idézet kapcsán is kifejezte aggályát és kijelentette, hogy az idézetet a szövegkörnyezetből kiragadva vizsgálták, és amellett hogy a Bizottság tévesen értelmezte „feltörekvő” szó használatát a CCB éves jelentésében, az idézet maga semmiképpen sem vonatkozik az ösztönzött, stratégiai fontosságú vagy feltörekvő iparágakra, illetve ágazatokra. A Bizottság megjegyzi, hogy az idézet teljes szövege, valamint az idézetet közvetlenül követő mondat a következőképpen szól (utólagos kiemelés): „Határozott lépéseket tettünk a reálgazdaság fejlődésének ösztönzésére. A csoport a kínálati oldalt proaktívan az állami strukturális reformhoz igazította, és megfelelő módon reagált a fejlesztési stratégiákra, egyebek mellett az „Egy övezet, egy út” (One Belt and One Road) stratégiára, a szabadkereskedelmi övezetek stratégiájára, a Peking-Tiencsin-Hopej régió és az Jangce folyó gazdasági övezetének összehangolt fejlesztésére irányuló stratégiára. Támogatást nyújtottunk az országos jelentőségű építési projektekhez, az új típusú urbanizációhoz, az új vidéki környezet megteremtéséhez és a stratégiai fontosságú feltörekvő iparágak számára.” Így, mivel a szóban forgó idézeteket egymással összefüggésben is értelmezni kell, a Bizottság nem tartotta indokoltnak, hogy megváltoztassa a (159) preambulumbekezdésbeli ténymegállapításait.

               (162)

               A kínai kormány arra is felhívta a figyelmet, hogy a CCB éves jelentésében megtalálható a bank hitelkockázat-elemzési és -kezelési rendszerének részletes ismertetése. A kínai kormány e tekintetben ugyanakkor nem szolgált újabb részletekkel. Ezek mindenesetre absztrakt ismertetők, amelyek amellett, hogy nem alkalmasak konkrét ügyek értékelésére, azt sem bizonyítják, hogy ténylegesen sor kerül ilyen jellegű értékelésekre. A Bizottság ezért nem látta indokoltnak, hogy megváltoztassa a (152)–(159) preambulumbekezdésben szereplő ténymegállapításait.

               (163)

               A Bizottságnak a 28. cikk lehetséges alkalmazásáról szóló levelére adott válaszában a kínai kormány kijelentette, hogy a kért dokumentumok az ellenőrzés szempontjából semmilyen releváns információt nem tartalmaznak és a Bizottságnak azokra az adatokra kellet volna hagyatkoznia, amelyeket be tudott szerezni, vagy amelyek már eleve szerepeltek a kitöltött kérdőívben. Azzal érvelt továbbá, hogy a 28. cikk alkalmazása nem indokolt azon dokumentumok alapján, amelyeket a CCB (vagy a kínai kormány) elmulasztott benyújtani.

               (164)

               Ennek kapcsán meg kell jegyezni egyfelől, hogy a kért dokumentumok ahhoz kellettek, hogy ellenőrizni lehessen a kitöltött kérdőívekben szereplő állításokat, másfelől pedig, hogy a Bizottság azért nem tartotta elegendőnek a benyújtott dokumentumokat, mert azok nem kapcsolódtak a benyújtott állításokhoz, vagy csak részben támasztották alá azokat. Tekintettel arra, hogy egyetlen olyan ellenőrzött dokumentum sem állt rendelkezésre, amely igazolta volna, hogy a bank megfelelő kockázatértékelést végez, a Bizottság továbbra is kitartott azon következtetése mellett, amely szerint a CCB nem végzett hitelképesség-értékeléseket. A bank hitelnyújtási tevékenységét – melynek keretében kedvezményes hiteleket folyósított a mintában szereplő vállalatoknak – ehelyett a kormányzati politika végrehajtása vezérelte.

               (165)

               A Bizottság, miután értékelte az aktában szereplő valamennyi rendelkezésre álló tényt, arra a következtetésre jutott, hogy mivel a CCB nem tudta bizonyítani, hogy végez hitelképesség-értékelést, a mintában szereplő két – a fotovillamos iparágra nézve reprezentatívnak számító – gyártónak hitelképesség-értékelés nélkül nyújtott hitelt. Ennek alapján levonható a következtetés, miszerint a CCB-t felruházták kormányzati hatáskörrel, és e hatáskörben eljárva a központi tervezéssel meghatározott szempontok szerint nyújtott hiteleket. A CCB ennélfogva kormányzati feladatokat látott el. E következtetést az éves jelentésekből származó szemelvények is megerősítik.

               (166)

               A Bizottság ennélfogva megállapítja, hogy a CCB közjogi szerv.

         —   MEB

               (167)

               A Bizottság megállapította, hogy az MEB az állami tulajdonban álló „China Merchants Group” konglomerátumhoz tartozik, amely az Államtanács állami tulajdonú eszközök felügyeleti és igazgatási bizottságának (32) közvetlen felügyelete alá tartozik. Az MeB 2014. évi és 2015. évi éves jelentése alapján emellett az is megállapítást nyert, hogy az MeB közvetett állami tulajdonban áll. Formálisan tehát az MEB állami ellenőrzés alatt áll.

               (168)

               Miként azt az alapszabály 10. és 13. fejezete meghatározza, az igazgatótanács és a felügyelő bizottság tagjainak többségét a kínai kormánynak mint fő részvényesnek áll jogában kinevezni. Az MEB alapszabálya értelmében az igazgatótanács hatáskörébe tartozik többek között a részvényesek üléseinek összehívása, a bank üzleti és befektetési terveinek kialakítása, a tőkekezelésre vonatkozó stratégia és a költségvetési terv meghatározása, a nyereségfelosztásra vonatkozó határozatok meghozatala, valamint a felső vezetés jóváhagyása, illetve a felső vezetők visszahívása. E felsorolás – amely még csak nem is tartalmazza az összes feladatkört – jól szemlélteti, hogy az állam érdemi ellenőrzést gyakorol az MEB napi üzletmenete felett.

               (169)

               Az ellenőrzés során a Bizottság megkísérelte ellenőrizni a mintában szereplő exportáló gyártók és a teljes fotovillamos ágazat hitelképesség-értékelését. Az MEB titoktartási szempontokra hivatkozva ezek kapcsán semmiféle információval nem szolgált. A Bizottság kitartott szándéka mellett, aminek eredményeképp lehetővé tették számára, hogy betekintsen a hitelképességgel kapcsolatos dokumentumokba. E dokumentumok az érintett ágazathoz kapcsolódó dokumentumok voltak ugyan, viszont nem a felülvizsgálati időszakra vonatkoztak. Kiemelendő, hogy bár a Bizottság kérte a 2014. évi és 2015. évi hitelezési politikáról szóló dokumentumok bemutatását, az MEB azokat nem bocsátotta rendelkezésre és mindössze a 2016. évi hitelezési politikára vonatkozó dokumentumba engedett betekintést (amely év nem számított bele a felülvizsgálati időszakba). A Bizottságnak ugyanakkor nem tették lehetővé, hogy a dokumentumot bizonyítékként felhasználja. Jóllehet az MEB hozzájárult, hogy a Bizottság betekintsen egy konkrét vállalat hitelképesség-értékeléséről szóló (kínai nyelvű) dokumentumba, azt már nem engedélyezte, hogy a szóban forgó dokumentumról a Bizottság jegyzeteket vagy másolatot készítsen. Emiatt az ellenőrző látogatás keretében rendelkezésre álló rövid idő alatt nem volt mód kellő mértékben megismerni a dokumentum tartalmát.

               (170)

               A nyilvánosságra hozatalt követően a kínai kormány azt állította, hogy a Bizottság azzal, hogy meglévő hiteljelentésekre támaszkodott, egyben azt is elismerte, hogy a bankok végeznek hitelkockázat-értékelést.

               (171)

               Ennek kapcsán emlékeztetni kell arra, hogy – miként az már a 3.1. és a 3.4.1. szakaszban is szerepelt – sem a kínai kormány, sem pedig az egyes bankok nem szolgáltak megfelelő alátámasztó bizonyítékkal az állítólagosan végezett hitelminősítéseik kapcsán, különösen pedig arra vonatkozóan, hogy a bankok miként veszik számításba a kockázatokat és vizsgálják a hitelfelvevők hitelképességét, valamint hogy a különböző vállalatok/iparágak esetében Kínában milyen kockázati prémiumot számítanak fel, továbbá hogy a bankok milyen tényezőket vesznek figyelembe a hitel, illetve hitelkeret iránti kérelmek elbírálásakor. A kínai nyelvű hiteljóváhagyási jelentés – amelybe a Bizottság betekinthetett az egyik banknál tett ellenőrző látogatása során – léte önmagában még nem tekinthető elegendő bizonyítéknak a bankok (és nem pusztán egy, a fent említett hiteljóváhagyási-jelentést rendelkezésre bocsátó bank) hitelminősítési tevékenységének megállapításához. Mindenesetre a szóban forgó jelentés a hitelnyújtás egyik okaként konkrétan az állami támogatást nevezi meg, ami megerősíti, hogy a hitelminősítés nem piaci alapon történik.

               (172)

               A kínai kormány megjegyezte továbbá, hogy a mintában szereplő együttműködő gyártóknak nyújtott hitel és a Kínai Központi Bank kamatlábának összehasonlítása nem egyeztethető össze a hitelkockázat-értékelés hiányának megállapításával.

               (173)

               Ennek kapcsán meg kell jegyezni, hogy ez utóbbi szembeállítás nem állja meg a helyét, mivel nincs kapcsolat a Kínai Központi Bank referencia-kamatlába és azon tény között, hogy a bankok nem végeznek hitelkockázat-értékelést. A Bizottság nem vitatja, hogy a Kínai Központi Bank referencia-kamatlábát kiegészítik kamatfelárral, de meglátása szerint a kiegészítés nincs összhangban a piaci feltételekkel és a bankok azon célját tükrözi, hogy végrehajtsák a kínai kormány fotovillamos ágazat ösztönzését szolgáló politikáját.

               (174)

               A kérdőívre és a hiánypótlásra felhívó levélre adott válaszaiban az MEB azt állította, hogy a hitelezési politikájával kapcsolatos döntések meghozatalakor nem veszi figyelembe a kormányzati szakpolitikát. A bank éves jelentése ugyanakkor – miként azt az alábbi szemelvények is tanúsítják – azt erősíti meg, hogy az MEB kormányzati terveket valósít meg: „Az MEB tevékenységének alapjául a nemzeti iparpolitika szolgál”; „Az igazgatótanács, a felügyelő bizottság és a különbizottságok a nemzeti szakpolitikákat felelősségteljes módon végrehajtották”.

               (175)

               A nyilvánosságra hozatalt követően a kínai kormány visszautalt a Bizottság 2016. szeptember 23-i levelére, amely a (174) preambulumbekezdésben szereplő első idézethez hasonló idézetet tartalmazott az MEB 2015. évi éves jelentéséből. A kínai kormány jelezte, hogy az „alapjául a nemzeti iparpolitika szolgál” idézet nem az MEB-re, hanem a „CMB Financial Leasing”-re utal. A Bizottság megjegyzi, hogy a „CMB Financial Leasing” teljes mértékben az MEB tulajdonában áll.

               (176)

               A kínai kormány előadta továbbá, hogy az MEB éves jelentése részletesen beszámol a hitelkockázat-értékelési eljárásokról, és hogy a fotovillamos ágazat nem tartozik a bank tíz legnagyobb hitelfelvevői ágazata közé. Ennek alapján a kínai kormány úgy véli, hogy az MEB kérdőívre, illetve hiánypótlásra felhívó levélre adott válaszában szereplő kijelentések és az éves jelentésben foglaltak nem mondanak egymásnak ellent. A kínai kormány attól eltekintve, hogy az idézetek egyikéről megjegyezte, hogy az az MEB 100 %-os tulajdonában lévő szervezetre vonatkozik, semmilyen új bizonyítékot nem terjesztett elő. Tekintettel arra, hogy egyetlen olyan ellenőrzött dokumentum sem állt rendelkezésre, amely azt igazolta volna, hogy a bank nem a fotovillamos iparág támogatását szolgáló iparpolitikát hajtotta végre, hanem megfelelő kockázatértékelést végezett, a Bizottság továbbra is kitartott azon következtetése mellett, amely szerint az MEB nem végzett hitelképesség-értékeléseket. A bank hitelnyújtási tevékenységét – melynek keretében kedvezményes hiteleket folyósított a mintában szereplő vállalatoknak – ehelyett a kormányzati politika végrehajtása vezérelte.

               (177)

               A kínai kormány a hitelnyújtási döntések kapcsán, továbbá azt illetően, hogy a pénzügyi intézmények figyelembe veszik-e a kormányzati iparpolitikát és terveket, azzal érvelt, hogy a Bizottságnak az egyes bankok kérdőívre adott válaszait kellene alapul vennie az elemzéseihez, hiszen e válaszok jelentik a legbiztosabb és leglényesebb tényeket és bizonyítékokat.

               (178)

               A szóban forgó válaszok – miként az a kitöltött kérdőívek (137)–(185) preambulumbekezdésben szereplő ismertetéséből is látható – nem voltak egységesek, bár összességében valamennyiről elmondható, hogy tagadta vagy legalábbis mellékes tevékenységként tűntette fel a kormányzati hatáskör gyakorlását.

               (179)

               Az egyes bankok éves jelentései mindazonáltal egyértelműen a pénzügyi szolgáltatásaikat meghatározó tényezőként hivatkoznak e kormányzati politikákra, tervekre, illetve a stratégiai fontosságú feltörekvő iparágakra. A kínai kormány nem tartja e kijelentéseket összeegyeztethetetlennek azért, mert a kérdőívre adott válaszok nem a bankok éves jelentéseiben foglaltakat tükrözik. A Bizottság azonban úgy véli, hogy a bankok éves jelentéseiben megjelenő, fent említett kijelentések egyértelműen ellentmondanak e bankoknak a kitöltött kérdőívekben szereplő kijelentéseinek és cáfolják azokat.

               (180)

               A nyilvánosságra hozatalt követően a kínai kormány kétségbe vonta, hogy a Bizottságnak ne lett volna lehetősége ellenőrizni a hitelminősítési és döntéshozatali eljárásokat. Ennek kapcsán a kínai kormány azokra a dokumentumokra hivatkozott, amelyeket a CCB, az MEB és az ICBC a helyszíni ellenőrzés során benyújtott a Bizottságnak. A Bizottság emlékeztet az e dokumentumok kapcsán tapasztalt és a (148) és (169) preambulumbekezdésben ismertetett problémákra.

               (181)

               A kínai kormány emellett a pénzügyi intézmények éves jelentéseire, valamint a kitöltött kérdőívek vonatkozó válaszaira hivatkozott, amelyek álláspontja szerint kellő alapot szolgáltattak a hitelminősítési és döntéshozatali eljárások ellenőrzéséhez. Ezt az észrevételt a Bizottság elutasítja, mivel az éves jelentések ismertetőiben és a kitöltött kérdőívekben foglaltak helyességét egyaránt alá kell támasztani releváns (azaz a felülvizsgálati időszakra és a fotovillamos iparágra vonatkozó) bizonyítékokkal a helyszínen. Amint azt a Bizottság a kínai kormánynál és az ellenőrizni kívánt bankoknál tett helyszíni látogatás során is kifejtette, a Bizottságnak olyan bizonyítékokat is meg kellett tudnia vizsgálni, amelyek alátámaszthatják, hogy a tényleges üzleti tevékenységek esetében az állításoknak megfelelően – a kitöltött kérdőívben és az éves jelentésekben ismertetett módon – átültették a gyakorlatba a hitelkockázat-értékelési és döntéshozatali eljárásokat.

               (182)

               A kínai kormány kitért arra is, hogy több dokumentum benyújtása a dokumentumok bizalmas jellege, a banktitokról szóló törvény és a vonatkozó szerződéses kikötések miatt hiúsult meg. A kínai kormány szerint a Bizottságnak el kell ismernie, hogy a bankok a meglévő jogi és szerződéses lehetőségeikhez mérten a képességeik szerint elvárható igyekezetet tanúsították. A kínai kormány jelezte továbbá, hogy az alaprendelet 28. cikke értelmében a Bizottság kizárólag a valótlan vagy félrevezető információkat hagyhatja figyelmen kívül, vagyis azon információk, amelyeket figyelembe vettek és az érdekelt fél a tényleges képességei szerint elvárható igyekezettel nyújtott be, érvényes információknak számítanak.

               (183)

               Ezt az állítást a (48) preambulumbekezdésben a Bizottság már megcáfolta. A Bizottság megjegyzi továbbá, hogy az alaprendelet 29. cikke (amely a támogatásokról és kiegyenlítő intézkedésekről szóló WTO-megállapodás 12. cikkének 4. pontját követi) úgy rendelkezik, hogy minden olyan információt, amely természeténél fogva bizalmas jellegű, vagy amelyet az érintett felek a vizsgálat lefolytatásához megfelelő indokkal alátámasztva bizalmas jelleggel bocsátottak rendelkezésre, az illetékes hatóságok bizalmas jellegű információként kezelnek. Ebben az összefüggésben a Bizottság megítélése szerint e vizsgálat jogi kerete a bizalmas információk kezelése tekintetében széles körű garanciákat biztosít. A fentiek alapján a Bizottság úgy véli, hogy az érintett ország hatóságai a kitöltött kérdőív állításait feltehetően alátámasztó információk rendelkezésre bocsátása esetében nem a képességeik szerint elvárható igyekezetet tanúsították.

               (184)

               A Bizottság, miután értékelte az aktában szereplő valamennyi rendelkezésre álló tényt, arra a következtetésre jutott, hogy az MEB közpolitikai céloktól vezérelve nyújtott hitelt a mintában szereplő egyik – a fotovillamos iparágra nézve reprezentatívnak számító – gyártónak. Ennek alapján levonható a következtetés, miszerint az MEB-t felruházták kormányzati hatáskörrel, és e hatáskörben eljárva a központi tervezéssel meghatározott szempontok szerint nyújtott hiteleket. Ennélfogva kormányzati feladatokat látott el. E következtetést az éves jelentésekből származó szemelvények is megerősítik.

               (185)

               A Bizottság ennélfogva megállapítja, hogy az MEB közjogi szerv.

         —   A állami tulajdonban lévő többi kínai bank közjogi szerv

               (186)

               A Bizottság e négy ellenőrzött bank mellett a mintában szereplő gyártóknak hitelt nyújtó többi bank legtöbbjéről is megállapította, hogy állami tulajdonban állnak (lásd a (106) preambulumbekezdést). Végezetül: a mintában szerepelő vállalatok közül legalább egy arról tájékoztatta a Bizottságot, hogy jelentős hiteleket kapott a China Development Banktól, amiről a kínai kormány viszont egyáltalán nem tett említést. Az erről a bankról elérhető nyilvános információk alapján a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy a bank több mint 50 %-a – közvetlen és közvetett részesedések révén – állami tulajdonban van. A Bizottság ennélfogva e vizsgálat kapcsán arra a következtetésre jutott, hogy az alábbi tíz bank állami tulajdonban áll: az ICBC, az Agricultural Bank, a Bank of China, a CCB, az MEB, a China Development Bank, a Bank of Communications, a China Everbright Bank, az Industrial Bank, valamint a Shanghai Pudong Development Bank. A felülvizsgálati időszak alatt a mintában szereplő gyártóknak biztosított hitelek [40–50 %-át] az ICBC, az Agricultural Bank, a Bank of China és a CCB által nyújtott hitelek, [10–20 %-át] pedig a Bank of Communications, a China Everbright Bank, az Industrial Bank és a Shanghai Pudong Development Bank által nyújtott hitelek tették ki. Az MEB esetében ez az arány [0–10 %], míg a China Development Bank esetében [20–30 %] volt. A fennmaradó hat bank tulajdonosi szerkezetét – amely bankokról a kínai kormány egyáltalán nem nyújtott tájékoztatást – nem lehetett meghatározni az aktában szereplő információk alapján.

               (187)

               Minthogy a kínai kormány a négy ellenőrzött bankon kívüli hat bank tekintetében nem működött együtt a vizsgálattal, a Bizottságnak a rendelkezésre álló tényekre hagyatkozva kellett megállapítania, hogy a szóban forgó hat bank közjogi szervnek minősül-e.

               (188)

               Először is: a Bizottság megállapította, hogy az említett bankok állami tulajdonban állnak (lásd az előző és a (106) preambulumbekezdést).

               (189)

               Másodszor: a Bizottság feltárta, hogy a mintában szereplő három vállalatnak a felülvizsgálati időszak során biztosított hitelek jelentős részét [15–25 %-át] a mintában szereplő négy bank nyújtotta. Ennek alapján az e bankokra vonatkozó ténymegállapítások reprezentatívnak tekinthetők.

               (190)

               Harmadszor: a Bizottság megállapította, hogy a mintában szereplő három együttműködő gyártótól kapott hitelszerződések nagy része mind a tíz bank esetében azonos vagy hasonló mintákat követett, és hogy az esetek többségében valamennyi bank elfogadta, hogy a hitelkamat alapját a piaci kamat alatti, a Kínai Központi Bank felárral növelt referencia-kamata jelenti.

               (191)

               A Bizottság ezért úgy ítélte meg, hogy tekintettel az említett hasonlóságokra és a négy ellenőrzött bank reprezentatív jellegére, az állami tulajdonban lévő többi bank vizsgálatához a négy ellenőrzött bank kapcsán tett ténymegállapítások jelentik a legjobb rendelkezésre álló tényeket.

               (192)

               Mindezek alapján a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy a négy ellenőrzött bankon felüli hat bank is közjogi szerv.

               (193)

               Ennek megfelelően a Bizottság a gazdasági előnyöket a tíz említett állami tulajdonú bank tekintetében számította ki.

         —   A Kínában működő állami tulajdonú bankokra vonatkozó jogszabályok módosításai

               (194)

               A kínai kormány előadta, hogy immár nem állja meg a helyét a Bizottság eredeti vizsgálatban tett azon ténymegállapítása, miszerint az állami tulajdonú kínai bankok közjogi szervek, mivel a Kínai Központi Bank annak érdekében, hogy a kínai kormány a továbbiakban ne avatkozzon be a pénzügyi piacon, már felhagyott azzal a gyakorlattal, hogy rögzíti a hitelkamatok alsó határát. A kínai kormány érvelése szerint a Kínai Központi Bank azzal, hogy felszámolta a hitelkamatok alsó határát, 2013. július 20-án felhagyott a pénzügyi intézmények által nyújtott hitelek kamatlábának ellenőrzésével. A Kínai Központi Bank emellett 2015. október 27-én közzétett értesítésével arról is határozott, hogy megszünteti a betéti kamatláb változó felső határát.

               (195)

               A Bizottság ezen állítást hatástalannak tartja, mivel az előző szakaszban tett ténymegállapítások már önmagukban is kellőképpen alátámasztják, hogy az állami tulajdonú kínai bankok közjogi szervek.

               (196)

               A Bizottság először is okvetlenül tisztázni kívánja, hogy azon (az eredeti vizsgálat során tett) ténymegállapítása, miszerint az állami tulajdonú kínai bankok közjogi szervek, nem pusztán azon a tényen alapult, hogy a Kínai Központi Bank rögzíti a hitelkamatokat és a betéti kamatlábak változó felső határát, hanem több – az eredeti rendelet (158)–(168) preambulumbekezdésében ismertetett – elem elemzésének eredményeként született meg. Ezen elemek – az egyértelműség kedvéért – az alábbiakra vonatkoztak: i. a kormányzati beavatkozás összefüggésben áll a kormányzat nagyobb bankban megszerzett tulajdonrészével, ii. Kínában az állami tulajdonú bankok – nagyon szűk mozgásteret engedve a magántulajdonban lévő bankoknak – igen magas piaci részesedéssel rendelkeznek és a kínai pénzügyi piac meghatározó szereplőinek számítanak, iii. a kormányzat tulajdonrésze révén, a bankok kereskedelmi magatartása feletti igazgatási ellenőrzéssel, sőt még a létesítő okiratok útján is ellenőrzést gyakorolnak a bankok felett, iv. a Kínai Központi Bank szerepet játszik a kamatlábak megállapításának, illetve ingadozásának korlátozásában, valamint v. azon jogszabályok, amelyek előírják a bankok számára, hogy hitelezési politikájukban megjelenítsék a nemzeti szakpolitikákat/ágazati preferenciákat. A jelenlegi hatályvesztési felülvizsgálatban a kínai kormány által említett egyetlen változás a iv. pontra vonatkozott. Az i., iii. és v. pontokat a közvetlenül megelőző preambulumbekezdésekben szereplő értékelések megerősítették.

               (197)

               Másodszor: az állítások szerint a (194) preambulumbekezdésben említett határozatok megszüntették a kamatlábak felső és alsó határát. A Kínai Központi Bank ennek kapcsán közzétett határozatainak szóhasználata alapján viszont a piaci alapú hitelkamatláb-árazás gyakorlatának követése a pénzügyi intézmények számára mindössze ajánlott, nem pedig kötelező. Ez egyben azt is jelenti, hogy az állami tulajdonú kínai bankoknak továbbra is módjában áll, hogy kedvezményes kamatozású hiteleket nyújtsanak, ami valójában a banktörvény 34. cikke alapján – amely elsőbbséget élvez a Kínai Központi Bank határozataiban szereplő puszta ajánlásokkal szemben – kötelességük is.

               (198)

               Harmadszor: jóllehet a Kínai Központi Bank határozatot tett közzé a kamat alsó határának felszámolásáról, azt is meg kell jegyezni, hogy a banktörvény 38. cikke továbbra is úgy rendelkezik, hogy „A hitelkamatlábakat a kereskedelmi bankok kötelesek a Kínai Központi Bank által rögzített felső és alsó hitelkamatláb-korlátokkal összhangban meghatározni”. A banktörvényt a későbbiekben csak más vonatkozások tekintetében módosították. Ez azt bizonyítja, hogy – mivel a Kínai Központi Bank határozatai pusztán végrehajtási aktusok – a jogszabályi kereteket, amelyeknek a bankok kötelesek megfelelni, egyáltalán nem módosították. A Kínai Központi Bank ráadásul oly módon tartja fenn a jogszabályi kereteket, hogy a felső és alsó határokat bármikor be lehessen újra vezetni.

               (199)

               Negyedszer: a helyszínen ellenőrzött négy bank közül az ellenőrzéskor több is említést tett egy új, 2013 októberében bevezetett hitelkamatról, amelynek alapját a sanghaji bankközi piacon közzétett banki kamatjegyzések jelentik. Ezt az információt mindazonáltal a kínai kormány nem tűntette fel kérdőívre adott válaszában azon állításának alátámasztására, hogy a kínai piacot liberalizálták. A nyilvánosan hozzáférhető információk alapján úgy tűnik, hogy ez az úgynevezett „irányadó hitelkamatláb” (loan prime rate, a továbbiakban: LPR) egy olyan egyéves hitelkamatláb, amely a hitelpiac referenciaértékeként kilenc kiválasztott, a kormányzat támogatását élvező kereskedelmi bank legjobb kamatjegyzésén alapul. Jóllehet a Kínai Központi Bank állítása szerint az LPR bevezetése a jövőben „előmozdítja a kamatláb-liberalizációt, javítja a referencia-kamatláb rendszerét a pénzügyi piacokon”, a független elemzők az LPR bevezetésekor arra a következtetésre jutottak, hogy szerepét tekintve a „sanghaji bankközi piac nem eléggé hatékony a bankok és ügyfeleik közötti kamatlábak befolyásolásához” (33). Az elvégzett elemzés alapján csakugyan úgy tűnik, hogy bár az LPR-t minden egyes munkanap közzéteszik azt követően, hogy (a legmagasabb és legalacsonyabb jegyzések elhagyásával) átlagot számítottak a 9 bank összes jegyzéséből, annak szintje a felülvizsgálati időszak alatt mindössze 6 alkalommal változott. Összehasonlításképpen: ugyanezen időszakban a napi szintű egyéves EURIBOR bankközi kamatláb több mint 185 alkalommal változott. Meg kell továbbá azt is jegyezni, hogy LPR-t látszólag a Kínai Központi Bank közzétett referenciaértékéhez (a továbbiakban: Kínai Központi Bank referenciaértéke) (34) kötötték, mivel a Kínai Központi Bank referenciaértékének 2015. évi összes változását a rákövetkező munkanap az LPR változása követte. Ezen túlmenően azt is ki kell emelni, hogy a Kínai Központi Bank referenciaértékének szintje és az LPR szintje 2015-ben teljesen azonos ingadozásokat mutatott.

               (200)

               Ezenfelül, bár az ellenőrzött bankok állítása szerint az LPR-en alapuló kamatlábbal nyújtott rövid lejáratú hiteleik részaránya jelentősen megnőtt, és rövid lejáratú hitelportfóliójuk nagy részét immár e hitelek adták, ezen állításokat sem a bankok által szolgáltatott bizonyítékokkal nem lehetett igazolni, sem pedig az exportáló gyártók telephelyein tett ellenőrző látogatások alkalmával nem lehetett megerősíteni. Ez nem támasztja alá azon állítást, miszerint az említett bankok független módon vagy valamely piaci kamatláb alkalmazásával határozzák meg kamatlábaikat, és hogy sor került a kamatláb-piac liberalizálására.

               (201)

               Ennélfogva megállapítható, hogy bár az állítások szerint eltörölték a hitelkamatok alsó, illetve a betéti kamatok felső határát, a gyakorlatban még – szemben a kínai kormány állításával – nem valósult meg a kamatpiaci liberalizáció. Az eredeti vizsgálat keretében levont következtetések – vagyis hogy az állami tulajdonú kínai bankok közjogi szerveknek minősülnek, mivel kormányzati hatáskörrel rendelkeznek, ilyen hatáskört gyakorolnak, illetve azokat ilyen hatáskörrel ruházták fel – a felülvizsgálati időszak tekintetében is érvényesek, és így megerősítést nyernek.

               (202)

               A nyilvánosságra hozatalt követően a kínai kormány előadta, hogy a Bizottság tévesen a kínai kormányra hárította a bizonyítási terhet az alábbi állításai kapcsán: i. a pénzügyi piacot liberalizálták, ii. a kínai kormány felhagyott a napenergia-ágazatra vonatkozó politikájával, valamint iii. megszűntek a kínai pénzügyi piacra állítólagosan jellemző torzulások. A kínai kormány ezen túlmenően azt is kijelentette, hogy a Bizottság nem hagyatkozhat a közjogi státus országos szintű értékelésére, mert egy ilyen jellegű ténymegállapítást minden egyes érintett pénzügyi szervezetre külön kellett volna meghatároznia.

               (203)

               Amint azt a (195)–(201) preambulumbekezdés alátámasztotta, a szóban forgó bizonyítékokat a Bizottság mélyrehatóan elemezte és többek között azt is értékelte, hogy bekövetkeztek-e olyan mérvű változások az eredeti vizsgálat keretében megállapított helyzethez képest, amelyek miatt az eredeti vizsgálatbeli ténymegállapítások immár nem érvényesek. Az ilyen állítólagos változások magukban foglalták a kínai kormány által jelzett változásokat is, melyeket a Bizottság kivétel nélkül megvizsgált és észrevételezett. A Bizottság megjegyzi továbbá, hogy ezen eljárás keretében a pénzügyi intézményekre vonatkozóan meglehetősen kevés új bizonyítékot nyújtottak be. Szintén meg kell jegyezni, hogy a kínai kormány az ellenőrző látogatás során megerősítette, hogy azokon a változásokon kívül, amelyekről eddig szó esett, nem történtek további változások.

               (204)

               A bizonyítási terhet illetően és az alaprendelet 18. cikke (3) bekezdésének megfelelően emlékeztetni kell arra, hogy a bizonyítékokat, amelyeket azon kérdéssel összefüggésben nyújtanak be, hogy az intézkedések hatályának lejárta esetén valószínűsíthető-e vagy sem a támogatásnyújtás további fennállása vagy megismétlődése, megfelelően dokumentálni kell. A Bizottság a kínai kormány által e tekintetben benyújtott összes releváns részletet és bizonyítékot mélyrehatóan megvizsgálta és arra a következtetésre jutott, hogy ezek nem elégségesek annak bizonyításához, hogy a helyzet az eredeti vizsgálatbelihez képest jelentősen megváltozott. Ebben az összefüggésben és tekintettel a kínai kormány által említett állítólagos változásokra, a Bizottság egyrészt úgy véli, hogy a kínai kormány feladata lett volna annak bizonyítása, hogy valóban sor került ilyen változásokra, másrészt pedig úgy gondolja, hogy nem hárított ilyen jellegű indokolatlan terhet a kínai kormányra.

               (205)

               Az egész országra kiterjedő értékelés kapcsán a Bizottság megjegyzi, hogy azon pénzügyi intézmények esetében, amelyekről a kínai kormány benyújtotta a kért szükséges információkat, a közjogi státust külön-külön intézményenként elemezte. Sajnálatos módon – miként azt a 3.1. szakasz kifejti – a kínai kormány a mintában szereplő együttműködő exportáló gyártóknak hitelt nyújtó többi pénzügyi intézmény közül egyről sem szolgált információval. A Bizottságnak tehát a körülményekből adódóan nem állt módjában, hogy e többi pénzügyi intézmény esetében megvizsgálja a közjogi státus kérdését, és így a kínai kormány érvelése nem bír jelentőséggel. A Bizottságnak végül az aktában rendelkezésre álló tényeket kellett felhasználnia és a közjogi státus kérdésének részletes elemzését a kínai pénzügyi ágazatra vonatkozóan végezte el. A Bizottság a releváns tényezők körén belül alaposan mérlegelte a kínai kormány összes új, ezen eljárással összefüggésben benyújtott bizonyítékát, csakúgy, mint az eredeti vizsgálat keretében tett ténymegállapításokat.

               (206)

               A kínai kormány ezenfelül azt is előadta, hogy a Bizottság a „közjogi státus” meghatározását arra alapozta, hogy a hitelkamatok alsó határát de facto nem törölték el. Állítása szerint ráadásul a Bizottság tévesen értelmezte a hitelkamat alsó határának állítólagos eltörlését akként, hogy a bankok immár állítólag a referenciakamat 30 %-ánál alacsonyabb kamatlábak mellett is nyújthatnak hiteleket. A kínai kormány amellett, hogy tagadta a szóban forgó alsó kamat eltörlését, egyúttal azt is kijelentette, hogy a bankok így már nem tudnak kedvezményes hiteleket nyújtani. A kínai kormány ezenfelül előadta, hogy ha kötelezővé tenné a bankok számára, hogy a piaci alapú árazáshoz igazodva alakítsák ki hitelkamatlábaikat, akkor az egyfelől azt jelentené, hogy ellenőrzést gyakorol e bankok felett, másfelől pedig ellentétes lenne a liberalizáció szellemiségével. A kínai kormány előadta továbbá, hogy a banktörvény 38. cikke megengedő szabályozás, és bár a felső határokat már évekkel az alsó határok előtt eltörölték, a banktörvényt mégsem módosították. A kínai kormány emellett azt állította, hogy a Kínai Központi Bank kamatlábai és az LPR közötti korreláció elmélete téves, és visszahivatkozott a mintában szereplő együttműködő exportáló gyártókra vonatkozó kamatláb-statisztikákra. A kínai kormány ezenkívül azt állította, hogy az USA-dollárban vagy euróban denominált hitelekre soha nem vonatkoztak referencia kamatlábak vagy kamatláb-korlátozások.

               (207)

               A közjogi státus meghatározása kapcsán egyfelől emlékeztetni kell arra, hogy a hitelkamat alsó határainak eltörlését maga a kínai kormány vetette fel annak alátámasztására, hogy a kínai kormányzat immár nem avatkozik be a pénzügyi piac működésébe, és hogy az állami tulajdonú kínai bankok nem tekinthetők közjogi szerveknek. A Bizottság elemezte és a (194)–(201) preambulumbekezdésben ismertetett indokok alapján elutasította az alsó kamathatárok eltörlésére vonatkozó állítást. Minthogy a kínai kormány nem jelzett egyéb jelentős változást, idevágó következetéseihez a Bizottság egyrészt az eredeti vizsgálat keretében levont – és a felülvizsgálati időszakra vonatkozó új keletű bizonyítékok által megerősített – következtetésekre hagyatkozott, másrészt pedig az olyan új elemekre támaszkodott, mint például az új (LPR) hitelkamatláb alkalmazása.

               (208)

               Ami az eltörlés állítólagos téves értelmezését illeti, a Bizottság számára nem világos, hogy a hitelkamatláb alsó határának eltörlése miként vehetné elejét a bankok kedvezményes hitelnyújtásának, ha a hitelkamatláb alsó határa eleve a referencia-kamatlábnál 30 %-kal alacsonyabb szinten volt.

               (209)

               Annak kapcsán, hogy a bankok nem kötelesek piaci alapú hitelkamatlábakat kínálni, a Bizottság megjegyzi, hogy nem látja be, hogy a bankok szabadpiaci elvek szerinti működésre való kötelezése miként jelentené azt, hogy a bankokra külön szakpolitikákat kell bevezetni. Az ilyen jellegű gyakorlatok nem konkrét szakpolitikai döntésekhez köthetők, hanem egy olyan pénzügyi keret létrehozása nyomán alakulnak ki, amelyben piaci elvek érvényesülnek.

               (210)

               Ami a banktörvény 38. cikkét illeti, a Bizottság tudomása szerint – miként azt a kínai kormány a kérdőívre adott válaszában is jelezte – a banktörvény rendelkezéseit valamennyi kínai pénzügyi szervezet köteles pontosan betartani. A Bizottság számára nem világos, hogy bármiféle állítólagos megengedő jelleg miként egyeztethető össze a szóban forgó jogelvvel. Mindenesetre az, hogy a hitelkamatláb alsó határát lehet, hogy eltörölték, nem összeegyeztethetetlen azzal, hogy a fotovillamos vállalatok feltehetően kedvezményes hitelezésben részesülnek.

               (211)

               A Kínai Központi Bank kamatlábai és az LRP közötti korreláció elmélete kapcsán a Bizottság megjegyzi, hogy a benyújtott statisztikai adatokat nem támasztották alá háttérszámításokkal, és ezért azokat nem lehetett figyelembe venni. Még ha e statisztikák pontosak is, a Bizottság akkor sem látja be, hogy az ilyen jellegű statisztikák milyen jelentőséggel bírnak annak bizonyítása szempontjából, hogy (állítólag) hibás a Kínai Központi Bank és az LPR közötti korrelációs elemzés. Ami az USA-dollárban vagy euróban denominált hiteleket illeti, a Bizottság meglátása szerint a referenciaérték vagy határértékek állítólagos hiánya még nem jelenti azt, hogy e hitelek esetében nem alkalmazható kedvezményes kamatláb.

               (212)

               Ezen túlmenően a kínai kormány kijelentette, hogy az állami tulajdonú kínai bankok közjogi státusára vonatkozó bizottsági elemzés és következtetés figyelmen kívül hagyta a legalapvetőbb jogi normákat és hivatkozásként megemlítette a Fellebbezési Testületnek az Egyesült Államok – Indiai szénacél ügyben hozott határozatában rögzített, vonatkozó jogi és bizonyítási feltételeket, illetve előadta, hogy az értékelésnek túl kellett volna mutatnia a kormányzati tulajdon és a kormányzat egyes szervezetek feletti érdemi ellenőrzésének meghatározásán, és a Bizottságnak elemeznie kellet volna még „az érintett szervezet alapvető jellemzőit és feladatait, kormányzattal fennálló kapcsolatát, valamint a vizsgált szervezet működése szerinti ország jogszabályi és gazdasági környezetét”. A kínai kormány emellett hivatkozott a Kínai Központi Bank hitelkamatláb-befolyásolása és a szakpolitikák révén megvalósuló kormányzati beavatkozás kapcsán tett ténymegállapításokra, valamint a banktörvény 38. cikkén alapuló ténymegállapításokra. Végezetül rámutatott, hogy a Bizottság eredeti vizsgálatban szereplő – az eredeti rendelet (163)–(167) preambulumbekezdés szerinti – megállapításai helytelenek és hiányosak.

               (213)

               E tekintetben a Bizottság pontosította az e kérdéskörrel kapcsolatos elemzését. A (100)–(106) preambulumbekezdésben a Bizottság részletesebben meghatározza azon tényeket, amelyek alapján arra a következtetésre jutott, hogy a mintában szereplő vállalatoknak hitelt nyújtó bankok többsége állami tulajdonban áll.

               (214)

               A jogszabályi és gazdasági környezet kapcsán a Bizottság visszautal a banktörvény 34. cikke alapján a (139) preambulumbekezdésben levont következtetésekre.

               (215)

               Azt a tényt, hogy a bankok kormányzati hatáskört gyakorolnak, A hitelekre vonatkozó általános szabályok 7. és 15. cikke is megerősíti (e szabályok végrehajtása a Kínai Központi Bank feladata), melyek az önálló hiteleket, a megbízási hitelek és a különleges célú hitelek (7. cikk), valamint a hitelek kamattámogatását (15. cikk) és a 40. sz. határozat alkalmazását szabályozzák. Emellett még számos, független tanulmányokkal és jelentésekkel alátámasztott bizonyíték igazolja, hogy a kínai pénzügyi rendszerben – amint azt már az eredeti rendelet (172) és (178) preambulumbekezdése is kifejtette – még mindig erős kormányzati beavatkozás érvényesül.

               (216)

               A nyilvánosságra hozatalt követően a kínai kormány jelezte, hogy a fent hivatkozott A hitelekre vonatkozó általános szabályok 7. cikkében szereplő különleges hiteleket 1999-ben A különleges hitelek kezelésének fejlesztéséről szóló körlevél (YINFA, 1999. évi 228. sz.) alapján megszűntették, a 15. cikk pedig immár irreleváns, hiszen a hitelek tekintetében a Kínai Központi Bank már nem állapít meg felső és alsó határokat. A kínai kormány kijelentette továbbá, hogy a Bizottság tévesen úgy értelmezte a banktörvény 34. cikkét, hogy az a kedvezményezett iparágakra és ágazatokra vonatkozik, holott az – állítólagosan – semmilyen szempontból sem érinti a nemzeti szakpolitikákat, az ösztönzött iparágakat, a stratégiai és feltörekvő iparágakat. Hivatkozott továbbá a banktörvény 4., 5., 7. és 35. cikkére, amelyek állítólagosan a bankok függetlenségéről, a szervezetek, magánszemélyek és a kormányzat hatásgyakorlásának kiküszöböléséről és a hitelfelvevők hitelképességi vizsgálatáról rendelkeznek. A kínai kormány ezt még kiegészítette azzal, hogy a 34. cikket nem lehet önmagában vizsgálni. Végezetül a kínai kormány azt is jelezte, hogy a Bizottság elmulasztotta kifejteni, hogy a 40. sz. határozat miként bizonyítja a bankok esetében a kormányzati hatáskör gyakorlását, és hivatkozott a szóban forgó határozat indokolására és 17. cikkére. Hozzátette továbbá, hogy a szóban forgó határozat lényegében a teljes kínai gazdaságot lefedi és a 11. ötéves időszakra vonatkozott.

               (217)

               A Bizottság elismeri, hogy a különleges hitelek intézményét 1999-ben felszámolták. Ez – a részben az egyéb rendelkezésre álló tények alapján – levont következtetéseket nem cáfolja meg.

               (218)

               A hitelekre vonatkozó általános szabályok 15. cikkét illetően a Bizottság nem ért egyet a kínai kormány álláspontjával. A cikk szerint: „Az illetékes egységek az állami politikával összhangban támogathatják a hitelkamatokat bizonyos iparágak növekedésének és egyes területek gazdasági fejlesztésének előmozdítása érdekében”. Ez még az alsó és felső kamathatárok felszámolást követően is alkalmazandó. A banktörvény 38. cikke mindenesetre továbbra is hivatkozik bizonyos korlátokra, és miként azt a (199) preambulumbekezdésben kifejti, ennek újbóli alkalmazására bármikor sor kerülhet.

               (219)

               Ami a banktörvényt illeti, egyfelől meg kell jegyezni, hogy a 4., 5. és 7. cikk az „Általános rendelkezések” című I. fejezet alá, míg a 34. és 35. cikk a „Hitelezés és egyéb üzleti tevékenységek” című IV. fejezet alá tartozik. Ami a 4. cikket illeti, a Bizottság álláspontja szerint egy olyan rendelkezés, amely előírja a bankok számára, hogy „szervezetek vagy magánszemélyek befolyásolásától mentesen végezzék üzleti tevékenységeiket” összeegyeztethető azzal a ténnyel, hogy az állami tulajdonú bankok közjogi szervek, vagy pedig kormányzati hatáskör gyakorlásával bízták meg, illetve ilyen hatáskör ellátására utasították őket. A Bizottság négy állami tulajdonú bank esetében ellenőrizte a pénzügyi szolgáltatási tevékenységeket és döntéshozatali eljárásokat. Tekintettel arra, hogy a vonatkozó információkat más bankokról nem lehetett beszerezni, az említett bankok kapcsán megfogalmazott ténymegállapításokat kellett a rendelkezésre álló tények alapján kiterjeszteni az összes többi állami tulajdonú bankra. Továbbá, mivel az említett négy bank a Bizottság által kért alapvető információkat – különösen pedig a hitelkockázat-értékelés részleteit – nem bocsátotta rendelkezésre, a Bizottságnak a kitöltött kérdőíveken és a négy említett banknál tett ellenőrző látogatásokon alapuló ténymegállapítások esetében is a rendelkezésre álló információkat kellett felhasználnia.

               (220)

               A kínai kormány utalt továbbá a banktörvény 4. cikkére, amely úgy rendelkezik, hogy „A kereskedelmi bankok üzleti tevékenységeik során a biztonság, a likviditás és a hatékonyság elvének megfelelően járnak el. A kereskedelmi bankok maguk hozzák meg az üzleti tevékenységeikkel kapcsolatos döntéseiket, felelősséget vállalnak saját kockázataikért, kizárólagos felelősséggel tartoznak megszerzett nyereségeik és elkönyvelt veszteségeik tekintetében, továbbá önkéntes jogkövetést folytatnak. A kereskedelmi bankok üzleti tevékenységeit a jogszabályok értelmében egyetlen szervezeti egység vagy magánszemély sem befolyásolhatja. A kereskedelmi bankokat teljes jogi személyi minőségükben független polgári jogi felelősség terheli.”

               (221)

               A vizsgált esetben a Bizottság a helyszíni ellenőrzés során nemcsak jogi szempontból, de de facto sem volt abban a helyzetben, hogy megerősítse annak az állításnak az igazságtartalmát, amely szerint a bankok nem a kormányzati szakpolitika és tervek figyelembevételével hozzák meg hitelnyújtási döntéseiket. A Bizottságnak valójában egyetlen olyan hitelképesség-értékelést sem bocsátottak a rendelkezésére, amely a fotovillamos iparágra és a felülvizsgálati időszakra vonatkozott volna. A Bizottság úgy véli, hogy mivel a banktörvény 4. cikke az üzleti tevékenységek során követendő elvekre vonatkozik, e cikk nem gátolja meg a kereskedelmi bankokat abban, hogy figyelembe vegyék a kormányzati iparpolitikát és terveket. Ezt a banktörvény 34. cikke is megerősíti. Szemben azzal, amit a kínai kormány a Bizottságról állított, vagyis hogy „figyelemre sem méltatta a banki tevékenységeket szabályozó jogi keretet”, a Bizottság meglehetősen körültekintően elemezte a vonatkozó jogi keretet, és meg is állapította, hogy egyértelmű kapcsolat van e jogi keret és a szóban forgó pénzügyi intézmények éves jelentései szerinti tevékenységei között.

               (222)

               A kínai kormány utalást tett még a banktörvény 5. cikkére is, amelyből szerinte az következik, hogy „a bankok üzleti tevékenységeit sem a helyi önkormányzatok, sem a központi kormányzat különböző szintjei, sem pedig állami szervezetek vagy magánszemélyek nem befolyásolják”. A banktörvény 5. cikke azonban a következőképpen fogalmaz: „Ügyfeleikkel fennálló üzleti kapcsolataikban a kereskedelmi bankok az egyenlőség, az önkéntesség, a tisztességesség és a jóhiszeműség elvét betartva járnak el”. A Bizottság meglátása szerint e megfogalmazás nem mentesíti a bankokat azon kötelezettségük teljesítése alól, hogy érvényre kell juttatniuk a 34. cikkben meghatározott szakpolitikai megfontolásokat.

               (223)

               A banktörvény 7. és 35. cikke a hitelképesség vizsgálatára, a kölcsön- és hiteljóváhagyási eljárások rendeletetésére vonatkozik. E területekkel összefüggésben az együttműködő bankok – ahogy az a (128), (143), (155) és (171) preambulumbekezdésben is olvasható – nem bocsátottak rendelkezésre olyan dokumentumokat, amelyek alátámasztották volna például a hitelképesség, illetve a jóváhagyási eljárás kapcsán megfogalmazott állításaikat. A rendelkezésre álló tények alapján ennélfogva e cikkekről nem jelenthető ki, hogy ellentmondanak a 34. cikk Bizottság szerinti értelmezésének.

               (224)

               A 40. sz. határozatról először is azt kell megjegyezni, hogy miként azt már az eredeti rendelet (102) preambulumbekezdése is megemlítette, a szóban forgó határozatból az olvasható ki, hogy a kínai kormány aktívan támogatja az új energiaágazat fejlődését és gyorsítja a napenergiával kapcsolatos fejlesztéseket, arra utasít valamennyi pénzügyi intézményt, hogy kizárólag az ösztönzött projektek számára adjanak hiteltámogatást (a fotovillamos projektek is e kategóriába tartoznak), és hogy ígéretet tesz az ösztönzött projektekkel kapcsolatos „további kedvezményes szakpolitikák megvalósítására”. A Bizottság mindezek alapján – különösképpen pedig annak ismeretében, hogy a bankok utasítást kaptak a fotovillamos ágazat hiteltámogatására – úgy véli, hogy a 40. sz. határozat azt támasztja alá, hogy a bankok kormányzati hatáskört gyakorolnak. Ami a szóban forgó határozat 17. cikkét, valamint azt a tényt illeti, hogy a hitelnyújtási elveket tiszteletben kell tartani, a Bizottság az ilyen természetű feltételeket nem tartja összeegyeztethetetlennek azzal a ténnyel, hogy a bankok kormányzati hatáskört gyakorolnak. Azon állítás kapcsán, hogy a 40. sz. határozat az egész kínai gazdaságra vonatkozik, a Bizottság megjegyzi, hogy a határozat Az ipari szerkezetátalakításról szóló útmutatóra hivatkozik, amely maga is különbséget tesz három típusú iparág, nevezetesen az ösztönzött projektekhez, a korlátozott jelentőségű projektekhez és a lezárandó projektekhez tartozó iparágak között. A határozat ráadásul az „ösztönző tartalmat” is meghatározza. A 11. ötéves terv megemlítése kapcsán megjegyzendő, hogy e tervet a 12. ötéves terv, majd nem is olyan régen a 13. ötéves terv felváltotta. Meg kell jegyezni továbbá, hogy a 40. sz. határozatot nem helyezték hatályon kívül, és ezért továbbra is érvényben van. A kínai jog egyetlen rendelkezése sem értelmezhető úgy, hogy a 11. ötéves tervre vonatkozó utalást ne lehetne dinamikus hivatkozásként kezelni.

               (225)

               Mindezek mellett még az alábbi megállapítások tehetők. Az eredeti vizsgálat (35) arra a következtetésre jutott, hogy a kínai piac több szempontból is torz piacnak minősül: az állam tulajdonosi szerepvállalása, amely a kínai pénzügyi piac torzulásaival és a kínai kormány azt ösztönző politikájával párosul, hogy az olcsó tőke a kijelölt iparágakba irányuljon (ezzel aláásva a nemzetközi kereskedelemben az egyenlő versenyfeltételeket és tisztességtelen előnyt biztosítva a kínai gyártók számára), a kamatlábak meghatározása tekintetében fennálló korlátozások, olcsó tőkéhez való hozzáférés, a nemzetgazdaság szükségleteinek megfelelő hitelnyújtási politika, hitelhez való kedvezményes hozzáférés biztosítása az ösztönzött projektek és/vagy az új és csúcstechnológiai iparágak számára, a China Development Bank (CDB) számára biztosított hozzáférés az olcsó állami valutatartalékokhoz és kedvezményes finanszírozási eszközökhöz.

               (226)

               E vizsgálat keretében a kínai kormány a (197)–(201) preambulumbekezdésben tárgyalt állítólagos kamatláb-reformon kívül nem nyújtott be egyetlen olyan bizonyítékot sem, amely arra utalt volna, hogy a helyzet megváltozott. Emellett a vizsgálat sem tárt fel olyan tényezőt, amely megcáfolná a fenti ténymegállapításokat. Az eredeti vizsgálatban levont következtetések a felülvizsgálati időszakban is érvényesek, és így megerősítést nyernek.

               (227)

               E következtetésekből egyértelműen kiderül, hogy a pénzügyi szektort arra ösztönzik, hogy hozzájáruljon a kormányzati hatóságok által kialakított stratégiákhoz. A Bizottság a kínai kormánynak a kamatlábak befolyásolását célzó beavatkozását a (197), (198), (206) és (207) preambulumbekezdésben már megtárgyalta. Az eredeti vizsgálatban megfogalmazott ténymegállapítások kapcsán meg kell jegyezni, hogy a kínai kormány eredeti vizsgálat során tett észrevételeit a Bizottság elemezte és meg is válaszolta az eredeti rendeletben, az eredeti vizsgálat e tekintetben levont következtetéseit pedig bíróság előtt nem támadták meg. Kiemelendő, hogy a kínai kormány egyetlen olyan bizonyítékkal sem szolgált, amely megcáfolta volna az eredeti vizsgálat keretében levont következtetéseket, és ilyen természetű tényezőket a vizsgálat sem tárt fel. Ebben az összefüggésben a Bizottság számára nem világos, hogy milyen indokok szólnak az ellen, hogy a Bizottság többek között az ilyen jellegű ténymegállapításokat is figyelembe vegye e vizsgálat következtetéseinek megállapításakor.

               (228)

               Emellett, miként azt az eredeti vizsgálat is megállapította (36), ha az állami tulajdonú bankokat nem lehet közjogi szerveknek tekinteni, akkor is megállapítható lenne, hogy a kínai kormány olyan feladatok ellátásával bízza meg, és olyan feladatok ellátására utasítja azokat, amelyek szokásos esetben a kormányzat feladatai lennének, az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontja iv. alpontjának értelmében.

         c)   Magánbankok

               (229)

               mivel a mintában szereplő három exportáló gyártónak nyújtott kínai magánbanki hitelek aránya jelentéktelen volt és a kínai magánbankok egyike sem nyújtott be kitöltött kérdőívet, e tekintetben nem tettek további megállapításokat. Ennek megfelelően a Bizottság úgy határozott, hogy az e hitelekből származó marginális gazdasági előnyt nem veszi figyelembe a támogatásszámításban. A Bizottságnak ezért nem kellett megválaszolnia a kínai kormány e tekintetben benyújtott észrevételeit.

         d)   Egyedi jelleg

               (230)

               Az iratokban megjelenő bizonyítékok egyike sem teszi szükségessé, hogy a Bizottság a jelenlegi vizsgálat keretében megváltoztassa az eredeti vizsgálat (37) során tett azon ténymegállapításait, amelyek arra a következtetésre jutottak, hogy a kínai kormány csak néhány – kulcsfontosságúnak tekintett – iparágra összpontosítja a kedvezményes hitelezést, és hogy a fotovillamos iparág ezen iparágak egyike. Éppen ellenkezőleg, az eredeti ténymegállapítást a vizsgálat további elemekkel erősítette meg. A mintában szereplő exportáló gyártók egyike az alábbiakról számolt be: „napenergia-projektünk finanszírozásához a múltban a China Development Banktól kaptunk hiteleket. Mivel e hitelek hátterében – részben – politikai megfontolások állnak, a hitelek feltételrendszere és elérhetősége a kormány napenergia-iparág kapcsán képviselt álláspontjának függvényében változhat”, valamint megemlítette hogy „a Kínai Népköztársaság kormánya is komoly ellenőrzést gyakorol a kínai gazdasági növekedése felett az erőforrások allokációja, a devizában denominált kötelezettségek kifizetésének ellenőrzése, a monetáris politika meghatározása és konkrét iparágak vagy vállalatok számára biztosított kedvezményes elbánás révén” (38). Emellett az egyik hiteljóváhagyási-jelentés is kedvező fejleményként értékelte, hogy a fotovillamos ágazat kormányzati támogatásban részesül, és hogy azt nemzeti szintű szakpolitika ösztönzi. A fentiek alapján megállapítható, hogy a hatóságok csak azon néhány iparág/vállalat esetében teszik lehetővé a pénzügyi intézmények számára a kedvezményes hitelnyújtást, amelyek beleilleszkednek a kínai kormány vonatkozó stratégiájába. Az érdekelt felek közül ráadásul egyetlen sem tudta bizonyítékokkal alátámasztani, hogy a bankok megfelelő módon értékelték volna a fotovillamos iparág hitelképességét.

               (231)

               A nyilvánosságra hozatalt követően a kínai kormány felhívta a figyelmet arra, hogy a (83) preambulumbekezdésben említett 13. ötéves tervben állítólag nem szerepel a fotovillamos iparág, és hogy véleménye szerint a Bizottság tévesen értelmezte a 40. sz. határozatot. Jelezte továbbá, hogy egyetlen kínai gyártótól származó SEC-beadvány nem szolgálhat bizonyítékokkal a kormányzati szakpolitikáról.

               (232)

               Először is meg kell jegyezni, hogy a 13. ötéves tervre és a 40. sz. határozatra vonatkozó állításokat a (87) és a (89) preambulumbekezdés már tárgyalta. Ami a SEC-beadványt illeti, az abban foglaltak kiegészítik a már összegyűjtött bizonyítékokat, és megerősítik, hogy a fotovillamos iparág támogatása létező, konkrét kormányzati szakpolitika.

               (233)

               A kínai kormány utalt továbbá az eredeti rendelet (172) preambulumbekezdése kapcsán tett észrevételeire, amelyeket az eredeti rendeletben a Bizottság már megválaszolt. Jelezte továbbá, hogy a Fellebbezési Testületnek az „Egyesült Államok – Légi járművek (második panasz)” (US–Aircraft [Second Complaint]) ügyről szóló jelentése alapján az egyedi jelleg elemzése nem összpontosíthat kizárólag „a panaszban konkrétan megnevezett kedvezményezettekre, hanem annak valamennyi olyan vállalakozásra vagy iparágra ki kell terjednie, amely jogosult az adott támogatásra” (39), valamint hogy az „Egyesült Államok – Légi járművek” ügyről szóló vizsgálóbizottsági jelentés (40) szerint a támogatások akkor minősülnek egyedinek, ha azokat a vállalkozások vagy iparágak kellően szűk „csoportja” számára nyújtják, aminek bizonyítása viszont nem merülhet ki pusztán abban, hogy megállapítást nyer, miszerint nem az összes vállalkozás vagy iparág jogosult a támogatásra.

               (234)

               E tekintetben meg kell jegyezni, hogy a kínai kormány eredeti vizsgálat során tett észrevételeit a Bizottság az eredeti rendeletben elemezte és megválaszolta, az eredeti vizsgálat e tekintetben levont következtetéseit pedig az uniós bíróságok előtt nem támadták meg. Ami a Fellebbezési Testület és a vizsgálóbizottság jelentésére tett utalásokat illeti, a Bizottság az eredeti rendelet (172) preambulumbekezdésében felsorolt és az előzőekben említett dokumentumokra hivatkozik. E tekintetben a Bizottság úgy véli, hogy a fotovillamos iparágra vonatkozó utalások egészen egyértelműek, mivel az iparágat van, hogy megnevezik, van pedig, hogy az általa gyártott termékre vagy annak az iparági csoportra történő hivatkozással jelenítik meg, amelyhez tartozik.

               (235)

               Az aktában szereplő bizonyítékok alapján megállapítást nyert, hogy a kedvezményes hitelezés formáját öltő támogatások nem állnak általánosságban rendelkezésre, és hogy azok így az alaprendelet 4. cikke (2) bekezdésének a) pontja szerinti egyedi támogatások. Ezenfelül arra utaló bizonyítékot, hogy a támogatás az alaprendelet 4. cikke (2) bekezdésének b) pontja szerinti objektív kritériumokon és feltételeken alapulna, az érdekelt felek egyike sem nyújtott be.

         e)   A vizsgálat ténymegállapításaira vonatkozó következtetések

               (236)

               Megállapítást nyert, hogy az exportáló gyártók mintában szereplő csoportjai számára nyújtott hitelek legnagyobb részét állami tulajdonú bankok folyósították, amelyek a (201) preambulumbekezdés alapján közjogi szerveknek minősülnek, mivel kormányzati hatáskörrel bírnak, és kormányzati feladatokat látnak el. A bizonyítékok azt is alátámasztották, hogy e bankok a kormányzati hatáskört ténylegesen gyakorolják, mivel – a (197)–(201) preambulumbekezdésben kifejtettek szerint – az állam (azaz a Kínai Központi Bank) egyértelműen beavatkozik abba, hogy a kereskedelmi bankok milyen döntéseket hoznak a kínai vállalatoknak folyósított hitelek kamatlábainak megállapításakor. Az adott körülmények között e szervezeteknek a hitelezési gyakorlatát közvetlenül a kormányzat határozza meg.

               (237)

               Végezetül pedig: a kínai kormány elmulasztotta/megtagadta azon információk rendelkezésre bocsátását, amelyek lehetővé tették volna az állami tulajdonú bankok és a kormányzat közötti viszony árnyaltabb megértését, amint azt az (51), (103)és (104) preambulumbekezdés kifejti. Az állami tulajdonú kínai bankok által folyósított hitelekről a Bizottság ennélfogva megállapítja, hogy a kormányzat a fotovillamos termékek gyártóit – az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának i. alpontja szerinti – közvetlen transzfer formájában továbbra is pénzügyi hozzájárulásban részesíti.

               (238)

               A mintában szereplő exportáló gyártóktól beszerzett hitel- és hitelkeret-információk, továbbá a négy bank által nyújtott korlátozott tájékoztatás alapján a Bizottság – a rendelkezésre álló tényekre támaszkodva – megállapította, hogy az állami tulajdonú bankok ténylegesen és a gyakorlatban is kormányzati hatáskört gyakorolnak, továbbá hogy a szóban forgó bankok hitelezési tevékenységüket a nemzetgazdasági és társadalmi fejlődés szükségleteinek megfelelően, valamint a banktörvény 34. cikkében előírtakkal összhangban az állami iparpolitikák iránymutatása szerint végzik.

               (239)

               A hitelfelvevő olyan mértékben jut az alaprendelet 3. cikkének (2) bekezdése és 6. cikkének b) pontja szerinti gazdasági előnyhöz, amennyivel kedvezőbb feltételek mellett veheti fel a kormányzati hiteleket vagy a kormány által megbízott vagy utasított magánszervezetek hiteleit, mint a piacon ténylegesen megszerezhető hitelt. A kínai nem kormányzati hitelek nem jelentenek megfelelő piaci viszonyítási alapot, mivel megállapítást nyert, hogy a kínai pénzügyi piac torz (lásd a (225) és a (226) preambulumbekezdést). A viszonyítási alapokat tehát a (246)–(248) preambulumbekezdésben ismertetett módszer alkalmazásával állapították meg. E viszonyítási alap azt igazolja, hogy a fotovillamos ágazat számára nyújtott hiteleket a piacinál kedvezőbb feltételek mellett nyújtják.

               (240)

               Az eredeti rendelet (191) preambulumbekezdése megállapította, hogy a fotovillamos iparág a 40. sz. határozat értelmében az ösztönzött iparágak kategóriájába tartozik. A 40. sz. határozat az azóta eltelt időszakban nem módosult és az ösztönzött iparágak – köztük a fotovillamos iparág – megerősítésével és támogatásával kapcsolatban minden gazdasági intézmény számára irányelvek formájában kötelező érvényű szabályozást ír elő.

               (241)

               Amint azt az eredeti rendelet (172) preambulumbekezdése kifejti, a kínai kormány csak néhány ágazat tekintetében rendel el kedvezményes hitelezést, a fotovillamos iparág pedig ezen iparágak közé tartozik. Ugyanez a következtetés vonható le a fentiek alapján is, vagyis hogy a hatóságok csak azon néhány iparág/vállalat esetében teszik lehetővé a pénzügyi intézmények számára a kedvezményes hitelnyújtást, amelyek beleilleszkednek a kínai kormány vonatkozó stratégiájába. Az aktában szereplő bizonyítékok alapján és a kínai kormány e témával kapcsolatos együttműködésének hiányában megállapítást nyert, hogy a kedvezményes hitelezés formáját öltő támogatások nem állnak általánosságban rendelkezésre és ezért azok az alaprendelet 4. cikke (2) bekezdésének a) pontja szerinti egyedi támogatások. Ezenfelül arra utaló bizonyítékot, hogy a támogatás az alaprendelet 4. cikke (2) bekezdésének b) pontja szerinti objektív kritériumokon és feltételeken alapulna, az érdekelt felek egyike sem nyújtott be.

         f)   Következtetés

               (242)

               A vizsgálat kimutatta, hogy a felülvizsgálati időszakban a mintában szereplő exportáló gyártók mindegyike részesült a kedvezményes hitelezésben.

               (243)

               Ennek megfelelően a fotovillamos iparág finanszírozását támogatásnak kell minősíteni.

               (244)

               A pénzügyi hozzájárulás, az exportáló gyártók számára biztosított gazdasági előny, illetve az egyedi jelleg fennállására tekintettel ezt a támogatást kiegyenlíthetőnek kell tekinteni.

         g)   A támogatási összeg kiszámítása

               (245)

               Az eredeti vizsgálat során alkalmazott módszertant követve a kiegyenlíthető támogatás összegét a támogatásban részesülő felekre átruházott, a felülvizsgálati időszak vonatkozásában azonosított gazdasági előny mértékének megfelelően számítják ki. A támogatásban részesülő feleknek nyújtott gazdasági előny az alaprendelet 6. cikkének b) pontja szerint a hitelt felvevő vállalat által a kormányhitel tekintetében fizetendő kamatösszeg és a vállalat által a piacon megszerezhető összehasonlítható kereskedelmi hitel tekintetében fizetendő összeg közötti különbözet.

               (246)

               Minthogy a (236)–(241) preambulumbekezdésben kifejtettek szerint a kínai bankok által folyósított hitelek jelentős kormányzati beavatkozásról árulkodnak a bankszektor tekintetében, és nem a működő piacokon érvényesülő kamatlábakat tükrözik, az alábbiakban leírt módszer alkalmazásával a Bizottság meghatározott egy megfelelő piaci viszonyítási alapot. Ezenkívül a kínai kormány együttműködésének hiányában a Bizottság a megfelelő referencia-kamatlábat a rendelkezésre álló tények alapján állapította meg.

               (247)

               A renminbi jüanban denominált hitelek megfelelő viszonyítási alapjának kiszámításánál a Bizottság – az eredeti vizsgálathoz hasonlóan – észszerűnek tekintette a kínai kamatlábak alkalmazását, amelyeket azonban kiigazított, hogy azok a szokásos piaci kockázatot tükrözzék. Mivel ebben az összefüggésben az exportőrök aktuális pénzügyi helyzetét torz piaci körülmények között állapították meg, és a kínai bankok a kockázatelemzésükkel és a hitelminősítésükkel kapcsolatban nem bocsátottak rendelkezésre megbízható információkat, a Bizottság szükségesnek ítélte, hogy a kínai exportőrök hitelképességét ne kritika nélkül, hanem olyan korrekcióval vegye figyelembe, amely tükrözi az torz kínai piacnak az exportőrök pénzügyi helyzetére gyakorolt lehetséges hatását. Az alkalmazott viszonyítási alapok (41) a következők:

                           Időszak

                           RMB – viszonyítási alap (%)

                           legfeljebb 1 éves

                           6,88

                           1–5 év

                           7,28

                           5 éven túli

                           7,43

               (248)

               A devizában denominált hitelekre is igaz a piaci torzulások és az érvényes hitelminősítések hiánya tekintetében tett megállapítás, hiszen e hiteleket éppúgy kínai bankok nyújtják. Emiatt – csakúgy, mint az eredeti vizsgálatban – a felülvizsgálati időszak alatt kibocsátott „BB” minősítésű, az adott pénznemben denominált vállalati kötvényeket alkalmazták az alábbi viszonyítási alapok (42) meghatározásához:

                           Pénznem

                           Viszonyítási alap (%)

                           USD

                           5,214

                           EUR

                           3,306

               (249)

               A nyilvánosságra hozatalt követően a kínai kormány kifogást emelt a renminbi jüanban denominált hitelekre vonatkozó viszonyítási alap meghatározásához alkalmazott kiigazítással kapcsolatban, és arra hivatkozott, hogy a Bizottság nem rendelkezett ténybeli alappal ahhoz, hogy a mintában szereplő vállalatokat – azok teljesítménye és jövedelmezőségi adatai alapján – „BB” minősítésű vállalatoknak tekintse és ezzel azt jelezze, hogy e helyzet az iparág egészére igaz. Visszautasította továbbá az euróban és USA-dollárban denominált hitelek viszonyítási alapjának megállapításához használt módszert is, mégpedig azzal, hogy az említett devizákban nyújtott hitelekre a Kínai Központi Bank nem állapított meg alsó hitelkamatokat, és hogy e hitelek kamatait a bankok szabadon határozhatták meg. Megemlítette továbbá, hogy az egyik együttműködő gyártó esetében a folyósított hitelek kamatai kivétel nélkül magasabbak voltak a kiszámított viszonyítási alapnál.

               (250)

               Ami a kiigazítást és az alkalmazott hitelminősítést illeti, a Bizottság egyetlen bankoktól sem kapta meg a vállalatok hitelminősítéséhez használt útmutatókat. Ráadásul az a néhány dokumentum, amelyeket a vállalatok bemutattak, nem voltak alkalmasak arra, hogy megbízható módon fel lehessen mérni a hitelképességüket. Így például: az egyik vállalat egy olyan hitelminősítést nyújtott be, amely a fotovillamos ágazaton kívül működő számos vállalata közül vonatkozott egyre, egy másik vállalat pedig olyan dokumentumot bocsátott rendelkezésre, amelyet nem bank, hanem egy fizetett hitelminősítő intézet bocsátott ki. Egy harmadik dokumentumot még az eredeti vizsgálat során kivontak a vizsgálat alól, mégpedig anélkül, hogy az aktába további elemeket vettek volna fel.

               (251)

               Az euróban és az USA-dollárban denominált hitelek kapcsán a Bizottság a piaci torzulásokat tételesen tartalmazó (237) preambulumbekezdésre hivatkozik vissza. Az ilyen jellegű torzulások miatt a szóban forgó hitelek esetében is indokolt a külső viszonyítási alap alkalmazása. Ami a kínai kormány által említett együttműködő gyártót illeti, ezt az állítást az aktában szereplő információk nem támasztották alá.

               (252)

               Az egyik exportáló gyártó megjegyezte, hogy a Kínai Központi Bank kamatát kell megfelelő viszonyítási alapnak tekintetni annak meghatározásához, hogy kedvezményes feltételek mellett került-e sor a hitelnyújtásra. A Kínai Központi Bank kamata mindazonáltal – többek között – a bankközi hitelnyújtásra vonatkozik. A jelenlegi vizsgálat körülményei között ez nem jelentene megfelelő viszonyítási alapot a fotovillamos vállalatoknak nyújtott hitelek szempontjából, különösen annak ismeretében, hogy a már kifejtettek szerint a viszonyítási alapnak „BB” minősítésű vállalatokra kell vonatkoznia, a bankok pedig – már amennyiben hozzá akarnak férni a bankközi hitelezéshez – jellemzően ennél jóval kedvezőbb minősítéssel rendelkeznek.

               (253)

               E fél azt is megjegyezte, hogy a Bizottság nem csökkentette a gazdasági előnyt annak a néhány hitelnek a tekintetében, amelyet a kiszámított viszonyítási alap felett nyújtottak. A Bizottság azonban – az eredeti vizsgálathoz hasonlóan – úgy ítélte meg, hogy e hitelek nem gyakorolhatnak semmilyen hatást a számításra.

               (254)

               Az exportáló gyártó végezetül kijelentette, hogy őt a mintában szereplő többi vállalatétól eltérő bánásmódban kell részesíteni, mivel meglátása szerint pénzügyi helyzete immár nem „BB” szintű. Tekintettel azonban arra, hogy a Bizottság (miként ezt az eredeti vizsgálat során is tette és a (256) preambulumbekezdésben kifejtette) valamennyi vállalatra „BB” minősítést alkalmazott, ezt az állítást elutasította.

               (255)

               A mintában szereplő exportáló gyártók egyike jelezte, hogy hiteleinek egy része kizárólag exporttevékenységekhez kapcsolódik. E tényezőt az említett típusú hitelekből származó gazdasági előny kiszámításakor figyelembe vették.

               (256)

               Ami a fentieket illeti: a (47), (107) és (110) preambulumbekezdésben kifejtettek szerint mind a kínai kormányt, mind a mintában szereplő exportáló gyártókat felkérték, hogy bocsássanak rendelkezésre információkat a kínai bankok hitelpolitikájáról és arról, hogy hogyan folyósítják a hiteleket az exportáló gyártóknak. Jóllehet e kérését a Bizottság többször megismételte, ilyen információt nem kapott. Tekintettel az együttműködés hiányára és a rendelkezésre álló tények összességére, továbbá az alaprendelet 28. cikke (6) bekezdésének rendelkezéseivel összhangban megfelelőnek tűnt, hogy – csakúgy, mint az eredeti vizsgálatban – valamennyi kínai fotovillamos vállalatot csak a „nem befektetési besorolású” kötvények legmagasabb kategóriájába (a Bloombergnél „BB”) sorolják be, és a Kínai Központi Bank szokásos hitelezési kamatlábára az ilyen minősítésű vállalatok által kibocsátott kötvények esetében várható megfelelő felárat alkalmazzák.

               (257)

               Az állítások szerint a kínai fotovillamos iparág hitelminősítését a „tényleges nemteljesítés és a mérlegeknek még a legnagyobb kínai gyártók esetében is rendkívül gyenge eredményei” alapján BB-ről C-re, vagy az alá kell rontani.

               (258)

               Ezt az állítást el kell utasítani, mert a rendelkezésre álló információk egyike sem utal arra, hogy a fotovillamos iparág rosszabb vagy jobb helyzetben lenne, mint az eredeti vizsgálatban. A Bizottság ennélfogva helyénvalónak tartotta, hogy az eredeti vizsgálatban alkalmazott módszertant megőrizve végezze el számításait.

               (259)

               A mintában szereplő exportáló gyártók gazdasági előnyét ennélfogva a százalékban kifejezett kamatláb-különbözet és a hitelből még fennmaradó összeg – vagyis a vizsgálati időszakban ki nem fizetett kamat – szorzataként számította ki. Ezt az összeget ezt követően allokálták az érintett exportáló gyártók teljes forgalmára vagy adott esetben a teljes exportforgalomra.

               (260)

               E program esetében a mintában szereplő exportáló gyártókra vonatkozóan a felülvizsgálati időszakra megállapított támogatási mérték:

                           Kedvezményes hitelek

                           Vállalat/Csoport

                           Támogatási mérték (%)

                           Chint Group

                           1,17

                           Jinko Solar Co. Ltd és a vele kapcsolatban álló vállalatok

                           0,28

                           Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd és a vele kapcsolatban álló vállalatok

                           0,52

         3.4.1.2.   Hitelkeretek nyújtása
   a)   Bevezetés

               (261)

               A kérelemben szereplő állítások szerint a kínai bankok aránytalan mértékű hitelkereteket biztosítottak a felülvizsgálat tárgyát képező termék kínai exportőrei számára. A vizsgálat során megerősítést nyert, hogy csakugyan valamennyi vizsgált vállalat kapott – az esetek többségében díjmentesen – jelentős összegű hitelkereteket kínai bankoktól.

         b)   A vizsgálat ténymegállapításai

      A hitelkeretek pénzeszközök potenciális átadásának minősülnek

               (262)

               Az EK – Légi járművek vizsgálóbizottsági jelentése megerősítette, hogy az egyedi hitelek hatásán felül az ilyen hitelkeretek a WTO-jog rendelkezései szerint – amelyek megfelelnek az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontja i. alpontjának – pénzeszközök potenciális közvetlen átadásának, és így pénzügyi hozzájárulásnak minősülhetnek. A vizsgálóbizottság megállapította, hogy a pénzeszközök potenciális átadásából származó gazdasági előny a közvetlen transzfer végrehajtására vonatkozó kötelezettség puszta fennállásából fakad. Ezen túlmenően a vizsgálóbizottság azt is megállapította, hogy a hitelkeret önmagában és lényegéből fakadóan gazdasági előnyt ruházhat a támogatásban részesülő vállalatra, és így a pénzeszközök egyedi hitelek formájában megvalósuló közvetlen átadásától elkülönülő potenciális pénzeszköz-átadásnak minősül (43).

      A hitelkereteket nyújtó bankok közjogi szervek, vagy pedig kormányzati megbízással rendelkeznek

               (263)

               A hitelkereteket ugyanazok a bankok nyújtották a mintában szereplő exportáló gyártóknak, mint amelyek a 3.4.1.1. szakaszban ismertetett kedvezményes hiteleket biztosították. E bankok közjogi szervek (lásd a (136), (151), (166), (185) és (186) preambulumbekezdést), és miként az a 3.2. szakaszban megállapítást nyert, a fotovillamos iparág központi tervezés szerinti megerősítését célzó kormányzati feladatokat látnak el.

               (264)

               A mintában szereplő három exportáló gyártó kitöltött kérdőíve szerint a hitelkereteket díjmentesen kapták. Szokásos piaci körülmények között mindazonáltal ilyen hitelkereteket jelentős kötelezettségvállalási és ügyviteli díjak ellenében nyújtanak, ami lehetővé teszi a bankok számára a költségek és a kockázatok ellentételezését.

               (265)

               A gazdasági előny összege a vállalatok számára biztosított kereskedelmi hitelkeretek esetében szokásosan alkalmazott olyan díjaknak felel meg, amelyek megfizetése alól a mintában szereplő exportáló gyártók az esetek többségében mentesültek. A Bizottság az eredeti vizsgálatban (44) egy külföldi kereskedelmi bank által a mintában szereplő exportáló gyártók egyike számára biztosított hitelkeretre alkalmazott díjakat használta. Ilyen jellegű hitelkeretet a jelenlegi vizsgálat mintájában szereplő három vállalat közül egy sem kapott. Mivel a díjakat az ügyleti értékek egyszerű százalékaként számítják ki, nem volt szükség az eredeti vizsgálatban alkalmazott viszonyítási alap frissítésére. Ezenkívül: a jelenlegi vizsgálat keretében nem érkezett más viszonyítás alap alkalmazására vonatkozó javaslat.

               (266)

               Az aránytalan mértékű hitelkeretek formáját öltő támogatások – szintén a (230)–(235) preambulumbekezdésben meghatározott okokból kifolyólag – általánosságban nem állnak rendelkezésre, és ennélfogva azok az alaprendelet 4. cikke (2) bekezdésének a) pontja szerinti egyedi támogatásoknak minősülnek. Ezenfelül arra utaló bizonyítékot, hogy a támogatás az alaprendelet 4. cikke (2) bekezdésének b) pontja szerinti objektív kritériumokon és feltételeken alapulna, az érdekelt felek egyike sem nyújtott be.

               (267)

               A nyilvánosságra hozatalt követően az egyik exportáló gyártó kifogásolta, hogy a Bizottság szerepeltette a hitelkereteket tartalmazó jegyzékében az egyik bankkal kötött együttműködési megállapodását. A Bizottság indokoltnak tekinti az ilyen jellegű megállapodások jegyzékbe vételét, mivel azok az eredeti rendelet (434)–(438) preambulumbekezdésében ismertetett megállapodásokéval azonos jellemzőkkel bírnak. Ilyen megállapodás nélkül a piacok egyértelműen kedvezőtlenebbnek ítélnék az exportőr helyzetét. Következésképpen a megállapodások pénzeszközök potenciális átadásának vagy pénzügyi szolgáltatásnyújtásnak minősülnek. A piac szempontjából egy ilyen értékes „garancia” képvisel bizonyos értéket, és a megállapodás nélküli helyzetnél kedvezőbb helyzetet teremt a kedvezményezett számára. Amennyiben egy – ugyanazzal a bankkal kötött és ugyanakkora összegről szóló – megállapodást az eredeti vizsgálatban kiegyenlíthetőnek ítéltek, a Bizottság fenntartja, hogy e megállapodás kiegyenlíthető.

         a)   Következtetés

               (268)

               A vizsgálat igazolta, hogy a mintában szereplő valamennyi exportáló gyártó (exportálógyártó-csoport) részesült díjmentesen, vagy a piaci kamatnál alacsonyabb kamat mellett hitelkeretben a felülvizsgálati időszak során.

               (269)

               Ennek megfelelően az ilyen hitelkeretnek a fotovillamos iparág számára történő biztosítását támogatásnak kell minősíteni.

               (270)

               A pénzügyi hozzájárulás, az exportáló gyártók számára biztosított gazdasági előny, illetve az egyedi jelleg fennállására tekintettel ezt a támogatást kiegyenlíthetőnek kell tekinteni.

         b)   A támogatási összeg kiszámítása

               (271)

               A hitelkeret díjmentesen vagy a piaci értéknél alacsonyabb díj ellenében történő biztosítása – az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának iii. alpontja szerint – a megfelelő nagyságú díjazásnál alacsonyabb összeg megfizetése ellenében biztosított pénzügyi szolgáltatásnak minősül. A kiegyenlíthető támogatás összegét a támogatásban részesülő felekre átruházott, a felülvizsgálati időszak vonatkozásában feltárt gazdasági előny mértékének megfelelően számítják ki. A (225)–(226) preambulumbekezdésben ismertetett piaci torzulások miatt a pénzügyi szolgáltatásokért (ebben az esetben a hitelkeret nyújtásáért) járó ellenszolgáltatás megfelelő nagyságát nem lehetett a Kínában uralkodó piaci viszonyok alapján megállapítani. Ezért a kedvezményezettekre átruházott gazdasági előny az alaprendelet 6. cikke d) pontjának ii. alpontjával összhangban a hitelt felvevő vállalat által a kínai bankoktól származó hitelkeret fejében fizetendő összeg és a vállalat által a piacon megszerezhető, összehasonlítható kereskedelmi hitelkeret fejében fizetendő összeg közötti különbözet. A hitelkeret az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának i. alpontja szerint pénzeszközök potenciális átadásának is minősülhet.

               (272)

               Az eredeti vizsgálatban a mintában szereplő exportáló gyártók egyike számára egy Kína pénzügyi joghatóságán kívüli székhellyel rendelkező bank nyújtott hitelkeretet, amelyre az általános pénzügyi világpiaci gyakorlatnak megfelelő kötelezettségvállalási és ügyviteli díjakat számoltak fel. Noha a hitelkeretet az érintett bank kínai leányvállalata nyújtotta, észszerű viszonyítási alapot jelentett az összehasonlításhoz. A jelenlegi hatályvesztési felülvizsgálat során is azt tartották helyénvalónak, hogy az erre a programra vonatkozó támogatási összeg számításához az alaprendelet 6. cikke d) pontjának ii. alpontjával összhangban az erre a hitelkeretre alkalmazott díjakat használják viszonyítási alapként. A (267) preambulumbekezdésben foglaltak szerint nem lehetett jobb viszonyítási alapot találni.

               (273)

               A támogatás összegét a viszonyítási alapként használt díjak mértékének valamennyi érintett hitelkeret összegére történő arányos alkalmazásával (ebből a ténylegesen kifizetett díjakat levonva) állapították meg. Azokban az esetekben, amikor a hitelkeret időtartama meghaladta az egy évet, a támogatás teljes összegét kivetítették a hitelkeret teljes időtartamára, és a megfelelő összeget vonatkoztatták a felülvizsgálati időszakra.

               (274)

               E program esetében a mintában szereplő exportáló gyártókra vonatkozóan a felülvizsgálati időszakra megállapított támogatási mérték:

                           Hitelkeretek nyújtása

                           Vállalat/Csoport

                           Támogatási mérték (%)

                           Chint Group

                           0,52

                           Jinko Solar Co. Ltd és a vele kapcsolatban álló vállalatok

                           1,20

                           Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd és a vele kapcsolatban álló vállalatok

                           0,62

         3.4.1.3.   Exporthitel-támogatási programok

               (275)

               A vizsgálat megerősítette, hogy a mintában szereplő vállalatok a felülvizsgálati időszak alatt nem jutottak gazdasági előnyökhöz a program keretében. Mindenesetre semmi nem utal arra, hogy az eredeti exporttámogatási programokat megszüntették volna.

         3.4.1.4.   A zöld technológiákra vonatkozó exportgaranciák és exportbiztosítások
   a)   Bevezetés

               (276)

               A kérelemben szereplő állítások szerint a Sinosure továbbra is kedvezményes feltételek mellett nyújtott exporthitel-biztosítást a felülvizsgálat tárgyát képező termék gyártói számára. A panaszban foglaltak szerint a Sinosure exporthitel-biztosítása még csak nem is fedezi a hosszú távú működést, és a Sinosure hosszú távú veszteségekkel küzd.

         b)   Az együttműködés hiánya és a rendelkezésre álló tények használata

               (277)

               A (279)–(283) preambulumbekezdésben említetteknek megfelelően a Bizottság a kérdőívben, a hiánypótlásra felhívó levelekben, valamint a kínai kormánynál és a Sinosure-nál tett helyszíni ellenőrző látogatás során információkat kért, amelyek jelentős részét a kínai kormány és/vagy a Sinosure nem bocsátotta rendelkezésre, így a Bizottság nem tudta ellenőrizni a programmal egyértelmű objektív kapcsolatban álló valamennyi lényeges elemet és információt, mint például az alább említett dokumentumokat és adatokat.

               (278)

               Ami a részesedést és a belső döntéshozatali eljárást illeti, az új/felülvizsgált alapszabályt nem bocsátották rendelkezésére. A nyilvánosságra hozatalt követően a kínai kormány hangsúlyozta, hogy a Bizottság nem határozta meg, hogy az alapszabályból mely konkrét információs elem nem állt rendelkezésre, és az hogyan befolyásolta a Bizottság elemzését, és hogy a Bizottság az alapszabály elavult változatára támaszkodott. Ez illetően a Bizottság megjegyzi, hogy ténymegállapításait az alapszabály rendelkezésre álló és nem vitatott változatára alapozta.

               (279)

               A műveletekre és a kockázatértékelési folyamatra irányadó belső szabályok tekintetében a Sinosure nem nyújtotta be a kért „Kínai Export- és Hitelbiztosítási Vállalat átfogó kockázatkezelésére vonatkozó alapvető szabályokat”, valamint a „Kínai Export- és Hitelbiztosítási Vállalat szakpolitikai alapokon nyugvó exporthitel-biztosítási programjainak egyedi engedélyezési rendszerét”, amelyekre a kérdőívre adott válaszban benyújtott igazgatótanácsi jegyzőkönyv hivatkozott. A nyilvánosságra hozatalt követően a kínai kormány azt állította, hogy nem logikus felemlíteni, hogy a második dokumentumot nem nyújtották be, hiszen – amint azt a Bizottság az ellenőrzés során készített saját dokumentum-jegyzékében a Sinosure szerint megjegyezte – ez a dokumentum nem létezik. A Bizottság mindazonáltal meglepetéssel nyugtázza, hogy az igazgatótanácsi jegyzőkönyv egy nem létező dokumentumra utal. Ráadásul pont arról van szó, hogy a dokumentum azért szerepelt a – kínai kormány által az ellenőrző látogatás végén jóváhagyott és aláírt – jegyzékben, mert azt nem nyújtották be. A dokumentumok benyújtásának elmaradása kapcsán jelzett okként a kínai kormány által adott indokolás szolgált, amelyet jegyzőkönyvbe vettek.

               (280)

               Bár a Sinosure megengedte, hogy a Bizottság röviden szemügyre vegye az exporthitel-biztosítási program keretében a kizárólag a rövid lejáratú hitelbiztosításra vonatkozóan elért nyereség/veszteség összegét, meg kell jegyezni, hogy a Bizottságnak nem volt lehetősége a dokumentum vizsgálatára vagy lemásolására, és hogy a számított jövedelmezőséget nem lehetett bizonyítékokkal alátámasztani.

               (281)

               A nyilvánosságra hozatalt követően a kínai kormány úgy véli, hogy a Bizottság elismeri, hogy megvizsgálta a (280) preambulumbekezdésben említett, eredményre vonatkozó számadatokat. A kínai kormánynak ugyanakkor figyelembe kellene vennie a szóban forgó preambulumbekezdés fennmaradó részét is, amely arra enged következtetni, hogy a Bizottság nem találta kielégítőnek a rendelkezésére bocsátott információkat. A kínai kormány azt is állította, hogy a Sinosure a kérdőívre adott válaszában részletes információkkal szolgált a napenergiát hasznosító termékek Unióba irányuló exportjára vonatkozó rövid lejáratú exporthitel-biztosításról. E tekintetben a Bizottság megjegyzi, hogy az ellenőrző látogatás során bemutatott számadatok alapján nem lehetett ezeket e számadatokat a helyszínen ellenőrizni.

               (282)

               Az exporthitel-biztosításra vonatkozó információkat emellett sem az ágazat, sem pedig a 10 legnagyobb exportáló gyártó vagy a mintában szereplő három exportáló gyártó tekintetében nem nyújtották be. A 10 legnagyobb exportáló gyártóra vonatkozóan a nyilvánosságra hozatalt követően tett állításokkal a (67) preambulumbekezdés foglalkozik. A kínai kormány azon állítását illetően, miszerint a mintában szereplő három exportáló gyártóra vonatkozó információk mindenesetre az exportáló gyártókon keresztül a Bizottság rendelkezésére álltak, a Bizottság megjegyzi, hogy a Sinosure-tól kért információkat magának a Sinosure-nak kellett volna rendelkezésre bocsátania. A Sinosure nem feltételezhette, hogy a mintában szereplő három exportáló gyártó információkat szolgáltat az exporthitel-biztosítással kapcsolatban, és ha mégis, a Sinosure egyszerűen nem feltételezhette azt, hogy ezek az információk teljes körűek vagy pontosak lesznek. A vizsgálatot végző hatóság feladatainak részét képezi, hogy különböző forrásokból gyűjtsön információkat, és e feladat ellátásának az együttműködés hiánya gátat szabott.

               (283)

               Ezenkívül a Sinosure azt állította, hogy a mintában szereplő három exportáló gyártó egyike sem kötött biztosítást a Sinosure-nál a felülvizsgálati időszakban. Ez az állítás helytelennek bizonyult, és ellentmond a mintában szereplő három exportáló gyártó által szolgáltatott információknak.

         c)   A Sinosure közjogi szerv

               (284)

               Az eredeti vizsgálat (45) megállapította, hogy a Sinosure közjogi szerv. Sem a kínai kormány, sem a Sinosure nem szolgáltatott bizonyítékot e vizsgálat során arra vonatkozóan, hogy ez a helyzet megváltozott volna. A vizsgálat sem tárt fel olyan elemet, amely megcáfolná a fenti ténymegállapítást. Épp ellenkezőleg, a Sinosure 2014-es éves jelentése megerősítette az eredeti vizsgálat ténymegállapítását, mivel kifejti, hogy „a Sinosure új ötletek és megközelítések feltárásával, a munkamódszerek javításával, a termékek és szolgáltatások tökéletesítésével, valamint szakpolitikai feladatai ellátásának hatékonyabbá tételével erőt nem kímélve támogatta Kína nemzeti szakpolitikáit”, illetve hogy „szakpolitikai támogató szerv” szerepét tölti be. Következésképpen az eredeti vizsgálatban levont következtetések a felülvizsgálati időszakban is érvényesek, és megerősítést nyernek.

         d)   Jogalap

               (285)

               A jogalapok megegyeznek az eredeti vizsgálat során azonosítottakkal; azaz: a Kereskedelmi Minisztérium és a Sinosure által közösen kiadott, a kereskedelemnek a tudomány és technológia útján, exporthitel-biztosítások alkalmazásával történő előmozdítására irányuló stratégia végrehajtásáról szóló közlemény (Shang Ji Fa, 2004. évi 368. sz.); az új és csúcstechnológiát alkalmazó kínai termékek 2006. évi kiviteli címtára; az Államtanács 2009. május 27-i közleményben foglalt, úgynevezett 840-es terv; a Kereskedelmi Minisztérium és a Pénzügyminisztérium által 2009. június 22-én közösen kiadott, a nagy méretű teljes berendezésrendszerek exportbiztosítás-finanszírozására vonatkozó külön intézkedések végrehajtásával kapcsolatos kérdésekről szóló közleményben foglalt, úgynevezett 421-es terv; az Államtanács által kiadott, a stratégiai fontosságú feltörekvő iparágak fenntartásának és fejlesztésének felgyorsításáról szóló közlemény (Guo Fa, 2010. évi 32. sz., 2010. október 18.), valamint az ehhez kapcsolódó végrehajtási iránymutatások (Guo Fa, 2011. évi 310. sz., 2011. október 21.).

         e)   A vizsgálat ténymegállapításai

               (286)

               mivel a Sinosure kormányzati hatáskörrel felruházott, valamint kormányzati jogszabályokat és terveket végrehajtó közjogi szerv, a felülvizsgálat tárgyát képező termék gyártóinak nyújtott exporthitel-biztosítás az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának i. alpontja értelmében pénzeszközök kormány általi potenciális közvetlen átadása formájában nyújtott pénzügyi hozzájárulásnak minősül.

               (287)

               Néhány helyi önkormányzat visszatérítette az exportáló gyártók által a Sinosure-nak fizetett biztosítási díj egy részét. A kifizetett biztosítási díj részleges visszatérítése az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának i. alpontja értelmében szintén támogatás formájában nyújtott közvetlen transzfernek minősül.

               (288)

               Az alaprendelet 3. cikkének (2) bekezdése és 6. cikkének c) pontja értelmében vett gazdasági előny azt jelenti, hogy a Sinosure a piacon szokásosan megszerezhető biztosításhoz képest kedvezőbb feltételek mellett nyújt exporthitel-biztosítást, illetve a piacon másképpen egyáltalán nem elérhető biztosítási fedezetet nyújt. Az exportáló gyártók számára a 3. cikk (2) bekezdése értelmében biztosított további gazdasági előny a Sinosure-nak kifizetett biztosítási díjnak az egyes exportáló gyártók székhelye szerinti helyi önkormányzatok által nyújtott részleges készpénz-visszatérítése.

               (289)

               A gazdasági előny fennállása tekintetében a Bizottság megvizsgálta, hogy a Sinosure biztosítási díjai milyen mértékben fedezték a rövid lejáratú exporthitel-biztosítások költségét. Amint az a (280) preambulumbekezdésben szerepel, a Sinosure a 2011–2015 közötti időszakra vonatkozóan jövedelmezőségi elemzést nyújtott be, amely szerint a Sinosure ezen időszakban összességében állítólag nyereséges volt, de 2015-ben veszteségeket szenvedett el. Egyfelől a Bizottság megjegyzi, hogy ezt – az állítólag a pénzügyi osztálytól származó – dokumentumot csak rövid ideig volt alkalma szemügyre venni, és azt nem áll módjában lemásolni/kinyomtatni és bizonyítékként figyelembe venni. Másfelől a jelentésben szereplő információkat csak nagyon részlegesen lehetett ellenőrizni, mivel a bemutatott bizonyíték nem tette lehetővé az információknak a Sinosure 2014-es éves jelentésével való megfelelő egyeztetését. A Bizottság ezért nincs megelégedve a benyújtott információkkal.

               (290)

               Ezenfelül a Sinosure érvelését a támogatásokról és kiegyenlítő intézkedésekről szóló WTO-megállapodás (a továbbiakban: a támogatásokról és kiegyenlítő intézkedésekről szóló megállapodás) I. mellékletének j) pontjára alapozta, amely szerint a megállapodás 3. cikke 1. a) pontja értelmében „tiltott” exporttámogatásnak minősülnek az olyan biztosítási díj ellenében biztosított exporthitel-biztosítási programok, amely hosszú távon nem fedezi e programok működési költségeit és veszteségeit. A kérdőívre adott válaszában a Sinosure egyszerűen ismertette az előző öt évben felhalmozott nyereséget, és arra a következtetésre jutott, hogy mivel ebben az időszakban összességében nyereséges volt, az exportáló gyártóknak nyújtott exporthitel-biztosítás a támogatásokról és kiegyenlítő intézkedésekről szóló megállapodás értelmében nem minősül támogatásnak. Ezzel kapcsolatban meg kell jegyezni, hogy a benyújtott információk alapján – azaz az előző öt év jövedelmezőségére vonatkozó kumulatív számadat – alapján a Bizottság nem tud érdemi következtetéseket levonni.

               (291)

               A támogatásokról és kiegyenlítő intézkedésekről szóló megállapodás I. mellékletének j) pontjában foglalt „program” vizsgálatának elvégzéséhez szükséges megbízható és ellenőrizhető információk hiányában a Bizottságnak a rendelkezésre álló bizonyítékokra kell alapoznia ténymegállapításait. E tekintetben a Bizottság az ellenőrző látogatás során beszerzett 2014-es éves jelentésre támaszkodott. E dokumentum vizsgálata rávilágított, hogy a Sinosure teljes exporthitel-biztosítási tevékenysége 2013-ban és 2014-ben veszteséges lett volna, ha bizonyos nem működési bevételeket nem rögzítenek. Ezek a nem működési bevételek nem kapcsolódnak a Sinosure rendes tevékenységéhez, és ezért azokat ki kell zárni az intézmény jövedelmezőségi elemzéséből. Ez a helyzet nem változott az eredeti vizsgálatban feltártakhoz képest.

               (292)

               A nyilvánosságra hozatalt követően a kínai kormány vitatta a Bizottság azon értékelését, miszerint a Sinosure teljes exporthitel-biztosítási tevékenysége veszteséges lenne, és a kínai kormány 2013. szeptember 27-i észrevételeire való hivatkozással kifogásolta a Bizottság által alkalmazott számítási módszert. Ez utóbbi észrevételeket az eredeti rendelet 3.5.3. szakasza már tárgyalta és elutasította.

               (293)

               A (280), (289) és (290) preambulumbekezdésben foglalt magyarázatok alapján, valamint az eredeti vizsgálatban megállapítottak szerint, a kérdőívre adott válaszban benyújtott, állítólagosan elavult változatú alapszabály 11. cikke úgy rendelkezik, hogy a vállalatnak nullszaldós eredménnyel kell működnie. Más megfogalmazásban ez azt jelenti, hogy alapszabálya szerint a Sinosure Kína egyetlen hivatalos exporthitel-biztosítójaként nem a nyereségét kívánja maximalizálni, csupán a nullszaldós eredményre kell törekednie. Amint az már korábban kifejtésre került, a rendelkezésre álló nyilvántartásokból kiderül, hogy a Sinosure működésének jogi és szakpolitikai környezete arra kötelezi a vállalatot, hogy – közpolitikai megbízatásának teljesítése keretében – hajtsa végre a kormányzati szakpolitikákat és terveket. Az állam által kifejezetten támogatott, kiválasztott iparágak és vállalkozások között az exportáló gyártók teljes körű hozzáféréssel rendelkeztek a Sinosure által kedvezményes díjak mellett biztosított exporthitel-biztosításhoz. A Sinosure tehát korlátlan hozzáférést biztosít a biztosítási fedezethez a fotovillamos ágazat számára, és az általa kínált alacsony biztosítási díjak nem tükrözik az ezen ágazaton belüli export biztosításából eredő tényleges kockázatokat. Mindezen rendelkezésre álló elemek alapján máris levonható az a következtetés, hogy a Sinosure által felszámított biztosítási díjak továbbra sem fedezik hosszú távú működését.

               (294)

               Emlékeztetni kell arra is, hogy már az eredeti vizsgálat során is születtek bizonyos következtetések, amelyek ugyanebbe az irányba mutatnak (46). A kínai kormány a vizsgálat során semmiféle bizonyítékkal nem szolgált arra vonatkozóan, hogy e helyzet megváltozott volna. A vizsgálat sem tárt fel olyan elemet, amely megcáfolná a fenti ténymegállapítást.

               (295)

               A fentiek alapján, mivel a Sinosure exporthitel-biztosítási programja változatlanul veszteséges, a gazdasági előny fennállása az exportáló gyártók által fizetett biztosítási díjaknak a piacon elérhető díjakkal történő összehasonlításával állapítható meg.

               (296)

               A Sinosure azt állította, hogy négy másik vállalat nyújt ilyen szolgáltatásokat a kínai piacon. E vállalatok ezzel kapcsolatos piaci részesedéséről azonban nem lehetett információkat szerezni. Mindenesetre a Sinosure az egyetlen hivatalos exporthitel-biztosító, és erőfölénnyel rendelkezik a kínai piacon. Következésképpen Kínán belül nem áll rendelkezésre kereskedelmi viszonyítási alap az ilyen eszközök esetében, és mivel a kormányzati beavatkozás a kínai pénzügyi piac torzulását okozza, észszerű Kínán kívüli viszonyítási alapot alkalmazni.

               (297)

               A támogatások az alaprendelet 4. cikke (4) bekezdésének a) pontja értelmében exportteljesítmény-függők, mivel kivitelhez kötöttek. Ezenfelül az alaprendelet 4. cikke (2) bekezdésének a) pontja értelmében egyediek is, mivel a jogosultság bizonyos vállalkozásokra korlátozódik. Az ezzel kapcsolatos változások hiányában hivatkozni kell az eredeti rendelet (246) és (247) preambulumbekezdésére, amelyben megállapítást nyert, hogy a Sinosure és/vagy a helyi önkormányzatok által a felülvizsgálat tárgyát képező termék gyártóira átruházott gazdasági előnyök az alaprendelet 4. cikke (2) bekezdésének a) pontja értelmében egyedinek minősülnek. Ezen túlmenően, mivel nem volt arra utaló bizonyíték, hogy a támogatás az alaprendelet 4. cikke (2) bekezdésének b) pontjában foglalt objektív kritériumokon vagy feltételeken alapulna, a gazdasági előny ebben a tekintetben is egyedi.

               (298)

               Ellentétben azzal, amit a kínai kormány és egy exportáló gyártó a nyilvánosságra hozatalt követően állított, a vállalatok által a befizetett biztosítási díjakkal kapcsolatosan benyújtott információkat nem utasították el. Az információkat azonban végül nem használták fel a (302) és (303) preambulumbekezdésben ismertetett számításhoz, mivel a Bizottság a rendelkezésre álló tényekre hagyatkozott.

         f)   Következtetés

               (299)

               A vizsgálat kimutatta, hogy a felülvizsgálati időszakban a mintában szereplő exportáló gyártók három csoportja részesült a Sinosure által nyújtott exporthitel-biztosításban.

               (300)

               A Sinosure által a fotovillamos ágazatnak nyújtott exporthitel-biztosítás támogatásnak minősül, mivel biztosítási díjai kedvezőbbek a piaci díjaknál.

               (301)

               A pénzügyi hozzájárulás, az exportáló gyártók számára biztosított gazdasági előny, illetve az egyedi jelleg fennállására tekintettel ezt a támogatást kiegyenlíthetőnek kell tekinteni.

         g)   A támogatási összeg kiszámítása

               (302)

               A kiegyenlíthető támogatás összegét a támogatásban részesülő felekre átruházott, a felülvizsgálati időszak vonatkozásában feltárt gazdasági előny mértékének megfelelően számítják ki. A gazdasági előny kiszámítása a hitelgaranciák esetében alkalmazandó számításhoz hasonlóan történik. A kedvezményezetteknek juttatott gazdasági előny az alaprendelet 6. cikkének c) pontja szerint a Sinosure rövid lejáratú biztosításában részesülő vállalat által fizetett biztosítási díj összege és a vállalat által a piacon megszerezhető, összehasonlítható exporthitel-biztosítás esetében fizetendő biztosítási díj összege közötti különbözet.

               (303)

               A (277)–(283) preambulumbekezdésben említetteknek megfelelően a Bizottság a Sinosure által a mintában szereplő exportáló gyártók, a legnagyobb exportáló gyártók vagy az érintett ágazat részére nyújtott exporthitel-biztosítási fedezet számos elemét nem tudta ellenőrizni. A kínai kormány és a Sinosure részéről tanúsított együttműködés hiányában a Bizottság a rendelkezésre álló tényekre hagyatkozott a kedvezményezetteknek juttatott gazdasági előny kiszámításához. E tekintetben észszerűnek tűnt a gazdasági előnyök eredeti vizsgálat során megállapított mértékét alkalmazni. Azon vállalatok esetében, amelyek az eredeti vizsgálatban és a jelenlegi felülvizsgálatban is szerepelnek a mintában, a gazdasági előnyök eredeti vizsgálat során megállapított mértékét vették alapul. Az eredeti vizsgálat során a mintában nem szereplő csoportra vonatkozó mértékként az eredeti vizsgálat során együttműködő vállalatok súlyozott átlagát vették figyelembe.

               (304)

               E program esetében a mintában szereplő exportáló gyártókra vonatkozóan a felülvizsgálati időszakra megállapított támogatási mértékek:

                           Exportgaranciák és exportbiztosítások

                           Vállalat/Csoport

                           Támogatási mérték (%)

                           Chint Group

                           0,59

                           Jinko Solar Co. Ltd és a vele kapcsolatban álló vállalatok

                           0,00

                           Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd és a vele kapcsolatban álló vállalatok

                           0,71

         3.4.2.   Támogatási programok

   3.4.2.1.   A „Famous Brands” (Ismert márkák), a „Well-known Trademarks in China” (Közismert védjegyek Kínában), és az „Export Brand Development Fund” (Exportmárkák fejlesztési alapja), illetve hasonló programok fejlesztéséhez nyújtott, központi és központi szint alatti támogatások

               (305)

               A vizsgálat megerősítette, hogy a mintában szereplő vállalatok a felülvizsgálati időszak alatt nem jutottak gazdasági előnyökhöz e programok keretében. Mindenesetre semmi nem utal arra, hogy az eredeti támogatási programokat megszüntették volna.

         3.4.2.2.   A Golden Sun demonstrációs program
   a)   Bevezetés

               (306)

               Az eredeti vizsgálat során megállapítást nyert, hogy a fotovillamos ágazat gyártói támogatást kaptak a Golden Sun demonstrációs program (a továbbiakban: Golden Sun) keretében.

         b)   Az együttműködés hiánya

               (307)

               A Bizottság nagyszámú, jobbára a Golden Sun program költségvetési céljaival kapcsolatos dokumentum benyújtására kérte fel a kínai kormányt. A kérdőívre adott válaszában a kínai kormány azt állította, hogy a Bizottság által megfogalmazott kérdések elégtelen információtartalma miatt nem tudta azonosítani a kért dokumentumokat. Az ellenőrző látogatás során azonban, miután a Bizottság feltette ugyanazt a kérdést (amely a kérdőívben szereplő információkat, azaz a kért dokumentumok megnevezését tartalmazta), a kínai kormány azt állította, hogy ezek a dokumentumok bizalmas jellegűek, és kijelentette, hogy ellenőrizni kell, hogy a dokumentumokat át lehet-e adni a Bizottságnak. Ezt illetően a Bizottság nem érti, hogy miért kellene a hiányzó dokumentumokat bizalmas jellegűnek tekinteni, és miért ne lehetne azokat egy olyan szubvencióellenes vizsgálat keretében átadni, ahol a vizsgálatot végző hatóságra szigorú titoktartási szabályok vonatkoznak. Mindenesetre az eredeti vizsgálathoz hasonlóan a kínai kormány a helyszíni látogatás során tett több emlékeztető ellenére sem tért vissza a kérdésre, és a dokumentumokat soha nem bocsátotta a Bizottság rendelkezésére.

               (308)

               Ezen túlmenően a kínai kormány a kérdőívre adott válaszában kifejtette, hogy a felülvizsgálati időszak alatt a mintában szereplő exportáló gyártók egyike sem jutott gazdasági előnyhöz a program keretében, mivel a program nem a felülvizsgálat tárgyát képező termék gyártóinak szól. Ez azonban ellentmond a mintában szereplő exportáló gyártóktól kapott információknak. Az ellenőrző látogatás során a kínai kormány árnyalta a kérdőívre adott válaszát, és elismerte a kifizetések lehetőségét annak ellenére, hogy a programot állítólag megszüntették, és átvételi árra vonatkozó programmá alakították át. A kínai kormány az utóbbi állítás alátámasztására benyújtotta az Államtanács 2013. évi véleményét. A Bizottság megjegyzi, hogy a kínai kormány a kérdőívre adott válaszában nem tett említést e program módosításáról, és a kínai kormány semmilyen bizonyítékot nem nyújtott be ennek alátámasztására sem. A Bizottság azt is megjegyzi, hogy az ellenőrzés során átadott dokumentum nem hivatkozik erre a programra vagy annak egy másik programmal való állítólagos felváltására.

               (309)

               A kínai kormány részéről tanúsított együttműködés hiánya miatt a Bizottság nem tudta ellenőrizni a Golden Sun program valamennyi aspektusát és különösen a felülvizsgálat tárgyát képező termék gyártóira és a fotovillamos iparág egészére átruházott tényleges gazdasági előnyöket. Ráadásul a kínai kormány nem nyújtott be minden kért releváns dokumentumot, nevezetesen a Golden Sun előirányzatairól a Pénzügyminisztérium által kiadott költségvetési dokumentumokat.

               (310)

               Továbbá a gazdasági előnyöket illetően a Bizottság megjegyzi, hogy a kínai kormányt felkérte, hogy szolgáltasson információt a gyártóknak biztosított gazdasági előnyökről, de annak ellenére, hogy a kínai kormány rendelkezésére állt az információ, csak azt a választ adta, hogy a gyártók nem jutottak gazdasági előnyökhöz.

         c)   Jogalap

               (311)

               Miként az az eredeti vizsgálatban megállapítást nyert, a fő jogalap a Pénzügyminisztérium, a Tudományért Felelős Minisztérium és a Nemzeti Energiatanács által 2009. július 16-án kiadott, a Golden Sun demonstrációs program végrehajtásáról szóló közlemény és ennek a Golden Sun demonstrációs program keretében a pénzügyi támogatási alap kezelésére vonatkozó ideiglenes intézkedések című melléklete (CaiJian, 2009. évi 397. sz.); a Golden Sun demonstrációs programhoz kapcsolódó megbízatások sikeres végrehajtásáról szóló körlevél (2009. évi 718. sz.); a 2010. évi Golden Sun demonstrációs program sikeres teljesítéséről szóló körlevél (2010. évi 622. sz.); a Pénzügyminisztérium által 2010. december 2-án kiadott, a 2010. évi Golden Sun demonstrációs programok építési költségeihez kapcsolódó finanszírozási támogatási költségvetési indexekre vonatkozó utasításokról szóló körlevél (2010. évi 965. sz.); a hopeji Pénzügyi Hivatal által 2011. szeptember 1-jén kiadott, a 2011. évi Golden Sun programokra előirányzott költségvetési támogatásra vonatkozó költségvetési cél elosztásáról szóló körlevél (JCJ, 336. sz.); a hengsuji települési Pénzügyi Hivatal által 2011. november 8-án kiadott, a 2011. évi Golden Sun programokra előirányzott költségvetési támogatásra vonatkozó költségvetési cél elosztásáról szóló körlevél (HCJ 135. sz.).

         d)   A vizsgálat ténymegállapításai

               (312)

               Az eredeti vizsgálathoz hasonlóan a kínai kormány megismételte, hogy ezt a támogatási programot nem a felülvizsgálat tárgyát képező termék gyártóinak, hanem a fotovillamos ágazat villamosenergia-termelő projektjeinek szánták. A kínai kormány azt is állította, hogy a kérelmező nem nyújtott be bizonyítékot annak igazolására, hogy az érintett termékek gyártói a felülvizsgálati időszakban bármilyen gazdasági előnyben részesültek volna.

               (313)

               A jelenlegi vizsgálatban a dokumentáció egyetlen eleme sem változtathatja meg a Bizottság által az eredeti vizsgálat során a (271)–(282) preambulumbekezdésben tett azon ténymegállapításokat, amelyekben arra a következtetésre jutott, hogy az e program keretében nyújtott támogatások közvetlenül kapcsolódnak a felülvizsgálat tárgyát képező termékhez, mivel a támogatásra jogosult „fotovillamos rendszerek forgalmazása” kifejezetten magában foglalja a moduloknak és az elemeknek a projektek fontos részét kitevő beszállítását, következésképpen a kormány által juttatott gazdasági előny és a felülvizsgálat tárgyát képező termék közötti kapcsolat közvetlennek és elválaszthatatlannak tekinthető.

               (314)

               Amint az az eredeti vizsgálat során megállapítást nyert, a Golden Sun program a kínai kormány részéről megvalósuló, az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának i. alpontja és 3. cikkének (2) bekezdése szerinti transzfer formájában támogatást nyújt a felülvizsgálat tárgyát képező termék gyártói számára.

               (315)

               A Bizottság azt is megállapította, hogy ez a támogatási program az alaprendelet 4. cikke (2) bekezdésének a) pontja értelmében egyedinek minősül.

         e)   Következtetés

               (316)

               A Golden Sun program továbbra is támogatás formájában nyújtott egyedi támogatásnak minősül. A vizsgálat megállapította, hogy a mintában szereplő exportőrök részesültek ilyen támogatásban.

         f)   A támogatási összeg kiszámítása

               (317)

               E program esetében a mintában szereplő exportáló gyártókra vonatkozóan a felülvizsgálati időszakra megállapított támogatási mérték:

                           Golden Sun demonstrációs program

                           Vállalat/Csoport

                           Támogatási mérték (%)

                           Chint Group

                           0,20

                           Jinko Solar Co. Ltd és a vele kapcsolatban álló vállalatok

                           0,16

                           Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd és a vele kapcsolatban álló vállalatok

                           0,01

               (318)

               A nyilvánosságra hozatalra adott válaszában a kínai kormány észrevételeket tett a Golden Sun demonstrációs programmal kapcsolatban, és megismételt bizonyos szempontokat, amelyeket már a korábbiakban is felvetett. Mivel e szempontok már a fentiekben kifejtésre kerültek, további észrevételre nincs szükség. Ezenkívül a kínai kormány azt állította, hogy a Bizottság e programot illetően nem állapított meg egyedi jelleget.

               (319)

               Abból a tényből azonban, hogy a Golden Sun keretében nyújtott támogatásokban csak a megújulóenergia-ágazat kínai gyártói részesültek, egyértelműen következik, hogy e támogatások a WTO-előírások szerint egyedinek minősülnek.

               (320)

               A kínai kormány azt állította továbbá, hogy bizonyítékkal szolgált e program megszüntetésével kapcsolatban. Mivel azonban ezeket a támogatásokat a mintában szereplő exportáló gyártók elhatárolt jövedelemként szerepeltették könyvelésükben, még hosszú évekig gazdasági előnyt biztosítanak. Ez azt jelenti, hogy a támogatás szempontjából félrevezető azt állítani, hogy a programot megszüntették. A valóságban a programnak már nincsenek újabb kedvezményezettjei, de a program alá vont létesítmények hosszú élettartama miatt a gazdasági előnyök még mindig jelentkeznek. Ezért ezeket az állításokat is elutasították.

         3.4.2.3.   Egyéb támogatások
   a)   Bevezetés

               (321)

               Kérelemében a kérelmező bizonyítékkal szolgált azzal kapcsolatban, hogy az ösztönzött kínai iparágak különböző szintű kormányzati hatóságoktól, azaz helyi, regionális és országos szinten kaphatnak különböző egyszeri vagy ismétlődő támogatásokat.

               (322)

               A jelenlegi vizsgálat során valóban megállapítást nyert, hogy a mintában szereplő három vállalat jelentős mértékű, különböző kormányzati szintű, egyszeri vagy ismétlődő támogatásokban is részesült, amelyek a felülvizsgálati időszakban gazdasági előnyökhöz juttatták őket. A támogatások némelyikéről a mintában szereplő vállalatok már beszámoltak a kérdőívre adott válaszaikban, míg több más támogatást az ellenőrzés során a helyszínen tártak fel. A kérés ellenére a támogatások egyike sem jelent meg a kínai kormány kérdőívre adott válaszában.

         b)   Jogalap

               (323)

               A szóban forgó támogatásokat országos, tartományi, városi, megyei vagy körzeti kormányzati hatóságok nyújtották a vállalatok részére, és mindegyik egyedinek bizonyult a mintában szereplő vállalatok vagy a földrajzi elhelyezkedés, illetőleg az iparág típusa szempontjából. Általában nem adták meg pontosan, hogy melyik jogszabály alapján történt a támogatások nyújtása – feltéve, hogy volt egyáltalán ilyen jogszabály –, ugyanakkor a Bizottság néha megkapta a kormányzati hatóság által a támogatás odaítélésére vonatkozóan kiadott dokumentum (az úgynevezett „értesítés”) másolatát.

         c)   A vizsgálat ténymegállapításai

               (324)

               Tekintettel a kérelemben szereplő és/vagy a mintában szereplő vállalatok könyvelésében talált nagy összegű támogatásokra, e rendelet csak a főbb ténymegállapításokat foglalja össze. Eredetileg a mintában szereplő három vállalat szolgált bizonyítékokkal több támogatás fennállásáról és arról a tényről, hogy a kínai kormány különböző szintjei révén támogatásokban részesülnek. Számos más támogatást a mintában szereplő vállalatok nem jelentettek be, azokat a helyszíni ellenőrzések tárták fel.

               (325)

               A mintában szereplő vállalatok egyike több mint 130 ilyen támogatást kapott a felülvizsgálati időszakban. Ezek közül sokat városi, körzeti vagy tartományi kormányzati hatóságok nyújtottak. A legnagyobb összegű támogatás több mint 7 millió CNY volt, és azt a „Trinity” program, az ipari vállalkozások átalakításának és korszerűsítésének előmozdítását támogató önkormányzati alap keretében nyújtották. Az egyéb támogatások közé tartoztak például a szabadalmi alapok, a tudományos és technológiai alapok és díjak, az üzleti fejlesztési alapok, az ipari vállalkozások korszerűsítésére és átalakítására szolgáló alapok, az alapvető infrastruktúrához nyújtott támogatások, a körzeti szinten biztosított támogatási alapok, az új és tiszta energia fejlesztésére szolgáló alapok, valamint a földterületekre vonatkozó adóvisszatérítések. Ezenkívül ez a vállalat a kormányzat által körzeti szinten nyújtott exporthitel-biztosításhoz is kapott támogatást.

               (326)

               A felülvizsgálati időszak során a mintában szereplő vállalatok közül egy másik is jelentős támogatásokat kapott a kormányzattól, amelyek közül néhány a vállalat székhelyéül szolgáló fejlesztési övezethez kapcsolódott (több mint 13 millió CNY). A többi tudományos és technológiai kiadásokkal, a megújuló energiával és/vagy ipari és informatikai fejlesztéssel kapcsolatos támogatás volt (például a „3 ismert” támogatás). A helyszínen földhasználati jogok megszerzéséhez kapcsolódó visszatérítésekre is fény derült.

               (327)

               A mintában szereplő vállalatok egyike – csoportként – összesen több mint 29 millió CNY összegű különböző támogatásban részesült. E támogatások között voltak például az új energiaforrásokkal kapcsolatos fejlesztésre, a kulcsfontosságú technológiai reformokkal kapcsolatos projektekre vonatkozó alapok vagy a kedvezményezett székhelye szerinti fejlesztési övezethez kapcsolódó alapok.

         d)   Következtetés

               (328)

               A mintában szereplő vállalatok részére nyújtott ezen támogatásokra vonatkozóan összegyűjtött bizonyítékok alapján, és egyéb információk hiányában a Bizottság ezeket a támogatásokat az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának i. alpontja és 3. cikkének (2) bekezdése értelmében vett támogatásnak minősítette, mivel a kínai kormány támogatás formájában transzfert biztosított a felülvizsgálat tárgyát képező termék gyártói számára, ami által gazdasági előny átruházása valósult meg.

               (329)

               Ezek a támogatások az alaprendelet 4. cikke (2) bekezdésének a) pontja és 4. cikkének (3) bekezdése értelmében egyedinek is minősülnek, mivel úgy tűnik, hogy konkrét régiók bizonyos vállalataira vagy konkrét projektjeire és/vagy a fotovillamos iparágra korlátozódnak. Ezek a támogatások nem felelnek meg az alaprendelet 4. cikke (2) bekezdésének b) pontjában a nem egyedi jelleggel kapcsolatos követelményeknek, mivel a támogathatósági feltételek és a vállalkozásokra alkalmazott tényleges kiválasztási kritériumok nem átláthatóak, nem objektívek és nem érvényesülnek automatikusan. Továbbá nincs bizonyíték arra vonatkozóan, hogy a nyújtott támogatások egy átfogó támogatási programhoz tartoznának.

               (330)

               A vállalatok minden esetben tájékoztatást adtak a támogatás összegéről és arról, hogy kitől kapták a támogatást. Az érintett vállatok ezt a bevételt többnyire a „támogatási bevétel” soron könyvelték le a nyilvántartásaikban, és ezeket a nyilvántartásokat külön könyvvizsgálatnak vetették alá. Ez arra utaló egyértelmű bizonyítékként került figyelembevételre, hogy kiegyenlíthető gazdasági előnyt nyújtó támogatás valósult meg.

         e)   A támogatási összeg kiszámítása

               (331)

               Az alábbi táblázat a szóban forgó támogatások által nyújtott gazdasági előny kiszámítását mutatja, amely során gazdasági előnyként a felülvizsgálati időszakban kapott összeget vagy – az összeg érintett vállalat általi értékcsökkentése esetén – a felülvizsgálati időszakra könyvelt összeget vették figyelembe.

                           Egyéb támogatások

                           Vállalat/Csoport

                           Támogatási mérték (%)

                           Chint Group

                           0,54

                           Jinko Solar Co. Ltd és a vele kapcsolatban álló vállalatok

                           0,86

                           Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd és a vele kapcsolatban álló vállalatok

                           0,26

               (332)

               A nyilvánosságra hozatalra adott válaszában a kínai kormány és egy exportáló gyártó észrevételeket tett az „egyéb támogatásokkal” kapcsolatban. Azt állították, hogy a Bizottság nem biztosított elegendő részletet a kiegyenlíthető programok fennállásának igazolására.

               (333)

               Meg kell azonban jegyezni, hogy a Bizottság a kérdőívre adott válaszokban nagyon kevés részletet kapott ezekkel a programokkal kapcsolatban. Emellett a mintában szereplő exportáló gyártók sem vitatják a Bizottság által kiszámított és az érintett féllel közölt összegeket. Nem vitatják továbbá azt a tényt sem, hogy ezeket a támogatásokat a kínai kormánytól kapták.

               (334)

               A kínai kormány részéről tanúsított együttműködés hiányára tekintettel a Bizottság úgy döntött, hogy e támogatások fennállását a helyszíni ellenőrzés során lenne észszerű megállapítani. Az ellenőrzések ténymegállapításai gyökeresen eltértek a támogatásoknak a kínai kormány által a kérdőívre adott válaszokban megadott számától és összértékétől. Az a döntés született, hogy e tekintetben a helyszíni ténymegállapítások észszerűen mutatják a támogatási szintet. A Bizottság nem ért egyet azzal, hogy ez a megközelítés ne igazolná a kiegyenlíthető programok fennállását. Mivel e támogatások közös jellemzőkkel rendelkeznek, azokat egy kormányzati szerv ítéli oda, és azok nem egy támogatási program részeit képezik, hanem különálló támogatások, a Bizottság azokat a (324)–(327) preambulumbekezdésben foglaltak szerint együttesen is értékelheti. A Bizottság ezért elutasítja azt az állítást, hogy nem igazolta a kiegyenlíthető programok fennállását, illetve nem szolgáltatott egyértelmű bizonyítékot ezekről a programokról.

         3.4.3.   Közvetlen adókkal kapcsolatos mentességi és adócsökkentési programok

   3.4.3.1.   A „két évig adómentesség, három évig fele adó” program külföldi tőkével működő vállalatok (ktv-k) számára

               (335)

               A vizsgálat során megállapítást nyert, hogy a mintában szereplő vállalatok a felülvizsgálati időszak alatt nem jutottak gazdasági előnyökhöz a program keretében.

         3.4.3.2.   A „két évig adómentesség, három évig fele adó” program új és csúcstechnológiát alkalmazó vállalkozásoknak

               (336)

               A vizsgálat során megállapítást nyert, hogy a mintában szereplő vállalatok a felülvizsgálati időszak alatt nem jutottak gazdasági előnyökhöz a program keretében.

         3.4.3.3.   Adójóváírás kutatáshoz és fejlesztéshez
   a)   Bevezetés

               (337)

               Az eredeti vizsgálat során megállapítást nyert, hogy a kutatáshoz és fejlesztéshez a ktv-k számára nyújtott adójóváírás révén a ktv-k K+F tevékenységeik után kedvezményes adópolitikára váltak jogosulttá, amely értelmében a K+F-kiadásokra vonatkozó egyes küszöbértékek teljesülése esetén kiadásaik 150 százalékos adójóváírása vált lehetővé. Azt is megállapították, hogy a ktv-k számára biztosított kedvezményes K+F költség-ellentételezési program helyébe 2008-ban egy egyedi program lépett, amelyre itt Adójóváírás kutatáshoz és fejlesztéshez elnevezés alatt történik hivatkozás (vagyis „a ktv-k” részt elhagyták az elnevezésből).

               (338)

               A kínai kormány vitatta, hogy a ktv-k számára a kutatáshoz és fejlesztéshez nyújtott adójóváírást 2008-ban felváltották volna, mivel a két program eltérő támogathatósági feltételekkel rendelkezne. A kínai kormány azt is állította, hogy az Adójóváírás kutatáshoz és fejlesztéshez program nem egyedi, és ezért nem kiegyenlíthető.

         b)   Jogalap

               (339)

               Az eredeti vizsgálat fényében eredetileg megállapítást nyert, hogy a korábbit felváltó program (Adójóváírás kutatáshoz és fejlesztéshez) jogalapja a társasági adóról szóló törvény 30. cikkének 1. pontja, a társasági adóról szóló kínai törvény végrehajtási szabályzatának (a társasági adóról szóló törvény végrehajtási szabályzata) 93. és 95. cikke, az új és csúcstechnológiát alkalmazó vállalkozások meghatározására vonatkozó közigazgatási intézkedések (Guo Ke Fa Huo, 2008. évi 172. sz.) és a Központi Adóigazgatóság közleménye az új és csúcstechnológiát alkalmazó vállalkozások társaságiadó-fizetésével kapcsolatos kérdésekről (Guo Shui Han, 2008. évi 985. sz.). A nyilvánosságra hozatalt követően a kínai kormány azt állította, hogy a társasági adóról szóló törvény 30. cikkének 1. pontja és a társasági adóról szóló törvény végrehajtási szabályzatának 95. cikke kivételével ezek a jogalapok irrelevánsak.

               (340)

               A jelenlegi vizsgálat során a következő kiegészítő dokumentumokat is a jogalap részeként azonosították: a vállalkozások K+F-kiadásaira biztosított adócsökkentésre vonatkozó közigazgatási intézkedések (Guo Shui Fa, 2008. évi 116. sz.), a Pénzügyminisztérium és a Központi Adóigazgatóság által közösen kiadott körlevél a K+F-kiadásokra vonatkozó extra mértékű csökkentések releváns irányelveiről (2013/70. sz.). A nyilvánosságra hozatalt követően a kínai kormány azt állította, hogy a vállalkozások K+F-kiadásaira biztosított adócsökkentésre vonatkozó közigazgatási intézkedések (Guo Shui Fa, 2008. évi 116. sz.)2016. január 1-jén, azaz a felülvizsgálati időszak után állítólag hatályukat vesztették.

               (341)

               A 95. cikk kimondja, hogy az új és csúcstechnológiával előállított termékek esetében a 30. cikk 1. pontjában említett, a K+F-kiadások 50 %-ának megfelelő további csökkentés alkalmazandó, amelynek alapján e termékek értékcsökkenését az immateriális javakra fordított költségek 150 %-a alapján számolják el.

         c)   A vizsgálat ténymegállapításai

               (342)

               Megállapítást nyert, hogy a vonatkozó jogi rendelkezések értelmében ez a program a vállalkozások K+F-kiadásaira biztosított adócsökkentésre vonatkozó közigazgatási intézkedések (Guo Shui Fa, 2008. évi 116. sz.) 4. cikke szerinti vállalatokra korlátozódó gazdasági előnyt biztosít, mivel ez a cikk előírja, hogy a támogatható vállalkozások azok, amelyek a Nemzeti Fejlesztési és Reformbizottság, a Tudományért és Technológiáért Felelős Minisztérium, a Kereskedelmi Minisztérium és a Szellemi Tulajdonjogok Nemzeti Hivatala által kiadott, a „kiemelt területek a csúcstechnológiai iparosítás kiemelt fejlesztésére” vonatkozó iránymutatásban (2007. évi 6. sz.) felsorolt kutatási és fejlesztési tevékenységekben vesznek részt. Az ebben az iránymutatásban felsorolt egyik kiemelt terület a napenergia (47).

               (343)

               Ezeknek a vállalatoknak K+F-kiadásokat kell fordítaniuk új technológiák, új termékek és új szakértelem fejlesztésére. A támogatható vállalkozások K+F-kiadásaik további 50 %-át leírhatják kötelezően fizetendő társasági adójukból. Ezenfelül az immateriális K+F javakra fordított kiadások feljogosítják a vállalatokat az általuk viselt tényleges költségek 150 %-ának megfelelő összeg levonására.

               (344)

               Az ebből a programból támogatásban részesülő vállalatoknak be kell nyújtaniuk társaságiadó-bevallásukat és a kapcsolódó mellékleteket. A gazdasági előny tényleges összegét az adóbevallás tartalmazza.

               (345)

               A mintában szereplő három exportáló gyártó, a Chint, a Jinko és a Trina részesül gazdasági előnyben e program keretében.

               (346)

               A nyilvánosságra hozatalt követően a kínai kormány és az egyik exportáló gyártó az alapján vitatta az egyedi jelleget, hogy Kínában az összes vállalat jogosult 150 %-os további csökkentésre. A kínai kormány hozzátette, hogy a kanadai hatóságok nem állapítottak meg egyedi jelleget e programot illetően a kínai fali modulelemek tekintetében, és hivatkozott az Egyesült Államok – Légi járművek ügyben hozott vizsgálóbizottsági határozatra. A kínai kormány arra hívja fel a figyelmet, hogy a szóban forgó ügyben a vizsgálóbizottság szerint a K+F finanszírozásának a „magas kockázatú, magas megtérülésű, feltörekvő és kulcsfontosságú technológiákra” történő korlátozása nem minősült a támogatásokról és kiegyenlítő intézkedésekről szóló megállapodás 2. cikke értelmében vett, vállalkozások vagy iparágak kellően korlátozott csoportjának. A kínai kormány azt állította, hogy a Bizottság tévesen állította, hogy a program támogathatósági kritériuma az, hogy a vállalat új és csúcstechnológiát alkalmazó vállalkozás legyen, és legalábbis a Törvényszék a T-586/14. sz., Xinyi PV Products kontra Bizottság ügyben hozott ítéletében megállapította, hogy amennyiben egy vállalat új és csúcstechnológiát alkalmazó vállalkozásnak minősül, megfelel az adókedvezmény nyújtására vonatkozó objektív feltételnek.

               (347)

               A fenti állításokat elutasítják. Az a tény, hogy más vállalkozások valamely más jogalapra támaszkodva hasonló támogatásokban részesülhetnek, nem jelenti azt, hogy ez a program de jure ne lenne egyedi a vállalkozások csak egy korlátozott csoportjára vonatkozóan. Még akkor is, ha elismerjük, hogy elméletileg az összes vállalat jogosult a 150 %-os további csökkentésre, jelen ügyben a mintában szereplő vállalatok úgy részesültek a csökkentésben, hogy az új és csúcstechnológiát alkalmazó vállalkozásra vonatkozó minősítés birtokában adóbevallásukban bejelölhettek egy konkrét rovatot, ami sokkal kevesebb teherrel jár, mint az alternatív eljárás. Ami a T-586/14. sz., Xinyi PV Products kontra Bizottság ügyben hozott ítéletet illeti, az piacgazdasági elbánásra, nem pedig egy adott támogatás egyedi jellegére vonatkozik. Azzal az állítással kapcsolatban, hogy a kanadai hatóságok nem állapítottak meg egyedi jelleget e programot illetően, meg kell jegyezni, hogy egyik fél sem nyújtotta be az erre irányuló ténymegállapítások másolatát.

         d)   Következtetés

               (348)

               A program az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának ii. alpontja, illetve 3. cikkének (2) bekezdése értelmében kormányzati bevétel elengedése formájában nyújtott támogatásnak minősül, amelynek révén a kedvezményezett vállalatok gazdasági előnyhöz jutnak.

               (349)

               Ez a támogatás az alaprendelet 4. cikke (2) bekezdésének a) pontja értelmében egyedi, mivel maguk a jogszabályok a program alkalmazását kizárólag olyan vállalkozásokra korlátozzák, amelyeknek bizonyos K+F-kiadásai merülnek fel.

               (350)

               Ennek megfelelően és az eredeti vizsgálatban megállapítottaknak megfelelően ezt a támogatást kiegyenlíthetőnek kell tekinteni.

         e)   A támogatási összeg kiszámítása

               (351)

               A kiegyenlíthető támogatás összegét a támogatásban részesülő felekre átruházott, a felülvizsgálati időszak vonatkozásában feltárt gazdasági előny mértékének megfelelően számítják ki. A támogatásban részesülő felekre átruházott gazdasági előny a szokásos adókulcsnak megfelelően fizetendő adó teljes összege és a jóváhagyott projektek tényleges K+F kiadásai utáni további 50 %-os csökkentést követően befizetett összeg közötti különbözet. A kiegyenlített összegek a vállalatok 2015. évi adóbevallásaiban szereplő számadatokon alapulnak. Az egyik exportáló gyártó azt állította, hogy ehelyett a felülvizsgálati időszakra vonatkozó adózási adatokat kellett volna használni. Ezt az állítást elutasították. A Bizottság az eredeti rendelet (459) preambulumbekezdése fényében megismétli, hogy a gazdasági előny kiszámításának egy bizonyos adóévre vonatkozó végleges, ellenőrzött adóbevallásokra kell épülnie. A Bizottság megjegyzi továbbá, hogy a 2015. évi adóbevallásnak a felülvizsgálati időszakban történt végleges rendezése a bevallással igényelt gazdasági előnyöket véglegessé teszi, megerősítve ezáltal a követett megközelítés helyességét. A Bizottság nem alapozhatja számításait a negyedéves adóbevallásokra, mivel ezek a bevallások a benyújtás időpontjában fennálló, átmeneti helyzetet tükrözik, és természetüknél fogva nem veszik figyelembe az adóév végleges konszolidált helyzetét. E bevallások célja, hogy likviditást biztosítsanak a kormánynak átmenetileg fennálló adótartozás esetén, de a benyújtás időpontjában csak részben tükrözik a valós helyzetet. Továbbá, a 2015. évi adóbevallások a felülvizsgálati időszak három negyedévét fedik le, és ezért a rendelkezésre álló éves adóbevallások közül ezek a legrelevánsabbak.

               (352)

               Ezt a támogatási összeget (számláló) az alaprendelet 7. cikkének (2) bekezdésével összhangban kivetítették a mintában szereplő exportáló gyártók felülvizsgálati időszak alatti teljes értékesítési forgalmára, mivel a támogatás megítélése nem az exportteljesítmény függvényében történt, és nem a gyártott, megtermelt, exportált vagy szállított termékek mennyisége szerint került meghatározásra.

               (353)

               E program esetében a mintában szereplő exportáló gyártókra vonatkozóan a felülvizsgálati időszakra megállapított támogatási mérték:

                           Adójóváírás kutatáshoz és fejlesztéshez

                           Vállalat/Csoport

                           Támogatási mérték (%)

                           Chint Group

                           0,47

                           Jinko Solar Co. Ltd és a vele kapcsolatban álló vállalatok

                           0,74

                           Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd és a vele kapcsolatban álló vállalatok

                           0,15

         3.4.3.4.   Adócsökkentés kijelölt projektekben részt vevő, új és csúcstechnológiát alkalmazó vállalkozások számára
   a)   Bevezetés

               (354)

               Az eredeti vizsgálat során megállapítást nyert, hogy ez a program az új és csúcstechnológiát alkalmazó vállalkozásnak minősülő vállalatoknak a szokásos 25 %-os társasági adó helyett 15 %-os csökkentett társaságiadó-kulcsot tesz lehetővé. E hatályvesztési felülvizsgálat során nem tártak fel változásokat e téren.

         b)   Jogalap

               (355)

               Ennek a programnak a jogalapja a társasági adóról szóló törvény 28. cikkének 2. pontja és az új és csúcstechnológiát alkalmazó vállalkozások meghatározására vonatkozó közigazgatási intézkedések (Guo Ke Fa Huo, 2008. évi 172. sz.), valamint a társasági adóról szóló törvény végrehajtási szabályzatának 93. cikke és a Központi Adóigazgatóság közleménye az új és csúcstechnológiát alkalmazó vállalkozások társaságiadó-fizetésével kapcsolatos kérdésekről (Guo Shui Han, 2008. évi 985. sz.), a Tudományért és Technológiáért Felelős Minisztérium, a Pénzügyminisztérium és a Központi Adóigazgatóság közleménye a csúcstechnológiát alkalmazó vállalkozások elismerésének igazgatására vonatkozó iránymutatás kibocsátásáról (Guo Ke Fa Huo, 2008. évi 362. sz.), a Központi Adóigazgatóság közleménye a csúcstechnológiát alkalmazó vállalkozások társasági adójára vonatkozó kedvezményes elbánás végrehajtásának kérdéseiről (Guo Shui Han, 2009. évi 203. sz.), a Központi Adóigazgatóság közleménye a csúcstechnológiát alkalmazó vállalkozások társasági adójának a minősítési felülvizsgálati időszakban történő előlegfizetéséről (2011. évi. 4. sz.), a Pénzügyminisztérium és a Központi Adóigazgatóság közleménye a csúcstechnológiát alkalmazó vállalkozás által termelt tengerentúli jövedelemre alkalmazandó adókulcs és adójóváírás kérdéseiről (2011. évi 47. sz.).

         c)   A vizsgálat ténymegállapításai

               (356)

               Az eredeti vizsgálat során megállapítást nyert, hogy ez a program olyan új és csúcstechnológiát alkalmazó vállalkozásokként elismert vállaltokra vonatkozik, amelyeknek alapvető állami támogatásra van szükségük. Ezeknek a vállalkozásoknak alapvető független szellemi tulajdonjogokkal kell rendelkezniük, és számos követelménynek kell megfelelniük: i. gyártóik részt vesznek az alapvető állami támogatásban részesülő csúcstechnológiai ágazatok termékeinek előállításában; ii. a kutatásra és fejlesztésre fordított összes kiadásuk eléri a teljes értékesítési bevétel meghatározott hányadát; iii. az új és csúcstechnológiával készült termékekből származó bevételük eléri a teljes értékesítési bevétel meghatározott hányadát; iv. a kutatásban és fejlesztésben részt vevő személyzet eléri a teljes személyzet meghatározott hányadát; v. teljesülnek az új és csúcstechnológiát alkalmazó vállalkozásokra vonatkozó, 2008. évi közigazgatási intézkedésekben meghatározott további követelmények.

               (357)

               A nyilvánosságra hozatalt követően a kínai kormány az alapján vitatta az egyedi jelleget, hogy 1) a fenti preambulumbekezdésben említett kritériumok a T-586/14. sz., Xinyi PV Products kontra Bizottság ügyben a Törvényszék által tett kijelentések fényében objektívek, hogy 2) a kritériumoknak megfelelő bármely vállalat automatikusan jogosult a 15 %-os adókulcsra, és 3) a Bizottság ténymegállapításai nincsenek összhangban az Egyesült Államok – Légi járművek ügyben hozott, a (346) preambulumbekezdésben említett határozatban foglalt elemekkel. Ezeket az állításokat el kell utasítani azon az alapon, hogy a program de jure egyedi, mivel a (355)preambulumbekezdésben ismertetettek szerint a vállalkozásoknak csak egy korlátozott csoportja részesülhet a szóban forgó gazdasági előnyben. Ezenkívül a T-586/14. sz., Xinyi PV Products kontra Bizottság ügyben hozott ítélet piacgazdasági elbánásra, nem pedig egy adott támogatás egyedi jellegére vonatkozik.

               (358)

               Az e program keretében támogatásban részesülő vállalatoknak be kell nyújtaniuk társaságiadó-bevallásukat és a kapcsolódó mellékleteket. A gazdasági előny tényleges összegét az adóbevallás tartalmazza.

               (359)

               A (356) és (357) preambulumbekezdésben összefoglalt ténymegállapítások tekintetében e vizsgálat nem tárt fel változásokat.

               (360)

               A mintában szereplő három exportáló gyártó, a Chint, a Jinko és a Trina részesül gazdasági előnyben e program keretében.

         d)   Következtetés

               (361)

               A programot az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának ii. alpontja, illetve 3. cikkének (2) bekezdése értelmében támogatásnak kell tekinteni, mivel kormányzati bevétel elengedése formájában pénzügyi hozzájárulást nyújt, amelynek révén a kedvezményezett vállalatok gazdasági előnyhöz jutnak. Az alaprendelet 3. cikkének (2) bekezdése értelmében a támogatásban részesülő fél számára nyújtott gazdasági előny a program által biztosított adómegtakarítás összegének felel meg.

               (362)

               Ez a támogatás az alaprendelet 4. cikke (2) bekezdésének a) pontja értelmében egyedi, mivel az az új és csúcstechnológiát alkalmazó vállalkozás minősítéssel rendelkező, és a 2008. évi közigazgatási intézkedésekben foglalt valamennyi követelményt teljesítő vállalkozásokra korlátozódik. Ezenkívül a program általi támogathatóságra vonatkozóan nincsenek jogszabályban megállapított vagy a támogatást nyújtó hatóság által meghatározott objektív kritériumok, és a támogathatóság az alaprendelet 4. cikke (2) bekezdésének b) pontja szerint nem automatikus.

               (363)

               Ennek megfelelően és az eredeti vizsgálatban megállapítottaknak megfelelően ezt a támogatást kiegyenlíthetőnek kell tekinteni.

         e)   A támogatási összeg kiszámítása

               (364)

               A kiegyenlíthető támogatás összegét a támogatásban részesülő felekre átruházott, a felülvizsgálati időszak vonatkozásában feltárt gazdasági előny mértékének megfelelően számítják ki. A támogatásban részesülő felekre átruházott gazdasági előny a szokásos adókulcsnak megfelelően fizetendő adó teljes összege és a csökkentett kedvezményes adókulcs alapján befizetett összeg közötti különbség. A kiegyenlített összegek a vállalatok 2015. évi adóbevallásaiban szereplő számadatokon alapulnak.

               (365)

               Elutasítják a Jinko azon állítását, amely szerint a Bizottságnak a társasági adóval kapcsolatos programok által nyújtott gazdasági előny számításakor le kellett volna vonnia a más támogatási programokkal állítólagosan megszerzett gazdasági előnyt annak érdekében, hogy egyes gazdasági előnyöket ne kétszer vegyenek figyelembe. A vizsgálatot végző hatóságnak nem feladata, hogy ilyen fiktív számításokat végezzen.

               (366)

               E program esetében a mintában szereplő exportáló gyártókra vonatkozóan a felülvizsgálati időszakra megállapított támogatási mérték:

                           Adócsökkentés kijelölt projektekben részt vevő, új és csúcstechnológiát alkalmazó vállalkozások számára

                           Vállalat/Csoport

                           Támogatási mérték (%)

                           Chint Group

                           0,02

                           Jinko Solar Co. Ltd és a vele kapcsolatban álló vállalatok

                           0,75

                           Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd és a vele kapcsolatban álló vállalatok

                           0,71

         3.4.3.5.   Társaságiadó-csökkentés kínai gyártású berendezéseket beszerző ktv-k számára

               (367)

               A vizsgálat megerősítette, hogy a mintában szereplő vállalatok a felülvizsgálati időszak alatt nem jutottak gazdasági előnyökhöz a program keretében.

         3.4.3.6.   Adómentesség a minősített belföldi társaságok közötti egyes osztalékokból, prémiumokból és egyéb tőkebefektetésekből származó jövedelmekre

               (368)

               A vizsgálat megerősítette, hogy a mintában szereplő vállalatok a felülvizsgálati időszak alatt nem jutottak gazdasági előnyökhöz a program keretében.

         3.4.3.7.   A nyugati régió vállalkozásaira vonatkozó kedvezményes társaságiadó-politika

               (369)

               A vizsgálat megerősítette, hogy a mintában szereplő vállalatok a felülvizsgálati időszak alatt nem jutottak gazdasági előnyökhöz a program keretében.

         3.4.3.8.   Városi közterület-fenntartási adó, építési adó és oktatási különadó alóli mentesség a ktv-k számára

               (370)

               A vizsgálat megerősítette, hogy a mintában szereplő vállalatok a felülvizsgálati időszak alatt nem jutottak gazdasági előnyökhöz a program keretében.

         3.4.3.9.   A kis nyereséggel működő vállalatok számára biztosított adókedvezmény

               (371)

               A vizsgálat megerősítette, hogy a mintában szereplő vállalatok a felülvizsgálati időszak alatt nem jutottak gazdasági előnyökhöz a program keretében.

         3.4.4.   Közvetett adó- és behozatalivám-programok

   3.4.4.1.   Héamentességek és behozatalivám-visszatérítések behozott berendezés és technológia használatáért
   a)   Bevezetés

               (372)

               Az eredeti vizsgálat során megállapítást nyert, hogy ez a program héa- és behozatalivám-mentességet biztosít külföldi tőkével működő vállalatok (ktv-k) vagy belföldi vállalkozások számára a gyártási tevékenységükhöz használt forgótőke behozatalához. A mentességre való jogosultság feltétele, hogy a berendezés nem szerepelhet a nem támogatható berendezéseket tartalmazó jegyzékekben, és a támogatást igénylő vállalkozásnak be kell szereznie a kínai hatóságok vagy a Nemzeti Fejlesztési és Reformbizottság által – a vonatkozó beruházási, adóügyi és vámügyi jogszabályokkal összhangban – kibocsátott, „államilag ösztönzött projekt” tanúsítványt. E hatályvesztési felülvizsgálat során nem tártak fel változásokat e téren.

         b)   Jogalap

               (373)

               Ennek a programnak a jogalapja az Államtanács körlevele a behozott berendezésekre vonatkozó adópolitika szabályozásáról (Guo Fa, 37/1997. sz.), a Pénzügyminisztérium, a Vámügyi Főigazgatóság és a Központi Adóigazgatóság közleménye az egyes kedvezményes behozatalivám-politikák kiigazításáról, a Pénzügyminisztérium, a Vámügyi Főigazgatóság és a Központi Adóigazgatóság 2008. évi 43. sz. közleménye, a Nemzeti Fejlesztési és Reformbizottság közleménye az állami fejlesztésösztönzésben részesülő belföldi vagy külföldi finanszírozású projektek igazolásának kezelésével kapcsolatos lényeges kérdésekről (2016. évi 316. sz.), továbbá a ktv-k, illetve belföldi vállalkozások számára behozott, vámfizetés alól nem mentesíthető árucikkek 2008. évi jegyzéke.

         c)   A vizsgálat ténymegállapításai

               (374)

               Az eredeti vizsgálatban megállapítottak és a jelenlegi hatályvesztési felülvizsgálatban megerősítettek szerint a belföldi vagy külföldi beruházási projekteknek a külföldi vagy belföldi beruházási projektek ösztönzésére irányuló politikával összhangban történő fejlesztése céljából behozott berendezések mentesíthetők a héa és/vagy a behozatali vám megfizetése alól, kivéve, ha a berendezéskategória szerepel a vámfizetés alól nem mentesíthető árucikkek jegyzékében. Ennek a programnak az igénybevételéhez a vállalatnak igazolást kell kérnie a projektért felelős helyi önkormányzattól, és azt be kell nyújtania a helyi vámhatósághoz.

               (375)

               A kínai kormány azt állította, hogy 2009. január 1-jei hatállyal csak a behozatali vám után jár mentesség, és a saját felhasználásra szánt berendezések behozatalára vonatkozó héa beszedésre kerül.

               (376)

               A kínai kormány állításával ellentétben azonban a mintában szereplő három exportáló gyártó esetében a felülvizsgálati időszakra vonatkozóan mind a héa, mind a behozatali vám tekintetében mentességet állapítottak meg. Ezek a mentességek berendezésekre vonatkoztak, amelyek esetében a gazdasági előny értékcsökkenését a berendezés teljes élettartamára számolták el, és részben kivetítették a felülvizsgálati időszakra. Bár a Bizottság nem talált bizonyítékot e program felülvizsgálati időszak alatti működésére, az üggyel kapcsolatos bizonyítékok alapján azt állapította meg, hogy a mintában szereplő gyártók továbbra is gazdasági előnyhöz jutottak e program keretében.

         d)   Következtetés

               (377)

               Ez a program az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának ii. alpontja értelmében kínai kormányzati bevételek elengedése formájában nyújtott pénzügyi hozzájárulásnak minősül, mivel a ktv-k és más jogosult belföldi vállalkozások mentesülnek az általuk egyébként megfizetendő héa és/vagy vám megfizetése alól. Ez a program tehát az alaprendelet 3. cikkének (2) bekezdése értelmében gazdasági előnyt ruház a kedvezményezett vállalatokra.

               (378)

               A program az alaprendelet 4. cikke (2) bekezdésének a) pontja értelmében egyedi, mivel a jogszabályok – amelyek alapján a támogatást nyújtó hatóság működik – azokra a vállalkozásokra korlátozzák a jogosultságot, amelyek jogszabályokban tételesen meghatározott, konkrét ágazatokban valósítanak meg beruházást, és amelyek a külföldi beruházásra és technológiatranszferre vonatkozó iparági útmutatók jegyzéke értelmében vagy az ösztönzött vagy a korlátozott „B” kategóriába tartoznak, vagy azokra, amelyek megfelelnek az állami fejlesztésösztönzésben részesülő kulcsfontosságú iparágak, termékek és technológiák jegyzékének. Ezenfelül az e programra való jogosultságot nem korlátozzák objektív feltételek, és nincs olyan döntő bizonyíték, amelynek alapján megállapítható, hogy a jogosultság – az alaprendelet 4. cikke (2) bekezdésének b) pontja szerint – automatikus lenne.

               (379)

               A nyilvánosságra hozatalt követően a kínai kormány felkérte a Bizottságot, hogy vegye nyilvántartásba a fenti kategóriákba tartozó iparágakat és ágazatokat, és azt állította, hogy a kategóriák által lefedett iparágak széles köre miatt a program minden gazdasági ágazat vállalata előtt nyitva áll. A Bizottság ugyanakkor megjegyzi, hogy a kínai kormány soha nem nyújtott be releváns bizonyítékot arra vonatkozóan, hogy az e kategóriákba tartozó iparágak és ágazatok nem tartoznak ösztönzött vagy korlátozott kategóriába. A Bizottság úgy ítéli meg, hogy a támogatásra jogosult vállalatok ebben az esetben megfelelően korlátozott csoportot képeznek. A mintában szereplő vállalatoknál tett ellenőrző látogatás nem utalt arra, hogy a program minden gazdasági ágazat vállalata előtt nyitva állna.

               (380)

               Az egyik exportáló gyártó szerint e gazdasági előny megszerzéséhez a behozott gépek felhasználásával előállított termékeknek szerepelniük kellett a (386) preambulumbekezdés említett, a külföldi tőkével működő iparágak jegyzékén.

               (381)

               A kínai kormány eredetileg azt állította, hogy csak a Trina részesült gazdasági előnyben e program keretében. A mintában szereplő exportáló gyártóktól kapott információk alapján azonban megállapítást nyert, hogy mindhármuk gazdasági előnyben részesült e program keretében. A kínai kormány kifejtette, hogy értelmezése szerint csak a felülvizsgálati időszak alatt behozott berendezéseket kellett bejelenteni. A Bizottság megjegyezte, hogy a gazdasági előny a behozott berendezések amortizációját követi, amelynek egy részét kivetítették a felülvizsgálati időszakra.

         e)   A támogatási összeg kiszámítása

               (382)

               A kiegyenlíthető támogatás összegét a támogatásban részesülő felekre átruházott, a felülvizsgálati időszak vonatkozásában feltárt gazdasági előny mértékének megfelelően számítják ki. A támogatásban részesülő felekre átruházott gazdasági előny a behozott berendezésekre vonatkozóan elengedett héa és vámok összege. Annak biztosítása érdekében, hogy a kiegyenlíthető összeg kizárólag a felülvizsgálati időszakra vonatkozzon, a szerzett gazdasági előny értékcsökkenését – a vállalat rendes számviteli eljárásainak megfelelően – a berendezés teljes élettartamára számolták el.

               (383)

               E program esetében a mintában szereplő exportáló gyártókra vonatkozóan a felülvizsgálati időszakra megállapított támogatási mérték:

                           Héamentességek és behozatalivám-visszatérítések behozott berendezés használatáért

                           Vállalat/Csoport

                           Támogatási mérték (%)

                           Chint Group

                           0,11

                           Jinko Solar Co. Ltd és a vele kapcsolatban álló vállalatok

                           0,02

                           Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd és a vele kapcsolatban álló vállalatok

                           0,18

         3.4.4.2.   Héa-visszatérítések kínai gyártású berendezések ktv-k általi beszerzéséért
   a)   Bevezetés

               (384)

               Az eredeti vizsgálat során megállapítást nyert, hogy a program héamentességet biztosít a belföldi gyártású berendezések ktv-k általi vásárlása esetén. A mentességre való jogosultság feltétele, hogy a berendezés nem szerepelhet a támogatásra nem jogosult berendezések jegyzékében, és a berendezés értéke nem haladhatja meg a meghatározott határértéket. E hatályvesztési felülvizsgálat során nem tártak fel változásokat e téren.

         b)   Jogalap

               (385)

               Amint azt az eredeti vizsgálat megállapította, a jogalapok a következők: a ktv-k által a belföldön előállított berendezések vásárlásakor fizetett adó visszatérítésével kapcsolatos eljárásra vonatkozó, a Központi Adóigazgatóság által bevezetett ideiglenes intézkedések, a külföldi tőkével működő projektek számára a kínai gyártmányú berendezések vásárlásakor biztosított adókedvezménnyel kapcsolatos eljárásra vonatkozó kísérleti intézkedések, valamint a Pénzügyminisztérium és a Központi Adóigazgatóság közleménye a belföldi berendezéseknek a külföldi tőkével működő vállalkozások általi megvásárlására vonatkozó kedvezményes politika megszüntetéséről.

         c)   A vizsgálat ténymegállapításai

               (386)

               A héa-visszatérítési program a külföldi finanszírozású projektek számára vásárolt, belföldön gyártott berendezésekre vonatkozik, feltéve, hogy az ilyen projektek a külföldi tőkével működő iparágak útmutató jegyzéke vagy a Kína központi és nyugati régióiban található, kedvezményben részesülő, külföldi tőkével működő iparágak jegyzéke körébe tartozó ösztönzött projekteknek minősülnek.

               (387)

               Az eredeti vizsgálathoz hasonlóan a kínai kormány a kérdőívre adott válaszában most is azt állította, hogy ez a program 2009. január 1-jétől megszűnt. Ezt az állítást már az eredeti vizsgálatban is elutasították. Ezenkívül a jelenlegi hatályvesztési felülvizsgálat során a mintában szereplő exportőrök közül kettő részletes információkat nyújtott be erre a programra vonatkozóan, beleértve a felülvizsgálati időszak során részükre juttatott gazdasági előny összegét is. Ezt figyelembe véve arra a következtetésre lehetett jutni, hogy a kínai kormány releváns információkat elmulasztott benyújtani, például az érintett kedvezményezettek jegyzékét és a számukra nyújtott gazdasági előny összegét.

         d)   Következtetés

               (388)

               Ez a program az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának ii. alpontja értelmében kínai kormányzati bevételek elengedése formájában nyújtott pénzügyi hozzájárulásnak minősül, mivel a ktv-k mentesülnek az egyébként megfizetendő héa megfizetése alól. Ez a program tehát az alaprendelet 3. cikkének (2) bekezdése értelmében gazdasági előnyt ruház a kedvezményezett vállalatokra.

               (389)

               A program az alaprendelet 4. cikke (2) bekezdésének a) pontja értelmében egyedi, mivel a jogszabályok – amelyek alapján a támogatást nyújtó hatóság működik – azokra a külföldi tőkével működő vállalatokra korlátozzák a jogosultságot, amelyek belföldön előállított berendezést vásárolnak, és amelyek a külföldi tőkével működő iparágak jegyzéke értelmében az ösztönzött, illetve a korlátozott „B” kategóriába tartoznak, továbbá azokra a belföldi piacon vásárolt berendezésekre, amelyek az állami fejlesztésösztönzésben részesülő kulcsfontosságú iparágak, termékek és technológiák jegyzékében szerepelnek. Ezenfelül a külföldi tőkével működő projektek számára a kínai gyártmányú berendezések vásárlásakor biztosított adóvisszatérítéssel kapcsolatos eljárásra vonatkozó kísérleti intézkedések és a Pénzügyminisztérium közleménye a gazdasági előnyt a külföldi tőkével működő iparágak útmutató jegyzéke vagy a Kína központi és nyugati régióiban található, kedvezményben részesülő, külföldi tőkével működő iparágak jegyzéke értelmében ösztönzött kategóriába tartozó ktv-kra korlátozza. Ezenfelül az e programra való jogosultságot nem korlátozzák objektív feltételek, és nincs olyan döntő bizonyíték, amelynek alapján megállapítható, hogy a jogosultság – az alaprendelet 4. cikke (2) bekezdésének b) pontja szerint – automatikus lenne. Ez a program az alaprendelet 4. cikke (4) bekezdésének b) pontja értelmében is egyedi, mivel a támogatás a hazai áruk használatának az importáruk használatával szemben történő előnyben részesítésétől függ.

               (390)

               A nyilvánosságra hozatalt követően a kínai kormány a (379) preambulumbekezdésben említett okokhoz hasonló indokok alapján vitatta az egyedi jelleget. Ezt az állítást ugyanabban a preambulumbekezdésben elutasították.

         e)   A támogatási összeg kiszámítása

               (391)

               A kiegyenlíthető támogatás összegét a támogatásban részesülő felekre átruházott, a felülvizsgálati időszak vonatkozásában feltárt gazdasági előny mértékének megfelelően számítják ki. A támogatásban részesülő felekre átruházott gazdasági előny a belföldi berendezésre vonatkozóan elengedett héa összege. Annak biztosítása érdekében, hogy a kiegyenlíthető összeg kizárólag a felülvizsgálati időszakra vonatkozzon, a szerzett gazdasági előny értékcsökkenését – az általános iparági gyakorlatnak megfelelően – a berendezés teljes élettartamára számolták el.

               (392)

               E program esetében a mintában szereplő exportáló gyártókra vonatkozóan a felülvizsgálati időszakra megállapított támogatási mérték:

                           Héa-visszatérítések kínai gyártású berendezések ktv-k általi beszerzéséért

                           Vállalat/Csoport

                           Támogatási mérték (%)

                           Chint Group

                           0,02

                           Jinko Solar Co. Ltd és a vele kapcsolatban álló vállalatok

                           0,03

                           Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd és a vele kapcsolatban álló vállalatok

                           0,00

         3.4.4.3.   Héamentesség ktv-k által értékesített termékek után

               (393)

               A vizsgálat megerősítette, hogy a mintában szereplő vállalatok a felülvizsgálati időszak alatt nem jutottak gazdasági előnyökhöz a program keretében. Mindenesetre semmi nem utal arra, hogy az eredeti támogatási programokat megszüntették volna.

         3.4.5.   Áruk és szolgáltatások megfelelő nagyságú díjazásnál alacsonyabb összeg megfizetése ellenében történő biztosítása a kormány által

   3.4.5.1.   Az együttműködés hiánya és a rendelkezésre álló tények használata

               (394)

               A 3.1. szakaszban adott általános leíráson túl a Bizottság megjegyzi, hogy az ellenőrző látogatásig a kínai kormány nem biztosított poliszilíciummal, alumíniummal vagy üveggel kapcsolatos, felhasználásra vagy piaci részesedésre vonatkozó számadatokat, jóllehet azokat több alkalommal is kérte, elsőként a kérdőívben.

               (395)

               Az ellenőrző látogatás végén, annak ellenére, hogy a három fent említett áru felhasználására vagy piaci részesedésére vonatkozó számadatokat az ellenőrzés kezdetén kérték, a három áru belföldi termelésére, valamint behozatalára és kivitelére vonatkozó volumenbecsléseket adtak át, amelyeket a Bizottság az időzítés miatt nem tudott ellenőrizni. A piaci részesedésre vonatkozóan semmilyen számadatot nem nyújtottak be.

               (396)

               A kínai kormány azzal érvelt, hogy a kérelem nem tartalmazott elegendő bizonyítékot a poliszilícium-, az alumínium- és az üveggyártók támogatására vonatkozóan. A kínai kormány szerint a poliszilícium-, az üveg- és az alumínium-gyártóknak szóló egyedi kérdőívekben kért információkra nem volt szükség ahhoz, hogy a Bizottság megállapíthassa: a bizonyítékok nem elegendőek annak igazolására, hogy a kormány vagy a közjogi szervek pénzügyi hozzájárulást nyújtottak. Ezen túlmenően a kínai kormány megjegyezte, hogy az információt nem tudja megadni, mivel nem gyakorol ellenőrzést a szóban forgó gyártók felett, és nincs hozzáférése a Bizottság által kért ügyletspecifikus információkhoz. A kínai kormány ezért nem kért fel egyetlen poliszilícium-, alumínium- vagy üveggyártót sem az egyedi kérdőív kitöltésére.

               (397)

               A kínai kormány arra is felkérte a Bizottságot, hogy találjon a kért információk és a Bizottság számára a megállapításhoz szükséges mérték szempontjából kivitelezhető megoldást.

               (398)

               Először is, a kért információk szükségesnek bizonyultak ahhoz, hogy véleményt lehessen formálni a fent említett áruk gyártóinak működéséről, és azt (továbbá esetleg annak támogatását) ellenőrizni lehessen. Másodsorban nem a Bizottság dolga volt, hogy az információk megszerzését kivitelezhetővé tegye a kínai kormány számára, ami egyébként is csak abból állt volna, hogy az egyedi kérdőíveket továbbítják azon ismert belföldi poliszilícium-, alumínium- és üveggyártóknak, amelyek teljesítik a (28) preambulumbekezdésben meghatározott követelményeket, majd nyomon követik a válaszokat (ha érkeznek).

               (399)

               Ami a földterületek és a földhasználati jogok biztosítását illeti, a kínai kormány nem tette közzé a mintában szereplő exportáló gyártók által bejelentett földhasználati ajánlattételeken és árveréseken alkalmazott kiindulási árakat és küszöbértékeket, valamint az azokon részt vevők számát. A kínai kormány csak azt állította, hogy alacsonyabb helyi (önkormányzati) szintű információ állna rendelkezésre. Meg kell jegyezni, hogy egy szubvencióellenes vizsgálat keretében a kínai kormány az összes kormányzati szintet képviseli.

               (400)

               Bár több alkalommal kérték (például a kínai kormánynak szóló kérdőívben és a helyszíni ellenőrzés során is), a vonatkozó ajánlattételekre és árverésekre vonatkozó hirdetményeket sem nyújtották be. A kínai kormány azt javasolta a Bizottságnak, hogy a hirdetményeket saját maga kérje le a földterületek piacának dinamikus nyomon követését biztosító (kínai nyelvű) honlapról, jóllehet, ahogy a kínai kormány jelezte, a 2007 előtti tranzakciók esetében a hirdetmények lehet, hogy nem jelennek meg a honlapon.

               (401)

               Ennek eredményeképpen a Bizottság nem tudta ellenőrizni a mintában szereplő exportáló gyártók földhasználati jogokkal kapcsolatos ügyleteire vonatkozó információkat.

               (402)

               A Bizottság tájékoztatta a kínai kormányt, hogy e támogatási program vonatkozásában az alaprendelet 28. cikkének rendelkezéseit kívánja alkalmazni. Mivel a kínai kormány a Bizottságnak küldött válaszában nem biztosított kielégítő indokolást vagy új bizonyítékokat e kérdést illetően, a Bizottságnak a rendelkezésre álló tényekre – azaz ebben az esetben a mintában szereplő exportáló gyártók által benyújtott információkra és más, nyilvánosan rendelkezésre álló információkra – kellett alapoznia ténymegállapításait.

               (403)

               A nyilvánosságra hozatalra adott válaszában a kínai kormány azt állította, hogy a Bizottság nem tartotta tiszteletben a szubvencióellenes alaprendelet 28. cikkét, amikor a „rendelkezésre álló tényeket” alkalmazta az áruk megfelelő nagyságú díjazásnál alacsonyabb összeg megfizetése ellenében történő biztosítására vonatkozóan. A kínai kormány mindenekelőtt azt állította, hogy a Bizottságnak el kellett volna fogadnia a felhasználásra/piaci részesedésre vonatkozó adatokat az ellenőrzés végén. Emellett észszerűtlen, ha a Bizottság azt a következtetést vonja le, hogy a kínai kormány nem küldte el és koordinálta a B. függelékre a különböző beszállítói ágazatoktól kapott válaszokat. Végül a Bizottság nem alkalmazta helyesen a 28. cikk rendelkezéseit a földhasználati jogokat illetően.

               (404)

               Mind a felhasználásra/piaci részesedésre vonatkozó adatok, mind pedig a B. függelékre kapott válaszok kapcsán emlékeztetni kell arra, hogy a szubvencióellenes vizsgálatokra szigorú határidők vonatkoznak, ezért fontos, hogy a vizsgálatok kielégítő ütemben haladjanak előre. Fontos annak megértése is, hogy a helyszíni ellenőrzéseket (általában egyszeri alapon) a korábban benyújtott adatok ellenőrzése céljából szervezik. E vizsgálat kapcsán a vizsgálat ezen aspektusára vonatkozó adatokat az eredeti kérdőívben és a hiánypótlásra felhívó levélben kérték. A kínai kormány azt a választ adta, hogy (a felhasználásra/piaci részesedésre, a B. függelékre és a földhasználati jogokra vonatkozó) adatok megadása ellentétes politikájával, és nem értette, hogy ez milyen jelentőséggel bír a vizsgálat szempontjából.

               (405)

               E válasz fényében a Bizottság megerősíti, hogy nem volt alkalma ellenőrizni az adatokat vagy azért, mert azokat egyáltalán nem nyújtották be, vagy mert azokat az ellenőrzés olyan késői szakaszában bocsátották rendelkezésre, hogy ellenőrizésük nem volt lehetséges. Ami a felhasználásra/piaci részesedésre vonatkozó, az ellenőrző látogatás végéhez közel a Bizottság rendelkezésére bocsátott adatokat illeti, meg kell jegyezni, hogy a kínai kormány nem tudta a számadatokkal együtt bemutatni a számadatok tényleges forrását. A kínai kormány azt is tisztázta, hogy a benyújtott számadatok becslések voltak, amelyeket a Bizottság el tudna fogadni, ha lehetősége lett volna a becsült számadatokat forrásuk alapján megerősíteni és az adatok egybevetésével ellenőrizni. A kínai kormánynak az EK – Lazac ügyben született vizsgálóbizottsági jelentésre (WT/DS337/R) tett hivatkozását illetően ki kell emelni, hogy a vizsgálóbizottság arra is kitért, hogy annak értékelésekor, hogy az információt „kellő időben” nyújtották-e be, azt is figyelembe kell venni, hogy mikor kérték először az információt. Az egyértelműség kedvéért meg kell jegyezni, hogy az üvegre, az alumíniumra és a poliszilíciumra vonatkozó felhasználási és piaci részesedési adatokat először a kínai kormánynak szóló, 2015. december 7-én megküldött kérdőívben kérték benyújtani. A kínai kormánynál tett ellenőrző látogatásra 2016. augusztus 8. és 2016. augusztus 12. között került sor, és a becsléseket az ellenőrző látogatás utolsó napján, azaz 2016. augusztus 12-én adták át. Ezért a Bizottság az EK – Lazac ügyben született vizsgálóbizottsági jelentésre tett utalást indokolatlannak tartja a jelen ügyben.

               (406)

               Továbbá, ha az adatokat kellő időben nyújtották volna be, lehetséges lett volna azok további pontosítások vagy kiegészítő adatok bekérése céljából történő elemzése. Figyelemmel arra, hogy a Bizottságnak nem volt lehetősége az „Áruk és szolgáltatások megfelelő nagyságú díjazásnál alacsonyabb összeg megfizetése ellenében történő biztosítása a kormány által” fejezet alatti programok teljes körű elemzésére, a Bizottság megerősíti, hogy a kínai kormány ezzel kapcsolatos állításait elutasítja.

               (407)

               Végül meg kell jegyezni, hogy a Bizottság minden tőle telhetőt megtett a kínai kormánytól és a mintában szereplő vállalatoktól kellő időben kapott adatok elemzése érdekében, és csak nagyon korlátozott mértékben hagyatkozott a 28. cikk rendelkezésre álló tényekre vonatkozó rendelkezéseire. Valójában az alumínium, a poliszilícium, az áram, a szolárüveg és a víz tekintetében arra a következtetésre jutott, hogy nincs szükség támogatással kapcsolatos számításra. Ami a többi ilyen jellegű programot illeti, jóllehet azonosítottak kiegyenlíthető támogatási programokat, a végső értékelés mérsékelt volt, és a rendelkezésre álló tényekre támaszkodott. Ezért a Bizottság elutasítja azt az állítást, hogy nem tett meg minden tőle telhetőt annak érdekében, hogy észszerű és felelősségteljes módon kivizsgálja a kellő időben kapott adatokat.

         3.4.5.2.   Poliszilícium megfelelő nagyságú díjazásnál alacsonyabb összeg megfizetése ellenében történő biztosítása a kormány által

               (408)

               A rendelkezésre álló tények alapján a vizsgálat nem állapította meg, hogy a mintában szereplő vállalatok a felülvizsgálati időszak alatt gazdasági előnyökhöz jutottak volna a program keretében.

         3.4.5.3.   Extrudált alumíniumtermékek megfelelő nagyságú díjazásnál alacsonyabb összeg megfizetése ellenében történő biztosítása a kormány által

               (409)

               A rendelkezésre álló tények alapján a vizsgálat nem állapította meg, hogy a mintában szereplő vállalatok a felülvizsgálati időszak alatt gazdasági előnyökhöz jutottak volna a program keretében.

         3.4.5.4.   Üveg megfelelő nagyságú díjazásnál alacsonyabb összeg megfizetése ellenében történő biztosítása a kormány által

               (410)

               2014. május 14-én a Bizottság végleges kiegyenlítő vámokat vetett ki a Kínából származó szolárüveg behozatalára (48). A szolárüveg-ágazatban is különböző támogatási programokat tártak fel, amelyek közül néhány megegyezik a napelemmodulokra és napelemekre vonatkozó, jelenlegi eljárásban azonosítottakkal (például kedvezményes hitelek, kedvezményes társaságiadó-kulcs az új és csúcstechnológiát alkalmazó vállalkozások számára, K+F-kiadásokra vonatkozó adójóváírás, valamint földterület biztosítása megfelelő nagyságú díjazásnál alacsonyabb összeg megfizetése ellenében).

               (411)

               A szolárüvegre vonatkozó ügyben és a jelenlegi eljárás során vizsgált támogatási programok kapcsán tett ténymegállapítások között egyértelmű átfedés volt.

               (412)

               A kínai kormánytól kért releváns információk révén a Bizottság arról kívánt meggyőződni, hogy az upstream szolárüveg-iparág számára nyújtott támogatás egy részét vagy egészét továbbadták-e a szolárpanel-iparágnak.

               (413)

               A kínai kormány részéről tanúsított megfelelő együttműködés és a szolárüveggyártók válaszainak a (43), (73), (394), (396) és (398) preambulumbekezdésben jelzett hiánya miatt a Bizottság sajnálatos módon nem tudta elvégezni a vizsgálatot.

               (414)

               mivel azonban a támogatási programmal kapcsolatos ténymegállapítások nem befolyásolták lényegesen a támogatás fennállására vonatkozó általános következtetést, a Bizottság – a (73) preambulumbekezdésben említettek szerint – nem folytatta tovább az e programra vonatkozó elemzését.

         3.4.5.5.   Villamos energia megfelelő nagyságú díjazásnál alacsonyabb összeg megfizetése ellenében történő biztosítása a kormány által

               (415)

               A vizsgálat nem állapította meg, hogy a mintában szereplő vállalatok a felülvizsgálati időszak alatt gazdasági előnyökhöz jutottak volna a program keretében. Mindenesetre semmi nem utal arra, hogy az eredeti támogatási programokat megszüntették volna.

         3.4.5.6.   Víz megfelelő nagyságú díjazásnál alacsonyabb összeg megfizetése ellenében történő biztosítása a kormány által

               (416)

               A vizsgálat nem állapította meg, hogy a mintában szereplő vállalatok a felülvizsgálati időszak alatt gazdasági előnyökhöz jutottak volna a program keretében.

         3.4.5.7.   Földterület és földhasználati jogok megfelelő nagyságú díjazásnál alacsonyabb összeg megfizetése ellenében történő biztosítása a kormány által
   a)   Bevezetés

               (417)

               Az eredeti vizsgálatban megállapítottak szerint a földterület állami tulajdonban van, mivel a föld a kínai nép közös tulajdona. Földterületet nem lehet eladni, földhasználati jogokat azonban a törvény alapján ki lehet osztani. A kínai kormány azt állította, hogy a földhasználati jogokat Kínában ajánlattétel, árverés és verseny útján osztják ki, ahogy azt a Kínai Népköztársaság ingatlanokról szóló törvényének 137. cikke is előírja.

         b)   Jogalap

               (418)

               Miként az az eredeti vizsgálat is megállapította, Kínában a földhasználati jog biztosítása a Kínai Népköztársaság földügyi igazgatásról szóló törvényének hatálya alá tartozik.

               (419)

               Ezenkívül a következő dokumentumok képezik még a jogalap részét: A Kínai Népköztársaság törvénye a városi ingatlanok igazgatásáról, a Kínai Népköztársaság ideiglenes rendeletei az állami tulajdonú városi földterületek használatához való jog átruházásáról és kiosztásáról, a Kínai Népköztársaság rendelete a földterület-igazgatási törvény végrehajtásáról, és az állami tulajdonban lévő építési területek használati jogának ajánlati felhívás, árverés és árajánlat útján történő kiosztásáról szóló rendelkezés.

         c)   A vizsgálat ténymegállapításai

               (420)

               A mintában szereplő exportáló gyártók információkat közöltek az általuk használt földterületről, illetve a legtöbb földhasználati jogra vonatkozó szerződésről/okiratról, jóllehet a mintában szereplő exportáló gyártók nem nyújtották be az összes hirdetményt. Ezenkívül a kínai kormány csak nagyon korlátozott információkat bocsátott rendelkezésre a földhasználati jogok árazásával kapcsolatban.

               (421)

               A kínai kormány nem szolgáltatott információt a földhasználati jogok megszerzésének feltételeiről, és nem adott tájékoztatást a tíz (a felülvizsgálat tárgyát képező termék Unióba irányuló, felülvizsgálati időszak alatti exportja tekintetében) legnagyobb exportáló gyártóval kapcsolatban sem. A kért hirdetmények és/vagy kiindulási árak egyikét sem nyújtották be, amelyekre a mintában szereplő három exportáló gyártó által bejelentett, földhasználati joggal kapcsolatos ügyletekhez lett volna szükség. A kínai kormány a földterületek piacának dinamikus nyomon követését biztosító honlapot ajánlotta a Bizottság figyelmébe, de jelezte, hogy a 2007 előtti tranzakciók esetében a hirdetmények és/vagy kiindulási árak lehet, hogy nem jelennek meg a honlapon. Ezenkívül a kínai kormány nem szolgáltatott információt egyetlen bejelentett, földhasználati joggal kapcsolatos ügylet esetében sem az ajánlattevők számáról.

               (422)

               A hiányzó kiindulási árakat illetően a kínai kormány alacsonyabb (önkormányzati) szintekre hivatkozott, mondván, hogy azok szabták meg a kiindulási árakat és küszöbértékeket, és azok rendelkeznek információkkal az egyes ajánlattételi eljárásokban és árveréseken részt vevők számáról. A Bizottság nem tudta elfogadni ezt az érvelést, mivel egy szubvencióellenes eljárás keretében a kínai kormány az összes kínai kormányzati szintet képviseli.

               (423)

               A fentiek miatt a földterület és a földhasználati jogok biztosítására vonatkozó ténymegállapítások némelyikének a rendelkezésre álló tényekre kellett hagyatkoznia.

               (424)

               Az eredeti vizsgálatban megállapítottak szerint a hatóságok a földterület árát a városi földértékelési rendszer szerint szabják meg. A jelenlegi hatályvesztési felülvizsgálat során a kínai kormány a városi földterületek árának dinamikus nyomon követését biztosító rendszerre hivatkozott, amelyet a Földügyekért és Erőforrásokért Felelős Minisztérium épített ki, és ahol negyedévente közzéteszik 105 kínai város földterületeinek árát.

               (425)

               Megállapítást nyert, hogy ezek az árak magasabbak, mint a városi földértékelési rendszer szerint megszabott és a helyi önkormányzatok által alkalmazott minimális referenciaárak, mivel a városi földértékelési rendszer szerint megszabott referenciaárakat csak háromévente frissítik, a dinamikus nyomonkövetési árakat pedig negyedévente. Ugyanakkor nem volt arra utaló jel, hogy a földterületek árát a dinamikus nyomonkövetési árak alapján határozták volna meg. Ugyanis a kínai kormány a helyszíni látogatás során megerősítette, hogy a városi földterületek árának dinamikus nyomon követését biztosító rendszer egyes kínai területekre vonatkozóan (azaz 105 várost illetően) követi nyomon a földterületek árszintjének ingadozását, és a földterületek árának alakulását hivatott felmérni. Az ajánlattételek és árverések kiindulási árai azonban a földértékelési rendszer által meghatározott referenciaértékeken alapulnak.

               (426)

               A kínai kormány az ellenőrző látogatás során azt is megerősítette, hogy általános gyakorlat csak néhány ajánlattevőt vagy (árverések esetén) résztvevőt kiválasztani az összes regisztrált fél bevonása helyett.

               (427)

               Az eredeti vizsgálatban megállapították, hogy a földhasználati jogokért Kínában fizetett árak nem tükrözik a szabadpiaci kereslet és kínálat által meghatározott piaci árat. Az is megállapítást nyert, hogy a földhasználati jogok átruházását a pályázati úton, árverésen és árajánlaton keresztül történő átruházással kapcsolatos hirdetményekben foglalt korlátozások is érintették. E hatályvesztési felülvizsgálat során nem tártak fel változásokat e ténymegállapítások terén.

               (428)

               A jelenlegi vizsgálat keretében a Bizottság azt is megállapította, hogy egyes mintában szereplő exportáló gyártók a helyi önkormányzatoktól visszatérítést kaptak a földhasználati jogokért fizetett (már amúgy is alacsony) árak kompenzálására, például a vállalat által a földterület alapvető infrastruktúrájával kapcsolatban végzett munkákra.

               (429)

               A mintában szereplő exportáló gyártók egyike által benyújtott hirdetményekből egyértelműen kiderül, hogy a vállalat által szerzett valamennyi ipari földterületet a fotovillamos ágazat számára különítették el. A ténylegesen kifizetett vételárak közel azonos voltak a hirdetményekben szereplő kiindulási árakkal. A mintában szereplő ugyanezen exportáló gyártó esetében az összegyűjtött bizonyítékok azt mutatták, hogy a földhasználati jogok általa elért árai nem „piaci árakon” alapultak, hanem azokat a Földhivatallal folytatott tárgyalások alkalmával határozták meg.

               (430)

               A fenti bizonyítékok cáfolják a kínai kormány azon állításait, hogy a földhasználati jogokért Kínában fizetett árak a szabadpiaci kereslet és kínálat által meghatározott piaci árat tükrözik. A Bizottság ezenkívül megállapította, hogy a földhasználati jogok átruházása olyan korlátozásokat tartalmazott a pályázati, árverési és árajánlati eljárásokban, amelyek hatással vannak a tisztességes versenyre, és megállapítást nyert, hogy egyes, mintában szereplő exportáló gyártók a helyi önkormányzatoktól visszatérítést kaptak a földhasználati jogokért fizetett (már amúgy is alacsony) árak kompenzálására.

         d)   Következtetés

               (431)

               A vizsgálat ténymegállapításai megerősítik, hogy a földterület biztosításával és megszerzésével kapcsolatos helyzet Kínában nem egyértelmű és nem átlátható, az árakat pedig a hatóságok gyakran önkényesen szabják meg. A hatóságok az árakat a városi földértékelési rendszer szerint szabják meg, amelyet csak háromévente frissítenek.

               (432)

               Ennek megfelelően a földhasználati jogok kínai kormány által történő biztosítását az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának iii. alpontja, illetve 3. cikkének (2) bekezdése értelmében áruk rendelkezésre bocsátásának formájában nyújtott támogatásnak kell tekinteni, amelynek révén a kedvezményezett vállalatok gazdasági előnyben részesülnek. A fenti (427)–(430) preambulumbekezdésben kifejtettek szerint a földterületek értékesítésének nincs működő piaca Kínában, és a külső viszonyítási alap használata (lásd a (435)–(437) preambulumbekezdést) azt bizonyítja, hogy a mintában szereplő exportáló gyártók által a földhasználati jogokért fizetett összeg jóval a szokásos piaci ár alatt van.

               (433)

               Ezen túlmenően a helyi önkormányzatoktól kapott visszatérítés közvetlen transzfer, amely gazdasági előny átruházását jelenti, mivel az a piacon nem elérhető, vissza nem térítendő támogatás. A támogatás az alaprendelet 4. cikke (2) bekezdésének a) és c) pontja értelmében egyedi jellegű, mivel az ipari földterületekhez való kedvezményes hozzáférés csak azokra a vállalatokra korlátozódik, amelyek adott gazdasági iparágakhoz – ebben az esetben a fotovillamos iparághoz – tartoznak, ajánlattételi eljárásra csak egyes ügyletek tekintetében került sor, az árakat gyakran a hatóságok szabják meg, és a kormányzati gyakorlat ezen a területen nem egyértelmű és nem átlátható.

               (434)

               Következésképpen ez a támogatás kiegyenlíthetőnek minősül.

         e)   A támogatási összeg kiszámítása

               (435)

               Az eredeti vizsgálathoz hasonlóan és az alaprendelet 6. cikke d) pontjának ii. alpontjával összhangban külső viszonyítási alapként Tajvan földterületárait vették figyelembe.

               (436)

               A kiegyenlíthető támogatás összegét a támogatásban részesülő felekre átruházott, a felülvizsgálati időszak vonatkozásában feltárt gazdasági előny mértékének megfelelően számítják ki. A támogatásban részesülő fél által szerzett gazdasági előnyt úgy számították ki, hogy figyelembe vették a mintában szereplő egyes exportáló gyártók által a földhasználati jogokért ténylegesen fizetett (adott esetben a helyi önkormányzatoktól kapott visszatérítésekkel/támogatásokkal csökkentett) összeg és a tajvani viszonyítási alapnak megfelelően fizetendő rendes összeg közötti különbözetet.

               (437)

               Az eredeti vizsgálat során alkalmazott módszertant követve a Bizottság a számítás során a tajvani földterületek átlagos négyzetméterárát alkalmazta, és azt a földhasználati jogokra vonatkozó szerződések időpontja után bekövetkezett valutaleértékelődésnek és a GDP alakulásának megfelelően kiigazította. Az ipari földterületekre vonatkozó árak Tajvan Gazdasági Minisztériuma Ipari Hivatalának honlapjáról származnak. A valutaleértékelődést és a GDP alakulását Tajvan vonatkozásában az IMF által 2015-ben közzétett inflációs ráták, illetve a tajvani egy főre jutó folyóáras, USA-dollárban kifejezett GDP alakulása alapján számították ki. Ezt a támogatási összeget (számláló) az alaprendelet 7. cikkének (3) bekezdésével összhangban – az ipari földterületek földhasználati joga szokásos időtartamának (ami 50 év) figyelembevételével – kivetítették a felülvizsgálati időszakra. Ezt az összeget aztán kivetítették a mintában szereplő exportáló gyártók felülvizsgálati időszak alatti teljes értékesítési forgalmára, mivel a támogatás megítélése nem az exportteljesítmény függvényében történt, és nem a gyártott, megtermelt, exportált vagy szállított termékek mennyisége szerint került meghatározásra.

               (438)

               E program esetében a mintában szereplő exportáló gyártókra vonatkozóan a felülvizsgálati időszakra megállapított támogatási mérték:

                           Földterület és földhasználati jogok megfelelő nagyságú díjazásnál alacsonyabb összeg megfizetése ellenében történő biztosítása

                           Vállalat/Csoport

                           Támogatási mérték (%)

                           Chint Group

                           0,23

                           Jinko Solar Co. Ltd és a vele kapcsolatban álló vállalatok

                           0,74

                           Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd és a vele kapcsolatban álló vállalatok

                           0,60

               (439)

               A nyilvánosságra hozatalra adott válaszában a kínai kormány különböző állításokat fogalmazott meg azzal kapcsolatban, hogy a Bizottság nem tett eleget az anyagi jogi és bizonyítási normáknak a földhasználati jogokra irányuló programmal kapcsolatos pénzügyi hozzájárulás és gazdasági előny meghatározását illetően.

               (440)

               A kínai kormány ismételten hangot adott azon meggyőződésének, hogy a földhasználati jogokkal kapcsolatos kínai rendszer keretében a szabadpiaci kereslet és kínálat által meghatározott piaci árakat tükröző földhasználati jogokat biztosítanak. Ugyanakkor, amint azt az eredeti vizsgálat is igazolta a (357)–(359) preambulumbekezdésben, és ahogy azt a jelenlegi vizsgálat is megerősítette, a kínai kormány a Bizottság általi megfelelő elemzést lehetővé tevő kulcsfontosságú információkat nem nyújtott be. Másfelől a jelenlegi vizsgálat során rendelkezésre álló információk alapján egyértelmű, hogy a „földterületek dinamikus nyomonkövetési rendszere” és a „városi földértékelési rendszer” fennállása nem biztosította a piaci kereslet és kínálat elvei által működtetett piaci árakat. A kínai kormány által szolgáltatott adatok hiánya miatt nem lehetett megállapítani a működtetett rendszer valós jellegét.

               (441)

               Ugyanis összhangban a 28. cikkel a Bizottság rendelkezésére álló tények egyértelműen azt mutatták, hogy a fenti okok miatt viszonyítási alapra volt szükség. A rendelkezésre álló információk alapján emellett egyértelmű volt, hogy – függetlenül attól, hogy a földhasználati jogokat az eredeti vizsgálatot megelőzően vagy azt követően ítélték-e oda –, a mintában szereplő vállalatok esetében nem volt bizonyítható jele piaci elvek alapján megfelelően működő árverési (vagy egyéb) rendszernek. Ellenkezőleg, a fent ismertetett bizonyítékok olyan programra utalnak, amely nem átlátható módon nyújtott kedvezményes árakat a fotovillamos ágazat számára. Amint azt a Bizottság az általános tájékoztatóban jelezte, a vizsgálat során szerzett, földterülettel kapcsolatos néhány hirdetmény egyértelműen azt mutatta, hogy a földterületeket csak célzott iparágak számára kínálták fel egy „ágazati orientációs” rendszeren keresztül. Emellett az árverés előtt előre megszabták az árakat, és azokon nem is változtattak, mivel az árverésen megjelenő egyetlen ajánlattevő kiléte előzetesen ismert volt.

               (442)

               A mintában szereplő gyártók megvizsgált ügyletei is jelezték a földhasználati jogokra vonatkozó visszatérítések és egyéb levonások létezését, valamint bizonyítékot tartalmaztak azt illetően, hogy néhány árat előzetesen letárgyaltak a Földhivatallal. A kínai kormány a nyilvánosságra hozatalra adott válaszában azt az észrevételt tette, hogy ezek a részletek nem jelzik azt, hogy a földhasználati jogokkal kapcsolatos rendszer ne piaci elvek alapján működne. A mintában szereplő egyes vállalatok számára kiszámított egyedi támogatáskülönbözetet (ideértve adott esetben a levonásokat stb.) azonban közölték az érintett féllel, és nem érkezett olyan észrevétel, amely vitatta volna a számítások pontosságát e tekintetben. A kínai kormány észrevételeinek ezért nem lehet helyt adni.

               (443)

               A kínai kormány azt is állította, hogy a Bizottság a viszonyítási alap alatti áron megszerzett minden földhasználati jogot gazdasági előny megszerzéseként értelmezte, ez azonban nem elegendő az egyedi jellegre vonatkozó követelmények teljesüléséhez. Meg kell azonban jegyezni, hogy a Bizottság egyedi jelleggel kapcsolatos álláspontja arra utal, hogy a földhasználati jogokkal kapcsolatos rendszer torzult és nem átlátható, továbbá egyértelműen bizonyított a fotovillamos ágazat számára biztosított preferenciális ügyletek fennállása, ami a jelenlegi vizsgálatban igazolja az egyedi jelleget. Ezt az állítást ezért szintén elutasították.

               (444)

               Az egyik exportáló gyártó felvetette azt a kérdést, hogy a gazdasági előnyök kiszámításakor nem kellett volna figyelembe venni az általa magánfeleknek nevezett szervezetektől szerzett földhasználati jogokat. Először is meg kell jegyezni, hogy a mintában szereplő gyártók által kapott legtöbb földterületet közvetlenül a kínai kormány Földhivatalától szerezték be. Másodszor a kérdésnek még azon korlátozott számú alkalmak esetében sincs jelentősége, amikor a földhasználati jogokat állítólag magánfelektől szerezték meg, hiszen egy egyértelműen nem piaci elvek alapján működőként és egyes ágazatokat előnyben részesítőként azonosított rendszerben az érintett exportáló gyártó szintén jóval a megállapított viszonyítási alap alatti árakon szerezte meg a vonatkozó földhasználati jogokat. Ezt az állítást ezért elutasították.

         3.4.6.   Összefonódás és szerkezetátalakítás támogatása a fotovillamos ágazatban

               (445)

               A fotovillamos ágazatban működő exportáló gyártókkal kapcsolatos sajtóanyagokból és honlapokról kiderült, hogy az eredeti vizsgálat óta több jelentős mentőcsomagot kaptak a szolárpanel-gyártók. Az ilyen mentőcsomagokkal segített vállalatok többsége úgy döntött, hogy nem működik együtt a jelenlegi vizsgálatban, így a Bizottságnak a rendelkezésre álló tényekre kellett hagyatkoznia.

               (446)

               A mintában szereplő három vállalat semmilyen megerősítő bizonyítékot nem nyújtott be arra vonatkozóan, hogy a felülvizsgálati időszak alatt gazdasági előnyhöz jutottak volna ilyen program keretében. Mindazonáltal úgy tűnik, hogy az elmúlt években legalább négy olyan nagy kínai exportáló vállalat (közülük három nem működött együtt a vizsgálatban) részesült lényeges gazdasági előnyben, amelyek e program vagy e program és egy kedvezményes hitelprogram kombinációjának a hatálya alá tartoznak. A sajtóban talált néhány szemléltető példa:

                           —

                           A Shanghai Chaori Solar 2014-ben 1 milliárd CNY kötvényhitel után nem fizetett kamatot. Egy állami tulajdonban lévő vállalat tőkeinjekció formájában 880 millió CNY értékű garanciát nyújtott. (Forrás: www.reuters.com).

                           —

                           2013-ban a Suntech Power Holdings megmentésére sietett a helyi önkormányzat (Vuhszi) miután az nem fizette kötvényhitelét. A tőkeinjekció összege mintegy 150 millió USD (930 millió CNY) volt. (Forrás: www.reuters.com).

                           —

                           A Yingli Green Energy Group egyik vállalata 2015-ben nem fizette kötvényhitelét, és szerkezetátalakítási terv keretében 3,3 milliárd CNY összegű hitelt kapott a Kínai Fejlesztési Bank és Paoting város részéről. (Forrás: www.forbes.com).

               (447)

               A érintett teljes összegek jelentősek, még akkor is, ha valamilyen szintű amortizációt figyelembe kell venni.

               (448)

               mivel a mintában szereplő három együttműködő gyártó nem részesült ilyen támogatásban, annak hatásai csak a folytatódás valószínűségére vonatkozó, 3.5. szakasz alatti általános elemzésnél kerültek figyelembevételre.

         3.4.7.   A felülvizsgálati időszak alatti támogatások összege

               (449)

               A felülvizsgálati időszakra vonatkozóan feltárt kiegyenlíthető támogatásoknak az alaprendelet rendelkezéseivel összhangban megállapított, érték szerint kifejezett, a mintában szereplő vállalatokra vonatkozó összegét az alábbi táblázat mutatja:

                           Exportáló gyártó

                           Végleges támogatáskülönbözet (%)

                           Chint Group

                           3,8

                           Jinko Solar Co. Ltd és a vele kapcsolatban álló vállalatok

                           4,7

                           Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd és a vele kapcsolatban álló vállalatok

                           3,7

               (450)

               A fentiek alapján arra a következtetésre lehetett jutni, hogy a támogatás nyújtása a felülvizsgálati időszak alatt is folytatódott.

               (451)

               Tekintettel arra, hogy (az Unióba irányuló exportértékesítés szempontjából) legjelentősebb tíz exportáló gyártó közül három nem működött együtt, valamint arra, hogy az üggyel kapcsolatos bizonyítékok szerint közülük néhány jelentős támogatásban részesült (lásd a (446) preambulumbekezdést), a fent szereplő arányszámokat visszafogottnak kell tekinteni.

         3.5.   A támogatások folytatódásának valószínűsége az intézkedések hatályvesztése esetén

               (452)

               A Bizottság felkérte a kínai kormányt, hogy jelezze a kínai kormány terveinek és szakpolitikáinak azon (tervezett) módosításait, amelyek hatással lehetnek a Bizottság támogatással kapcsolatos ténymegállapításaira. A kínai kormány az új 13. ötéves tervre hivatkozott, amely 2016 márciusában (azaz a felülvizsgálati időszakot követően) lépett életbe, és 2020-ig marad hatályban. Ez a stratégiai terv a 12. ötéves terv helyébe lép, amelyben kiemelt helyet kaptak a fotovillamos iparágat támogató szakpolitikák.

               (453)

               A Bizottság elemezte a 13. ötéves tervet, és megállapította, hogy annak is központi elemét képezi az energiával kapcsolatos termékekkel és szolgáltatásokkal, azon belül pedig az új generációs fényelemek fejlesztésével kapcsolatos technológiai áttörések megvalósításához nyújtott állami támogatás. Míg a 12. ötéves tervvel együtt a kínai kormány külön tervet is kiadott a fotovillamos napenergia-iparágra vonatkozóan, az új 13. ötéves tervhez kapcsolódóan nem tártak fel hasonló, a fotovillamos iparágra irányuló külön tervet. A kínai kormány azt állította, hogy nem állt szándékában külön tervet kiadni a fotovillamos napenergia-iparágra vonatkozóan. Mindazonáltal az új generációs fényelemekre helyezett kifejezett hangsúly egyértelműen arra utal, hogy a fotovillamos iparág támogatása az elkövetkező években is folytatódni fog.

               (454)

               Továbbá hatályban maradnak a fotovillamos technológia szakpolitikai támogatásának alapjául szolgáló jogalapok, így a tudományos és technológiai fejlődésről szóló kínai törvény (lásd a (89) preambulumbekezdést), amely kifejezetten megemlíti a fotovillamos iparágra vonatkozó támogatási intézkedéseket. A kínai kormány a vizsgálat során egy alkalommal sem jelezte, hogy ezek a jogszabályok hatályukat vesztenék.

         3.5.1.   Összefonódás és szerkezetátalakítás támogatása

               (455)

               A (445)–(447) preambulumbekezdésben kifejtettek szerint az eredeti intézkedéseket követő években a fotovillamos iparág gyártói jelentős mentőcsomagokat kaptak. A felülvizsgálat tárgyát képező termék e mentőcsomagokban érintett kínai gyártói valószínűleg elhagyták volna a fotovillamos üzletágat, ha nem részesülnek ilyen, mentőcsomagok formájában nyújtott kormányzati támogatásban.

               (456)

               A mentőcsomagok a kínai kormány azon szándékát jelzik, hogy támogatni kívánja a fotovillamos iparágat, és annak tevékenységeit fenn akarja tartani. Egyértelműen bizonyítják a kínai kormány motivációját és eltökéltségét a támogató szakpolitikák folytatása iránt.

               (457)

               A kínai kormány az ismételt kérelmek ellenére sem szolgáltatott információt az ilyen mentőcsomagokkal kapcsolatban. A mentőcsomagokban érintett gyártók nem működtek együtt a vizsgálat során annak ellenére, hogy az Unióba exportáló legnagyobb gyártók/exportőrök között voltak. A fentiek fényében és a rendelkezésre álló tényekre támaszkodva csak azt a következtetést lehet levonni, hogy az ilyen típusú állami támogatás nagy valószínűséggel a jövőben is folytatódni fog.

         3.5.2.   Kedvezményes finanszírozás

               (458)

               A torz pénzügyi piac, az állami tulajdonrész (túlnyomó) jelenléte a kínai pénzügyi intézmények többségében, valamint a pénzügyi intézmények működésének és üzleti döntéseinek kínai kormány általi ellenőrzése és befolyásolása (3.4.1.1. és 3.4.1.2. szakasz) a kínai pénzügyi szektor strukturális és állandó jellemzői.

               (459)

               A kínai kormány hivatkozott a pénzügyi piac reformjára irányuló jelenlegi törekvésekre, amelyek kiindulópontja a kamatlábak liberalizációja, azonban nem terjesztett elő meggyőző bizonyítékot arra vonatkozóan, hogy az hatékonyan csökkentené az ösztönzött iparágaknak nyújtott kedvezményes finanszírozást. Konkrétabban, egy ilyen reform belátható időn belül nem lenne hatással a pénzügyi intézmények tulajdonosi szerkezetére vagy az állami szakpolitikákkal összhangban hozott hitelnyújtási döntéseikkel kapcsolatos állami ellenőrzésre.

         3.5.3.   Támogatások

               (460)

               A Golden Sun programon belüli támogatásokat 2009 és 2012 között ítélték oda, és azok amortizációja 20 év. Ezért a fotovillamos iparág számára nyújtott gazdasági előny a 2029–2032 közötti időszakig tart.

               (461)

               A feltárt egyéb támogatások amortizációja is támogatásspecifikus, és az általuk hordozott gazdasági előny így a felülvizsgálati időszakon túlra is kiterjedhet.

               (462)

               Ezen túlmenően a vizsgálat során két olyan támogatást tártak fel, amelyeket az eredeti vizsgálat során nem egyenlítettek ki. E támogatások – nevezetesen a külkereskedelmi fejlesztési alap és a 863-as és 973-as programok – részletei a (464)–(488) preambulumbekezdésben olvashatók. Ezek a támogatások azt mutatják, hogy folytatódott a fotovillamos iparág támogatások formájában nyújtott támogatása, és így egyértelműen bizonyítják annak valószínűségét, hogy az intézkedések hatályvesztése estén folytatódni fog az ilyen formán nyújtott támogatás (sőt még akkor is, ha az intézkedések nem vesztenék hatályukat). Mivel e két támogatást az eredeti vizsgálat során nem egyenlítették ki, a támogatási mértéket sem számszerűsítették.

               (463)

               Végezetül, a fotovillamos iparág számára nyújtott jövőbeni támogatásokat a Bizottság két okból is valószínűnek tartja. Egyfelől az új 13. ötéves terv továbbra is kiemelt szerepet szán a fotovillamos iparágnak. Másfelől a 13. ötéves terv által vezérelt kutatási és fejlesztési programokkal kapcsolatban a kínai kormány nem jelezte, hogy azokat hatályon kívül helyezte volna, vagy azok hatályon kívül helyezését tervezné.

         3.5.3.1.   A külkereskedelmi fejlesztési alap programjai
   a)   Bevezetés

               (464)

               Ez a támogatás egyösszegű támogatás nyújt az exporttevékenységek számára. A programot a Pénzügyminisztérium kezeli. E támogatás igénybevételéhez a vállalat jóváhagyása és nyilvántartásba vétele szükséges. Emellett a programot a kanadai hatóságok 2015-ben kiegyenlítették (49).

         b)   Az együttműködés hiánya és a rendelkezésre álló tények használata

               (465)

               A kínai kormány nem nyújtott tájékoztatást e programról. Ezért a Bizottság nem tudta ellenőrizni a program valamennyi aspektusát és különösen a felülvizsgálat tárgyát képező termék exportáló gyártói és a fotovillamos ágazat egésze számára biztosított tényleges gazdasági előnyöket. Ennélfogva a vizsgálat egyes ténymegállapításait az alaprendelet 28. cikkével összhangban a rendelkezésre álló tényekre kellett alapozni.

         c)   Jogalap

               (466)

               A fő jogalapot a Pénzügyminisztérium által kiadott, a külkereskedelmi fejlesztési alap igazgatására vonatkozó intézkedés (Caiqi, 2010. évi 114. sz.) képezi A mintában szereplő exportáló gyártók esetében a program felülvizsgálati időszak alatti végrehajtása az alábbiak révén történt: a Csianghszi Pénzügyi Osztály által kiadott körlevél a Csianghszi külgazdasági és külkereskedelmi fejlesztési és támogatási források 2013. évi (harmadik körben történő) kibocsátásáról (GanCaiQiZhi, 2014. évi 31. sz.), valamint a Csianghszi Pénzügyi Osztály által kiadott körlevél a Csianghszi külgazdasági és külkereskedelmi fejlesztési és támogatási források 2014. évi (harmadik körben történő) kibocsátásáról (GanCaiQiZhi, 2015. évi 25. sz.).

         d)   A vizsgálat ténymegállapításai

               (467)

               A Jinko benyújtotta a fő jogalapra vonatkozó hivatkozást, valamint a fenti preambulumbekezdésben említett két körlevél másolatát. Nyilatkozata szerint a Jinko 2012-ben is kapott támogatásokat e program keretében.

               (468)

               Bejelentésük alapján a felülvizsgálati időszak alatt a Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd és a vele kapcsolatban álló vállalatok (Trina) is részesültek támogatásokban a program keretében.

               (469)

               A rendelkezésre álló információk alapján nem úgy tűnik, hogy ezek a programok általánosan minden kínai vállalkozás számára elérhetőek lennének.

         e)   Következtetés

               (470)

               A külkereskedelmi fejlesztési alap programjai az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának i. alpontja és 3. cikkének (2) bekezdése értelmében a kínai kormánytól származó, támogatás formáját öltő transzfer formájában támogatásokat nyújtanak a felülvizsgálat tárgyát képező termék gyártói számára.

               (471)

               A Bizottság azt is megállapította, hogy ez a támogatási program az alaprendelet 4. cikke (2) bekezdésének a) pontja értelmében egyedinek minősül.

               (472)

               A külkereskedelmi fejlesztési alap programjai támogatások formájában nyújtott egyedi támogatások. A vizsgálat megállapította, hogy a mintában szereplő exportőrök egyike részesült ilyen támogatásban.

         3.5.3.2.   Nemzeti csúcstechnológiai kutatási és fejlesztési program és nemzeti kulcsfontosságú alapkutatási és fejlesztési program (863-as és 973-as program)
   a)   Bevezetés

               (473)

               A 863-as program egy nemzeti csúcstechnológiai kutatási és fejlesztési program, amely a nagy hatásfokú napelemek – például a MW-osztályba tartozó vékonyréteg-technológiával előállított, szilícium vagy kristályos szilícium heteroátmenetes napelemek és a szilícium-dioxid-alapú nanoszálas napelemek – ipari szintű előállításának kulcsfontosságú technológiáira összpontosít. Az e program keretében nyújtott támogatásokat a Tudományért és Technológiáért Felelős Minisztérium biztosítja.

               (474)

               A vállalatok ezeket a támogatásokat interneten keresztül igénylik (50). A támogatások olyan vállalatok előtt állnak nyitva, amelyek megfelelnek bizonyos feltételeknek, például fejlett energiatechnológiával foglalkozó vagy jelentős K+ F-kapacitással rendelkező vállalatok.

               (475)

               A 973-as program egy nemzeti kulcsfontosságú alapkutatási és fejlesztési program. Idetartozik például az alacsony hiányosságú, nagy hatásfokú öntött napelemekkel kapcsolatos alapkutatás. A 863-as programhoz hasonlóan a vállalatoknak interneten keresztül kell igényelniük a támogatásokat (51), amelyek felett a Tudományért és Technológiáért Felelős Minisztérium rendelkezik. A vállalatoknak a projekt jellemzői tekintetében olyan feltételeknek kell megfelelniük, mint például kínai jellemzőkkel rendelkező és nemzetközi jelentőséggel bíró innovatív ötletek, kulcsfontosságú nemzeti igények köré szerveződő, egyértelmű fejlett kutatási célok és ágazatközi kutatások.

               (476)

               A 863-as és a 973-as programok keretében támogatásban részesíthető kulcsfontosságú technológiákra vonatkozó iránymutatásokat évente teszik közzé.

         b)   Az együttműködés hiánya és a rendelkezésre álló tények használata

               (477)

               A Bizottság a hiánypótlásra felhívó levelében felkérte a kínai kormányt, hogy nyújtson be a két programra vonatkozó egyes kormányzati terveket. A kínai kormány hivatkozva a Bizottságnak már rendelkezésre bocsátott összes többi dokumentumra (amelyek többsége még csak nem is kapcsolódik a szóban forgó két programhoz), felkérte a Bizottságot, hogy tisztázza, miért van szüksége ezekre az információkra, majd ezt követően kijelentette, hogy nem léteznek ilyen tervek. Másrészről több, az ilyen tervek (amelyek létezését a kínai kormány vitatta) igazgatására vonatkozó ideiglenes és közigazgatási intézkedést már átadtak.

               (478)

               Amikor a Bizottság a helyszíni ellenőrzés során a két program jogalapját képező dokumentumokat kérte (mivel a kínai kormány a kérdőívre adott válaszában nem válaszolt erre a kérdésre), a kínai kormány benyújtotta három csúcstechnológiai kutatási és fejlesztési, alapkutatási és fejlesztési, valamint tudományos és technológiai támogatással kapcsolatos kormányzati terv – kínai nyelvű –közigazgatási intézkedéseit. Az információnyújtás időzítése, valamint amiatt, hogy a dokumentumokat nem kísérte angol nyelvű fordítás, a Bizottság ezeket a dokumentumokat nem tudta a helyszínen ellenőrizni.

               (479)

               A Bizottság arra is felkérte a kínai kormányt, hogy bocsássa rendelkezésére az e két projekt keretében nyújtott finanszírozásra vonatkozó statisztikákat. A kínai kormány megtagadta az ilyen statisztikák átadását, mivel a kínai kormány szerint a finanszírozás nem kapcsolódik a fotovillamos termékek előállításához.

               (480)

               A kínai kormány azt is állította, hogy a mintában szereplő exportáló gyártók egyike sem részesült egyik programból sem (vagy a „különböző támogatások” alatt felsorolt programok bármelyikéből), ami ellentmond a mintában szereplő egyik exportáló gyártó által szolgáltatott információknak.

               (481)

               Ezért a Bizottság nem tudta ellenőrizni a 863-as és a 973-as program valamennyi aspektusát és különösen a felülvizsgálat tárgyát képező termék gyártói és a fotovillamos ágazat egésze számára biztosított tényleges gazdasági előnyöket. Ennélfogva a vizsgálat egyes ténymegállapításait az alaprendelet 28. cikkével összhangban a rendelkezésre álló tényekre kellett alapozni.

         c)   Jogalap

               (482)

               A két program jogalapját a nemzeti csúcstechnológiai kutatási és fejlesztési terv (863-as terv) 2011-ben módosított közigazgatási intézkedései, a nemzeti tudományos és technológiai támogatási terv 2011-ben módosított közigazgatási intézkedései, valamint a nemzeti alapkutatási és fejlesztési program (973) 2011-ben módosított közigazgatási intézkedései képezik.

         d)   A vizsgálat ténymegállapításai

               (483)

               A kínai kormány kijelentette, hogy a 863-as és a 973-as program keretében nyújtott támogatások csak a kutatásra-fejlesztésre vonatkoznak, nem pedig a felülvizsgálat tárgyát képező termék előállítására. Továbbá a kínai kormány szerint a két program nem kiegyenlíthető, mivel azok nem egyediek.

               (484)

               Ezeket az érveket el kell utasítani. Az a tény, hogy ezeket a támogatásokat a felülvizsgálat tárgyát képező termékkel kapcsolatos kutatáshoz-fejlesztéshez nyújtották, azt jelenti, hogy a kínai kormány közvetlen transzfert biztosított, miáltal jelentősen csökkentek a kedvezményezett számára máskülönben fennálló kutatási-fejlesztési költségek.

               (485)

               A támogatások egyedinek tekintendők, mivel azokra csak az évente közzétett iránymutatásokban felsorolt, kulcsfontosságú technológiák területén működő vállalatok jogosultak. Az iránymutatások meghatározzák azokat a kulcsfontosságú technológiákat, amelyek a két program előnyeit élvezhetik. A kínai kormány a Bizottság kérésére benyújtotta a 2011., 2013. és 2014. évi iránymutatásokat. A kulcsfontosságú technológiákra vonatkozó 2014. évi iránymutatások kifejezetten megemlítik a napelemekkel kapcsolatos kutatást. A 2014-et megelőző évek iránymutatásokat tartalmazó dokumentumai szintén kifejezetten megemlítették a napelemeket és/vagy a napenergiát.

         e)   Következtetés

               (486)

               A 863-as és a 973-as program az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának i. alpontja és 3. cikkének (2) bekezdése értelmében a kínai kormánytól származó, támogatás formáját öltő transzfer formájában támogatásokat nyújt a felülvizsgálat tárgyát képező termék gyártói számára.

               (487)

               A Bizottság azt is megállapította, hogy ez a támogatási program az alaprendelet 4. cikke (2) bekezdésének a) pontja értelmében egyedinek minősül.

               (488)

               A 863-as és a 973-as program támogatások formájában nyújtott egyedi támogatások. A vizsgálat megállapította, hogy a mintában szereplő exportőrök egyike részesült ilyen támogatásban.

         3.5.4.   Adókedvezmények

               (489)

               A fotovillamos iparágban működő vállaltokra különböző kedvezményes adórendelkezések vonatkoznak, és ezeket a rendelkezéseket a hatályos adóügyi jogszabályok rögzítik. Az egyeztetés és az ellenőrző látogatás során a kínai kormány nem jelezte abbéli szándékát, hogy módosítaná adóügyi jogszabályait.

               (490)

               Az egyes fotovillamos gyártók tekintetében megállapított, berendezésekre vonatkozó adó- és vámmentesség esetében a mentességgel érintett berendezések értékcsökkenésnek vannak kitéve, ezért az adó- és/vagy vámmentesség formájában nyújtott gazdasági előny ennek megfelelően az elkövetkező években (azaz a felülvizsgálati időszakot követően) amortizálódik.

         3.5.5.   Következtetés

               (491)

               A fentiek alapján a Bizottság úgy véli, hogy az intézkedések hatályvesztése valószínűleg a támogatás folytatásához vezetne.

         3.6.   A támogatás hatása az Unióba irányuló kivitelre

               (492)

               A Bizottság azt is megvizsgálta, hogy az intézkedések hatályvesztése esetén a Kínából az Unióba irányuló támogatott kivitel növekedne-e. E tekintetben a Bizottság a Bloomberg New Energy Finance által rendelkezésre bocsátott információkra, valamint a mintában szereplő együttműködő vállalatok kérdőívre adott válaszaira támaszkodott.

               (493)

               Amint az az 5.1. szakaszban kifejtésre került, a meglévő kínai termelési kapacitás az (516) preambulumbekezdésben említett uniós kereslet több mint húszszorosát és a világpiaci kereslet közel kétszeresét fedezné.

               (494)

               Ezt a kapacitásfelesleget a mintában szereplő együttműködő gyártók által benyújtott adatok is megerősítették, amelyek mindegyike azt mutatja, hogy meglévő termelőüzemeik esetében szabad kapacitás áll rendelkezésre, miközben új termelőüzemek létrehozásával még több termelési kapacitást alakítottak ki.

               (495)

               Továbbá, amint az az 5.2. szakaszban kifejtésre került, az uniós piac nagyon vonzónak minősül a kínai exportáló gyártók számára. Végül, de nem utolsósorban az uniós árak – amelyek magasabbak, mint az egyéb harmadik piacokon érvényes árak – arra ösztönöznék a kínai gyártókat, hogy egyéb harmadik országok helyett inkább az Unióba exportáljanak.

               (496)

               Ezért a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy tekintetbe véve a támogatás folytatódásának valószínűségét, valamint a kínai fotovillamos iparág jelentős szabad kapacitását és az uniós piac vonzerejét, az intézkedések hatályvesztése esetén valószínű, hogy a kínai gyártók növelni fogják a felülvizsgálat tárgyát képező termék támogatott árú kivitelét az uniós piacra.

         3.7.   Következtetés

               (497)

               A fentiek alapján a Bizottság az alaprendelet 18. cikkének (3) bekezdésével összhangban arra a következtetésre jutott, hogy a felülvizsgálati időszak alatt folytatódott a támogatás nyújtása, és a hatályban lévő intézkedések hatályvesztése esetén nagy a valószínűsége annak, hogy folytatódik a fotovillamos iparág támogatása.

         4.   KÁR

   4.1.   Az uniós gazdasági ágazat és az uniós termelés meghatározása

               (498)

               A felülvizsgálati időszak alatt több mint 100 gyártó gyártotta a hasonló terméket az Unióban. Ezek a vállalatok alkotják az alaprendelet 4. cikkének (1) bekezdése értelmében vett „uniós gazdasági ágazatot”.

               (499)

               A felülvizsgálati időszak alatti teljes uniós termelés meghatározásához az uniós gazdasági ágazatra vonatkozóan rendelkezésre álló minden információt felhasználtak, mivel a termelést illetően nem állt rendelkezésre teljes körű nyilvános információ. Ezek az információk a következőket tartalmazták: a kérelmező által rendelkezésre bocsátott, de a nevében az Europressedienst, egy független tanácsadó cég által gyűjtött makrogazdasági adatok; az érdekelt felektől az eljárás megindítása előtti szakaszban kapott legitimációs válaszok, valamint a mintában szereplő uniós gyártók által a kérdőívre adott ellenőrzött válaszok.

               (500)

               Ezek alapján a felülvizsgálati időszak alatti teljes uniós termelés a becslések szerint a modulok esetében körülbelül 3 409 MW, az elemek esetében pedig 1 270 MW volt.

         4.2.   Az érintett uniós piac meghatározása

               (501)

               Az uniós gazdasági ágazat egy része vertikálisan integrált, és az elemgyártás esetében az uniós gazdasági ágazat termelésének lényeges részét belső felhasználásra szánták (96 %). Így az elemek szabadpiaca nagyon marginális volt. A nyilvánosságra hozatalt követően az egyik érdekelt fél vitatta ez utóbbi állítást, azzal érvelve, hogy a szabadpiac az elemek teljes piacának nagy részét tette ki (a becslések szerint 3 409 MW, lásd az 1b. táblázatot). A Bizottság elfogadta ezt a korrekciót, mivel az uniós kötött piac a teljes elemfelhasználásnak ténylegesen mindössze 31,8 %-át adta. Ennek ellenére mindez nem változtat azon a ténymegállapításon, hogy az uniós gazdasági ágazat elemgyártásának lényeges részét belső felhasználásra szánták, és nem befolyásolja a kárra és az uniós érdekre vonatkozóan végzett elemzést. Az elemek szabadpiacát ugyanis főként a behozatal és nem az uniós elemgyártók értékesítése szolgálta ki, hiszen az elemgyártók többsége kilépett a piacról az elmúlt pár év során.

               (502)

               Annak megállapítsa céljából, hogy az uniós gazdasági ágazatot továbbra is érte-e kár, illetve hogy meghatározza a felhasználást és az uniós gazdasági ágazat helyzetével összefüggő különböző gazdasági mutatókat, a Bizottság megvizsgálta, hogy az uniós gazdasági ágazat által termelt hasonló termék későbbi felhasználását (belső felhasználás) az elemzés során figyelembe kell-e venni, és ha igen, akkor milyen mértékben.

               (503)

               A Bizottság a következő gazdasági mutatókat elemezte a teljes tevékenységre vonatkoztatva (beleértve az ágazat belső felhasználását is): felhasználás, értékesítési volumen, termelés, termelési kapacitás, kapacitáskihasználás, növekedés, beruházások, készletek, foglalkoztatás, termelékenység, pénzforgalom, a beruházások megtérülése, tőkebevonási képesség és a támogatáskülönbözet nagyságrendje.

               (504)

               E mutatókat illetően a Bizottság az eredeti vizsgálattal összhangban megállapította, hogy a belső felhasználásra szánt termelésre egyaránt hatással volt az érintett országból érkező behozatal által jelentett verseny. A kötött piacra szánt elemeket a modulok gyártásának fő összetevőjeként használták fel. Ezért az uniós modulgyártók számára az érintett országból érkező modulbehozatal által jelentett közvetlen verseny emellett közvetett nyomást is gyakorolt az e modulokban használt elemek belső felhasználás során alkalmazott árára és/vagy előállítási költségeire. Ezenkívül a Kínából érkező elembehozatal növelte a belső felhasználásra gyártott elemeket felhasználó modulgyártókra nehezedő nyomást. Nemcsak a harmadik országokban kínai elemekből összeszerelt modulokkal kellett versenyezniük, hanem az ezekből a behozott kínai elemekből az Unióban összeszerelt modulokkal is.

               (505)

               Következésképpen más olyan ügyekkel (52) ellentétben, amikor a kötött és szabadpiac közötti különbségtétel jelentőséggel bírt a kárelemzés szempontjából, mivel úgy találták, hogy a belső felhasználásra szánt termékek nem voltak kitéve a behozatal általi közvetlen versenynek, a Bizottság a szóban forgó ügyben megállapította, hogy a legtöbb gazdasági mutató esetében nem indokolt különbséget tenni a kötött és a szabadpiac között.

               (506)

               A jövedelmezőséget illetően azonban a Bizottság csak a szabadpiacon történt értékesítéseket vizsgálta. A kötött piaci árakat különböző árképzési politikák alapján határozták meg (virtuális piaci áron történő transzferárazás, átruházás a tényleges költségek alapján stb.). Így azok nem mindig tükrözték a szokásos piaci árakat, és azokat nem lehetett a mutató értékelésekor figyelembe venni.

               (507)

               A nyilvánosságra hozatalt követően több fél azt állította, hogy az uniós elemipar helyzetét külön kellett volna értékelni a kötött piac és a szabadpiac tekintetében. Egyfelől azt állították, hogy a Bizottság nem indokolta meg megfelelőn azt, hogy a kötött piacra miként volt egyaránt hatással a Kínából érkező behozatal által jelentett verseny. Másfelől az egyik fél azt állította, hogy mivel a Bizottság úgy ítélte meg, hogy a kötött piacon alkalmazott árak nem megbízhatóak a jövedelmezőség értékeléséhez, hasonlóan pontatlan lenne azt a következtetést levonni, hogy a modulok behozatala nyomást gyakorolt rájuk. Harmadrészt a két piac közös elemzése ellentmond annak a ténynek, hogy az elemfelhasználás kisebb mértékben csökkent a modulfelhasználásnál a figyelembe vett időszak alatt. Ez kétségtelenül azt jelenti, hogy nincs közvetlen kapcsolat a modulok behozatala és az elemek behozatala között, valamint az elemek behozatalában bekövetkezett csökkenés és a szabadpiacnak kitett elemek árai között.

               (508)

               Először is szemben a felek állításaival a Bizottság az (503)–(504) preambulumbekezdésben részletesen megindokolta, hogy az elemek kötött piacára miként volt egyaránt hatással a Kínából érkező behozatal által jelentett verseny. Mivel az elem a modulgyártáshoz használt fő összetevő, a modulok Kínából érkező behozatala közvetett nyomást gyakorol az elemek kötött értékesítéskor alkalmazott árára, amennyiben a transzferár virtuális piaci áron alapul. Ezzel szemben, ha az átruházás tényleges költségen alapul, a behozott elemek arra irányuló nyomást gyakorolnak a vállalatokra, hogy gyártási folyamatukat hatékonyabbá tegyék. Másfelől, annak ellenére, hogy a kötött piacon alkalmazott árak nem jelentenek megbízható alapot a jövedelmezőség értékeléséhez, a Bizottság úgy ítélte meg, hogy ezen árak alakulása fontos tényezőnek számít annak értékelésekor, hogy a kötött piac számára versenyt jelentett-e a Kínából érkező behozatal. Harmadrészt a Bizottság nem állította, hogy közvetlen kapcsolat állna fenn a modulok behozatala és az elemek behozatala között. Sokkal inkább azt állapította meg, hogy az elemek belső felhasználása ki van téve az elemek behozatala által jelentett közvetlen versenynek és a modulok behozatala által jelentett közvetett versenynek is, mivel a belső felhasználású elemeket modulok gyártására használják. Végezetül az érdekelt fél nem bizonyította, hogy nincs kapcsolat az elemek szabadpiaci árai és az elemek behozatalának visszaesése között. Ugyanis, amint az a 8b. táblázatból kitűnik, az uniós elemipar értékesítési árai emelkedtek, míg a Kínából érkező elembehozatal mind a volument, mind a piaci részesedést tekintve egyaránt csökkent 2014 – az intézkedések teljes hatásának kezdete – és a felülvizsgálati időszak között. Következésképpen ezeket az érveket elutasították.

               (509)

               A nyilvánosságra hozatalt követően a kínai kormány azt állította, hogy az elemek kötött és szabadpiacának közös elemzése valójában kizárja a szabadpiac elemzését, mivel az a teljes uniós elemgyártás mindössze 4 %-át teszi ki. A Bizottság tehát elmulasztotta megvizsgálni a belföldi iparág egészének helyzetét, és így nem tesz eleget a dömpingellenes megállapodás 3. cikkének 1. pontjában szereplő „objektivitás” követelményeinek.

               (510)

               A Bizottság nem érti, hogy az elemek kötött és szabadpiacának közös elemzése miként zárná ki a szabadpiac elemzését. A Bizottság sok kármutatót – például a jövedelmezőséget, az értékesítési árakat és a beruházások megtérülését – csak a szabadpiacra vonatkozóan elemzett. Emellett számos mutató elemzése összesítve történik, még azokban az esetekben is, amikor külön elemzés készül a kötött és nem kötött piacról (53). Az alábbi mutatókról van szó: termelés, kapacitás, kapacitáskihasználás, beruházások, a beruházások megtérülése, foglalkoztatás, termelékenység, készletek és munkaerőköltségek. Végül, de nem utolsósorban, a kizárólag a szabadpiacon értékesítést végző uniós elemgyártók kármutatói ugyanazokat a tendenciákat követték, és ennek eredményeként a teljes uniós elemiparra vonatkozóan levont következtetések rájuk is vonatkoznak. A kínai kormány ragaszkodott ahhoz, hogy a WTO ítélkezési gyakorlatának megfelelően a vizsgált termék egy részére vonatkozó kötött piac megléte esetén összehasonlító elemzést kell végezni. A Bizottság úgy vélte, hogy e követelmény, amennyiben a jelenlegi, nagyon sajátos ügyben alkalmazandó volt, mindenképpen teljesült. Az uniós elemgyártás kötött piacon értékesített része tekintetében a kárt közvetett árnyomás alapján határozták meg azon modulok szintjén, amelyekbe az említett elemeket beépítik. Az uniós elemgyártás szabadpiacon értékesített része tekintetében a kármutatókat külön-külön is értékelték, és a kármutatók ugyanazokat a tendenciákat mutatják, mint a kötött piac esetében (és e tendenciák, mivel a kötött piac az uniós termelés 96 %-át teszi ki, gyakorlatilag megegyeznek az összesített értékeléskor azonosítottakkal). Ebből kifolyólag ezt az érvet elutasították.

               (511)

               A kínai kormány azzal is érvelt, hogy az az állítás, amely szerint az uniós modulgyártók kínai elemekből harmadik országokban összeszerelt modulokkal versenyeznek, jogtalanul kiterjeszti a vizsgálat hatályát. Ezek a modulok azonban már kezdettől fogva a vizsgálat hatálya alá tartoztak, mivel az elemek származó helyzetet szereznek a moduloknak (54). Ezt az állítást ezért elutasították.

               (512)

               A nyilvánosságra hozatalt követően egy másik fél azt állította, hogy a jövedelmezőségnek az uniós elemgyártás 4 %-án alapuló elemzése nem reprezentatív a vámok fenntartásának szükségességére vonatkozó pontos értékeléshez. A Bizottság megjegyezte, hogy csak a jövedelmezőséget értékelték – az (506) preambulumbekezdésben ismertetett okokból – kizárólag az elemek független vevők részére történő értékesítése alapján. Az uniós gazdasági ágazat helyzetének értékelése céljából azonban minden más mutatót az elemek kötött és szabadpiacának figyelembevételével elemeztek. Ebből kifolyólag ezt az érvet elutasították.

               (513)

               A Jabil szerződéses gyártóként más vállalatok nevében modulokat szerelt össze a felülvizsgálati időszakban. Ezért az összeszerelési szolgáltatásért a többi vállalat díjat fizetett. Emellett teljes szerződéses felelősséget vállaltak a Jabil által összeszerelt modulok értékesítéséért. Következésképpen a Jabil által bejelentett bevétel nem a modulok értékesítéséből, hanem a szolgáltatási díjakból származik. A Bizottság ezért úgy döntött, hogy szétválasztja a Jabil és az uniós modulipar fennmaradó része által termelt nyereséggel kapcsolatos számadatokat (lásd az (563) és (565) preambulumbekezdést). A többi kármutató esetében nem lehetett ellenőrizni a Jabil által a nem együttműködő modulgyártók részére nyújtott összeszerelési tevékenységeket, ezért azokat nem vették figyelembe.

               (514)

               A nyilvánosságra hozatalt követően az egyik érdekelt fél további pontosítást kért arra vonatkozóan, hogy a Jabil mely adatait vették figyelembe, mely adatait nem vették figyelembe és miért. A Bizottság – a jövedelmezőség kivételével – az összes kármutató esetében figyelembe vette a Jabil által szolgáltatott, az együttműködő uniós modulgyártókra vonatkozó összes adatot. Csak ezeket az adatokat vették figyelembe, mivel azok ellenőrizhetők, míg a többit figyelmen kívül hagyták, tekintettel a Jabil sajátos üzleti modelljére és arra a tényre, hogy a végső értékesítési árakat nem lehetett ellenőrizni.

         4.3.   Uniós felhasználás

               (515)

               A Bizottság az uniós felhasználást az érintett termék behozatalának teljes volumene és a hasonló termék Unión belüli teljes értékesítésének volumene alapján határozta meg, beleértve a belső felhasználásra szánt termékeket is. Az uniós gazdasági ágazat teljes értékesítése az Europressedienst által szolgáltatott információkon alapult, kiigazítva adott esetben az érdekelt felektől az eljárás megindítása előtti szakaszban kapott legitimációs válaszok, valamint a mintában szereplő vállalatok által a kérdőívre adott ellenőrzött válaszok adataival. Az (519) preambulumbekezdésben jelzettek szerint a behozatali adatok a Comexten és az alaprendelet 14. cikkének (6) bekezdésével összhangban a tagállamok által a Bizottságnak jelentett adatokon (a továbbiakban: a 14. cikk (6) bekezdése szerinti adatbázis) alapulnak. A felhasználásra vonatkozó adatokat más források egybevetésével ellenőrizték (55).

               (516)

               Az uniós felhasználás a következőképpen alakult:

                  1a. táblázat

                  Modulok uniós felhasználása (MW-ban)

                           2012

                           2013

                           2014

                           Felülvizsgálati időszak

                           Teljes piac

                           16 324

                           10 580

                           7 292

                           7 191

                              Index (2012 = 100)

                              100

                              65

                              45

                              44

                              Forrás: Europressedienst, legitimációs válaszok, a kérdőívre adott ellenőrzött válaszok, Comext és a 14. cikk (6) bekezdése szerinti adatbázis.

                  1b. táblázat

                  Elemek uniós felhasználása (MW-ban)

                           2012

                           2013

                           2014

                           Felülvizsgálati időszak

                           Teljes piac

                           4 604

                           4 449

                           3 262

                           3 409

                              Index (2012 = 100)

                              100

                              97

                              71

                              74

                              Forrás: Europressedienst, legitimációs válaszok, a kérdőívre adott ellenőrzött válaszok, Comext és a 14. cikk (6) bekezdése szerinti adatbázis.

               (517)

               Összességében véve az uniós felhasználás jelentősen csökkent 2012 és a felülvizsgálati időszak között. A modulok uniós felhasználása 56 %-kal csökkent. Azonban a 2012 és 2013 közötti, 35 %-os drámai visszaesést követően a felhasználás 2014-ben és a felülvizsgálati időszakban meglehetősen stabil maradt.

               (518)

               Az elemek felhasználása valamelyest kisebb mértékben, azaz 26 %-kal csökkent a figyelembe vett időszak alatt. A felhasználás visszaesése főként 2013 és 2014 között következett be, amikor is 26 %-kal zuhant. Ugyanakkor a felülvizsgálati időszak során némi fellendülés, és 2014-hez képest 4,5 %-os növekedés volt tapasztalható.

         4.4.   Az érintett országból érkező behozatal

               (519)

               A behozatali volumenek és értékek különböző forrásokon alapultak. 2012-re és 2013 egy részére vonatkozóan ezek az információk a kérelmező által rendelkezésre bocsátott, de a nevében az Europressedienst által gyűjtött adatokon alapultak, mivel akkoriban a modulokat és elemeket a jelenlegi vizsgálat által nem érintett más termékeket is magában foglaló vámtarifaszámok alatt importálták az Unióba, és így nem lehetett az Eurostat adatait használni. A modulok és elemek behozatalának 2013. március 6-án bevezetett nyilvántartásbavételi kötelezettségét (56) követő időszak tekintetében az Eurostat adatait lehetett használni. Következésképpen a Bizottság 2013 fennmaradó része, 2014 és a felülvizsgálati időszak tekintetében a Comext-adatbázisra (57) és a 14. cikk (6) bekezdése szerinti adatbázisra alapozta ténymegállapításait.

         4.4.1.   Az érintett országból érkező behozatal volumene és piaci részesedése

               (520)

               Az érintett országból az Unióba irányuló behozatal a következőképpen alakult:

                  2a. táblázat

                  Modulok Kínából érkező behozatala (MW-ban) és piaci részesedés
                   (58)

                           2012

                           2013

                           2014

                           Felülvizsgálati időszak

                           A Kínából érkező behozatal volumene

                           10 786

                           5 198

                           2 845

                           2 917

                              Index

                              100

                              48

                              26

                              27

                           Piaci részesedés (%)

                           66

                           49

                           39

                           41

                              Index (2012 = 100)

                              100

                              74

                              59

                              61

                              Forrás: Comext és a 14. cikk (6) bekezdése szerinti adatbázis.

                  2b. táblázat

                  Elemek Kínából érkező behozatala (MW-ban) és piaci részesedés

                           2012

                           2013

                           2014

                           Felülvizsgálati időszak

                           A Kínából érkező behozatal volumene

                           333

                           386

                           613

                           548

                              Index

                              100

                              116

                              184

                              165

                           Piaci részesedés (%)

                           7

                           9

                           19

                           16

                              Index (2012 = 100)

                              100

                              120

                              260

                              223

                              Forrás: Comext és a 14. cikk (6) bekezdése szerinti adatbázis.

               (521)

               A figyelembe vett időszak alatt a Kínából érkező modulbehozatal volumene 73 %-kal csökkent, ennek megfelelően a piaci részesedés 39 %-kal, azaz a 2012. évi 66 %-ról a felülvizsgálati időszak alatt 41 %-ra csökkent. A meglévő intézkedések 2013-as bevezetését követően azonban a modulok behozatali volumene 2013 és 2014 között 45 %-kal csökkent, miközben a felhasználás 31 %-kal visszaesett.

               (522)

               Az elemek behozatali volumene 65 %-kal nőtt a figyelembe vett időszak alatt, ami a piaci részesedés sokkal nagyobb, azaz 123 %-os növekedését eredményezte (a 2012. évi 7 %-ról 16 %-ra a felülvizsgálati időszakban) zsugorodó piac mellett. Ugyanakkor a 2013 és 2014 közötti időszakban az elemek behozatala 59 %-kal nőtt, ami a piaci részesedés 10 százalékpontos emelkedésével járt. Annak ellenére, hogy a növekedés nem folytatódott a felülvizsgálati időszakban, a behozatal szintje sokkal magasabb maradt a felülvizsgálati időszakban, mint 2012-ben és 2013-ban.

         4.4.2.   Az érintett országból érkező behozatal árai

               (523)

               A Bizottság a behozatali árakat a Comext és a 14. cikk (6) bekezdése szerinti adatbázis alapján határozta meg.

               (524)

               Az érintett országból az Unióba irányuló behozatal átlagára a következőképpen alakult:

                  3a. táblázat

                  Modulok importárai (EUR/kW)

                           2012

                           2013

                           2014

                           Felülvizsgálati időszak

                           Kínai importárak

                           700

                           520

                           553

                           544

                              Index (2012 = 100)

                              100

                              74

                              79

                              78

                              Forrás: Comext és a 14. cikk (6) bekezdése szerinti adatbázis.

                  3b. táblázat

                  Elemek importárai (EUR/kW)

                           2012

                           2013

                           2014

                           Felülvizsgálati időszak

                           Kínai importárak

                           500

                           350

                           282

                           286

                              Index (2012 = 100)

                              100

                              70

                              56

                              57

                              Forrás: Comext és a 14. cikk (6) bekezdése szerinti adatbázis.

               (525)

               A Kínából érkező behozatal átlagára a modulok esetében 22 %-kal, az elemek esetében pedig 43 %-kal csökkent a figyelembe vett időszak alatt. A modulok esetében az importár 2012-ben és 2013-ban csökkent, majd az intézkedések hatálybalépésekor 6,3 %-kal emelkedett 2013 és 2014 között. 2014 és a felülvizsgálati időszak között kismértékben (1,6 %-kal) tovább csökkent. Az elemek importára tovább csökkent 2013 és 2014 között, amikor is további 19,4 %-kal visszazuhant, de 2014 és a felülvizsgálati időszak között kismértékben, azaz 1,4 %-kal nőtt.

               (526)

               Ugyanakkor szinte minden olyan exportáló gyártó, amely a felülvizsgálati időszak alatt modulokat és elemeket értékesített, árra vonatkozó kötelezettségvállalást tett, és exportáraikat az EU felé ezek az árra vonatkozó kötelezettségvállalások határozták meg, amelyek minimális importárat állapítottak meg. A modulok behozatali volumenének mindössze 1,6 %-a, az elemek behozatali volumenének pedig 0,6 %-a valósult meg a minimális importártól eltérő áron (59). Következésképpen az ilyen exportárak nem tekinthetők lényeges mutatónak annak megállapítása szempontjából, hogy az intézkedések hatályvesztése esetén milyen árazási magatartással kell számolni az exportáló gyártók részéről.

               (527)

               A nyilvánosságra hozatalt követően több fél azzal érvelt, hogy az EU-ba irányuló export árait kell felhasználni az alákínálás megállapításához, és számításaik szerint ennek alapján nem lehet alákínálásról beszélni. Igaz, hogy az EU-ba irányuló export árai alapján a modulok esetében nincs alákínálás, és hogy az elemek esetében az alákínálás nagyon csekély mértékű. A Bizottság azonban úgy vélte, hogy az alákínálásnak a minimális importár betartásából eredő hiánya nem döntő mutató az uniós gazdasági ágazat jelenlegi helyzetének elemzésében. Az (573) preambulumbekezdésben jelzettek szerint a Bizottság megállapította, hogy az uniós gazdasági ágazat továbbra is kárt szenvedett az előző vizsgálat során feltárt támogatásnyújtás nagyságrendje és a (4) preambulumbekezdésben említettek szerint feltárt, az intézkedések kijátszására irányuló gyakorlat miatt, és nem volt elegendő ideje ebből felépülnie.

         4.4.3.   Más országokból érkező behozatal árai

               (528)

               A harmadik országokból az Unióba irányuló behozatal átlagára szintén a Comext és a 14. cikk (6) bekezdése szerinti adatbázis adatain alapult, és a következőképpen alakult:

                  4a. táblázat

                  Modulok – harmadik országokból érkező behozatal

                           2012

                           2013

                           2014

                           Felülvizsgálati időszak

                           Volumen (MW)

                           1 395

                           1 382

                           2 049

                           1 808

                              Index (2012 = 100)

                              100

                              99

                              147

                              130

                           Piaci részesedés (%)

                           9

                           13

                           28

                           25

                              Index (2012 = 100)

                              100

                              153

                              329

                              290

                           Átlagár (EUR/kW)

                           700

                           520

                           547

                           550

                              Index (2012 = 100)

                              100

                              74

                              78

                              79

                              Forrás: Comext és a 14. cikk (6) bekezdése szerinti adatbázis.

                  4b. táblázat

                  Elemek – harmadik országokból érkező behozatal

                           2012

                           2013

                           2014

                           Felülvizsgálati időszak

                           Volumen (MW)

                           3 227

                           3 334

                           1 580

                           1 725

                              Index (2012 = 100)

                              100

                              103

                              49

                              53

                           Piaci részesedés (%)

                           70

                           75

                           48

                           51

                              Index (2012 = 100)

                              100

                              107

                              69

                              72

                           Átlagár (EUR/kW)

                           500

                           350

                           289

                           275

                              Index (2012 = 100)

                              100

                              70

                              58

                              55

                              Forrás: Comext és a 14. cikk (6) bekezdése szerinti adatbázis.

               (529)

               A figyelembe vett időszak alatt a harmadik országokból az Unióba irányuló behozatal 30 %-kal nőtt a modulok esetében. A legnagyobb növekedés 2013 és 2014 között volt tapasztalható, amikor a volumen 48 %-kal nőtt. Piaci részesedésük jelentősen, a 2012. évi 9 %-ról a felülvizsgálati időszakban 25 %-ra emelkedett. A legnagyobb változás ebben az esetben is 2013 és 2014 között következett be, amikor a piaci részesedés 13 %-ról 28 %-ra ugrott. Kína után Tajvan, Malajzia és Szingapúr volt a legnagyobb exportőr. Meg kell jegyezni, hogy a Tajvanról és Malajziából érkező behozatal mögött lehetséges, hogy kijátszási gyakorlatok álltak (lásd a (4) preambulumbekezdést).

               (530)

               Az elemek esetében a más országokból érkező behozatal 47 %-kal csökkent a figyelembe vett időszak alatt. A legnagyobb, azaz 52 %-os visszaesésre 2013 és 2014 között került sor, míg 2014 és a felülvizsgálati időszak között 9 %-os kismértékű növekedés volt tapasztalható. Ennek eredményeképpen a piaci részesedés a 2012. évi 70 %-ról 51 %-ra csökkent a felülvizsgálati időszakban. 2013 és 2014 között 75 %-ról 48 %-ra esett vissza, majd a felülvizsgálati időszakban kismértékben, három százalékponttal nőtt. Az elemek esetében Tajvan és Malajzia volt a legnagyobb exportőr, majd ezeket az országokat Kína és az USA követte. Meg kell jegyezni, hogy a Tajvanról és Malajziából érkező behozatal mögött lehetséges, hogy kijátszási gyakorlatok álltak (lásd a (4) preambulumbekezdést).

               (531)

               A figyelembe vett időszak alatt a harmadik országok átlagos exportárai mind a modulok, mind az elemek vonatkozásában jelentősen csökkentek, összhangban a kínai és az uniós árakkal. A modulok esetében 21 %-kal, az elemek tekintetében pedig 45 %-kal csökkentek a figyelembe vett időszak alatt. Újfent megjegyzendő, hogy ezen árak esetében elképzelhetően az intézkedések kijátszásából eredő befolyással is számolni kell (lásd a (4) preambulumbekezdést).

         4.5.   Az uniós gazdasági ágazat gazdasági helyzete

   4.5.1.   Általános megjegyzések

               (532)

               Az alaprendelet 8. cikkének (4) bekezdésével összhangban a Bizottság megvizsgált minden olyan gazdasági tényezőt és mutatót, amely a figyelembe vett időszak alatt érinthette az uniós gazdasági ágazat helyzetét.

               (533)

               A kárelemzés céljából a Bizottság különbséget tett a makrogazdasági és mikrogazdasági kármutatók között. A Bizottság a kérelmezőtől kapott adatok alapján értékelte a makrogazdasági mutatókat, és azokat több uniós gyártótól az eljárás megindítása előtti szakaszban kapott legitimációs válaszokkal, valamint a mintában szereplő uniós gyártók által a kérdőívre adott ellenőrzött válaszokkal összevetve ellenőrizte. A mikrogazdasági mutatókat a Bizottság a mintában szereplő uniós gyártók által a kérdőívre adott válaszokban közölt adatok alapján értékelte.

               (534)

               A makrogazdasági mutatók a következők: termelés, termelési kapacitás, kapacitáskihasználás, értékesítési volumen, piaci részesedés, növekedés, foglalkoztatás, termelékenység, a támogatáskülönbözet nagyságrendje, valamint a múltbeli támogatás hatásaiból való felépülés.

               (535)

               A mikrogazdasági mutatók a következők: átlagos egységár, egységköltség, munkaerőköltség, készletek, jövedelmezőség, pénzforgalom, beruházások, a beruházások megtérülése és tőkebevonási képesség.

         4.5.2.   Makrogazdasági mutatók

   4.5.2.1.   Termelés, termelési kapacitás és kapacitáskihasználás

               (536)

               A teljes uniós termelés, termelési kapacitás és kapacitáskihasználás a következőképpen alakult a figyelembe vett időszakban:

                  5a. táblázat

                  Modulok – termelés, termelési kapacitás és kapacitáskihasználás

                           2012

                           2013

                           2014

                           Felülvizsgálati időszak

                           Termelési volumen (MW)

                           4 604

                           4 449

                           3 262

                           3 409

                              Index

                              100

                              97

                              71

                              74

                           Termelési kapacitás (MW)

                           8 624

                           7 907

                           7 391

                           6 467

                              Index

                              100

                              92

                              86

                              75

                           Kapacitáskihasználás (%)

                           53

                           56

                           44

                           53

                              Index

                              100

                              105

                              83

                              99

                              Forrás: Europressedienst, legitimációs válaszok, a kérdőívre adott ellenőrzött válaszok.

                  5b. táblázat

                  Elemek – termelés, termelési kapacitás és kapacitáskihasználás

                           2012

                           2013

                           2014

                           Felülvizsgálati időszak

                           Termelési volumen (MW)

                           1 066

                           7 34

                           1 096

                           1 270

                              Index

                              100

                              69

                              103

                              119

                           Termelési kapacitás (MW)

                           2 384

                           1 844

                           1 778

                           1 811

                              Index

                              100

                              77

                              75

                              76

                           Kapacitáskihasználás (%)

                           45

                           40

                           62

                           70

                              Index

                              100

                              89

                              138

                              157

                              Forrás: Europressedienst, legitimációs válaszok, a kérdőívre adott ellenőrzött válaszok.

               (537)

               A modulok uniós össztermelése 26 %-kal csökkent a figyelembe vett időszak alatt, de 2014 és a felülvizsgálati időszak között 4,5 %-kal nőtt. A termelési kapacitás – visszaeső felhasználás mellett – követte a termelés csökkenő tendenciáját, és ugyancsak csökkent 25 %-kal a figyelembe vett időszak alatt. Így a kapacitáskihasználás aránya a figyelembe vett időszak kezdete és vége között stabil maradt, és elérte az 53 %-ot a felülvizsgálati időszakban. 2014 és a felülvizsgálati időszak között azonban jelentős, 9 százalékpontos növekedés következett be a kapacitáskihasználásban (ami 19 %-os növekedést jelent). Meg kell jegyezni, hogy a mintában szereplő uniós modulgyártók kapacitáskihasználási aránya jóval magasabb volt a figyelembe vett időszak alatt, és az a felülvizsgálati időszakban elérte a 85 %-ot, ami 2012-höz képest (61 %) 39 %-os növekedést jelent.

               (538)

               Az elemek uniós termelése 19 %-kal nőtt a figyelembe vett időszak alatt. Míg a termelés 2012 és 2013 között 31 %-kal visszaesett, 2013 és 2014 között 49 %-kal, majd 2014 és a felülvizsgálati időszak között további 15 %-kal nőtt. Ez egybeesett a kiegyenlítő intézkedések 2013. decemberi bevezetésével, miközben a felhasználás 2012 és 2014 között folyamatosan csökkent, azonban 2014 és a felülvizsgálati időszak között növekedett. A termelési kapacitás ugyanakkor 24 %-kal csökkent a figyelembe vett időszak alatt, ami a kapacitáskihasználás jelentős növekedéséhez vezetett (a 2012. évi 45 %-ról a felülvizsgálati időszak alatti 70 %-ra). A modulgyártókhoz hasonlóan a mintában szereplő elemgyártók kapacitáskihasználási aránya sokkal magasabb volt, mint a teljes uniós gazdasági ágazaté (86 %), amely a figyelembe vett időszak alatt stabil maradt.

               (539)

               Összegezve az uniós gazdasági ágazat a felhasználás terén bekövetkezett visszaesés miatt csökkentette kapacitását. Ezzel egyidejűleg 2014-hez képest növelte termelését a felülvizsgálati időszakban, ami tovább javította a kapacitáskihasználási arányt.

         4.5.2.2.   Értékesítési volumen és piaci részesedés

               (540)

               Az uniós gazdasági ágazat értékesítési volumene és piaci részesedése a következőképpen alakult a figyelembe vett időszakban:

                  6a. táblázat

                  Modulok – értékesítési volumen és piaci részesedés

                           2012

                           2013

                           2014

                           Felülvizsgálati időszak

                           Teljes értékesítési volumen (kötött és nyitott piac) az Unióban (MW)

                           4 143

                           4 000

                           2 398

                           2 465

                              Index

                              100

                              97

                              58

                              60

                           Piaci részesedés (%)

                           25

                           38

                           32

                           35

                              Index

                              100

                              149

                              128

                              140

                              Forrás: Europressedienst, legitimációs válaszok, a kérdőívre adott ellenőrzött válaszok.

                  6b. táblázat

                  Elemek – értékesítési volumen és piaci részesedés

                           2012

                           2013

                           2014

                           Felülvizsgálati időszak

                           Teljes értékesítési volumen (kötött és nyitott piac) az Unióban (MW)

                           1 045

                           729

                           1 069

                           1 136

                              Index

                              100

                              70

                              102

                              109

                           Piaci részesedés (%)

                           23

                           16

                           33

                           33

                              Index

                              100

                              72

                              144

                              147

                              Forrás: Europressedienst, legitimációs válaszok, a kérdőívre adott ellenőrzött válaszok.

               (541)

               A figyelembe vett időszak alatt a modulok értékesítési volumene 40 %-kal csökkent. Ugyanakkor a felhasználás 56 %-os visszaesése mellett ez a piaci részesedés 40 %-os jelentős növekedését eredményezte a figyelembe vett időszak alatt, amely a felülvizsgálati időszakban 35 %-ot ért el.

               (542)

               Az elemek esetében az uniós gazdasági ágazat értékesítési volumene 9 %-kal növekedett a figyelembe vett időszak alatt. Ennek eredményeként a piaci részesedés a 2012. évi 23 %-ról a felülvizsgálati időszakban 33 %-ra nőtt, míg a felhasználás a modulokénál jóval kisebb mértékben, 26 %-kal csökkent.

               (543)

               A felhasználás visszaesése és a kiegyenlítő intézkedések hatálybalépése mellett az uniós gazdasági ágazatnak mind a modulok, mind az elemek tekintetében sikerült növelnie piaci részesedését.

         4.5.2.3.   Foglalkoztatás és termelékenység

               (544)

               A foglalkoztatás és a termelékenység a következőképpen alakult a figyelembe vett időszakban:

                  7a. táblázat

                  Modulok – foglalkoztatás és termelékenység

                           2012

                           2013

                           2014

                           Felülvizsgálati időszak

                           Alkalmazottak létszáma

                           17 321

                           13 918

                           6 506

                           6 303

                              Index

                              100

                              80

                              38

                              36

                           Termelékenység (kW/alkalmazott)

                           266

                           320

                           501

                           541

                              Index

                              100

                              120

                              189

                              203

                              Forrás: Europressedienst, legitimációs válaszok, a kérdőívre adott ellenőrzött válaszok.

                  7b. táblázat

                  Elemek – foglalkoztatás és termelékenység

                           2012

                           2013

                           2014

                           Felülvizsgálati időszak

                           Alkalmazottak létszáma

                           2 876

                           1 511

                           1 846

                           1 770

                              Index

                              100

                              53

                              64

                              62

                           Termelékenység (kW/alkalmazott)

                           371

                           486

                           594

                           717

                              Index

                              100

                              131

                              160

                              194

                              Forrás: Europressedienst, legitimációs válaszok, a kérdőívre adott ellenőrzött válaszok.

               (545)

               A foglalkoztatás a modulok esetében 64 %-kal, az elemek esetében pedig 38 %-kal csökkent 2012 és a felülvizsgálati időszak között. A modulok esetében az alkalmazottak létszámában bekövetkezett legnagyobb (53 %-os) csökkenés 2013 és 2014 között történt, és az jóval meghaladta az ugyanezen időszakon belüli termeléscsökkenést (27 %). Az elemek esetében az alkalmazottak létszáma 22 %-kal emelkedett 2013 és 2014 között, ami sokkal kisebb volt, mint a termelés – ugyanezen időszakon belül 49 %-ot mutató – növekedése. Ez a modulok és az elemek esetében is jelentős – 103 %-os és 94 %-os – termelékenységnövekedést eredményezett a figyelembe vett időszak alatt. 2013 és 2014 között a termelékenység növekedése a modulok esetében 57 %-os, az elemek esetében pedig 22 %-os volt.

               (546)

               A nyilvánosságra hozatalt követően az egyik érdekelt fél vitatta az uniós gazdasági ágazatban foglalkoztatott alkalmazottak létszámára vonatkozó bizottsági ténymegállapításokat, és azt állította, hogy a legnagyobb vállalat, a SolarWorld modulok és elemek előállításával foglalkozó alkalmazottait kétszeresen vették számításba. A SolarWorld és a mintában szereplő összes többi vállalat alkalmazottaira vonatkozó számadatokat megfelelően ellenőrizték, és biztosították, hogy a vertikálisan integrált vállalatok esetében egyetlen alkalmazottat se vegyenek kétszeresen számításba. Ezért ezt az érvet elutasították.

         4.5.2.4.   A támogatáskülönbözet nagyságrendje és a múltbeli támogatás hatásaiból való felépülés

               (547)

               Amint az a 3. szakaszban kifejtésre került, a Bizottság megállapította, hogy a felülvizsgálati időszak alatt folytatódott a támogatásnyújtás, és nagy a valószínűsége, hogy a hatályban levő intézkedések hatályvesztése esetén megismétlődik a fotovillamos iparág számára nyújtott támogatás.

               (548)

               A kármutatók elemzése azonban azt mutatja, hogy a meglévő intézkedések pozitív hatást gyakoroltak az uniós gazdasági ágazatra, amely felépülni látszik a támogatott behozatal múltbéli beáramlásának hatásaiból.

         4.5.3.   Mikrogazdasági mutatók

               (549)

               Mindössze három elemgyártót vettek fel a mintába, közülük kettő az EU ProSun tagja. E két gyártó együttműködött a kérelem benyújtásában, amely mindkettejük számadatait tartalmazta. Ennélfogva az elemekre vonatkozó mikrogazdasági mutatókkal kapcsolatos, a harmadik, nem EU ProSun gyártóra közvetlenül visszakövethető összes számadat – a vizsgálatban együttműködő ezen uniós gyártó bizalmas információinak védelme érdekében – tartományokban van megadva.

         4.5.3.1.   Árak és az árakat befolyásoló tényezők

               (550)

               A mintában szereplő uniós gyártók független vevőknek történő, Unión belüli értékesítéskor alkalmazott átlagos értékesítési egységárai a következőképpen alakultak a figyelembe vett időszakban:

                  8a. táblázat

                  Modulok – értékesítési árak az Unióban

                           2012

                           2013

                           2014

                           Felülvizsgálati időszak

                           Átlagos uniós értékesítési ár a szabadpiacon (EUR/kW)

                           790

                           651

                           618

                           593

                              Index

                              100

                              82

                              78

                              75

                           Termelési egységköltség (EUR/kW)

                           1 112

                           813

                           648

                           627

                              Index

                              100

                              73

                              58

                              56

                              Forrás: a kérdőívre adott ellenőrzött válaszok.

                  8b. táblázat

                  Elemek – értékesítési árak az Unióban

                           2012

                           2013

                           2014

                           Felülvizsgálati időszak

                           Átlagos uniós értékesítési ár a szabadpiacon (EUR/kW)

                           378 – 418

                           307 – 339

                           239 – 264

                           258 – 284

                              Index

                              100

                              81

                              63

                              68

                           Termelési egységköltség (EUR/kW)

                           587 – 648

                           402 – 444

                           347 – 384

                           338 – 373

                              Index

                              100

                              69

                              59

                              58

                              Forrás: a kérdőívre adott ellenőrzött válaszok.

               (551)

               A fenti táblázat az értékesítési egységárnak a hozzá tartozó termelési költséghez viszonyított, uniós szabadpiaci változását mutatja. A figyelembe vett időszak alatt az értékesítési árak jelentősen visszaestek, mégpedig a modulok esetében 25 %-kal, az elemek esetében pedig 32 %-kal. Míg a modulok értékesítési árai a figyelembe vett időszak egésze során folyamatosan csökkentek, az elemek esetében az árak 2014 és a felülvizsgálati időszak között 5 százalékponttal emelkedtek. Az elemek nyitott piaci értékesítése a mintában szereplő gyártók teljes termelésének kevesebb mint 5 %-át tette ki, és emellett egy gyártó nagyon alacsony árakon értékesített nagy mennyiségeket uniós üzleti tevékenységének megszüntetését megelőzően. Ezért ebből a mutatóból nem lehetett érdemi következtetéseket levonni. Egyes mintában szereplő gyártók között átruháztak belső felhasználásra szánt elemeket, vagy azokat eltérő módszertant alkalmazó modulok gyártásához szállították le (virtuális piaci áron történő transzferárazás, átruházás a tényleges költségek alapján stb.). A belső felhasználás tekintetében érvényesített árak alakulása alapján ezért ugyancsak nem lehet érdemi következtetéseket levonni.

               (552)

               A figyelembe vett időszak alatt a termelési egységköltség meredeken esett, mégpedig a modulok esetében 46 %-kal és az elemek esetében 42 %-kal.

               (553)

               A modulok értékesítési árai átlagosan alacsonyabbak voltak a termelési egységköltségnél, de a különbség folyamatosan csökkent a figyelembe vett időszak egésze alatt és különösen az intézkedések 2013-as bevezetését követően. Míg az értékesítési ár 2012-ben a modulok termelési egységköltségének mindössze 71 %-át tette ki, 2013-ban ez az arány 80 %, 2014-ben 94 %, a felülvizsgálati időszakban pedig 94,5 % volt. Így az értékesítési ár és a termelési költség közötti különbség meredeken, 14 százalékponttal csökkent 2013 és a felülvizsgálati időszak között.

               (554)

               Az elemek esetében az értékesítési ár 2012-ben a termelési egységköltség 60–67 %-át tette ki, 2013-ban 72–80 %-át, 2014-ben 65–72 %-át, a felülvizsgálati időszakban pedig 72–79 %-át. A 2014 és a felülvizsgálati időszak vonatkozásában fent kifejtettek szerint azonban ezt a tendenciát erősen befolyásolták egy uniós gyártó rendkívül alacsony árai. A mintában szereplő másik két vállalat esetében a tendencia 2014-ben 75–80 %, a felülvizsgálati időszakban pedig 81–86 % volt, ami nagyrészt összhangban van a modulok esetében megfigyelt tendenciával.

               (555)

               Összességében véve az iparág megkezdte felépülését a múltbéli támogatásnyújtás hatásaiból, de fokozott erőfeszítéseket is tett versenyképességének visszaszerzése érdekében, különösen az uniós gazdasági ágazat munkaerő-termelékenységének – az (544) preambulumbekezdésben leírt – javítása révén, amely a termelékenység növekedését és a kapacitáskihasználás javulását eredményezte.

         4.5.3.2.   Munkaerőköltségek

               (556)

               A mintában szereplő uniós gyártók átlagos munkaerőköltségei a következőképpen alakultak a figyelembe vett időszakban:

                  9a. táblázat

                  Modulok – alkalmazottankénti átlagos munkaerőköltség

                           2012

                           2013

                           2014

                           Felülvizsgálati időszak

                           Alkalmazottankénti átlagos munkaerőköltség (EUR)

                           32 918

                           38 245

                           36 577

                           38 343

                              Index

                              100

                              116

                              111

                              116

                              Forrás: a kérdőívre adott ellenőrzött válaszok.

                  9b. táblázat

                  Elemek – alkalmazottankénti átlagos munkaerőköltség

                           2012

                           2013

                           2014

                           Felülvizsgálati időszak

                           Alkalmazottankénti átlagos munkaerőköltség (EUR)

                           41 289  – 45 590

                           45 002  – 49 689

                           45 188  – 49 895

                           47 825  – 52 807

                              Index

                              100

                              109

                              109

                              116

                              Forrás: a kérdőívre adott ellenőrzött válaszok.

               (557)

               2012 és a felülvizsgálati időszak között a modulok és az elemek esetében is 16 %-kal emelkedett az alkalmazottankénti átlagos munkaerőköltség. E növekményeket főként az alkalmazottak létszámának racionalizálásához kapcsolódó végkielégítések és a bérinfláció okozták.

         4.5.3.3.   Készletek

               (558)

               A mintában szereplő uniós gyártók készletszintjei a következőképpen alakultak a figyelembe vett időszakban:

                  10a. táblázat

                  Modulok – készletek

                           2012

                           2013

                           2014

                           Felülvizsgálati időszak

                           Zárókészletek (kW)

                           186 533

                           114 792

                           196 944

                           191 207

                              Index

                              100

                              62

                              106

                              103

                           Zárókészletek a termelés százalékában kifejezve (%)

                           33

                           13

                           13

                           11

                              Index

                              100

                              40

                              38

                              34

                              Forrás: a kérdőívre adott ellenőrzött válaszok.

                  10b. táblázat

                  Elemek – készletek

                           2012

                           2013

                           2014

                           Felülvizsgálati időszak

                           Zárókészletek (MW)

                           53 029  – 58 553

                           90 079  – 99 462

                           99 999  – 110 415

                           135 492  – 149 606

                              Index

                              100

                              170

                              189

                              256

                           Zárókészletek a termelés százalékában kifejezve (%)

                           18

                           23

                           12

                           14

                              Index

                              100

                              125

                              68

                              80

                              Forrás: a kérdőívre adott ellenőrzött válaszok.

               (559)

               A figyelembe vett időszak alatt a készletek a modulok esetében kismértékben, 3 %-kal, az elemek esetében pedig 156 %-kal, jelentősen emelkedtek. Ugyanakkor mind a modulok, mind az elemek készletei (66 %-kal, illetve 20 %-kal) csökkentek a teljes termelés százalékában kifejezve.

               (560)

               A készletek ebben az ágazatban nem tekinthetők releváns kármutatónak, mivel a gyártás és az értékesítés főként rendelés alapján történik, így a gyártók általában korlátozott készleteket tartanak.

         4.5.3.4.   Jövedelmezőség, pénzforgalom, beruházások, a beruházások megtérülése és tőkebevonási képesség

               (561)

               A mintában szereplő uniós gyártók jövedelmezősége, pénzforgalma, beruházásai és beruházásaik megtérülése a következőképpen alakult a figyelembe vett időszakban:

                  11a. táblázat

                  Modulok – jövedelmezőség, pénzforgalom, beruházások és a beruházások megtérülése

                           2012

                           2013

                           2014

                           Felülvizsgálati időszak

                           A független vevőknek történő uniós értékesítések jövedelmezősége (a Jabillal együtt) (az értékesítési forgalom %-ában) (60)

                           – 24,4/– 29,5

                           – 24,4/– 29,5

                           – 6,8/– 8,2

                           – 7,7/– 9,3

                              Index

                              100

                              100

                              361/298

                              319/264

                           A független vevőknek történő uniós értékesítések jövedelmezősége (a Jabil nélkül) (az értékesítési forgalom %-ában)

                           – 32,7

                           – 27,2

                           – 8,7

                           – 9,5

                              Index

                              100

                              120

                              376

                              344

                           Pénzforgalom (EUR)

                           – 129 864 423

                           – 69 402 391

                           – 18 231 488

                           – 145 258 620

                              Index

                              100

                              187

                              712

                              89

                           Beruházások (EUR)

                           24 134 924

                           12 407 723

                           17 333 494

                           24 565 553

                              Index

                              100

                              51

                              72

                              102

                           A beruházások megtérülése (%)

                           – 6

                           – 10

                           – 3

                           – 2

                              Index

                              100

                              55

                              193

                              258

                              Forrás: a kérdőívre adott ellenőrzött válaszok.

                  11b. táblázat

                  Elemek – jövedelmezőség, pénzforgalom, beruházások és a beruházások megtérülése

                           2012

                           2013

                           2014

                           Felülvizsgálati időszak

                           A független vevőknek történő uniós értékesítések jövedelmezősége (az értékesítési forgalom %-ában)

                           – 37,7 – – 41,6

                           – 7,2 – – 7,9

                           – 26,6 – – 29,3

                           – 36,8 – – 40,7

                              Index

                              100

                              527

                              142

                              102

                           Pénzforgalom (EUR)

                           – 4 193 491  – – 46 303 131

                           – 17 537 454  – – 19 364 273

                           –12 414 052  – – 13 707 182

                           –29 027 946  – – 32 051 690

                              Index

                              100

                              239

                              338

                              144

                           Beruházások (EUR)

                           29 435 820  – 32 502 051

                           26 074 619  – 28 790 726

                           7 001 485  – 7 730 807

                           11 429 509  – 12 620 083

                              Index

                              100

                              89

                              24

                              39

                           A beruházások megtérülése (%)

                           – 6,0 – – 6,7

                           – 2,5 – – 2,7

                           – 24,6 – – 27,2

                           – 31,8 – – 35,1

                              Index

                              100

                              246

                              25

                              19

                              Forrás: a kérdőívre adott ellenőrzött válaszok.

               (562)

               A Bizottság a mintában szereplő uniós gyártók jövedelmezőségét oly módon állapította meg, hogy a hasonló termék független uniós vevőknek történő értékesítéséből származó adózás előtti nettó nyereséget az értékesítési forgalom százalékos arányában fejezte ki.

               (563)

               Amint az (507) preambulumbekezdés rögzíti, a mintában szereplő egyik vállalat, a Jabil, összeszerelési tevékenységséget folytató vállalkozás, és nem vesz részt a modulok értékesítésében. A vállalat jövedelmezősége eltérő tendenciát követett. A figyelembe vett időszak egésze során nyereséges volt, és a felülvizsgálati időszakban 5–15 %-ra növelte jövedelmezőségét. A Jabil nyereségét azonban az összeszerelési szolgáltatásért az ügyfeleitől beszedett díjjal és nem a modulok értékesítésével érte el. Továbbá nem voltak a modulok értékesítésével kapcsolatos költségei, mint például marketingköltségek (csak új szerződéses gyártók keresésével kapcsolatban merültek fel költségei). Emellett olyan költségszerkezettel rendelkezett, amely eltér a termékének gyártásáért és értékesítéséért teljeskörűen felelős, tipikus modulgyártójáétól. A Jabil például kisebb forgótőkével, készletezési költségekkel, kötelezettségekkel és követelésekkel, valamint alacsonyabb K+F költségekkel rendelkezett.

               (564)

               A Bizottság megállapította, hogy a 11a. táblázat első oszlopában szereplő, jövedelmezőségre vonatkozó számadat két különböző csoport számadataiból állt össze. Egyrészt magában foglalta a terméket előállító és értékesítő modulgyártókat. Másrészt magában foglalta a mintában szereplő Jabil vállalatot is, amely csupán összeszereli a modulokat. Annak érdekében, hogy reális képet kapjon az ágazat helyzetéről, a Bizottság úgy döntött, hogy további elemzésében különbséget tesz a két csoport között. Így a 11a. táblázatot kiegészítette egy második oszloppal, amelyet megbízhatóbbnak tartott az uniós modulipar jövedelmezőségére vonatkozó értékelés szempontjából.

               (565)

               A mintában szereplő modulgyártók (a Jabil kivételével) veszteségesek voltak a figyelembe vett időszak alatt. Ugyanakkor a veszteségek 244 %-kal csökkentek a figyelembe vett időszak alatt. 2012-höz képest 2013-ban 5,5 százalékponttal csökkentek. Ez egybeesett az intézkedések hatálybalépésének időpontjával (az ideiglenes intézkedések 2013. június 6-án léptek hatályba). A veszteségek ennél jelentősebben, 18,5 százalékponttal csökkentek 2013 és 2014 között, amikor az intézkedések hatásai az egész évre kiterjedtek. A veszteségek a felülvizsgálati időszakban kismértékben, 0,8 százalékponttal nőttek. Ezt azonban főként az egyik uniós gyártó által elszenvedett veszteségek befolyásolták, amely később úgy döntött, beszünteti a gyártási tevékenységet. Ugyanakkor a mintában szereplő összes többi uniós gyártó tovább csökkentette veszteségeit 2014-hez képest a felülvizsgálati időszakban.

               (566)

               A nyilvánosságra hozatalt követően több fél megkérdőjelezte a Jabil kizárását az uniós modulipar többi része által elért nyereségre vonatkozó számadatokból. Azzal érveltek, hogy a Jabil a nyereséges gyártó ritka példája, és a kizárás nem egyeztethető össze azzal a döntéssel, amely szerint a párhuzamos dömpingellenes vizsgálatban elfogadható egy olyan analóg országbeli gyártó, amely ilyen bérmunkaszerződést alkalmaz az általa értékesített modulok egy másik vállalat általi összeszerelésére. A Bizottság – a felek állításaival ellentétben – nem zárta ki a Jabilt a jövedelmezőség elemzéséből. Sokkal inkább a pontosabb érzékenységi elemzés érdekében két külön adatkészletet bocsátott rendelkezésre. Ezek azt mutatják, hogy az uniós gazdasági ágazat még a Jabillal együtt is – átlagosan és összességében véve – veszteséges. Arra is rámutatnak, hogy a különböző uniós gyártók között – üzleti modelljüktől függően – jelentős különbségek vannak, lásd az (513) és (563) preambulumbekezdést. Ezt az állítást ezért el kell utasítani. Ezenkívül a Bizottság megjegyzi, hogy az analóg országbeli gyártóra és az uniós gazdasági ágazatra vonatkozó megközelítésben semmilyen ellentmondás nem áll fenn. Az analóg országbeli gyártó inkább a Jabil ügyfeleihez hasonlít, és nem pedig a Jabil saját üzleti modelljéhez. Ugyanis míg az analóg országbeli gyártó teljes körű felelősséget vállal egy másik vállalat által összeszerelt modulok értékesítéséért, a Jabil olyan összeszerelési tevékenységet folytató vállalkozás, amely ügyfeleitől bérmunkadíjat kér az általa nyújtott összeszerelési szolgáltatásért. A kárelemzés során a Bizottság többek között ezért összpontosított a Jabil és más olyan uniós gyártók közötti ügyletekre, amelyek az analóg országbeli gyártóval azonos helyzetben vannak (lásd a párhuzamos végleges dömpingellenes rendelet (52) preambulumbekezdését).

               (567)

               Az elemgyártók esetében a veszteségek 2 %-kal csökkentek a figyelembe vett időszak alatt. 2012 és 2013 között 31,9 százalékpontos csökkenés, ugyanakkor 2013 és 2014 között 20,3 százalékpontos, 2014 és a felülvizsgálati időszak között pedig 10,7 százalékpontos emelkedés volt tapasztalható. Az elemek esetében azonban a jövedelmezőséget két rendkívüli esemény befolyásolta. Egyrészről a mintában szereplő gyártók egyike a figyelembe vett időszak alatt lépett a piacra, de a figyelembe vett időszak utolsó éveiben megváltoztatta a termelési költségeinek egy részére vonatkozó jelentéstételt, ami nagy veszteségeket eredményezett. Másfelől egy másik, mintában szereplő gyártó értékesítési árai rendkívül alacsonyak és kiemelkedően veszteségesek voltak a felülvizsgálati időszakban, amikor gyártási tevékenységének felszámolását végezte. Ezzel szemben a mintában szereplő harmadik gyártó folyamatosan csökkentette veszteségeit a figyelembe vett időszak alatt.

               (568)

               A nettó pénzforgalom az uniós gyártók önfinanszírozó képességét jelzi. A jövedelmezőséghez hasonlóan ez is negatív tendenciát követett 2012 és a felülvizsgálati időszak között. A modulok esetében a nettó pénzforgalom 11 %-kal csökkent a figyelembe vett időszak alatt, míg az elemek esetében ugyanebben az időszakban 44 %-kal esett vissza. A modulokat és az elemeket egyaránt érintő 2014-es pénzforgalom-ingadozások mögött egy nagy uniós gyártóval kapcsolatos rendkívüli események álltak. Egyfelől alacsony vételáron már meglévő gyárat vásárolt, másfelől átütemezte adósságait. 2015-ben változatlanul jelentős visszafizetései voltak a hitelei után, ami negatív pénzforgalmat eredményezett a finanszírozási tevékenységekből. Meg kell jegyezni, hogy ez a gyártó pozitív pénzforgalmat jelentett a működési tevékenységekből, és 2014-hez képest jelentős javulást ért el a működési eredményében. Két másik uniós modulgyártó pozitív és javuló pénzforgalommal rendelkezett a felülvizsgálati időszakban, míg a másik két elemgyártó pénzforgalma negatív volt, de javuló tendenciát mutatott.

               (569)

               A beruházásokat illetően a fenti táblázatok azt mutatják, hogy az uniós gazdasági ágazat 2012 és a felülvizsgálati időszak között 2 %-kal növelte a modulokkal kapcsolatos beruházásait. A beruházások 2013 és 2014 között 40 %-kal, 2013 és a felülvizsgálati időszak között pedig 98 %-kal növekedtek.

               (570)

               Az elemekre vonatkozó összberuházások 61 %-kal csökkentek 2012 és a felülvizsgálati időszak között. Az elemekkel kapcsolatos beruházások általános tendenciáját megint csak a mintában szereplő egyik uniós gyártónak a gyártás leállítására vonatkozó döntése befolyásolta. Ugyanakkor a mintában szereplő másik két gyártó beruházásai 2014 és a felülvizsgálati időszak között négyszeresére emelkedtek.

               (571)

               A nyilvánosságra hozatalt követően több fél rámutatott, hogy az elemekkel kapcsolatos beruházások a figyelembe vett időszak egésze alatt csökkentek, és az intézkedések bevezetése nem gyakorolt kedvező hatást rájuk. Egyfelől, bár ez tényszerűen igaz a teljes mintára nézve, ezt a tendenciát – amint az az előző preambulumbekezdésben is szerepel – a mintában szereplő egyik uniós gyártónak a gyártás leállítására vonatkozó döntése befolyásolta. A szóban forgó gyártó jelentős beruházásokat hajtott végre az időszak kezdetén, de annak végén szinte semennyit. Másfelől, egy másik, mintában szereplő gyártó 2013-ban induló beruházásokat végzett, amit az adott éven belüli összberuházások jelentős növekedése tükröz. Harmadrészt, amint az intézkedések hatálybalépése elkezdett hatást gyakorolni a vállalatok jövedelmezőségére, 2014 és a felülvizsgálati időszak között a teljes minta esetében növekedtek a beruházások, ami azt a tényt tükrözi, hogy a mintában szereplő, piacon maradó két gyártó az adott időszakban négyszeresére növelte beruházásait. Következésképpen a Bizottság elutasította azt az érvet, amely szerint a beruházásokra nem gyakorolt kedvező hatást az intézkedések bevezetése.

               (572)

               A beruházások megtérülése a beruházások könyv szerinti nettó értékének százalékos arányában kifejezett nyereség. A figyelembe vett időszak egésze alatt negatív volt az uniós gazdasági ágazatot ért nettó veszteségek miatt. A beruházások megtérülése a modulok esetében 4 százalékponttal növekedett a figyelembe vett időszak alatt; de a 2013. évi szinthez képest jelentősen emelkedett 2014-ben és a felülvizsgálati időszakban (7 és 8 százalékponttal). Az elemek esetében a beruházások megtérülése 25,8–28,4 százalékponttal romlott a figyelembe vett időszak alatt.

         4.6.   A kárra vonatkozó következtetés

               (573)

               Tekintettel az eredeti intézkedések bevezetése óta eltelt időszak rövidségére, valamint a támogatásnyújtás nagyságrendjére és az előző vizsgálatban megállapított kár mértékére, az uniós gazdasági ágazatot összességében véve továbbra is kár érte a figyelembe vett időszak alatt. Ezenkívül a (4) preambulumbekezdésben említettek szerint feltárt, az intézkedések kijátszására irányuló gyakorlat is hozzájárult a kár további fennállásához. 2013 középétől (az ideiglenes intézkedések 2013. június 6-án léptek hatályba), és különösen 2014 folyamán (a hatályban levő kiegyenlítő intézkedések első teljes évében) és a felülvizsgálati időszakban azonban az uniós gazdasági ágazat megkezdte fokozatos felépülését.

               (574)

               Ugyanis számos kármutató pozitív tendenciát mutatott. A modulok esetében az uniós gazdasági ágazat 2,8 %-kal növelte uniós modulértékesítését, és ennek eredményeként piaci részesedése 2014 és a felülvizsgálati időszak között 9,4 %-kal nőtt. Ugyanezen időszak alatt az uniós gazdasági ágazat 6,3 %-kal növelte belső felhasználását és az elemek uniós értékesítését, és megőrizte 33 %-os piaci részesedését. Emellett ugyanebben az időszakban az uniós gazdasági ágazat a modulok esetében 9 százalékponttal, az elemek esetében pedig 8 százalékponttal javította kapacitáskihasználását egyfelől a termelés növelésével, másfelől a meglévő kapacitás csökkentésével. Jelentős termelékenységnövekedést is elért, ezáltal csökkentve az értékesítési árai és átlagos termelési költségei közötti különbséget. Emellett a kínai export esetében korábban megállapított alákínálás a minimális importár betartása miatt megszűnt (a modulok esetében nem volt, az elemek tekintetében pedig csak marginális alákínálás volt a felülvizsgálati időszakban). Ennek eredményeként, annak ellenére, hogy az uniós gazdasági ágazat még mindig veszteséges volt a felülvizsgálati időszakban, a modulok esetében jelentősen csökkentek veszteségei 2012-höz és 2013-hoz képest. Az elemek esetében az uniós gazdasági ágazat veszteségei azonban nem csökkentek, mivel – az (568) preambulumbekezdésben kifejtettek szerint – azok mögött két, mintában szereplő gyártóval kapcsolatos rendkívüli események álltak. Ezzel szemben a mintában szereplő harmadik gyártó csökkentette veszteségeit a felülvizsgálati időszakban, és így a modulok tekintetében megfigyelt tendenciát követte.

               (575)

               Az uniós gazdasági ágazat emellett mind a modulok, mind az elemek tekintetében (41 %-kal, illetve 63 %-kal) növelte beruházásait 2014 és a felülvizsgálati időszak között.

               (576)

               Az uniós gazdasági ágazatnak azonban az eddigi erőfeszítések és az ezek eredményeként jelentkező összes pozitív tendencia ellenére sem sikerült felépülnie a kínai exportőrök általi, múltbéli támogatott behozatal hatásaiból. A korábbiakban említettek szerint a felülvizsgálati időszakban mind az elemek, mind a modulok gyártói veszteségesek voltak, pénzforgalmuk és beruházásaik megtérülése pedig negatív volt. Ezenkívül annak ellenére, hogy a kínai export behozatali volumene a modulok esetében csökkent, piaci részesedése még mindig magasabb volt, mint az uniós gyártóké. Ami az elemeket illeti, a behozatal volumenét tekintve jelentős mértékben (65 %-kal) növekedett a felülvizsgálati időszakban 2012-höz képest, és további piaci részesedést szerzett. A kínai elembehozatal közvetett nyomást gyakorolt a belső felhasználásra gyártott modulok piacára is, amely így nem tudott tovább növekedni. Ezért a kínai behozatal továbbra is jelentős volumenben és az uniós gazdasági ágazat termelési költségei alatti árakon lépett az uniós piacra.

               (577)

               A nyilvánosságra hozatalt követően több fél azt állította, hogy a Bizottság nem vizsgálta meg a harmadik országokból jelentős volumenben és a kínai export árainál alacsonyabb árakon érkező modulbehozatal uniós gazdasági ágazatra gyakorolt hatásait.

               (578)

               A Bizottság elismerte, hogy a harmadik országokból érkező modulbehozatal hatása fontos tényező az uniós gazdasági ágazat helyzetének értékelésében, azonban az ilyen behozatalok a kínainál sokkal kevésbé voltak jelentősek: az előbbi piaci részesedése 25 % volt (beleértve a valójában kínai, de az intézkedések kijátszásában érintett modulokat is), míg az utóbbi piaci részesedése 41 % (és a kijátszást is figyelembe véve valójában magasabb) volt a felülvizsgálati időszakban. Emellett a harmadik országokból érkező behozatal piaci részesedése 10 %-kal csökkent 2014 és a felülvizsgálati időszak között, miközben a kínai behozatal részesedése 4,9 %-kal nőtt ugyanezen időszak alatt. Ez a két tényező azt mutatja, hogy a kínai behozatal sokkal erősebb hatást gyakorol az uniós gazdasági ágazatra, mint a harmadik országokból érkező behozatal. Emellett a harmadik országokból érkező modulok árai nem voltak alacsonyabbak a kínai export árainál. Amint a 4a. táblázatból kitűnik, a harmadik országokból érkező összes behozatal súlyozott átlagára 550 EUR/kW volt a felülvizsgálati időszakban, és meghaladta az átlagos kínai exportárat (544 EUR/kW). Ennélfogva ezeket az érveket elutasították.

               (579)

               Az elemeket illetően több fél azt állította, hogy a kárt harmadik országokból érkező behozatal okozta, mivel a jövedelmezőség – a kínai behozatal csökkenése és a harmadik országokból érkező behozatal egyidejű növekedése miatt – csökkent a felülvizsgálati időszakban 2014-hez képest.

               (580)

               Először is, miként az az (567) preambulumbekezdésben is szerepel, a mintában szereplő gyártók felülvizsgálati időszak alatti veszteségnövekedése mögött két uniós elemgyártóval kapcsolatos rendkívüli események álltak, míg a harmadik (és legnagyobb) gyártó jövedelmezősége növekedett a felülvizsgálati időszakban 2014-hez képest. Másodszor, bár a Kínából érkező behozatal 2014 és a felülvizsgálati időszak között 3 százalékponttal csökkent, az intézkedések hatálybalépése ellenére 2013 és a felülvizsgálati időszak között 7 százalékponttal növekedett. Következésképpen a Kínából érkező behozatal továbbra is jelentős hatást gyakorolt az uniós gazdasági ágazatra. Harmadszor, a harmadik országokból érkező behozatal tényleg nőtt 2 százalékponttal 2014 és a felülvizsgálati időszak között, de 2013 és a felülvizsgálati időszak között 24 százalékponttal visszaesett. Ezért az intézkedések bevezetését követő időszakban az uniós gazdasági ágazatra gyakorolt hatása ténylegesen csökkent. Következésképpen a Bizottság elutasította azt az érvet, amely szerint a kárt harmadik országból érkező behozatal okozta.

               (581)

               A nyilvánosságra hozatalt követően a kínai kormány azt állította, hogy egyes kármutatók csak a felülvizsgálati időszakban javultak, és nem közvetlenül az intézkedések bevezetése után. Ezért nincs egyértelmű kapcsolat az intézkedések bevezetése és a különböző pozitív tendenciák között.

               (582)

               A Bizottság elismerte, hogy egyes kármutatók, például a modulok esetében a piaci részesedés, a termelés és a kapacitáskihasználás csak a felülvizsgálati időszakban javultak, 2014-ben pedig nem. Tekintettel azonban a támogatásnyújtás és a kár előző vizsgálat során megállapított nagyságrendjére, némi időt vett igénybe az egész ágazatot érintő negatív tendenciák megfordítása. Ez azzal magyarázható, hogy az eredeti intézkedések bevezetésének idején az uniós gazdasági ágazat konszolidációs folyamaton ment keresztül, amelynek során számos gyártó már csődben volt vagy a csőd szélén állt, de csak 2014 folyamán lépett ki a piacról. Ez lényeges hatást gyakorolt az összes makrogazdasági mutatóra, amelyek ezekre a vállalatokra is kitértek. Érdemes megjegyezni azt is, hogy számos mutató, mint például a piaci részesedés, a termelés, a kapacitáskihasználás és a termelési kapacitás, amely a teljes uniós gazdasági ágazat szintjén negatív tendenciát mutatott, már 2014-ben pozitív tendenciákat követett mind a modulok, mind az elemek mintában szereplő uniós gyártói tekintetében. Következésképpen ezt az állítást elutasították.

               (583)

               Számos érdekelt fél azzal érvelt, hogy az uniós gazdasági ágazat jól teljesít, és teljes mértékben felépült a korábbi kár hatásaiból. A nyilvánosságra hozatalt követően a felek megismételték ezen állításaikat. Állítólag különösen a SolarWorld és a Jabil – a messze legnagyobb uniós modulgyártók – pénzügyi kimutatásaiban szereplő számadatok azt mutatták, hogy uniós gazdasági tevékenységük növekedett az elmúlt néhány évben, és növelték a termelési volumeneket, a kapacitást, a kapacitáskihasználást, az exportértékesítéseket és a termelékenységet, miközben a termelési költségek és a készletek csökkentek.

               (584)

               A mintában szereplő uniós gyártók (beleértve a Jabil és a SolarWorld vállalatokat is) növelték termelési volumenüket, kapacitásukat, kapacitáskihasználásukat, exportértékesítéseiket és termelékenységüket, miközben csökkentették termelési költségeiket és készleteiket 2014-ben és a felülvizsgálati időszakban. Az az állítás azonban, hogy az ágazat teljes mértékben felépült a korábbi kár hatásaiból, ellentmond a vizsgálat azon ténymegállapításainak, amelyek a mintában szereplő uniós gyártók tényleges ellenőrzött adatain alapulnak. Számos mikrogazdasági mutató csak az uniós független vevőknek történő értékesítésen alapul (mint például a jövedelmezőség, a pénzforgalom és a beruházások megtérülése). Emellett a mintában szereplő vállalatok némelyike jelentős termelést folytat az Unión kívül, ami nem szerepel a mikrogazdasági mutatók között. Ezzel szemben a nyilvánosan hozzáférhető pénzügyi dokumentumok az érintett vállalatok teljes tevékenységi körére összpontosítanak, és gyakran a teljes csoport konszolidált éves beszámolójáról szolgáltatnak információt. Ennélfogva az uniós gazdasági ágazatnak az alaprendelet 8. cikkének (4) bekezdése értelmében vett gazdasági helyzetére vonatkozó következtetéseket nem a nyilvánosan hozzáférhető pénzügyi dokumentumok alapján, hanem az uniós helyzettel kapcsolatban kizárólag a vizsgálat során feltárt részletesebb és ellenőrzött információk alapján vonták le. Ezenkívül az uniós gazdasági ágazat helyzetére vonatkozó következtetések a mintában szereplő összes uniós gyártótól és nem csak a SolarWorld és a Jabil vállalatoktól származó adatokon alapulnak. Végezetül a Jabil – a fent kifejtettek szerint – csak összeszerelt modulokat, de nem vállalt teljes szerződéses felelősséget azok értékesítéséért. Ennélfogva nyereségét nem használták fel az uniós gazdasági ágazat helyzetének elemzéséhez. Ezt az állítást ezért elutasították.

               (585)

               A nyilvánosságra hozatalt követően az egyik érdekelt fél azt állította, hogy a Bizottságnak figyelembe kellett volna vennie a SolarWorld által végrehajtott nagyszabású beruházások hatásait. E beruházások állítólag negatív hatást gyakoroltak a vállalatra és az ágazat egészére, hiszen a vállalat jelentős részesedéssel bír az uniós gazdasági ágazat termelésében.

               (586)

               Egyfelől a fél által hivatkozott beruházásokat 2015-ben hajtották végre, és azok nemcsak elemekre és modulokra, hanem más termékek, így például lemezek uniós gyártására is vonatkoztak (61). Ezért ezek a beruházások csak részleges hatást gyakoroltak a vállalat modul- és elemüzletágának jövedelmezőségi értékelésére. Másfelől, amint arra más felek is rámutattak, a SolarWorld csoport európai és nem európai üzletágai is pozitív eredményeket értek el 2016-ban (62). Ebben a szakaszban ez nem arra enged következtetni, hogy a már végrehajtott beruházások negatív hatást gyakoroltak volna a vállalatra. Ebből kifolyólag ezt az érvet elutasították.

               (587)

               A fentiek fényében a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy az uniós gazdasági ágazatot továbbra is jelentős kár érte az alaprendelet 8. cikkének (4) bekezdése értelmében.

         5.   A kár további fennállásának valószínűsége

               (588)

               Az alaprendelet 11. cikkének (2) bekezdésével összhangban a Bizottság elemezte a kínai behozatalnak az uniós piacra és az uniós gazdasági ágazatra gyakorolt lehetséges hatását annak értékelésére, hogy mennyire valószínű a kár további fennállása a Kínával szembeni intézkedések esetleges hatályvesztése esetén.

               (589)

               A fenti 4.5. szakaszban ismertetettek szerint az uniós gazdasági ágazat a felülvizsgálati időszak alatt továbbra is kárt szenvedett. A 3.8. szakaszban foglaltaknak megfelelően az intézkedések hatályvesztése esetén a támogatásnyújtás folytatódni fog és valószínűsíthetően megismétlődik. Megállapítást nyert továbbá, hogy az intézkedések hatályvesztése esetén a Kínából az Unióba irányuló támogatott export volumene jelentős lenne, és a korábbiaknál még alacsonyabb támogatott árakon valósulna meg.

         5.1.   Szabad kapacitás, kereskedelmi forgalom, az uniós piac vonzereje és a kínai exportáló gyártók árazási magatartása

               (590)

               A jelenlegi vizsgálat során együttműködő összes kínai exportáló gyártó szabad kapacitása – a mintavétel során adott válaszaik szerint – mintegy 33 %-ot tesz ki. Mindezek a vállalatok egymagukban akkora szabad kapacitással (mintegy 10 GW) rendelkeztek a felülvizsgálati időszakban, amely képes a teljes uniós piacot kielégíteni. Meg kell jegyezni, hogy a volumen szempontjából legnagyobb együttműködő gyártók szabad kapacitása sokkal alacsonyabb, ezek kapacitáskihasználása 86 %-tól 97,8 %-ig terjed.

               (591)

               A nyilvánosságra hozatalt követően az egyik érdekelt fél megkérdőjelezte ezt az adatot, azzal érvelve, hogy a négy legnagyobb kínai gyártó (Trina, JA Solar, Jinko és Canadian Solar) teljes kapacitással működött. Az érdekelt fél szerint ez a négy gyártó teszi ki a teljes kínai export több mint 40 %-át (mintegy 11,2 GW). Következésképpen a Bizottság által 2016-ra előre jelzett 43 %-os szabad kapacitás elérése érdekében valamennyi kisebb gyártónak mindössze 20 %-os kapacitáskihasználással kellene működnie. Az érdekelt fél felkérte a Bizottságot, hogy ismertesse a 43 %-os átlag kiszámításának részleteit.

               (592)

               A Bizottság először is megjegyezte, hogy az e vizsgálatban együttműködő összes kínai exportáló gyártó szabad kapacitása a becslések szerint körülbelül 33 %, nem pedig 43 %. Továbbá a fél fent vázolt számításai azon a feltételezésen alapulnak, hogy a JA Solar és a Canadian Solar együttműködik a vizsgálatban. E két gyártó nem működött együtt a vizsgálatban. Így kapacitásuk és kapacitáskihasználásuk ismeretlen a Bizottság előtt, és azokat a fenti számítások során nem vették figyelembe.

               (593)

               Az állítást ezért elutasították.

               (594)

               Kína modulgyártási kapacitása a becslések szerint 2015-ben 96,3 GW/év volt, és 2016-ban várhatóan eléri a 108 GW/évet (63). Ugyanakkor az aggregált kereslet a becslések szerint 50,6 GW volt 2015-ben, 2016-ban pedig várhatóan 61,7 GW-ra (64) vagy egy másik forrás szerint 68,7 GW-ra nő (65). Ezért a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy a kínai gyártók teljes szabad kapacitása nagymértékben meghaladta az aggregált keresletet, méghozzá 47,5 %-kal 2015-ben, míg 2016-ban – a forrástól függően – 42,9 %-kal vagy 36 %-kal lesz annál magasabb. Egy másik forrás szerint a teljes aggregált kereslet 2015-ben 58 GW (66) volt, ami 2015-re 39,8 % kapacitásfelesleget jelentene a kínai gyártók számára.

               (595)

               A meglévő kapacitás még akkor is jelentősen meghaladná a napenergiát hasznosító létesítmények iránti előre jelzett éves aggregált keresletet, ha Kína a jövőben nem építene ki új kapacitást. A legvalószínűbb forgatókönyv (az úgynevezett „közepes növekedéssel számoló forgatókönyv”) szerint a kereslet 2020-ban 97 GW-ot (67) vagy 95 GW-ot (68) érne el, amelyet teljes mértékben fedezne a meglévő kínai kapacitás. Ezenkívül a kínai termelési kapacitás az elmúlt 10 évben folyamatosan növekedett. 2012 és 2015 között például több mint kétszeresére nőtt (a 2012. évi 43,8 GW-ról (69) 2015-ben 96,3 GW-ra). A Bloomberg New Energy Finance (a továbbiakban: Bloomberg) szerint csak 2016-ban további 2 GW bejelentett vagy kiépítés alatt álló kapacitás van Kínában. Továbbá nem áll rendelkezésre olyan bizonyíték, amely arra utalna, hogy a kínai kapacitás bővülése megállna a közeljövőben, hiszen az –legalábbis az elmúlt öt évben – megállás nélkül növekedett. Ezért még a kevésbé valószínű, az éves aggregált keresletet 2020-ra 120 GW-ra (70) előre jelző forgatókönyv (az úgynevezett „nagy növekedéssel számoló forgatókönyv”) szerint is lehetséges, hogy a kínai gyártók önmagukban képesek lennének teljes mértékben lefedni a keresletet, mivel meglévő kapacitásukat a múltbeli teljesítményhez képest jóval lassabb ütemben, 4 év alatt mindössze 11,3 %-kal kellene kibővíteniük.

               (596)

               A nyilvánosságra hozatalt követően számos érdekelt fél megkérdőjelezte a kínai kapacitásra vonatkozó adatokat és a Bizottság által használt globális felhasználást. Azzal érveltek, hogy a Solar Power Europe nem volt kellően megbízható forrás, mivel csak a hálózatra már csatlakoztatott modulokat veszi figyelembe, míg az IHS és a Bloomberg pontosabb kilátásokkal szolgálnak, hiszen a telepítésre vásárolt modulokat jelentik.

               (597)

               A Bizottság azonban a fenti preambulumbekezdésekben már elemezte az IHS-től származó adatokat és előrejelzéseket, miközben a Bloomberg adatai nem térnek el jelentős mértékben az IHS által jelentettektől. Valójában a Bloomberg és az IHS becslései 2016-ra (68,7 GW az óvatos és 70,7 GW az optimista forgatókönyv szerint) és 2017-re (72,9, illetve 77,5 GW) teljes mértékben megegyeznek, 2018 vonatkozásában pedig elhanyagolhatóan csekély eltérést mutatnak (Bloomberg: 83 GW; IHS: 82 GW) (71), amely az utolsó olyan év, amelyre a Bloomberg becslést készített. Ebből kifolyólag ezt az érvet elutasították.

               (598)

               Ugyanezek a felek vitatták a Bizottság által megállapított teljes szabad kapacitás mértékét is. Az egyik érdekelt fél azt állította, hogy 2016-ban 70 GW volt. Ugyanakkor nem szolgáltatott olyan információforrást vagy módszertant, amely alapján ezt a számadatot megállapította. Még ha ez a számadat helytálló is lenne, a becsült szabad kapacitás még a 2016-ra vonatkozó legoptimistább becslés esetén is elegendő lenne a teljes aggregált kereslet fedezésére (70,7 GW (72)). Egyik másik fél sem bocsátott rendelkezésre olyan becslést vagy idézett olyan tanulmányt vagy jelentést, amely arra utalna, hogy a Bizottság által megállapított szabad kapacitást csökkenteni kellene. Következésképpen ez az érv nem változtatja meg a fent levont következtetéseket.

               (599)

               A nyilvánosságra hozatal előtt és után több érdekelt fél is előadta, hogy az 1. kategóriájú vállalatok (73) kapacitásfeleslege sokkal kisebb, mint a többi 2. kategóriájú és 3. kategóriájú vállalaté. A Bloomberg becslései szerint 2016-ban az 1. kategóriájú vállalatok kapacitása 46 GW, ami valóban alacsonyabb, mint a 2. kategóriájú és 3. kategóriájú vállalatok teljes kapacitása együttvéve, amely a becslések szerint 62 GW (74). Azonban a világpiacon mindhárom kategóriájú kínai vállalat jelen van. A meglévő intézkedések bevezetését követően nem csupán 1. kategóriájú vállalatok, hanem 2. kategóriájú és 3. kategóriájú vállalatok is exportáltak az Unióba, jóllehet kisebb mennyiségben (az utóbbiak részesedése a teljes kínai behozatalban a becslések szerint 13,6 % volt 2014-ben). A Bizottság ezért úgy ítélte meg, hogy a kínai exportáló gyártók összes típusának kapacitását figyelembe kell venni a Kínában rendelkezésre álló szabad kapacitás meghatározásához.

               (600)

               A nyilvánosságra hozatalt követően egy érdekelt fél vitatta azt a ténymegállapítást, hogy a kínai exportáló gyártók összes típusának kapacitásfeleslegét figyelembe kell venni a Kínában rendelkezésre álló szabad kapacitás meghatározásához.

               (601)

               A Bizottság rámutatott, hogy már az 1. kategóriájú vállalatoknál rendelkezésre álló kapacitás is a 2015-ös teljes globális felhasználás (a becslések szerint 50,6 GW) 90 %-át tette ki. Emellett az a tény, hogy a 2. kategóriájú és 3. kategóriájú vállalatok exportáltak az EU-ba, a kis volumentől függetlenül azt mutatja, hogy e vállalatok aktívak az Unió piacán, és nem a kínai vagy más piacokra korlátozzák értékesítéseiket. Végezetül a 2. kategóriájú és 3. kategóriájú vállalatok általi behozatal várhatóan jelentősen növekedni fog a túlnyomórészt 1. kategóriájú vállalatok kötelezettségvállalásainak nemrégiben történt visszavonása nyomán. Ezt az állítást ezért elutasították.

               (602)

               A nyilvánosságra hozatalt megelőzően és követően is több fél felhozta azt az érvet, hogy a kínai kapacitásfelesleget nagymértékben eltúlozták, mivel a napenergiát hasznosító létesítmények iránti kereslet folyamatosan nőtt világszinten. Az éves aggregált kereslet 2014 és 2015 között valóban 25 %-kal nőtt (40,3 GW-ról 50,6 GW-ra) (75). A fentiek szerint azonban a kínai gyártók becsült kapacitásfeleslege 47,5 %-kal meghaladja a jelenlegi keresletet. Ezért a kínai gyártók még az aggregált kereslet növekedésére vonatkozó legoptimistább forgatókönyv esetén is valószínűleg elegendő szabad kapacitással rendelkeznének ahhoz, hogy lefedjék e keresletet. Ebből kifolyólag ezt az érvet elutasították.

               (603)

               Az elemek esetében a kínai exportáló gyártók meglévő kapacitása a becslések szerint 2016-ban 76,6 GW, ami 2015-höz (68 GW) képest 12 % növekedést jelent (76). Mivel az elemek iránti aggregált kereslet nagyjából megegyezik a modulok iránti aggregált kereslettel, a kínai exportáló gyártók 2015-ben 25,6 %-os, 2016-ban pedig 19,5 %-os, elemekre irányuló kapacitásfelesleggel rendelkeztek. Ezenkívül Kína az elemek globális meglévő kapacitásának 72,8 %-ával rendelkezett 2016-ban, és ezzel jelentősen megelőzte az összes többi harmadik országot. A sorban következő legnagyobb szabadkapacitással rendelkező négy harmadik ország kapacitása sokkal kisebb, mint Kínáé (Tajvan: 11 GW; Malajzia: 4 GW; Korea: 2,7 GW; Japán: 1,9 GW). Mindezek alapján a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy Kína jelentős kapacitásfelesleggel rendelkezik az elemgyártás terén is.

         5.2.   Az uniós piac vonzereje

               (604)

               Több fél is azzal érvelt, hogy az uniós piac már nem vonzó a kínai gyártók számára. Azt állították, hogy a kínai elem- és modulgyártás inkább a gyorsan növekvő ázsiai piacok, így például Japán és India felé fordul. Emellett a kínai belső kereslet folyamatosan növekedett az elmúlt néhány évben, és 2016 első negyedévére elérte a kínai napelemmodul-termelés 50 %-át. 2020-ig Kína állítólag évente mintegy 20 GW teljesítőképességet építene be. Ezért a napenergiát hasznosító létesítmények számának növekedése Kínában, Indiában és más délkelet-ázsiai piacokon azt jelentené, hogy a kínai napelemmodul-gyártás elsősorban az ezeken a piacokon jelentkező növekvő keresletre összpontosítana.

               (605)

               Igaz, hogy az uniós piac már nem olyan fontos, mint a múltban volt, amikor is a globális éves beépített teljesítőképesség 60 %-át tette ki (2012-ben). Ezenkívül az Unió várhatóan nem fog a gyorsan növekvő piacok közé tartozni. Az uniós piac növekedésére vonatkozó előrejelzések meglehetősen szerények a világ többi részéhez képest. A Solar Power Europe „közepes növekedéssel számoló forgatókönyve” szerint az európai éves napenergia-felhasználás 2020-ig várhatóan 8,2 GW-ról nagyjából 15 GW-ra növekszik (77). A Solar Power Europe becslései azonban nem uniós országokat is magukban foglalnak (Törökország, Svájc stb.); az Unió 28 tagállamára vonatkozó növekedési előrejelzése pedig még kevésbé optimista, és 2020-ban körülbelül 11,6 GW-tal számol (78).

               (606)

               Mindazonáltal az Unió továbbra is fontos piacot jelent, amely a teljes világpiac 14 %-át teszi ki, és a világpiacon belüli részesedése várhatóan fontos marad a jövőben is. 2015-ben tagállamai közül három (Egyesült Királyság, Németország és Franciaország) a napelemmodulok tíz legfontosabb piaca között szerepelt. Továbbá a fent kifejtettek szerint a kínai exportáló gyártók kapacitásfeleslege a jövőben képes lenne a teljes aggregált keresletet lefedni, beleértve az összes olyan gyorsan növekvő piacot is, mint például Kína maga, India, Japán és Dél-Amerika stb. együttvéve. Végül, de nem utolsósorban a piacvédelmi intézkedések – többek között Kanada és USA általi – bevezetése és megerősítése csökkentette e piacok vonzerejét, miáltal az intézkedések hatályon kívül helyezése esetén csak tovább nőne az uniós piac vonzereje.

               (607)

               A nyilvánosságra hozatalt követően az egyik érdekelt fél azzal érvelt, hogy a Kínából érkező behozatallal szembeni piacvédelmi intézkedések ellenére az USA az ösztönzők és a nagyon magas természetes napsugárzási szintnek köszönhetően vonzó piacnak számít. Továbbá ugyanezen fél szerint a fenti tényekkel ellentétben India nem alkalmaz piacvédelmi intézkedéseket a Kínából érkező behozatallal szemben. Ezenkívül India jelentős mértékben növelni kívánja beépített teljesítőképességét.

               (608)

               Az USA tekintetében a Bizottság megjegyezte, hogy a fél nem bizonyította, hogy az ösztönzők teljes mértékben ellensúlyozzák a kínai gyártókra vonatkozó vámokból eredő hátrányokat. A Bizottság ugyanis nem azt állította, hogy az USA piaca nem vonzó, hanem azt, hogy a vámok jelenléte csökkenti annak vonzerejét. India esetében megjegyzendő, hogy a javasolt vámot nem érvényesítették, és az 2014 júniusában hatályát vesztette. Mindazonáltal, még akkor is, ha India esetében nem kell vámokkal számolni, a Kanadában és az USA-ban alkalmazandó vámok az intézkedések hatályon kívül helyezése esetén növelni fogják az uniós piac vonzerejét. Ettől még az uniós piac nem veszíti el vonzerejét, mivel az ebben a szakaszban leírt egyéb megfontolások továbbra is fennállnak.

               (609)

               A kiegyenlítő intézkedések 2013-as bevezetése ellenére a kínai exportáló gyártók továbbra is nagy érdeklődést mutatnak az uniós piac iránt, amit az is bizonyít, hogy az uniós piacon továbbra is erős pozíciót tartanak fenn. A 4.4. szakaszban foglaltaknak megfelelően a Kínából érkező elem- és modulbehozatal piaci részesedése 41 %, illetve 16 % volt a felülvizsgálati időszakban, és e behozatalok a harmadik országokból érkező behozatalhoz képest sikeresen megőrizték piaci pozíciójukat (az elemek ráadásul további részesedést szereztek). A kínai modulbehozatal volumene és piaci részesedése sokkal jelentősebb, mint a harmadik országokból érkező behozatalé, ez utóbbi együttesen mindössze 25 %-ot tett ki. Ami az elemeket illeti, a harmadik országok piaci részesedése 51 %-ot tett ki a felülvizsgálati időszakban, de ez azt jelenti, hogy jelentős (32 %-os) piaci részesedést veszítettek a 2013. évi 75 %-hoz képest. Ezenkívül annak ellenére, hogy az intézkedések 2013-ban hatályba léptek, a kínai elembehozatal 77,8 %-kal nőtt 2013 és a felülvizsgálati időszak között. Továbbá, amint az intézkedések kijátszására irányuló 2015-ös vizsgálat kimutatta, a kínai gyártók némelyike megpróbálta Tajvanon és Malajzián – a behozatal szempontjából a legnagyobb harmadik országokon – keresztül kijátszani az intézkedéseket.

               (610)

               A nyilvánosságra hozatalt követően több fél is vitatta azt a ténymegállapítást, hogy az uniós piac továbbra is vonzó piac a kínai exportáló gyártók számára. Az egyik fél rámutatott arra, hogy az uniós piac egészének növekedésére vonatkozó előrejelzéseket lefelé kell módosítani az alapján, hogy 2016 első 9 hónapjában az előző évhez képest 18 %-kal csökkent az újonnan beépített teljesítőképesség, és így 7,1 GW-ot kitevő, meglehetősen pesszimista uniós kereslet becsülhető 2016-ra. Ez egyben az uniós kereslet pesszimista alakulását is jelentené 2020-ig. Ezenkívül azt állította, hogy a három legnagyobb uniós piac (Egyesült Királyság, Németország és Franciaország) a jövőben tovább veszítene vonzerejéből.

               (611)

               Az érdekelt fél által hivatkozott, 7,1 GW-os becsült teljes uniós kereslet valójában meglehetősen jó eredménynek számít 2016-ra, mivel nagyjából összhangban van a Solar Power Europe „közepes növekedéssel számoló forgatókönyve” szerinti, 2016-ra vonatkozó (7,3 GW) eredeti becsléssel (79). Ezért a fél által készített becslést, miszerint az uniós kereslet ezen az alapon 2020-ig a „kis növekedéssel számoló forgatókönyvet” követi majd, nem támasztják alá az általa szolgáltatott adatok. Mindenesetre, még ha a kereslet a lehető legrosszabb forgatókönyvet követi is, és az uniós piac részesedése csökken a világpiacon, az nem feltétlenül teszi kevésbé vonzóvá az uniós piacot a kínai export számára, mivel a fent leírt összes többi megfontolás továbbra is fennáll. Annak ellenére, hogy az aggregált keresleten belüli relatív részesedése lehet, hogy csökken, az uniós piac továbbra is vonzó a kínai export számára. Máskülönben nem próbálnák meg még mindig kijátszani az intézkedéseket, ahogy arra a közelmúltban lefolytatott, malajziai és tajvani vizsgálat ismét fényt derített.

               (612)

               Ami azokat az állításokat illeti, amelyek szerint Kína 2020-ig évente 20 GW fotovillamos rendszert építene ki, a Bizottság vizsgálata bizonyítékot tárt fel arra vonatkozóan, hogy Kína nem tudná fenntartani ezt a nagyratörő célt. A piaci hírszerző ügynökségek jelentései szerint ezt a kínai célt a hálózati infrastruktúra hiánya, az alapvetően túlkínálattal küzdő piac és a megújuló energiát támogató alapon belüli hiány miatt csökkenteni fogják (80). A kínai napenergia-piac konjunktúraciklusait a (767) preambulumbekezdés részletezi.

               (613)

               A nyilvánosságra hozatalt követően az egyik fél a Kínai Nemzeti Energiahivatal sajtóközleményből idézett, amelyben az Energiahivatal bejelentette, hogy a következő öt évre szóló napenergia-fejlesztési terv szerint 2020-ra legalább 105 GW fotovillamos teljesítőképességet terveznek kiépíteni. A fél azt állította, hogy ez a kereslet további növekedésével járna Kínában.

               (614)

               A 105 GW összesített beépített teljesítőképességre vonatkozó célérték meglehetősen alacsony, és a Bloomberg (81) szerint azt már 2017-ben elérik. Következésképpen ez az alacsony célérték nem releváns, mivel arra enged következetni, hogy – a kínai piac növekedésére vonatkozó előrejelzésekkel ellentétben – 2017 után nem várható növekedés. Ugyanakkor a Bizottság a (612) preambulumbekezdésben már elemezett egy kínai piaci növekedési forgatókönyvet, jóllehet az 2020-ig évente 20 GW-nál alacsonyabb értékkel számolt. Ezért ezt az érvet elutasították.

               (615)

               A Bizottság azt is elemezte, hogy az intézkedések hatályvesztése esetén a kínai behozatal a jelenlegi uniós áraknál alacsonyabb árakon érkezne-e az Unióba.

               (616)

               Szinte minden olyan exportáló gyártó, amely a felülvizsgálati időszak alatt modulokat és elemeket exportált Kínából az Unióba, árra vonatkozó kötelezettségvállalásokat tett, és uniós exportáraikat ezek az árra vonatkozó kötelezettségvállalások határozták meg, amelyek minimális importárat állapítottak meg. Következésképpen az ilyen exportárak nem tekinthetők lényeges mutatónak annak megállapítása szempontjából, hogy az intézkedések hatályvesztése esetén milyen árazási magatartással kell számolni az exportáló gyártók részéről.

               (617)

               Ezért inkább a mintában szereplő exportáló gyártók harmadik országokkal szemben alkalmazott árait vették figyelembe. Megállapítást nyert, hogy a mintában szereplő exportáló gyártók harmadik országokba irányuló exportja az elemek esetében átlagosan 2,2 %-kal, a modulok esetében pedig 5,6 % és 9,2 % közötti mértékben kínált alá a mintában szereplő uniós gyártók árainak a felülvizsgálati időszakban. A számadatok az exportáló gyártónkénti átlagos alákínálást mutatják (a legalacsonyabb és a legmagasabb különbözetet a vállalatok körében). Az elemek esetében csak egy alákínálási különbözet van, mivel ez az Unióba elemeket exportáló egyetlen, mintában szereplő exportáló gyártó általi átlagos alákínálás.

               (618)

               Az egyik fél a súlyozott átlagárnak a négy figyelembe vett kiviteli célország (Chile, India, Japán és Szingapúr) szerinti bontását kérte ahhoz, hogy észrevételt tehessen az alákínálásra vonatkozó ténymegállapításokkal kapcsolatban. Az alákínálásra vonatkozó számítások során nem a harmadik országonkénti súlyozott átlagárat vették figyelembe, hanem mind a négy kiviteli célország árainak súlyozott átlagát együttvéve, és így számítások pontosan tükrözik az export mennyiségeit és árait. Ezért ezt a kérést elutasították.

               (619)

               A nyilvánosságra hozatalt követően az egyik érdekelt fél azzal érvelt, hogy az intézkedések hatályvesztése esetén az exportáló gyártókat semmi nem ösztönözné az Unióba irányuló értékesítéseik növelésére. A Bizottság nincs meggyőződve e feltételezés helyességéről. Amint azt a megállapított alákínálási különbözetek is mutatják, az exportáló gyártók az intézkedések hatályvesztése esetén növelhetik az EU-ba irányuló értékesítéseik volumenét. Mivel ugyanis az Unióban alkalmazott áraik alacsonyabbak lennének, mint az uniós gyártókéi, észszerű azt feltételezni, hogy a kínai export megpróbálna nagyobb piaci részesedést szerezni az Unióban. Ezt az állítást ezért elutasították.

               (620)

               A Bizottság ezért arra a következtetésre jutott, hogy az intézkedések hatályvesztése esetén a kínai behozatal az uniós gazdasági ágazat jelenlegi árainál alacsonyabb árakon érkezne az Unióba, és valószínűleg növekedne értékesítési volumene és piaci részesedése.

         5.3.   A kár további fennállásának valószínűségére vonatkozó következtetés

               (621)

               A fentiek fényében a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy Kína jelentős szabad kapacitással rendelkezik mind a modulok, mind az elemek tekintetében. Az uniós piac méretéből és értékesítési áraiból adódóan továbbra is vonzónak számít, különösen a harmadik országokba irányuló kínai export árszintjéhez képest, amit az intézkedések korábbi kijátszása is bizonyít. Következésképpen a Bizottság megállapította, hogy nagy a valószínűsége annak, hogy a kiegyenlítő intézkedések hatályon kívül helyezése a megállapított támogatásnyújtás folytatása és valószínű megismétlődése miatt a támogatott behozatal tömeges beáramlásához vezetne. Ez az uniós gazdasági ágazatot ért kár további fennállását eredményezné.

         5.4.   Ok-okozati összefüggés

               (622)

               Számos érdekelt fél azt is állította – a nyilvánosságra hozatal előtt és után is –, hogy amennyiben a Bizottság azt állapítja meg, hogy az uniós gazdasági ágazatot továbbra is kár éri, ezt a kárt több más tényező okozza, amelyek együttesen felelnek a kár egészéért:

                           i.

                           az ösztönző programok több tagállam általi eltörlése;

                           ii.

                           az uniós gazdasági ágazat még nem ért el méretgazdaságosságot azáltal, hogy több GW kapacitással rendelkezik annak érdekében, hogy gazdaságilag életképes legyen és hatást gyakoroljon a világpiacra;

                           iii.

                           a kárt más országokból érkező behozatal okozza, mivel annak ára 25 %-kal alacsonyabb volt, mint a kínai importárak;

                           iv.

                           a kárt az a tény okozza, hogy az uniós gyártók moduljainak árai folyamatosan alacsonyabbak, mint a kínai gyártók importárai.

               (623)

               Az első állítást illetően a Bizottság a 6.3.2. szakaszban foglaltaknak megfelelően elismerte, hogy a támogatási programok átalakítása és – egyes tagállamok esetében azok – felfüggesztése vagy megszüntetése az uniós felhasználás csökkenéséhez vezetett a 2012–2014 közötti években, a felhasználás 2011-es csúcspontját követően. A felhasználás jelentős visszaesése megnehezíti a növekedést az uniós gazdasági ágazat számára. A Bizottság azonban az előző vizsgálat során megállapította, hogy az uniós gazdasági ágazat elsősorban a támogatott behozatal általi nyomás miatt volt kénytelen csökkenteni árait, és nem a támogatási programok változásai miatt (82). Ezért az előző vizsgálat során elszenvedett kár fő oka a kínai támogatott termékek beáramlása volt. Emellett annak ellenére, hogy a felhasználás 2012 és a felülvizsgálati időszak között 56 %-kal visszaesett, az uniós gazdasági ágazat 40 %-kal, illetve 47 %-kal növelte a modulok és az elemek tekintetében piaci részesedését. Az uniós gazdasági ágazat emellett 2014 és a felülvizsgálati időszak között növelni kezdte értékesítési volumenét, miután az intézkedések – az (574) preambulumbekezdésben kifejtettek szerint – elkezdték éreztetni védőhatásukat. Az ágazat továbbá jelentősen csökkentette költségeit (lásd a fenti 8a. és 8b. táblázatot), és javította kapacitáskihasználását. Ezért a felhasználás visszaesése ellenére és a hatályban levő intézkedések jóvoltából az uniós gazdasági ágazat megkezdte felépülését a korábbi kár hatásaiból. Ezt az érvet ezért elutasították.

               (624)

               A második állítást illetően megjegyzendő, hogy az uniós gazdasági ágazat kapacitása valóban nem hasonlítható össze a kínai exportáló gyártók által az elmúlt években elért kapacitással. Először is, a kínai vállalatok tetemes termelési kapacitást és kapacitásfelesleget alakítottak ki egy olyan időszakban, amikor a világ számos piacán elsőséget szereztek részben – az Európai Bizottság és az USA és Kanada hatóságai által is megállapított – támogatott áraknak köszönhetően. Ezzel szemben a nagy volumenű támogatott behozatal beáramlása éppen ellenkező hatást gyakorolt az említett tisztességtelen gyakorlatoknak kitett gyártókra. A Bizottság az előző vizsgálat során megállapította (83), hogy 2010-ben az uniós gazdasági ágazat 10 %-os nyereséget ért el hasonló meglévő kapacitás mellett (2010-ben 6 983 MW, a felülvizsgálati időszakban pedig 6 467 MW). A kínai támogatott termékek tömeges behozatala következtében drasztikusan visszaesett az uniós gazdasági ágazat jövedelmezősége, ami gyakorlatilag megakadályozta az ágazatot abban, hogy új beruházásokat hajtson végre a méretgazdaságosság elérése érdekében. Az intézkedések védőhatása lehetővé tette az uniós gazdasági ágazat számára, hogy 2014-ben és a felülvizsgálati időszak alatt konszolidálja és jelentősen csökkentse költségeit, és az uniós gazdasági ágazatot megfelelő pályára állítsa a méretgazdaságosság előnyeinek kihasználása felé. A nyilvánosságra hozatalt követően az egyik fél vitatta ezt az állítást. Azt állította, hogy a beruházások az intézkedések bevezetése után visszaesetek, és nem tették lehetővé a méretgazdaságosságot. Ezen állítással ellentétben a felülvizsgálati időszak alatt a beruházások mind a modulok, mind az elemek vonatkozásában valójában növekedtek az előző évekhez képest. Következésképpen ezt az állítást is elutasították.

               (625)

               Ami a harmadik állítást illeti, a Bizottság megállapította (lásd a fenti 4a. és 4b. táblázatot), hogy az átlagos kínai importárak az elemek esetében kismértékben magasabbak, a modulok esetében kismértékben alacsonyabbak voltak, mint a harmadik országok megfelelő átlagos importárai. Míg az elemek esetében a kínai importárak 4 %-kal magasabbak voltak, mint a harmadik országokból érkező behozatal árai, a modulok esetében az árak 1 %-kal alacsonyabbak voltak. Ebből kifolyólag ez az érv nem felelt meg a tényeknek, és így azt elutasították. Azt az állítást, miszerint az intézkedéseket a harmadik országokból érkező behozatal teszi eredménytelenné, a (735) és (736) preambulumbekezdés tárgyalja.

               (626)

               A negyedik állítást illetően a vizsgálat feltárta, hogy a modulok esetében az átlagos kínai importárak folyamatosan alacsonyabbak voltak, mint az uniós gyártók átlagos uniós értékesítési árai. Például a felülvizsgálati időszakban az átlagos kínai importár 544 EUR/kW (84), míg az uniós átlagár 593 EUR/kW volt. Ebből kifolyólag ez az állítás sem felelt meg a tényeknek, és ezért azt elutasították. A fentiek fényében a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy az uniós gazdasági ágazatot továbbra is jelentős kár érte az alaprendelet 8. cikkének (4) bekezdése értelmében.

               (627)

               A nyilvánosságra hozatalt követően az egyik érdekelt fél azzal érvelt, hogy a kárt az intézkedések okozzák, mivel a nem vertikálisan integrált modulgyártók számára növelik az elemek költségeit. A 7.4.1. szakaszban kifejtettek szerint azonban a modulgyártók számára rendelkezésre állnak harmadik országokból érkező olcsó elemek, és nem volt hiány az ilyen elemek kínálatában. Ezért ezt az érvet elutasították.

         6.   UNIÓS ÉRDEK

   6.1.   Az uniós gazdasági ágazat érdeke

               (628)

               Ez a szakasz az uniós modulgyártók érdekeire összpontosít. Az uniós elemgyártók érdekeit a részleges időközi felülvizsgálattal foglalkozó 7. szakasz tárgyalja.

               (629)

               Több mint 100 ismert modulgyártó van. Az uniós gazdasági ágazatot a kérelmezőként eljáró EU ProSun szervezet képviseli. Az EU ProSun 31 uniós lemez-, elem- és modulgyártót képvisel.

               (630)

               Az intézkedések fenntartása lehetővé fogja tenni az uniós gazdasági ágazat számára, hogy megtartsa megnövekedett uniós piaci részesedését és felépüljön a jelentős kár hatásaiból. Miként azt az (540) preambulumbekezdés bemutatja, az uniós gazdasági ágazat uniós piaci részesedése a 2012. évi 25 %-ról 35 %-ra nőtt a felülvizsgálati időszakban. A 4.6. szakaszban megállapítottak szerint, az intézkedések hatályvesztése esetén a kínai modulok – azok harmadik országok esetében alkalmazott értékesítési árai és a jelentős kínai szabad kapacitások miatt – a minimális importár alatti árakon és jelentősebb volumenben érkeznek majd az Unióba. Ezért az intézkedések fenntartása védelmet nyújtana az uniós gazdasági ágazat számára azzal az intenzív és tisztességtelen árnyomással szemben, amelyet egyébként a kínai behozatal gyakorolna.

               (631)

               Amennyiben nem hosszabbítják meg az intézkedéseket, az uniós modulgyártás terén végrehajtott magas szintű K+F beruházások és tőkebefektetések feleslegessé válnának, mivel nem könnyű azok produktív felhasználása más ágazatokban. Az uniós modulgyártók csődje esetén a modulgyártásában érintett 6 300 személy nagy része elveszíti munkahelyét. Nagyrészt magasan képzett munkaerőről van szó. Ezzel szemben az intézkedések fenntartása révén az uniós gazdasági ágazatnak további idő áll rendelkezésére ahhoz, hogy teljes mértékben felépüljön a múltbéli támogatásnyújtás hatásaiból.

               (632)

               A nyilvánosságra hozatalt követően az egyik fél felkérte a Bizottságot, hogy fedje fel azon elem- és modulgyártók kilétét, amelyek nem támogatják az intézkedéseket. A Bizottság pontosításként kifejtette, hogy nem jelentkezett egyetlen olyan fél sem, amely az uniós gazdasági ágazat részeként azonosította magát, és ellenezte az intézkedéseket. Ugyanez a fél arra kérte a Bizottságot, hogy az EU ProSun által képviselt 31 vállalatból vonja le az uniós lemezgyártókat. A Bizottság tisztázta, hogy az EU ProSun 29 uniós elem- és modulgyártót képvisel.

               (633)

               A nyilvánosságra hozatalt követően több fél nem értett egyet azzal, hogy az intézkedések az uniós gazdasági ágazat érdekét szolgálják. E felek nem értettek egyet azzal sem, hogy a kínai támogatott termékek tisztességtelen árnyomást gyakoroltak az uniós gazdasági ágazatra. Azt állították továbbá, hogy a Bizottság az uniós gazdasági ágazat piaci részesedésének megőrzését tűzte ki célul, és hogy a Bizottság a napenergia-iparág kis töredékét vette védelmébe a teljes napenergia-értéklánc rovására.

               (634)

               A Bizottság emlékeztetett arra, hogy az alaprendelet értelmében a kereskedelmi intézkedések célja az, hogy az uniós gazdasági ágazatot megvédjék a támogatásnyújtás okozta jelentős kárral szemben, amennyiben az az Unió érdekében áll. A jelenlegi hatályvesztési felülvizsgálat során a Bizottság megállapította, hogy az intézkedések hatályvesztése esetén fennáll a támogatásnyújtás és a kár további fennállásának valószínűsége. A Bizottság azt is megállapította, hogy a napelemmodulok uniós piacának szűkülése mögött több olyan ok is áll, amely – mint azt a (681) preambulumbekezdés levezette – nem kapcsolódik az intézkedések bevezetéséhez. Ezért az uniós gazdasági ágazat piaci részesedésének növekedése a legfontosabb mutatója annak, hogy az intézkedések hatékonyak voltak.

               (635)

               A Bizottság ezért arra a következtetésre jutott, hogy a modulokra vonatkozó intézkedések fenntartása egyértelműen az uniós gazdasági ágazat érdekében áll.

         6.2.   A független importőrök, a downstream és az upstream iparág érdeke

   6.2.1.   Előzetes megjegyzések

               (636)

               Jelentős számú uniós upstream és downstream vállalat – egyénileg vagy szervezeteiken keresztül – az intézkedéseknek az unió érdekében történő megszüntetésére szólított fel. Azt állítják, hogy az intézkedések előre nem látott, negatív következményekkel járnak az európai napenergia-ágazaton belüli munkahelyek döntő többsége számára. Előadták, hogy az intézkedések eredményeként emelkedik a napenergiát hasznosító létesítmények ára, ami pedig – a downstream és az upstream ágazat foglalkoztatását érintő minden lehetséges negatív következmény mellett – visszafogja a keresletet. Emellett állítólag az éghajlatváltozással és a megújuló energiaforrások használatának előmozdításával kapcsolatos tágabb politikai célkitűzésekre is negatív hatással vannak. Rámutattak továbbá a végleges intézkedések 2013. decemberi elfogadását követően megváltozott körülményekre, különösen a rögzített árakat (például átvételi árakat és átvételi felárakat) biztosító támogatási programoktól a pályázatok felé történő elmozdulásra, a napenergiával előállított villamos energia hálózati árparitásának elérésére az Unió egyes régióiban vagy bizonyos ügyfélcsoportok esetében, valamint az éghajlatváltozás korlátozására irányuló, az ENSZ Éghajlatváltozási Keretegyezménye (UNFCCC) keretében létrejött Párizsi Megállapodás 2016. októberi uniós megerősítésére. Végül néhány fél azt állította, hogy az uniós modulgyártás nem kellő mértékű az uniós kereslet kielégítéséhez, az intézkedések a harmadik országok általi export növekedése miatt eredménytelenné váltak, valamint az intézkedések elsősorban a harmadik országok exportőrei számára jártak előnnyel.

         6.2.2.   Független importőrök

               (637)

               Két független modulimportőr jelentkezett, és válaszolt a kérdőívre, válaszaikat pedig ezt követően a (30) preambulumbekezdésben foglaltaknak megfelelően ellenőrizték. Ezek a független importőrök több kiegészítő beadványt is benyújtottak, amelyekben kifejtették azzal kapcsolatos álláspontjukat, hogy miért kellene megszüntetni az intézkedéseket. A szolárpanelek importőrei alacsony jövedelmezőséggel küzdenek. Emellett megküldték azoknak a további importőröknek és nagykereskedőknek a jegyzékét, amelyek a kínai napelemmodulok nyilvántartásbavételi kötelezettségének 2013. márciusi bevezetése óta csődbe mentek vagy jelentősen csökkentették a foglalkoztatásukat. E vállalatok némelyike – például a Gehrlicher – fizetésképtelenségének fő okaként a kínai napelemmodulokra vonatkozó intézkedések bevezetését jelölte meg. A független importőrök állítása szerint az intézkedések növelik a napenergia árát és visszafogják a keresletet.

               (638)

               A független importőrök azt is előadták, hogy a minimális importárra vonatkozó kötelezettségvállalás hátrányos helyzetet teremt számukra és a nemzetközi piacokon aktív más downstream vállalatok – így például a mérnöki, közbeszerzési és építőipari vállalatok – számára, mivel korlátozza arra irányuló lehetőségeiket, hogy 1. kategóriájú kínai vezető gyártóktól szerezzenek be modulokat. A kötelezettségvállalás nem teszi lehetővé a vizsgált termék Unión belüli és kívüli párhuzamos értékesítését. Ezért a kínai exportőrök nem tudnak az Unión kívüli piacokon (például Svájcban vagy az USA-ban) is aktív olyan független importőröknek modulokat szállítani, amelyek a független importőrök uniós nagykereskedelmi portfóliójának részét képezik. Ez állítólag jelentősen akadályozza e vállalatok nagykereskedői és projektfejlesztői részvételét a globálisan növekvő fotovillamos piacon.

               (639)

               A független importőrök azt is állították, hogy az intézkedések jelenlegi formájukban jelentős további üzleti kockázatot és adminisztratív terhet jelentenek. Véleményük szerint az olyan további adminisztratív lépések, mint például a Kínai Gép- és Elektronikus Termék Export-import Kereskedelmi Kamara (a továbbiakban: CCCME) igazolásának kibocsátása, valamint az uniós vámhatóságok által végzett alapos ellenőrzések 7-ről 11 hétre tolják ki a rendeléstől a szállításig eltelt időszakot.

               (640)

               A Bizottság megállapította, hogy még az intézkedések bevezetése után is viszonylag magas maradt a kínai modulok uniós piaci részesedése. Annak ellenére, hogy a kínai modulok uniós piaci részesedése lecsökkent a 2012. évi 66 %-ról, a felülvizsgálati időszakban továbbra is magas, 41 %-os szinten maradt. Ezért Kína maradt a legnagyobb modulértékesítő az Unióban, megelőzve az uniós gazdasági ágazatot, amely a felülvizsgálati időszakban 35 %-os piaci részesedéssel rendelkezett. Ezenkívül a független importőröknek lehetőségük volt harmadik országokból beszerezni napelemmodulokat. Az együttműködő importőrök a kínai modulokat – legalább részben – harmadik országokból érkező modulokkal váltották fel. Az együttműködő importőrök nagykereskedőként és rendszerintegrátorként (85) eljárva az uniós gazdasági ágazat moduljait is értékesítették, ezért előnyük származott mind a világ többi részéről érkező behozatal piaci részesedésének, mind az uniós gazdasági ágazat piaci részesedésének növekedéséből. Az együttműködő importőrök gyengébb eredményeit ezért részben a csökkenő uniós keresletnek kell tulajdonítani, amely követte az uniós napenergia-iparágnak a 6.3.2. szakaszban részletezett konjunktúraciklusát.

               (641)

               A párhuzamos értékesítések tilalmát azért vezették be, hogy elkerüljék a kötelezettségvállalást esetleg veszélyeztető kompenzációs megállapodásokat. További adminisztratív lépéseket vezettek be a kínai behozatalra vonatkozóan az intézkedések nyomon követésének javítása és annak elkerülése érdekében, hogy az intézkedések bárminemű kijátszása révén esetleg veszélybe kerüljön a kötelezettségvállalás.

               (642)

               A nyilvánosságra hozatalt követően több fél azt állította, hogy a Bizottság figyelmen kívül hagyta az importőrök érdekeit. Véleményük szerint az intézkedések növelték a napenergiát hasznosító termékek vételárát. Ennélfogva az importőrök a kereslet csökkenésével szembesültek.

               (643)

               A Bizottság megjegyezte, hogy az intézkedések fő célja az volt, hogy kárt nem okozó szintre állítsák vissza a megállapítások szerint támogatott termék árát. Ez logikus módon a támogatott termék árának bizonyos mértékű növekedésével jár. A kínai támogatott termékek nagyon jelentős uniós piaci részesedéssel rendelkeztek az intézkedések bevezetését megelőzően. Az intézkedések bevezetését követően csökkent piaci részesedésük. Mindazonáltal, amint azt a 6.3. szakasz részletesen kifejti, a Bizottság megállapította, hogy a kárt nem okozó árszint helyreállítása által okozott áremelkedés csak korlátozott hatást gyakorolt a teljes uniós keresletre. A Bizottság ezért arra a következtetésre jutott, hogy az intézkedések által okozott keresletcsökkenés csak kismértékű kárt okozott a független importőröknek.

         6.2.3.   Downstream iparág

               (644)

               Több mint 140 downstream vállalat vetette magát érdekelt félként nyilvántartásba. A downstream vállalatok körébe a szolárpanelek üzembe helyezői; a mérnöki, közbeszerzési és építőipari vállalatok, az üzemeltető és karbantartó vállalkozások, valamint a projektfinanszírozással foglalkozó vállalkozások tartoznak. Míg a vállalkozások többsége nyomon követés nélkül vetette magát érdekelt félként nyilvántartásba, mintegy 30 vállalat nyújtott be részletesebb indokolással ellátott beadványokat az intézkedésekkel szemben. Három mérnöki, közbeszerzési és építőipari vállalat válaszolt a kérdőívre. Emellett az összes tagállam több mint 400 downstream vállalata írt alá egy, az intézkedések megszüntetésére felszólító nyílt levelet.

               (645)

               Több mint 30, napenergia-hasznosítással foglalkozó vállalatokat képviselő páneurópai és nemzeti szervezet küldött leveleket, amelyekben ellenzik az intézkedéseket. Ezek között szerepelt a Villamosipari Vállalkozók Európai Egyesülete, amely állítása szerint európai szinten képviseli az uniós üzembe helyezők érdekeit. A legaktívabb szervezet az SPE és a SAFE volt. A SAFE 50 német vállalat ad hoc szervezete, míg az SPE a napenergia-iparág legreprezentatívabb európai szervezetének tartja magát, több mint 100 európai taggal, amelyek közül több mint 80 támogatja a napelemmodulokra és a napelemekre vonatkozó intézkedések megszüntetésével kapcsolatos álláspontját.

               (646)

               Az EU ProSun rámutatott, hogy számos napenergia-hasznosítással foglalkozó nagy nemzeti szervezet álláspontja továbbra is semleges az intézkedéseket illetően, bár ezek közül néhány az SPE tagja. Ez különösen igaz az alábbiak esetében: Bundesverband Solarwirtschaft (BSW), Németország (Európa legnagyobb napenergia-hasznosítással foglalkozó szervezete); British Photovoltaic Association (BPVA); Syndicat des Energies Renouvenables (SER), Franciaország; és ANIE Rinnovabili (a Confindustria megújuló energiával foglalkozó részlege), Olaszország. Emellett az EU ProSun azt is állítja, hogy 150 európai üzembe helyező támogatását élvezi. Nyilvánosan azonban egyetlen, intézkedéseket támogató üzembe helyező sem jelentkezett. Az Európai Szakszervezetek Szövetsége és az IndustriALL European Trade Union közös levélben támogatta az intézkedéseket. Az energiafogyasztók egyik német szövetsége (Bund der Energieverbraucher) levélben támogatta az intézkedéseket, azonban olyan szint mellett, amely tükrözi a technológiai fejlődésből eredő költségmegtakarításokat.

               (647)

               A nyilvánosságra hozatalt követően az EU ProSun vitatta azt az állítást, hogy egyetlen, intézkedéseket támogató üzembe helyező sem jelentkezett nyilvánosan. Az EU ProSun felhívta a figyelmet az intézkedéseket támogató 150 üzembe helyező levelére, valamint a Fachpartnerbeirat der Solar World AG két tagja által aláírt levélre, melyeket 2016 októberében küldtek. A Bizottság megjegyezte, hogy a 150 üzembe helyező névtelenséget kért, ezért a Bizottság továbbra is úgy ítélte meg, hogy az intézkedéseket nem támogatták nyilvánosan. A Bizottság azt is megjegyezte, hogy a Fachpartnerbeirat der Solar World AG állítólag több mint 800 üzembe helyezőt képvisel, de ezen üzembe helyezők nevét nem adta meg. A Bizottság ugyanakkor megerősítette, hogy a Fachpartnerbeirat der Solar World AG nevében írt nyílt levelet aláíró két üzembe helyező nyilvánosan támogatta az intézkedéseket.

               (648)

               Az intézkedéseket az uniós érdekre hivatkozva ellenző felek azt állították, hogy a downstream vállalatok az európai napenergia-értékláncban a foglalkoztatás és a hozzáadott érték több mint 80 %-át teszik ki. Rámutattak arra, hogy az elem- és modulgyártókhoz képest sokkal több munkahelyet teremtenek az Unióban. Az SPE beadott egy, az Ernst & Young által készített jelentést, amely szerint a downstream ágazat több mint 110 000 főt foglalkoztat. A jelentés azonban nem fejtette ki az alkalmazottak e magas létszámának kiszámításához használt módszertant. Egy másik fél jelezte, hogy a downstream ágazat mintegy 65 000 főt foglalkoztat, amely megközelítőleg 7 teljes munkaidős egyenérték/MW/év feltételezésén alapul. Azonban ez a fél sem támasztotta alá állításait.

               (649)

               A kereskedelmi és lakossági ágazat talajra telepített néhány reprezentatív projektjének elemzése alapján a Bizottság megállapította, hogy a downstream ágazatban foglalkoztatottak száma nem haladja meg az 50 000 főt. Ez a számadat azon a feltételezésen alapul, hogy a teljes telepítés (a teljes telepítés magában foglalja a projektfejlesztést és tereprendezést, az elosztást, a logisztikát, a tényleges üzembe helyezést és az ezekre a tevékenységekre vonatkozó általános költségeket) átlagosan 5,2 teljes munkaidős egyenérték/MW/évet (86) igényel, míg az üzemeltetés és a karbantartás nagyjából 0,08 teljes munkaidős egyenérték/MW/évet tesz szükségessé. Ugyanakkor, mivel az elem- és modulgyártás mintegy 8 000 munkahelyet biztosít, helytálló az az állítás, hogy a downstream ágazat az elemek és a modulok gyártásánál lényegesen nagyobb mértékű foglalkoztatást teremt.

               (650)

               A Bizottság vizsgálata azt is megállapította, hogy a napenergia downstream ágazatában a legtöbb munkahely a modulok lakóházak vagy kereskedelmi épületek tetejére és talajra telepítésével függ össze. Ezek a munkahelyek általában nem igényelnek jelentős, napenergiát hasznosító létesítményekre irányuló tőkebefektetést: számos eszközt és gépet, például darukat, kotrógépeket, fúrókat stb. más építési munkákhoz is fel lehet használni. Míg néhány üzembe helyező kizárólag a napenergia-ágazatra összpontosít, és nagyon magas hozzáadott értéket képviselő feladatokat képes ellátni, addig számos üzembe helyező más feladatokat is ellát az építőiparban vagy az energiaágazatban, vagy könnyen más ágazatokra válthat anélkül, hogy az jelentős hatással lenne bevételeire. Az egyik érdekelt fél előadta, hogy a közelmúltban számos üzembe helyező a napenergiát hasznosító létesítmények telepítésének alacsony árrése és a németországi ingatlanépítés árrésének növekedése miatt az építőiparra váltott. Ezért számos üzembe helyező fennmaradása vagy gazdasági jóléte nem kizárólag a napenergia-ágazattól függ.

               (651)

               Ez részben igaz a vizsgálat során jelentkező mérnöki, közbeszerzési és építőipari vállalatok többségére is. Ezek többsége más megújuló energiaforrások fejlesztésében is részt vesz, vagy olyan nagy építőipari vállalatok, amelyek általános építőipari projekteket fejlesztésén dolgoznak. Az intézkedéseknek a downstream vállalatok bevételére és foglalkoztatására gyakorolt hatása az intézkedéseknek a keresletre gyakorolt hatásától függ, amelyet a 6.3. szakasz tárgyal.

               (652)

               A nyilvánosságra hozatalt követően több fél vitatta a Bizottság azon megfontolását, amely szerint az Ernst & Young jelentése nem fejtette ki a napenergia downstream ágazatán belüli foglalkoztatásra vonatkozó számítási módszertant. A Solar Power Europe a módszertannal kapcsolatban további információkkal szolgált. A Bizottság még a kiegészítő információk benyújtását követően is úgy ítélte meg, hogy a módszertan továbbra sem egyértelmű, és sem a jelentés, sem a kiegészítő információk nem jelezték, hogy hány embert alkalmaztak egy reprezentatív napenergia-hasznosítási projekt esetében az üzembe helyezés során az egyes kulcsfontosságú szegmensekben.

               (653)

               A nyilvánosságra hozatalt követően több fél azt állította, hogy a Bizottság alábecsülte az uniós downstream ágazaton belüli munkahelyek számát. Ezek a felek további jelentéseket nyújtottak be, amelyek értelmében az Eurobserver szerint 2014-ben 120 250 munkahely (87) volt az Unióban, és a GWS/DIW/DLR szerint 2015-ben 31 600 munkahely (88) volt Németországban.

               (654)

               A Bizottság megállapította, hogy a GWS/DIW/DLR jelentése a teljes napenergia-értéklánc összfoglalkoztatására vonatkozott. Következésképpen az ebben a jelentésben megjelölt 31 600 munkahely magában foglalja az upstream ágazatot, valamint az elem- és modulgyártást is. A németországi upstream ágazat vélhetően több ezer embert foglalkoztat – maga a Wacker egymaga állítólag mintegy 3 000 munkahelyet biztosít. A napenergiát hasznosító termékek gyártását szolgáló berendezések és az üzemegyensúlyi komponensek berendezéseinek gyártói is azt állították, hogy néhány ezer embert foglalkoztatnak. Ezeket a munkahelyeket csak részben érintik az Unión belüli értékesítések, mivel az upstream vállalatok az Unión kívülre exportálják termelésük legnagyobb részét.

               (655)

               Ezenkívül mintegy 10 000 fő foglalkoztatását jelentették az üzemeltetési és karbantartási tevékenységek kapcsán. A jelentés nem határozza meg az üzemeltetés és karbantartás fogalmát. A Bizottság azt feltételezte, hogy az üzemeltetés és karbantartás a meglévő, napenergiát hasznosító létesítmények zökkenőmentes működésének biztosításához szükséges valamennyi tevékenységre utal, mint például a panelek tisztítása, javítási munkák, feladóközpontok működtetése stb. E munkahelyeket a meglévő, kumulatív napenergia-kapacitás alapján számították, amely Németországban közel 40 GW (89). Következésképpen a bevezetendő intézkedések csak annyiban befolyásolhatják a már meglévő 10 000 üzemeltetési és karbantartási munkahelyet, hogy meggátolják az elöregedett létesítmények cseréjét. Azonban húszéves átlagos élettartammal számolva és az alapján, hogy a legtöbb létesítményt viszonylag nemrég helyezték üzembe, azt lehet mondani, hogy az intézkedések csak akkor lennének hatással ezekre a munkahelyekre, ha az e rendeletben javasolt időszaknál hosszabb ideig lennének érvényben. Ezért a németországi downstream ágazatban foglalkoztatott, az intézkedések által esetlegesen érintett személyek száma lényegesen kevesebb mint 31 600 fő.

               (656)

               Az Eurobserver jelentése sem tesz különbséget az upstream, a downstream ágazaton belüli és a gyártással összefüggő munkahelyek között. Ezenkívül a németországi napenergia-ágazat abban a jelentésben hivatkozott foglalkoztatási számadatai megegyeznek a GWS, DIW, DLR 2014-re vonatkozó tanulmányának számadataival. Ezért a Bizottság úgy vélte, hogy az uniós downstream ágazatban foglalkoztatott, az intézkedések által állítólagosan érintett személyek száma sokkal kevesebb mint 120 250 fő.

               (657)

               A nyilvánosságra hozatalt követően több fél nem értett egyet a Bizottság azon megállapításával, hogy egyszerűbb a munkahelyváltás a modulok telepítése és az általános építőipari ágazat között, mint a modulgyártás és más ágazatok között. Ugyanakkor egyik fél sem szolgáltatott pontos adatot arra vonatkozóan, hogy a panelek telepítése esetén a munka mekkora részét végzik általános építőipari vállalatok (azaz földmunka és tereprendezés a talajra telepített létesítmények, és a tetőszerkezet megerősítése a tetőre szerelt létesítmények esetében).

               (658)

               A Bizottság már megállapította, hogy a downstream ágazatban lényegesen nagyobb számú embert foglalkoztatnak, mint a modulok gyártásában. Arra is rámutatott, hogy a downstream ágazatban számos munkahely olyan sajátos készségeket igényel, amelyek miatt nehéz lenne más ágazatokra váltani. Végül megállapította azonban azt is, hogy az intézkedéseknek a keresletre gyakorolt hatása az a kulcsfontosságú tényező, amely hatással van a downstream iparág munkahelyeire. E tekintetben lényegtelenné válik az alkalmazottak abszolút létszáma, valamint az a kérdés, hogy nehéz-e vagy sem más ágazatokra váltani. A 6.3. szakaszban részletezettek szerint a Bizottság megállapította, hogy az intézkedések csak korlátozott hatást gyakoroltak a napelemmodulok iránti keresletre, és így csak korlátozottan érintették a downstream ágazaton belüli foglalkoztatást is.

         6.2.4.   Upstream iparág

               (659)

               Az upstream gazdasági szereplők olyan alapanyagok gyártásával foglalkoznak, mint például a poliszilícium és a lemezek, az elemek és modulok gyártásához szükséges felszerelések, valamint az üzemegyensúlyi komponensek körébe tartozó inverterek, energiatárolók, állványzatok stb. Egyfelől: az intézkedéseket támogatja a lemezek legnagyobb uniós gyártójának számító Solar World. Emellett még egy uniós lemezgyártó jelentkezett a Bizottságnál és jelezte, hogy pártolja az intézkedéseket. Másfelől: a Bizottságnál jelentkezett nyolc másik uniós upstream vállalat, amelyek az intézkedésekkel szemben foglaltak állást. Ezen upstream gazdasági szereplők többsége mindazonáltal vagy az eljárás kései szakaszában jelentkezett, vagy elmulasztotta benyújtani kitöltött kérdőívét. Egyedül a poliszilícium előállítóként működő Wacker Chemie AG (a továbbiakban: Wacker) nyújtott be kitöltött kérdőívet, mely vállalatot – miként az a (30) preambulumbekezdésben szerepel – a Bizottság ellenőrizte.

               (660)

               Az intézkedések megszüntetését szorgalmazó upstream gazdasági szereplők újfent azzal érveltek, hogy az intézkedések nyomán jelentkező áremelkedés visszafogja a keresletet, ami a napenergia-hasznosítás teljes értékláncára kedvezőtlen hatást gyakorol. Több vállalat állítása szerint a visszafogott kereslet miatt csökken árbevételük és nyereségük, elbocsátásokra kényszerülnek és nem áll kellő forrás rendelkezésükre kutatási-fejlesztési beruházásokhoz. Tekintettel azonban arra, hogy e felek késve nyújtották be beadványaikat és nem töltötték ki a kérdőíveket, helyzetüket nem lehetett ellenőrizni. A Bizottság becslése szerint az upstream iparág akár több ezer főt is foglalkoztat.

               (661)

               A Bizottság által ellenőrzött poliszilícium-gyártó az Unióban 2 000 munkavállalónál is többet foglalkoztat közvetlenül, közvetetten pedig mintegy 1 000 főnek biztosít álláshelyet. Emellett a vállalat a napenergia-hasznosító berendezések alapanyaga tekintetében jelentős, 17 millió EUR feletti közvetlen kutatási-fejlesztési költségvetéssel rendelkezik. Jóllehet a Wacker árbevétele és személyi állománya stabil maradt a vizsgálati időszakban, mégis erőteljesen ellenezte az intézkedéseket, mert állítása szerint azok kedvezőtlen hatást gyakorolnak a Kínával fennálló kereskedelmi kapcsolatokra. Kína számít messze a legnagyobb napelemlemez- és napelemgyártónak, így a poliszilícium-gyártók árbevétele és több ezer munkahely függ a kínai piachoz való korlátlan hozzáféréstől, amely piac azonban egyre nehezebben elérhető. A Wacker és több más fél állítása szerint az intézkedések azzal, hogy egy rossz hatásfokkal működő iparágat – a napelem- és modulgyártást – védelmeznek, komoly károkat okoznak azon iparágaknak, amelyek tekintetében Európa még mindig őrzi versenyhelyzeti előnyét.

               (662)

               A Német Gép- és Berendezésgyártók Szövetsége (a továbbiakban: VDMA) levélben kérte a minimális importár felülvizsgálatát, rámutatva, hogy a napenergia-iparágon belüli előállítási költségek folyamatosan csökkennek. A VDMA jelezte, hogy a napelem- és napelemmodul-gyártók a napenergiát hasznosító termékek tekintetében kiemelkedő, 21 %-os tanulási görbét követtek. A VDMA emellett azt is kijelentette, hogy e költségcsökkenés fő mozgatórugóját a fotovillamos berendezések németországi gyártói jelentik. A berendezésgyártók a becslések szerint több ezer főt foglalkoztatnak és kulcsfontosságú szerepet játszanak a napenergia-ágazaton belüli kutatásban-fejlesztésben.

               (663)

               Több fél szerint a Bizottság az upstream gazdasági szereplők érdekeit az uniós gazdasági ágazat érdekéhez képest nem kellő súllyal vette figyelembe. A Bizottság emlékeztetett arra, hogy mindössze egyetlen upstream gazdasági szereplő – a Wacker – válaszolta meg hiánytalanul a kérdőívet, és csak e vállalatot lehetett ellenőrizni. E vállalat érdekeit a (661) preambulumbekezdésben meghatározottak szerinti elemzésben figyelembe vették. Számos más upstream gazdasági szereplő csak az eljárás nagyon késői szakában jelentkezett és nyújtott be – amúgy – igen tömör beadványt. A Bizottságnak a többi upstream gazdasági szereplő esetében nem állt módjában ellenőrizni az intézkedések hatását. A Bizottság azt mindenesetre megállapította, hogy az intézkedések csak mérsékelten befolyásolták a napelemmodulok iránti keresletet, következésképpen a többi upstream gazdasági szereplő uniós értékesítését és jövedelmezőségét.

         6.2.5.   A független importőrök, a downstream és az upstream iparágak érdekére vonatkozó következtetés

               (664)

               A Bizottság egyetért a független importőrök, a downstream és az upstream iparág alapfeltételezésével, miszerint az intézkedések elévülése jótékony hatással lehet az említett iparágak árbevételére és alkalmazotti létszámára. Ennélfogva levonható a következtetés, hogy az intézkedések meghosszabbítása ezen iparágak érdekét nem szolgálja. A Bizottság ezzel párhuzamosan viszont arra a megállapításra jutott, hogy az intézkedéseknek az említett gazdasági szereplőkre és az unióbeli új létesítményekre gyakorolt hatását, illetve az intézkedések megszűntetése esetén valószínűsíthető hatást az intézkedéseket ellenző vállalatok legtöbb beadványa – a 6.3. szakasz részletes elemzése szerint – lényegesen eltúlozta. Ami a kötelezettségvállalással járó állítólagos adminisztratív terhet illeti, a független importőrök és a downstream gazdasági szereplők érdekeinek hatékonyabb védelme érdekében az intézkedések formájára vonatkozóan időközi felülvizsgálat indítható.

               (665)

               Számos fél azt állította, hogy a Bizottság nem vette figyelembe a fogyasztók érdekeit. A Bizottság úgy vélte, hogy a fogyasztók alacsonyabb árakhoz fűződő érdekei átfedésben vannak a downstream felhasználók 6.2.3. szakaszban értékelt érdekeivel. A Bizottság ezen oknál fogva nem végzett külön elemzést a fogyasztók tekintetében.

               (666)

               A nyilvánosságra hozatalt követően a SAFE benyújtott egy részletesebb beadványt, melyben elemezte az intézkedéseknek a németországi villamosenergia-fogyasztókra gyakorolt hatását. A SAFE-tanulmány végkövetkeztetése szerint az intézkedések megszűntetésével a németországi villamosenergia-fogyasztók évente hozzávetőleg 570 millió EUR-t takaríthatnak meg, feltételezve hogy a modulok 0,40–0,45 EUR/W-ért beszerezhetők és teljesül a 2 500 MW-os éves célérték. A Wacker emellett azt állította, hogy az intézkedések megszűntetése évente akár 1 milliárd EUR-s megtakarítást is jelenthet a fogyasztók számára. Ezt az összeget úgy számították ki, hogy összevetették a minimális importár és a napelemmodulok múltbeli 0,42/W EUR-s feltételezett ára, valamint a 2017-re várt 0,32/W EUR-s ára közötti különbséget.

               (667)

               A Bizottság megállapította, hogy e számítások a végletekig leegyszerűsített feltevéseken alapulnak. Először is: a minimális importár rendszere beépített kiigazítási mechanizmussal rendelkezik. Ennek jóvoltából a figyelembe vett időszak nagy részében a minimális importár nem mutatott jelentős eltérést a modulok világpiaci vételárának átlagához képest. A kettő között csak 2016-ban volt tapasztalható nagyobb különbség, amelyet azonban a minimális importár legutóbbi, 2017 elejétől érvényes kiigazításával sikerült legalább részben korrigálni. Annak érdekében, hogy a jövőben ki lehessen küszöbölni, hogy a minimális importár túlságosan eltávolodjon a modulok világpiaci vételárától, illetve hogy az intézkedések még szerényebb hatást gyakoroljanak a fogyasztókra, a Bizottság a minimális importár formájának és szintjének felülvizsgálatára időközi felülvizsgálatot szándékozik indítani. Meg kell jegyezni, hogy az intézkedések szintje a jelenlegi hatályvesztési felülvizsgálat keretében nem módosítható, mivel egy ilyen jellegű módosítás időközi felülvizsgálathoz kötött.

               (668)

               Másodszor: a felek az alacsonyabb minőséget képviselő, polikristályos modulokra vonatkozó árakat használták fel számításaikhoz. Az Unióban értékesített modulok nagy részét azonban a nagy hatásfokú polikristályos és monokristályos modulok teszik ki. E termékek árai jóval magasabbak, és így a minimális importár – amely kivétel nélkül valamennyi modulra alkalmazandó – és a tényleges vételár közötti különbség még kisebb volt.

               (669)

               A Bizottság ebből adódóan úgy véli, hogy az intézkedések csak igen korlátozott hatást gyakoroltak a fogyasztók pénzügyi helyzetére és a napenergia-hasznosításra.

               (670)

               Több fél azt is előadta, hogy a modulárak emelkedését eredményező minimális importár miatt nem sikerült Németországban teljesíteni a fotovillamos rendszerek kiépítése kapcsán meghatározott éves célértékeket. A Bizottság mindazonáltal nem volt meggyőződve arról, hogy ez az egyetlen okot feltételező összefüggés megállná a helyét. A minimális importár és az értékesítési átlagár közötti eltérés kisebb volt a felek által feltételezettnél, az intézkedések pedig nem gyakoroltak jelentős hatást a keresletre. Ennek alapján a Bizottság azt is megállapította, hogy a minimális importár nem játszott jelentősebb szerepet abban, hogy a napenergia-hasznosítás kapcsán rögzített célértékeket nem sikerült teljesíteni.

         6.3.   Az intézkedések hatása a napenergiát hasznosító létesítmények iránti keresletre

   6.3.1.   Előzetes megjegyzések

               (671)

               Az intézkedéseket ellenző felek szinte mindegyike azzal érvelt, hogy az intézkedések növelik a napenergiát hasznosító új létesítmények árát és visszafogják a napelemmodulok iránti keresletet, aminek következtében a fogyasztók drágábban jutnak a napenergia-hasznosítással nyert energiához. Néhány fél ugyan elismerte, hogy a napenergiát hasznosító uniós létesítmények számának csökkenésében a támogatási programok átalakítása és – bizonyos tagállamok esetében – felfüggesztése, illetve megszüntetése is szerepet játszik, de úgy vélték, hogy az intézkedések mesterségesen magas árakat eredményeznek és tovább lassítják a napenergia-hasznosítás elterjedését. Állításuk szerint a közelmúlt szakpolitikai változásai, mint például az új napenergia-létesítmények esetében bevezetett versenytárgyalásos pályázati eljárások fokozták a hatályos intézkedések miatt magasabb árak okozta károkat. Az intézkedések megszüntetése véleményük szerint utat nyitna az Unióban a napenergia-hasznosítási költségek csökkenése előtt, ami amellett, hogy ösztönzőleg hatna a szolárpanelek iránti keresletre és a tisztaenergia-ellátás egésze tekintetében mérsékelné a költségeket, a végső fogyasztók szempontjából is hozadékkal járna.

               (672)

               A Bizottság a napenergia-hasznosítás uniós piacán három szegmenst azonosított:

                           —

                           általában talajra telepített, nagy, közüzemi méretű naperőmű-rendszerek (vagy naperőműparkok), amelyek beépített kapacitása meghaladja az 1 MW-ot és a megtermelt villamos energia betáplálásához jellemzően nagyfeszültségű átviteli hálózatra csatlakoznak,

                           —

                           általában a felhasználók épületének tetejére szerelt kereskedelmi fotovillamos rendszerek (vagy létesítmények). A felhasználó ebben az esetben olyan kereskedelmi szervezet (például áruház vagy raktár), amelynek fotovillamos rendszere kisfeszültségű elosztóhálózatra csatlakozik. A kereskedelmi létesítmények egyaránt felhasználhatók önellátást célzó termelésre és a villamosenergia-hálózatba táplálására,

                           —

                           általában lakóházak tetejére szerelt lakossági fotovillamos rendszerek (vagy létesítmények), amelyek teljesítménye jellemzően nem haladja meg a 10 kW-t. A lakossági létesítmények rendszerint kisfeszültségű elosztóhálózatra csatlakoznak és egyaránt felhasználhatók önellátást célzó termelésre és a villamosenergia-hálózatba táplálására.

               (673)

               A Bizottság meglátása szerint a felülvizsgálati időszakban, illetve az azt megelőző években mindhárom szegmens esetében – miként azt a 6.3.2. szakasz kifejti – a támogatási programok jelentették a kereslet hajtóerejét. A Bizottság emellett úgy látta, hogy a felülvizsgálati időszak végén és 2016-ban jelentős változások következtek be és a három szegmens iránti keresletet egyre inkább más tényezők határozták meg. A nagy, közüzemi méretű naperőmű-parkok iránti kereslet mozgatórugóját – a 6.3.3. szakaszban foglaltak szerint – egyre inkább a pályázatok jelentik, de feltehetően a keresletet nagyon kismértékben a hálózati árparitás elérése is meghatározza. A kereskedelmi és lakossági létesítmények iránti keresletet – miként az a 6.3.4. szakaszban megállapításra került – függetlenül attól, hogy azokat terhelik-e adók vagy sem, egyre markánsabban a fogyasztói árparitás elérése vezérli.

         6.3.2.   A támogatási programok átalakításának és – egyes tagállamok esetében – felfüggesztésének vagy megszüntetésének hatása

               (674)

               Az intézkedéseket ellenzők állítása szerint a minimális importár miatt a napenergiát hasznosító termékek költségei nem tudták követni a tanulási görbét, holott az állami támogatások szintjét e tanulási görbéhez igazították. Véleményük szerint ez, a csökkenő állami támogatások és a stagnáló árak közötti összhang hiánya vezetett ahhoz, hogy az Unióban csökkent a kereslet a szolárpanelek iránt. Álláspontjuk szerint, bár a Bizottság az eredeti rendeletben azzal számolt, hogy a támogatási programokat idővel hozzáigazítják a projektek árváltozásaihoz (90), a gyakorlatban ez nem valósult meg, aminek következtében az uniós piac beszűkülése kivétel nélkül az összes upstream és downstream vállalatot súlyosan érinti. Beadványuk szerint e megállapítást többek között a Német Gazdasági és Energiaügyi Minisztérium (a továbbiakban: BMWi) egyik tanulmánya (91) is elismeri.

               (675)

               E felek előadták, hogy míg a minimális importár 2013-től viszonylag stabil maradt, addig a napenergia-iparág folyamatosan 21 %-os tanulási görbével (92) rendelkezett. A szóban forgó tanulási görbe lényege, hogy ha a teljes beépített napenergiatermelő-kapacitás kétszeresére nő, az előállítási költség 21 %-kal csökken. A világ összesített napenergiatermelő-kapacitása 2013-ban mintegy 130 GW-t tett ki és a várakozások szerint 2016 végére eléri a 290 GW-t. Ez azt jelenti, hogy napjainkra a kapacitás megkétszereződött, az előre jelzett előállítási költség pedig 21 %-ot visszaesett. A felek beadványai alapján 2016-ban előfordult, hogy a minimális importár 30 %-kal meghaladta a – PVinsights és más források által jelentett – globális szerződéses értékesítési árat. Véleményük szerint ez azt jelenti, hogy az európai fogyasztókat gyakorlatilag megfosztották a lehetőségtől, hogy kihasználják az előállítási költség világszinten tapasztalt csökkenéséből származó előnyöket.

               (676)

               A Bizottság a fenti érvek alapján elismerte, hogy a napenergia-iparág meredek tanulási görbével rendelkezik, a napenergiát hasznosító termékek előállítási költsége pedig csökken. A kötelezettségvállalás/minimális importár rendszerébe emiatt építettek be egy olyan kiigazítási mechanizmust, amely az egyik – a Bloomberg – piaci hírszerző ügynökség által közzétett árakon alapul. A versenyképes piacokon az áraknak tükrözniük kell az előállítási költség csökkenését. A Bizottság által használt árindex azonban csak szerény mértékű változást mutatott, ami felveti a kérdést – amelyet a Bizottság e vizsgálat keretében nem elemzett –, hogy a Bloomberg-index továbbra is megfelelően tükrözi-e a világpiaci ár alakulását. Minthogy a jelenlegi felülvizsgálat a hatályvesztés kérdésével foglalkozik és ennélfogva nem módosíthatja az intézkedések szintjét vagy formáját, e kérdéskört szükségtelen tovább elemezni.

               (677)

               Amennyiben az érdekelt felek szerint létezik olyan módszer, amellyel az intézkedések szintje megfelelőbb módon tükrözné a napenergia-iparág tanulási görbéjét és a világpiaci ár abból adódó változását, kérelmezhetik, hogy a Bizottság indítson időközi felülvizsgálatot. Az előzőekben idézett BMWi-tanulmány bizottsági elemzése rávilágított arra, hogy a németországi új létesítmények tekintetében kitűzött 2014-es 2 500 MW-os célérték teljesítése elsősorban amiatt hiúsult meg, hogy a létesítmények stagnáló árai mellett a térítési díjakat egyenletesen csökkentették. A tanulmány emellett arra is rámutatott, hogy a napenergia-hasznosítás piacán az árak nem feltétlenül a napenergiát hasznosító termékek előállítási költségeit tükrözik, hanem a globális szinten rendelkezésre álló tetemes kapacitásfeleslegeket. A Bizottság megállapította, hogy a napenergia-hasznosítás esetében a nagykereskedelmi árak nemcsak az Unióban, hanem az egész világon stagnáltak. 2014 második felében voltaképpen – amint azt számos piaci hírszerző ügynökség, így például a PVinsights
                   (93) és a Bloomberg
                   (94) is jelentette – még nőttek a napelemmodulok euróban denominált világpiaci árai.

               (678)

               A Bizottság azt is megállapította, hogy az intézkedések bevezetését megelőző években egyes tagállamokban magas szintű támogatást biztosító programok működtek, aminek hátterében az állt, hogy e programokat az uniós árak színvonalához és más harmadik országok – például Japán, Tajvan vagy az Amerikai Egyesült Államok – áraihoz igazították. A támogatási rendszerek némelyikét nem úgy alakították ki, hogy képes legyen kezelni a Kínából érkező támogatott árú modulok tömeges beáramlását. E beáramlás következtében az intézkedéseket megelőző években a telepítések hatalmas lendületet vettek. A napenergiát hasznosító létesítmények telepítése 2011-ben érte el csúcspontját, és ebben az időszakban egyes tagállamok jelentősen túllépték a napenergia-hasznosítás tekintetében kitűzött célokat. A megújuló energiáról szóló, 2015. júniusi bizottsági eredményjelentés szerint a technológiai szintet tekintve a fotovoltaika (azaz a napenergia) már 2013-ban elérte a 2020-ra tervezett használat szintjét (95). Egyes tagállamokban ez nem várt pénzügyi terheket rótt a támogatási rendszerekre. A szakpolitika erre a támogatások szintjének csökkentésével, sőt volt, hogy a támogatási program felfüggesztésével és/vagy átalakításával reagált. A szóban forgó változtatásokat a már telepített létesítmények vonatkozásában is végre kellett hajtani, hiszen máskülönben a támogatás a beruházók túlkompenzálását eredményezte volna (96).

               (679)

               A napenergia-hasznosítás egyesült királyságbeli piacán tapasztalt, 2014–2016 közötti változások szintén azt igazolják, hogy az Unióban a támogatási programok szintje jelentette a kereslet fő hajtóerejét. Mindaddig, amíg magas átvételi árakat alkalmaztak, a piac még a hatályos piacvédelmi intézkedések ellenére is virágzott. Miután azonban 2016 elején felhagytak az átvételi árak alkalmazásával, az új létesítmények volumene hirtelen zuhanni kezdett. Ezt az SPE „Global Outlook” (Világpiaci kilátások) című kiadványa is elismeri: az Egyesült Királyságban – mely Európában e tekintetben a felzárkózó piacok közé tartozik – a napenergia-hasznosítás közelmúltbeli fellendülése elsősorban a közüzemi méretű rendszereknek nyújtott ösztönzőknek volt köszönhető, amelyeket 2016 márciusában megszüntettek
                   (97).

               (680)

               A piaci hírszerző ügynökségek jelentéseinek többsége szinte sohasem az intézkedéseket, hanem rendszerint az egyre szűkülő támogatási programokat és a bizonytalan szabályozási környezetet jelöli meg a napenergia iránti uniós kereslet stagnálásának fő okaiként. A Solar Power Europe „Global Market Outlooks” (Világpiaci kilátások) című kiadványa az európai napenergia-piacok csökkenését szintén a szerényebb ösztönzőkre és a piac fejlődési irányát övező bizonytalanságra, illetve a meglévő létesítményeknek szóló támogatási programokat érintő – a túlkompenzáció elkerülését szolgáló – megszorításokra vezeti vissza. Az SPE a 2015. évi „Global Outlook”-ban (Világpiaci kilátások) a németországi helyzetről például a következőket írja: „a 2014. évi rangsorban második Németország a hivatalos célként kitűzött 2,5 GW helyett kevesebb mint 2 GW-nak (1,9 GW) megfelelő kapacitást létesített. A fotovillamosenergia-hasznosításban világelső ország [vagyis Németország] a ránehezedő nyomás miatt kénytelen volt a támogatási rendszer költségeit csökkenteni és új szabályozást bevezetni, aminek következtében a piac két év alatt (7,6 GW-ról 1,9 GW-ra csökkenve) 75 %-ot vesztett méretéből” (98).

               (681)

               A Bizottság megállapította, hogy a 2010–2013-as időszak éveiben a napenergiát hasznosító létesítmények iránti kereslet jelentősen megnőtt, aminek hajtóerejét – bizonyos tagállamok esetében – a tisztességes modulárak szintjéhez igazodó átvételi árak és tisztességtelen módon támogatott kínai modulok hatására kialakult árszínvonal közötti eltérés jelentette. A 2013-ban, illetve az azt követő években bekövetkezett keresletcsökkenés természetes velejárója volt a telepítések előző években tapasztalt fellendülésének. A napelemmodulok felhasználásának/a telepítések jelentős visszaesése már 2012-ben kezdetét vette, ami egybeesett azzal, hogy az említett évben egyes tagállamok számottevő mértékben csökkentették az átvételi árakat. 2014 és a felülvizsgálati időszak között az uniós kereslet kizárólag az Egyesült Királyságban nőtt, vagyis abban a tagállamban, amely ebben az időszakban a legvonzóbb támogatási programokkal rendelkezett. A Bizottság ezért megállapította, hogy a felülvizsgálati időszakban és az azt megelőző években a támogatási programok jelentették a kereslet fő hajtóerejét. Ennélfogva levonható a következtetés, miszerint a független importőröket, a downstream és az upstream iparágat súlyosan érintette az uniós felhasználás összeomlása, amely nem áll összefüggésben az intézkedések bevezetésével.

         6.3.3.   Az intézkedések hatása a nagy, közüzemi méretű naperőmű-rendszerekre

               (682)

               Az új uniós állami támogatási szabályok (99) értelmében az 1 MW-ot meghaladó, nagyobb kapacitású létesítményekre (100) vonatkozó támogatási programokat 2017 elejéig át kell alakítani „piaci alapú” programokká, ami alól azonban kivételt képeznek azok a támogatási programok, amelyeket még az új szabályok hatálybalépése előtt engedélyeztek. Utóbbiak az engedélyezési időszak végéig változatlan formában továbbra is alkalmazhatók (101). Piaci alapú mechanizmusnak a zöld tanúsítványok intézménye és a versenyeztetéses ajánlattételi eljárás számít.

               (683)

               A versenyeztetéses ajánlattételi eljárások jelentik az említett új állami támogatási szabályokban előírt piaci alapú mechanizmusok egyik fajtáját. E mechanizmus keretében a kormányok árverésre bocsátják a telepítendő kapacitásmennyiséget. Az uniós állami támogatási szabályokkal összhangban a versenyeztetéses ajánlattételi eljárások elvben technológiasemlegesek, de ha azt az energiaforrások szükségszerű diverzifikációja megköveteli, akár technológiaspecifikusak is lehetnek.

               (684)

               A naperőműparkok fejlesztői arra a legalacsonyabb árra tesznek ajánlatot, amelyért a naperőműpark teljes élettartamára vállalni tudják az energia hálózatba táplálását.

               (685)

               Az intézkedések ellenzői szerint a versenyeztetéses ajánlattételi eljárások új árérzékeny rendszerével a minimális importár még kedvezőtlenebb hatást fog gyakorolni a napenergia-hasznosítás elterjedésére, mivel növeli a fotovillamos rendszerek legfontosabb alkotórészének, a moduloknak az árát. E felek meglátása szerint a kapacitásokra vonatkozó pályázati rendszer és az intézkedések megszűntetése együttesen jelentős megtakarításokat eredményezhet. Minthogy a költségmegtakarítások közvetlenül megjelennek a villamos energia végső árában, minél olcsóbbak a fotovillamos rendszerek, annál nagyobb lehet a kormányok hajlandósága arra, hogy napenergiát hasznosító létesítményeket építsenek. A fotovillamos rendszerek árcsökkenése emellett kedvező hátteret teremt a tagállamok számára a megújulóenergia-felhasználás kapcsán kitűzött célértékek eléréséhez.

               (686)

               A felek példaként Németországot említették, ahol állításuk szerint már sor került néhány kísérleti árverésre és ezek igen sikeresen 7,25 eurócent/kWh-ra szorították le az átlagárat 2016 augusztusában. Egy, az SPE és a SAFE által rendelkezésre bocsátott elemzés szerint a minimális importár megszüntetésével a pályázatok jóvoltából akár 10 %-kal is csökkenhet a rendszerár az Unióban a közüzemi méretű fotovillamos létesítmények esetében. Az intézkedéseknek a pályázati eljárások eredményére gyakorolt negatív hatására az SPE legfrissebb „Global Market Outlook” (102) (Világpiaci kilátások) c. kiadványa is felhívja a figyelmet. Egy másik fél – anélkül, hogy megállapításait alátámasztotta volna – felvetette, hogy a globális piacokon jelenleg érvényesülő csökkenő tendencia alapján az intézkedések megszüntetésével a napenergia németországi ára 5 eurócent/kWh-ra csökkenhet.

               (687)

               Az intézkedéseket ellenző felek előadták, hogy néhány jogrendszerben – különösképpen az Egyesült Királyságban – a napenergia-hasznosítás kénytelen volt a többi megújuló energiaforrást hasznosító létesítménnyel, például szárazföldi szélparkokkal versenyezni. Mivel a szélenergiára nem vonatkoznak intézkedések, a napenergia-hasznosítás nem volt valódi versenytársa a szélenergia-hasznosításnak és a napenergiát hasznosító projektek közül csak igen kevés jutott túl a szóban forgó árveréseken. Néhány fél azt állította, hogy Németország is mérlegeli a technológiasemleges pályázatok bevezetését, és hogy az ilyen jellegű semleges pályázatok tovább növelik az intézkedések miatt magasabb árakból adódó hátrányt, mivel a napenergia más megújulóenergia-technológiákkal – különösképpen pedig a szélenergia projektekkel – szemben alulmarad a pályázatok elbírálásakor.

               (688)

               Az intézkedéseket támogató felek állítása szerint a pályázati rendszer és a telepítési célértékek bevezetése pontosan azt a célt szolgálta, hogy a kormányok szabályozni tudják a napenergia-hasznosítás szintjét, valamint hogy elejét vegyék a korábbiakhoz hasonló telepítési konjuktúraciklusoknak.

               (689)

               A nagy, közüzemi méretű naperőmű-rendszerek támogatási programjainak elemzését a Bizottság Németország, Franciaország és az Egyesült Királyság vizsgálatára korlátozta. E döntés mellett szól, hogy a felülvizsgálati időszakban ezek az országok adták az újonnan telepített, napenergiát hasznosító uniós létesítmények mintegy 80 %-át. Helyénvaló volt tehát, hogy az Unió egészének helyzete helyett az elemzés az e három tagállambeli fejleményekre összpontosítson.

               (690)

               Az elemzés az érdekelt felek által benyújtott információkon, a Bizottság által a vizsgálat során beszerzett információkon, valamint a Bizottsághoz az állami támogatások ellenőrzése kapcsán benyújtott, tagállamoktól származó információkon alapul.

               (691)

               Németország és Franciaország immár meghatározta az elkövetkező három évre vonatkozó célokat. Franciaország a 2017–2019-es időszakra évente két, egyenként 500 MW-os, napenergia-specifikus pályázati kör meghirdetését tervez. Ez évente összesen 1 000 MW-nak megfelelő új kapacitás telepítését jelenti. Németország a tervek szerint 2017-től legalább 2020-ig évi 600 MW-nak megfelelő volumenre ír majd ki pályázatot a napenergia tekintetében.

               (692)

               Az Egyesült Királyságban ezzel szemben nincsenek specifikusan a napenergia-technológiára vonatkozó pályázatok. 2015 februárjában sor került egy több technológiára kiterjedő pályázati eljárás lefolytatására, amelynek során a napelemmodulok más technológiákkal együtt versenyeztek a különbözeti szerződések odaítéléséért. Az Egyesült Királyság egyelőre nem tervez újabb pályázati eljárásokat, mivel a kormány álláspontja szerint a közüzemi méretű szárazföldi szélenergia-, illetve napenergia-hasznosítás támogatási programok nélkül is versenyben tud maradni a többi villamosenergia-forrással folytatott versenyben.

               (693)

               Németország és Franciaország esetében az intézkedések semmilyen módon sem befolyásolhatják a közüzemi méretű rendszerekhez alkalmazott napelemmodulok iránti keresletet, hiszen a napenergia-hasznosításra „kizárólagos” pályázatok vonatkoznak, a kapacitások pedig rögzítettek. Az egyetlen különbséget a valamivel magasabb végfogyasztói ár jelenti, aminek hátterében a pályázati költségek fedezését szolgáló adók, illetve díjak állnak.

               (694)

               A pályázatok technológiasemleges jellege miatt, illetve mert a tervekben nem is szerepel újabb pályázatok kiírása, az Egyesült Királyság esetében az elemzés más eredményre jutott. Itt a napenergia valamennyi energiaforrással versenyben áll. Az intézkedések nyomán a napenergia-hasznosítás azonban nem vált versenyképtelenné. A 2015. februári árverésen a 2,1 GW-os teljes kapacitás 18,5 %-át a napenergia-hasznosítás számára ítélték meg. E pályázat tehát azt igazolja, hogy a napenergia-hasznosítás még a hatályban lévő intézkedések mellett is eredményesen tud részt venni a technológiasemleges pályázatokon (103). A pályázati eredmények tekintetében az intézkedések legfeljebb kismértékben csökkentették a napenergia-hasznosítás súlyát, azaz elképzelhető, hogy ha nincsenek hatályban lévő intézkedések, akkor a technológiasemleges pályázatokból nagyobb arányban részesült volna a napenergia-hasznosítás. Végezetül: a Bizottság úgy vélte, hogy ha az intézkedéseket megszüntetik és a napelemmodulokat támogatott árakon szerzik be, akkor a több technológiára kiírt pályázatok tisztességtelen előnyhöz juttatnák a napelemmodulokat a többi megújuló energiaforrással szemben. Az intézkedésekkel tehát a napenergia-hasznosítás nem kerül versenyhátrányba, pusztán helyreállnak a különböző technológiák között az egyenlő versenyfeltételek.

               (695)

               A Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy nincs kapcsolat a kWh-kénti árak csökkenése és a napenergia iránti fokozott kereslet között. Kiemelendő, hogy Németország, Franciaország és az Egyesült Királyság nem növelte a napenergia-hasznosítás kapcsán meghatározott célértékeiket azért, mert a projektfejlesztők alacsonyabb ajánlatokat tettek a kapacitásárveréseken. A tagállamok célja a pályázati rendszer bevezetésével sokkal inkább az volt, hogy szabályozni tudják a napenergia-hasznosítás szintjét. Ezt az SPE is elismerte 2015. évi „Global Outlook” (Világpiaci kilátások) című kiadványában: „Hasonló a helyzet Franciaország, az Egyesült Királyság és Németország esetében is, ahol szintén újfent növekszik az egyetlen vagy több technológiára kiírt pályázatok száma, aminek hátterében az áll, hogy a kapcsolódó szegmensekben hatékonyabban lehessen szabályozni a fotovillamos piac fejlődését” (104).

               (696)

               Az SPE állítása szerint a Bizottság hiányosan, sőt pontatlanul ismertette, hogy az SPE miként vélekedik az intézkedések pályázatokra gyakorolt hatásáról. A Bizottság megerősítette, hogy az SPE 2016. évi „Global Market Outlook” (Világpiaci kilátások) kiadványában, továbbá számos egyéb beadványában is amellett foglalt állást, hogy a minimális importár kedvezőtlen hatást gyakorol a pályázati eredményekre. A Bizottság mindazonáltal – amint az a fentiekben részletesen kifejtésre került – nem osztotta ezt az álláspontot. A Bizottság ugyanakkor megjegyezte, hogy a Solar Power Europe „Global Market Outlook 2016–2020” (Világpiaci kilátások 2016–2020 között) című kiadványában továbbra is úgy vélte, hogy a pályázatokat a kormányok felhasználhatják a napenergia-hasznosítás szintjének szabályozására, sőt akár korlátozására is: „A politikai döntéshozók gyakran előnyben részesítik a nem koncentrált, tetőre szerelt felszerelésekkel biztosított napenergia-hasznosítást, amely téren az egyeduralkodónak számít a többi megújulóenergia-technológiával szemben és – szemben a talajra telepített fotovillamos erőművekkel – nem áll versenyben más felhasználási módokkal. Különösen igaz ez azokra az európai országokra, ahol a kiírt pályázatok a talajra telepített fotovillamos rendszerekre olykor még (Németország esetében például max. 10 MW-os) méretkorlátokat és volumenkorlátokat is meghatároznak” (105).

         6.3.4.   Az intézkedések hatása a hálózati árparitás napenergiával történő elérésére

               (697)

               A „hálózati árparitás” kifejezés azt az időpontot jelöli, amikor egy adott fejlődő technológia ugyanolyan költségek mellett állít elő villamos energiát, mint a hagyományos technológiák. A hálózati árparitásnak valójában két formája létezik. Nagykereskedői árparitásról akkor beszélünk, ha a fotovillamos rendszerek (jellemzően a nagy, közüzemi méretű rendszerek, amelyek átviteli/elosztási hálózatra csatlakoznak) olyan fajlagos energiatermelési költségen (levelised cost of electricity, a továbbiakban: LCOE) (106) képesek villamos energiát termelni, amely alacsonyabb az arról a nagykereskedelmi piacról beszerzett villamos energia áránál, amelyen a legnagyobb (általában hagyományos) termelők versenyeznek. Az energiát nagykereskedelemi szinten rendkívül nagy ipari fogyasztók és szolgáltatók részére értékesítik, amelyek az energiát elosztják a háztartások, illetve egyéb kisebb végfogyasztók között. Fogyasztói árparitásról akkor beszélünk, ha a (jellemzően tetőre szerelt) fotovillamos rendszerek olyan LCOE-n képesek villamos energiát termelni, amely alacsonyabb a kiskereskedelmi villamosenergia-ár (valamennyi átviteli és elosztói díjat, közüzemi haszonkulcsot és adót tartalmazó) költségénél.

               (698)

               A Bizottság először a nagykereskedői árparitás, majd a fogyasztói árparitás helyzetét elemezte.

               (699)

                  Nagykereskedői árparitás. Az intézkedések ellenzői azt állították, hogy az intézkedések megszüntetése esetén a napenergiát hasznosító nagy méretű létesítmények számára az Unió legnaposabb részein – például Spanyolországban – elérhető lenne a nagykereskedői árparitás. A SAFE egyik tagja által bemutatott üzleti terv szerint esetükben a 3,8 eurócent/kWh-s LCOE megvalósítható lenne a spanyolországi Cádiz régióban, ha a modulokat 0,35 EUR/W-os áron tudnák beszerezni. E fél meggyőződése, hogy ha nem lennének érvényben vámok, akkor a 2017 elején megvalósuló projekthez az 1. kategóriájú kínai gyártóktól nagyobb mennyiségek megrendelésekor a modulok beszerezhetők lennének 0,35 EUR/W áron. Ilyen alacsony LCOE-vel állításuk szerint a napenergia nemcsak a többi hagyományos energiaforrással szemben érné el a hálózati árparitást, hanem a közeljövőben egyetlen olyan villamosenergia-előállítási mód sem lenne, amely e tekintetben jobb eredményeket tudna felmutatni. E költségelőny a dél-európai országok kínálta egyéb kedvező körülményekkel együtt – vagyis a jó hálózati csatlakozási lehetőségekkel, a stabil politikai és gazdasági környezettel, az erős és likvid pénznemekkel – egyedülálló lehetőséget teremt számukra ahhoz, hogy megszerezzék a vezető pozíciót az európai energiatermelésben. A szóban forgó felek állítása szerint ebben az intézkedések akadályozzák meg őket.

               (700)

               A Bizottság megállapította, hogy a szoláris sugárzás tekintetében a spanyolországi Cádiz régió rendelkezik az Unión belül az egyik legkedvezőbb értékekkel (az napsütéses órák évi száma itt a legmagasabb), aminek jóvoltából a lehető legmagasabb szintű modulonkénti energiatermelés érhető el. Tekintettel arra, hogy az Unió legtöbb területén ennél jóval kisebb a szoláris sugárzás, számításba kell venni azt is, hogy a többi piacon mikor érhető el a nagykereskedői árparitás, bár úgy tűnik, hogy a brit kormány szerint erre már a közeljövőben sor kerülhet. A Bizottság azt is megállapította, hogy komoly különbségek tapasztalhatók az egyes tagállamok nagykereskedelmi árai között, ami azt jelenti, hogy a nagykereskedői árparitás tagállamonként más-más árak mellett érhető el.

               (701)

               A Bizottság ezért arra az álláspontra jutott, hogy a közeljövőben az Unión belül még az intézkedések megszűntetése esetén sem lesz széles körben elterjedt a nagykereskedői árparitás.

               (702)

               A nyilvánosságra hozatalt követően több fél is jelezte, hogy nem értett egyet a Bizottság azon következtetésével, miszerint még a piacvédelmi intézkedések hatályvesztése esetén sem lesz a közeljövőben az Unión belül széles körben elterjedt a nagykereskedői árparitás. E felek a Becquerel Institute 6 oldalas jelentésére hivatkoztak, amely tizenegy tagállam tekintetében vizsgálta a nagykereskedői árparitás elérésének esélyeit. A szóban forgó jelentés összeállítását három olyan, a vizsgálatban érdekelt fél finanszírozta, amely az intézkedésekkel szemben foglalt állást.

               (703)

               A Bizottság megállapította, hogy más források a Becquerel Institute-nál kevésbé derűlátón vélekednek a napenergiával elérhető LCOE-szintről, következésképpen pedig azzal kapcsolatban sem olyan optimisták, hogy Európában mikorra érhető el hálózati árparitás a napenergia tekintetében. Így például a Bloomberg részletes jelentése (107) jóval magasabb várható LCOE-tartományokat jelzett a kulcsfontosságú piacok – többek között Franciaország, Németország, Olaszország és az Egyesült Királyság – esetében. A különbségeket az alábbi táblázat tartalmazza:

                           Tagállam

                           Bloomberg szerinti LCOE-tartományok EUR/MWh (108)

                           Becquerel szerinti LCOE-tartományok EUR/MWh

                           Alsó érték

                           Felső érték

                           Alsó érték

                           Felső érték

                           Franciaország

                           58

                           105

                           34

                           53

                           Németország

                           66

                           107

                           46

                           54

                           Olaszország

                           65

                           99

                           36

                           58

                           Egyesült Királyság

                           77

                           117

                           49

                           60

               (704)

               A Becquerel valamennyi tagállam esetében 0,726 EUR/W-os feltételezett CAPEX-költségekkel számolt. A Bloomberg jóval magasabb CAPEX-et feltételezett és különbséget tett az egyes tagállamok között: Franciaország: 0,99 EUR/W, Németország: 0,9–0,94 EUR/W, Olaszország: 0,76–0,99 EUR/W, valamint Egyesült Királyság: 0,9–0,94 EUR/W. A különbség bizonyos mértékben magyarázható azzal, hogy a Becquerel a feltételezett modulárak esetében nem vette figyelembe az intézkedéseket. Mindazonáltal egy ennyivel alacsonyabb szintet mutató CAPEX nem tűnik valószínűnek, különös tekintettel arra, hogy a Bloomberg szerint az Unióban eleve alacsonyabb a CAPEX, mint azokban az országokban, ahol nem alkalmaznak piacvédelmi intézkedéseket (így például Törökországban 1,04 EUR/W, Egyesült Arab Emírségekben pedig 1,14 EUR/W).

               (705)

               A Becquerel és a Bloomberg tehát eltérő előrejelzéseket adtak. Eltérően vélekednek arról, hogy mikorra tehető, hogy a közüzemi méretű naperőművek építése ténylegesen olcsóbb lesz a fosszilis tüzelőanyaggal működő erőművek működtetésénél. Franciaország esetében a Becquerel feltételezése szerint ez már bekövetkezett, az Egyesült Királyság és Németország esetében pedig úgy véli, hogy erre 2018-ban, illetve 2020-ban fog sor kerülni. A Bloomberg ezzel szemben mindhárom tagállam esetében úgy látja, hogy a közüzemi napenergia-hasznosítás csak 2025 és 2030 között válik ténylegesen olcsóbbá a fosszilis tüzelőanyaggal működő erőműveknél (109). A Bloomberg meglátása szerint a közüzemi méretű napenergia-erőművek alkalmazása az Unió legtöbb részén így csak 2025 után fog szélesebb körben elterjedni (110).

               (706)

               Végezetül: a Becquerel jelentése következtetésként arra jutott, hogy: „A fotovillamos energia 2019-re Európa több jelentősebb piacán, az elkövetkezendő öt évben pedig […] az európai országok többségében versenyképessé válhat”. Ez annyit tesz, hogy a legtöbb tagállam – Németországot is beleértve – várhatón még abban a vitatott esetben is csak az intézkedések 2019-es hatályvesztésekor éri el a hálózati árparitást, ha a Becquerel-jelentésben foglalt feltételezések és megállapítások a jövőben igaznak bizonyulnak.

               (707)

               Az SPE benyújtotta a Deutsche Bank két jelentését (111), amelyek véleményük szerint cáfolják a Bizottság azon nézetét, hogy a nagykereskedői árparitás nem érhető el a közeljövőben. A Bizottság megállapította, hogy a két jelentés valójában nem a nagykereskedői, hanem a fogyasztói árparitással foglalkozott, amit nemcsak a szöveg, hanem a napenergia LCOE-jéhez mért magas villamosenergia-ár is bizonyít. Miként azt a következő preambulumbekezdések kifejtik, a Bizottság nem vitatja, hogy az Unió bizonyos részein már elérték a fogyasztói árparitást.

               (708)

                  Fogyasztói árparitás. Az intézkedések ellenzői azt is előadták, hogy azokban a tagállamokban (így például Németországban), ahol magas a villamos energia fogyasztói ára, a tetőre szerelt napenergia-létesítmények még támogatások nélkül is elérték a fogyasztói árparitást, azaz gazdaságilag életképessé váltak. Ezt a felek egyike egy bevásárló központ példájával illusztrálta. A bevásárló központ a szolárpanel-telepítéshez nagy tetőfelülettel rendelkezik és napközben energiára van szüksége ahhoz, hogy fő tevékenységét ellássa. Energiaszükséglete tehát egybeesik a napenergia-termelés csúcsidőszakával. Németországban jelenleg egy kWh-ért hozzávetőleg 20 eurócent/kWh kell fizetni, míg a tetőre szerelt napenergia-felszerelés LCOE-je körülbelül 10 eurócent/kWh. A szolárpanel-telepítés tehát a villamosenergia-díjak tekintetében jelentős megtakarításokat eredményezhet, különösen azon fogyasztók esetében, akik a nap folyamán nagy mennyiségű energiát használnak fel. Az eredeti vizsgálatkor ez még nem így volt, ugyanis a napenergia felhasználásával előállított villamos energia csak a támogatásoknak köszönhetően tudott gazdasági szempontból életképes maradni. Ha a támogatások többé már nem relevánsak, akkor a fogyasztók a modulok végső árai alapján döntenek a fotovillamos rendszer telepítéséről, márpedig ezek az árak az intézkedések miatt megnőttek.

               (709)

               A Bizottság részletesebben megvizsgálta a németországi fogyasztói árparitás piacát, mivel a felek a vizsgálat során több beadványukban is e piacra hivatkoztak.

               (710)

               Különbséget kell tenni a saját fogyasztásra termelő létesítmények és a villamosenergia-hálózatba táplálását szolgáló létesítmények között.

               (711)

               A Bizottság egyetértett azzal az állásponttal, hogy a napenergia-hasznosítással elért hálózati árparitás igen kedvező fejleménynek számít, mivel az hozzájárul az éghajlatváltozás elleni küzdelemhez és a fogyasztók villamosenergia-kiadásainak csökkenéséhez. Megállapította, hogy az intézkedések megszüntetésével a szolárpanelek ára csökkenne, aminek következtében nőne azon területek száma, ahol elérhető lenne a fogyasztói árparitás.

               (712)

               A Bizottság ugyanakkor azt is megállapította, hogy az önellátásra használt, tetőre szerelt, kereskedelmi és lakossági létesítményekbe való beruházásokat – amelyekre egyáltalán nem vonatkoznak támogatási programok – a felülvizsgálati időszak során visszafogta a szabályozást övező bizonytalanság. A bizonytalanság abból eredt, hogy kérdéses volt, hogy a német támogatási program finanszírozását szolgáló EEG-pótdíjjal e létesítményeket is megadóztatják-e. A Németország által javasolt, az uniós állami támogatási szabályoknak való megfelelést célzó szabályozási változás nyomán Németországban azok a szervezetek, amelyek saját szükségleteik fedezésére használják a megújuló energiaforrásaikból előállított villamos energiát (más néven termelő-fogyasztók) kötelesek díjat fizetni, melynek mértéke meghaladja a 2 eurócent/kWh-t. Ha tehát egy adott projekt LCOE-je 10 eurócent/kWh, akkor az előállított villamos energia ára már pusztán a díj miatt is 20 %-kal drágább (112).

               (713)

               A Bizottság a jövőben arra fog törekedni, hogy csökkentse a szabályozást övező bizonytalanságot. A villamosenergia-piac újratervezésére irányuló javaslat és a megújulóenergia-irányelv értelmében a „saját megújulóenergia-fogyasztók […] aránytalan ügyintézés és a költségeket figyelmen kívül hagyó díjak teljesítése nélkül” fogyaszthatják „a saját maguk által előállított energiát” (113). A piaci hírszerző ügynökségek jelentései szintén kitérnek arra, hogy a szabályozási változások hatással vannak a keresletre. A Bloomberg egyik legfrissebb jelentése a következőképpen fogalmaz: a kereskedelmi és lakossági, kis méretű létesítmények németországi fotovillamos ágazata egyre erőtlenebb azóta, hogy [a betáplálás megtérítése tekintetében] megjelentek a havi eltérések és hatályba lépett az önellátásra kivetett pótdíj alkalmazása
                   (114). A fogyasztói árparitás elérése kapcsán említett fenti példa – valamennyi tényezőt mérlegelve – azt igazolja, hogy a napelemmodulok már most jóval a németországi kiskereskedelmi átvételi ár alatt képesek villamos energiát előállítani. Ha az uniós jogszabályok megteremtik a szükséges szabályozási biztonságot, akkor az várhatóan ösztönzőleg fog hatni a kereslet azon részére is, amelyet nem a támogatási programok határoznak meg. E kereslet valószínűleg érzékenyebb lesz a szolárpanelek árszintjére, és így valószínűleg érzékenyebben fog reagálni az intézkedésekre is.

               (714)

               A hálózatra termelő létesítmények esetében a keresletet elsősorban a támogatási programok határozzák meg, amelyek legfeljebb 1 MW teljesítményű létesítményekre vonatkozóan továbbra is pályázat nélkül alkalmazhatók. A támogatások egy adott szintje mellett a kereslet valamivel magasabb lenne, ha az intézkedéseket megszüntetnék. A támogatásokat mindazonáltal a legtöbb tagállam költségvetési okokra hivatkozva visszafogta, ami azt jelenti, hogy e kereslet az intézkedésektől függetlenül is csökken.

               (715)

               A nyilvánosságra hozatalt követően az SPE azt állította, hogy a Bizottság hibát vétett akkor, amikor a szabályozást övező bizonytalanságra és az EEG-pótdíjra gyakorolt hatás kapcsán kizárólag a németországi példa alapján alakította ki következtetését. A Bizottság újfent megjegyezte, hogy több tagállamra is hasonló negatív feltételek voltak jellemzők. Legfrissebb „Global Market Outlook 2016–2020” (A napenergia kilátásai a világpiacon 2016–2020 között) kiadványában az SPE ugyancsak ezt állapította meg a spanyolországi helyzetről: „[…] a spanyol kormány […] gátat szabott az egyre erősödő önellátási piac növekedésének azzal, hogy megadóztatta a napenergia-hasznosítást és magas bírságokat szabott ki a bejelentést elmulasztó termelő-fogyasztókra” (115) és, hogy „Spanyolországban a napenergia-hasznosítás hasonló sorsra fog jutni, mint számos, egykor magas átvételi árral rendelkező piac – így Belgium, Bulgária, a Cseh Köztársaság és Görögország – esetében. Szlovákiában és Szlovéniában a napenergia-piac fejlődése szinte teljesen megtorpant” (116), valamint, hogy:„A nem koncentrált, tetőre szerelt napelemek fejlettebb piacai közül is számosnak gondot jelent az átvételi árat alkalmazó vagy nettó fogyasztásmérő piacokról az önellátási rendszereket alkalmazó piacokra történő átállás. Ez annak ellenére így van, hogy a napenergia sok esetben olcsóbb, mint a kiskereskedelmi villamos energia. Az akadályok, amelyeket a tetőre szerelt napelemek tekintetében egyes európai országok kiépítettek (az önellátásra felhasznált napenergiára kivetett adók, a többlet villamos energia értékesítésének megnehezítése vagy a többlet csak nagykereskedelmi áron történő átvétele), illetve a további korlátozások bevezetésének napirenden tartása számos potenciális vevőt eltántorított attól, hogy saját fotovillamos rendszerbe ruházzon be” (117). A Bizottság ennélfogva ezt az állítást elutasította.

         6.3.5.   Következtetés az intézkedések keresletre gyakorolt hatásáról

               (716)

               Mélyreható elemzést követően a Bizottság megállapította, hogy az intézkedések keresletre gyakorolt hatása tekintetében különbséget kell tenni a különböző ágazatok és a kereslet különböző típusai között.

               (717)

                  Támogatási programokból eredő kereslet. A technológiaspecifikus támogatási programok esetében az intézkedések nem gyakorolnak hatást a keresletre. Amennyiben a támogatási programok technológiasemlegesek, az intézkedések csökkentik a napenergia-hasznosítás eredményes szereplésének esélyeit. A Bizottság hangsúlyozza azonban, hogy a napenergia-hasznosítás még e pályázatok révén is jelentős piaci részesedést szerzett, ami azt mutatja, hogy az intézkedések ellenére is képes sikeresen szerepelni a közüzemi méretű kapacitásokra kiírt projektekért folyó versenyben.

               (718)

                  Nagykereskedői árparitás. A nagykereskedői árparitás e ponton, illetve a következő években még akkor is csak az ideális feltételeket biztosító területeken érhető el (már ha egyáltalán elérhető), ha az intézkedések megszüntetése nyomán csökkennek a szolárpanelek árai. Egyébiránt: az intézkedések megszüntetése estén jelentkező keresletbővülés várhatóan nem lesz jelentős, és ez a növekedés még az egyes tagállamok nagykereskedelmi árszínvonala függvényében is változhat.

               (719)

                  Fogyasztói árparitás. A kereskedelmi létesítmények már ma is elérik a fogyasztói árparitást azokban a tagállamokban (így például Németországban), ahol magasak a kiskereskedelmi árak, függetlenül attól, hogy napfényben mennyire gazdag területről van szó. E tekintetben a kereslet legfontosabb mozgatórugói az adók, a hálózati díjak és a támogatási programokkal összefüggésben bevezetett adók. A Bizottság által 2016. december 1-jén bejelentett, az energiapiac újratervezésére irányuló szabályok (118), valamint a Bizottság által 2016. november 30-án előterjesztett, a tiszta energiára való fogyasztóközpontú átállásra vonatkozó új szabályok (119) fontos lépést jelentenek a stabil és növekedésbarát környezet biztosítása felé vezető úton. Amennyiben a társjogalkotók elfogadják a Bizottság javaslatát, várható, hogy az önellátásra termelő kereskedelmi létesítmények iránti kereslet élénkülni fog. Ebben az esetben az intézkedések megszüntetése feltehetően jelentősebb hatást gyakorolna a kereskedelmi rendszerekre. Egyfelől ugyanis a keresletet már nem korlátoznák a támogatási programok keretében megszabott szerényebb, támogatásra jogosult villamosenergia-termelési mennyiségek, másfelől pedig a kereskedelemi rendszereknek – szemben a nagykereskedői árparitással – nem kellene versenyezniük a többi energiaforrással. A lakossági létesítmények esetében hosszabb időt fog igénybe venni a fogyasztói árparitás elérése, mivel e létesítményeket költséges energiatárolókkal kell felszerelni ahhoz, hogy azoknak az önellátó felhasználók többsége valódi hasznát lássa (120).

               (720)

               A nyilvánosságra hozatalt követően több fél jelezte, hogy nem ért egyet azzal a ténymegállapítással, hogy az intézkedések csak korlátozott hatást gyakorolnak a modulok iránti keresletre. Állításuk szerint a beruházások esetében a várható megtérülés jelenti a meghatározó tényezőt, és így minél alacsonyabb a napelemmodulok ára, annál magasabb a beruházások megtérülése és annak valószínűsége, hogy a beruházást végre is hajtják.

               (721)

               A Bizottság emlékeztetett arra, hogy mindig is egyetértett azzal, hogy az ár hatással van a keresletre. Meglátása szerint azonban jelenleg más tényezők sokkal jelentősebb hatást gyakorolnak a keresletre, mint a modulok árának a minimális importárból adódó viszonylag enyhe emelkedése. Ilyen tényező egyrészt a szabályozást övező bizonytalanság, másrészt pedig a kormányok tudatos, arra irányuló lépései, hogy kontroll alatt tartsák a napenergia-hasznosítás szintjét. Ilyen lépés egyebek mellett a teljes éves telepítési célértékek meghatározása, a kapacitásra vonatkozó pályázatok bevezetése és a saját fogyasztást terhelő adók kivetése.

               (722)

               A Bizottság azt is elismerte, hogy bizonyos esetekben – például a technológiasemleges pályázatoknál – a minimális importár jelentősebb hatást gyakorolhat a napenergia-keresletre. A Bizottság ugyanakkor megállapította, hogy a minimális importár dömpinghatást kiküszöbölő hatása nélkül a napenergia tisztességtelen versenyelőnyhöz jutna a többi megújuló energiaforrással szemben. A Bizottság arra is rámutatott, hogy a napenergia még a – pusztán az egyenlő versenyfeltételek helyreállítását szolgáló – minimális importár mellett is viszonylag sikeresen szerepelt a technológiasemleges pályázatokon.

               (723)

               Végezetül: a Bizottság további bizonyítékokat talált arra vonatkozóan, hogy a kormányok újabb intézkedéseket – például a napenergiát hasznosító létesítmények után fizetendő, költségalapú hálózathasználati díjakat – terveznek bevezetni a közeljövőben a napenergia-hasznosítás visszaszorítása érdekében. A Bloomberg előrejelzése szerint: több európai szabályozó szerv is reagálni fog a napenergia-hasznosítás költségeinek 2018-tól tapasztalható csökkenésére, és fix összeg megfizetéséhez fogják kötni a szolárpanelek hálózatra csatlakoztatást, hogy így a napenergiával előállított villamos energia vásárlásakor a felhasználók csak a villamos energia árának változó részét takaríthassák meg. Ezt, az egyes országokban működő hálózatok költségszerkezet-becsléseire alapozzuk. A legtöbb uniós ország esetében ez azt jelenti, hogy a villamosenergia-ár mintegy 30 %-ával csökkenni fognak a megtakarítható költségek. Ha nem ez a forgatókönyv valósul meg, akkor a létesítmények telepítése ugyan nőhet, de a hálózat költségei fedezet nélkül maradnak
                   (121).

               (724)

               A Bizottság ezért ezeket az érveket elutasította és továbbra is kitartott azon álláspontja mellett, hogy az intézkedések csak igen korlátozott hatást gyakorolnak az európai napenergia-keresletre.

         6.4.   Egyéb érvek

               (725)

               Az intézkedéseket ellenző felek többsége azt állította, hogy az intézkedések kedvezőtlenül befolyásolják az éghajlatváltozással kapcsolatos célok elérését. Ezzel az állítással öt környezetvédelmi NGO is egyetértett. Az említett felek emlékeztettek arra, hogy az Unió és a tagállamok számos határozatban és megállapodásban – köztük legutóbb a Párizsi Megállapodásban – elkötelezték magukat az üvegházhatást okozó gázok kibocsátásának csökkentése és az éghajlatváltozás megelőzése mellett. Az Unió jogilag kötelező erejű célként tűzte ki azt, hogy a megújuló energiaforrások felhasználása a végsőenergia-felhasználás 20 %-ára növekedjen (122). A Bizottság meghatározta a 2030-ig elérendő 27 %-os célérték szakpolitikai keretét is. Ezt az új, nagyratörő célt 2014-ben, a végleges intézkedések bevezetését követően fogadták el. Az Európai Parlament elsöprő többségű jóváhagyását követően az Európai Unió 2016 októberében ratifikálta az ENSZ Éghajlatváltozási Keretegyezménye (UNFCCC) keretében létrejött, az éghajlatváltozás elleni küzdelemről szóló Párizsi Megállapodást, amely az első egyetemes, jogilag kötelező erejű globális éghajlat-politikai megállapodás. Az alacsony szén-dioxid-kibocsátású energiaellátásra való átállás az ez irányú erőfeszítések fő eleme, és a napenergia továbbra is az egyik legígéretesebb olyan energiaforrás, amely lehetővé teheti az éghajlat-politikai célok elérését.

               (726)

               Az intézkedéseket ellenző felek azt állították, hogy azok visszavetik a napenergia kínálta lehetőségek kiaknázását, és ezáltal megnehezítik az éghajlat-politikai célok elérését. Állításuk szerint a napenergiát hasznosító termékek világpiaci árának visszaállítása az uniós energiatermelés gyorsabb dekarbonizációját teszi lehetővé. Felhívták a figyelmet arra is, hogy az Unió éghajlat- és kereskedelempolitikája ellentmondásban áll egymással. Míg az előbbi előmozdítja és támogatja a megújuló energiaforrásokat hasznosító technológiákat, az utóbbi növeli azok árát és befolyásolja a rendelkezésre állást.

               (727)

               A Bizottság egyetértett abban, hogy az UNFCCC keretében létrejött, éghajlatváltozás elleni küzdelemről szóló Párizsi Megállapodás ratifikálása nagyon fontos mérföldkő az éghajlatváltozás csökkentésére irányuló globális együttműködés előmozdításában. A napenergia az egyik olyan kulcsfontosságú energiaforrás, amely lehetővé teheti az éghajlat-politikai célok elérését. A Bizottság ugyanakkor megállapította, hogy az elkövetkező két-három évben az intézkedések csak korlátozott mértékben fogják befolyásolni a napenergiát hasznosító létesítmények iránti uniós keresletet (lásd a fenti 6.3. szakaszt). E csak akkor fog változni, amikor a fogyasztói árparitás megvalósulása nyomán számottevő kereslet jelentkezik majd. Ezért az intézkedések ebben a szakaszban történő megszüntetése nem segíti elő a környezetvédelmi célkitűzések elérését.

               (728)

               Az EU ProSun több más észrevételt is tett egy nyílt levélben, amelyben válaszolt az NGO-k azon álláspontjára, amely szerint az intézkedéseket környezetvédelmi okokból meg kell szüntetni. Az EU ProSun azzal érvelt, hogy a kérdést a napenergiához kapcsolódó teljes ellátási lánc perspektívájából szemlélve az Unióban gyártott panelek sokkal kisebb szénlábnyomot eredményeznek. Az Unióban gyártott modulokat nem kell nagy távolságokra szállítani. Egyrészt az uniós gyártási előírásoknak és környezetvédelmi követelményeknek, másrészt a magasabb energiaköltségeknek köszönhetően az uniós napenergia-iparág a kínai gyártókhoz képest szisztematikusan csökkentette energiafelhasználását. Ez különösen fontos, mivel a napelemmodulok és alapanyagaik gyártása energiaigényes. Az EU ProSun arra is felhívta a figyelmet, hogy némiképp ellentmond egymásnak az, hogy egyes NGO-k uniós érdekre hivatkozva – akár tisztességtelen gyakorlatok meglétének ismeretében – az intézkedések megszüntetésére felszólító levelet írnak alá, és az, hogy az NGO-k egyik vezetője a közelmúltban nyilatkozatban követelt fokozottabb fellépést a tisztességes és környezetbarát kereskedelem biztosítása érdekében.

               (729)

               A Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy az intézkedések csak korlátozott mértékben befolyásolják az Unió rövid távú éghajlat-politikai célkitűzéseinek elérését.

               (730)

               A nyilvánosságra hozatalt követően több fél nem értett egyet azzal az állítással, hogy az importált napenergia-hasznosító termékek szénlábnyoma nagyobb, mint az Unióban gyártottaké. Az említett felek azt állították, hogy a poliszilícium és a lemez gyártása a legnagyobb primerenergia-igényű folyamat, ezért a poliszilícium és a lemez származási helye bír a legnagyobb jelentőséggel. E felek arra is rámutattak, hogy a villamosenergia-termelés szénlábnyoma eltérő a különböző tagállamokban. Mivel a modulok és az alapanyagok előállítása energiaigényes, nem mindegy, hogy melyik tagállamban gyártották a modulokat és azok alkotórészeit.

               (731)

               A nyilvánosságra hozatalt követően rendelkezésre álló rövid idő alatt a Bizottság nem tudta mélyrehatóan elemezni ezeket az állításokat. A Bizottság tisztázta, hogy csupán az EU ProSun beadványát közölte, és maga soha nem állította, hogy az importált napenergia-hasznosító termékek szénlábnyoma nagyobb lenne. A Bizottság – az Unióban és a Kínában gyártott modulok szénlábnyomától függetlenül – inkább megismételte, hogy fő következtetése szerint az intézkedéseknek eddig nagyon csekély hatása volt a napenergiát hasznosító termékek iránti keresletre. A Bizottság ezért arra a következtetésre jutott, hogy az intézkedések nem befolyásolják jelentősen az Unió környezetvédelmi céljainak elérését.

               (732)

               Az intézkedések megszüntetését sürgető felek közül néhányan azt állították, hogy az Unióban nem áll rendelkezésre elegendő gyártási kapacitás a modulok iránti uniós kereslet kielégítéséhez, és az intézkedések nyomán nem növekedett jelentősen az uniós napelem- és napelemmodul-gyártók gyártási kapacitása. Az érintett érdekelt felek becslése szerint az uniós kereslet nem érte el a 8 GW-ot, az uniós termelés pedig 4 GW alatt maradt. Ez állításuk szerint azt jelenti, hogy a modulok legalább felét egyébként is importálni kell. Ezek a felek beadványukban megemlítették azt is, hogy nem valósult meg az Európai Bizottságnak az eredeti rendeletben megfogalmazott azon várakozása, miszerint „középtávon ugyancsak észszerűen feltételezhető, hogy az uniós gazdasági ágazat bővíteni fogja gyártási kapacitását, hogy ki tudja elégíteni a keresletet, így méretgazdaságosságot tud elérni, amely pedig további árcsökkentést tenne lehetővé”.

               (733)

               A Bizottság megállapította, hogy – még ha a modulok uniós termelése az uniós kereslet alatt is marad – soha nem volt modulhiány az Unióban. Az árra vonatkozó kötelezettségvállalás/a minimális importár lehetővé tette, hogy a Kínából érkező behozatal tisztességes árakon történjen. Habár a világ többi országából érkező behozatal relatív értelemben nőtt, 2012 és a felülvizsgálati időszak között az uniós gazdasági ágazatnak sikerült Unión belüli piaci részesedését 25 %-ról 35 %-ra növelni. Az intézkedések tehát lehetővé tették az uniós gazdasági ágazat számára, hogy növelje az uniós piac méretéhez viszonyított termelését és értékesítését, valamint hogy a kereslet nagyobb részét elégítse ki. Amint az a fenti 6.3.2. szakaszban is szerepel, a támogatási programok visszaszorulása miatt az uniós felhasználás drasztikusan csökkent, és ez jelentősen megnehezíti az uniós gazdasági ágazat növekedését. Ennek ellenére az uniós gazdasági ágazat tovább erősödött és jelentős költségcsökkentést ért el. Az Unióban emellett jelentős szabad kapacitás áll rendelkezésre a modulok előállítása terén, és ez a kapacitás a kereslet növekedése esetén ismét üzembe helyezhető. Ezért a Bizottság úgy ítélte meg, hogy az intézkedések következtében nem lép fel modulhiány az uniós piacon, és az intézkedések hatékonyan elősegítették az uniós termelés bővülését az uniós piac méretéhez viszonyítva.

               (734)

               Az intézkedéseket ellenző felek azt állították, hogy a Kínán kívüli modulgyártási kapacitás nagyon gyorsan nő. Piaci hírszerző ügynökségek különböző jelentéseiből idéztek, amelyek azt állították, hogy a Kínán kívüli ázsiai országokban rohamosan bővül a gyártási kapacitás: 2015-ben 7 GW-ot ért el, 2016-ban pedig az előrejelzések szerint 10 GW-ra növekszik. Ez állítólag meghaladja majd – a felek által körülbelül 8 GW-ra becsült – uniós keresletet. Ezen új kapacitás jelentős részét kínai vállalatok építették ki. Számos nagy kínai vállalat pedig önként visszavonta a kötelezettségvállalást, hogy Kínán kívülről tudjon szállítani az uniós piacra. A felek állítása szerint a fentiek eredményeképpen előfordulhat, hogy még az intézkedések hatályban maradása esetén is egyre növekvő volumenben hoznának be olcsó modulokat harmadik országokból az Unióba. Ezért az intézkedések ellenzői szerint nem valósult meg a Bizottság – eredeti rendeletben kifejtett – arra vonatkozó várakozása, hogy az egyéb harmadik országok nem fogják nagy volumenben az uniós piacra irányítani exportjukat (123).

               (735)

               A Bizottság vizsgálata feltárta, hogy a Kínából az Unióba irányuló behozatal piaci részesedése a 2012. évi 66 %-ról a felülvizsgálati időszakban 41 %-ra csökkent, miközben a világ többi – Kínán kívüli – részéről (főként Tajvanról, Malajziából, Koreából és Szingapúrból) érkező behozatal piaci részesedése 9 %-ról 25 %-ra nőtt. Az uniós gyártók uniós piacon elért piaci részesedése a 2012. évi 25 %-ról a felülvizsgálati időszakban 35 %-ra növekedett. Vagyis a harmadik országokból érkező behozatal nem akadályozta meg az uniós gazdasági ágazatot abban, hogy jelentősen növelje piaci részesedését az Unióban.

               (736)

               A Bizottság azt is megállapította, hogy – gyors bővülésük ellenére – a délkelet-ázsiai modulgyártási kapacitások még mindig csak a kínai kapacitások töredékét érik el (124). A délkelet-ázsiai gyártók nagy volumenben értékesítik termékeiket az Egyesült Államok és más olyan országok – köztük India és Kanada – piacán is, amelyek kereskedelmi intézkedéseket vezettek be a kínai modulokra vonatkozóan. A napenergiát hasznosító létesítmények várhatóan Délkelet-Ázsiában is bővülni fognak, így arra lehet számítani, hogy bizonyos volument a régión belül értékesítenek majd. A Bizottság ezért arra a következtetésre jutott, hogy a délkelet-ázsiai modulgyártási kapacitások nem elegendőek az uniós kereslet jelentős részének kielégítéséhez, és így nem teszik hatástalanná az intézkedéseket. Az intézkedések célja mindenesetre annak biztosítása, hogy a napelemmodulok és a napelemek Kínából történő behozatala tisztességes és nem támogatott árakon történjen, és az a tény, hogy az uniós gazdasági ágazat más országokból versennyel szembesül, nem teszi hatástalanná az intézkedéseket.

               (737)

               Az egyik fél érvelése szerint a piaci részesedések alakulása azt mutatja, hogy az intézkedések elsősorban a harmadik országokból származó importőrök számára előnyösek. Ez a fél azt állította, hogy a helyzet hasonló a „Tenyésztett lazac” ügyhöz
                   (125), amelyben a Bizottság megszüntette az intézkedéseket, mivel úgy ítélte meg, hogy azok fenntartása számottevő nettó vagyonkiáramlást okozna az Unióból harmadik országbeli szállítókhoz, és ennek értéke jelentősen meghaladná az intézkedések által az uniós gazdasági ágazatnak biztosított esetleges gazdasági előnyöket.

               (738)

               Amint az a fentiekben is szerepel, 2012 és a felülvizsgálati időszak között az uniós gazdasági ágazatnak sikerült Unión belüli piaci részesedését 25 %-ról 35 %-ra növelni. Ez azt jelenti, hogy a kínai gyártók korábbi piaci részesedésének nagy részét nem vették át harmadik országok. Ezenkívül a Bizottság úgy véli, hogy az uniós gazdasági ágazat helyzete a „Tenyésztett lazac” ügyben nagyon eltérő volt, mivel abban az ügyben az uniós gazdasági ágazat sokkal csekélyebb piaci részesedést mondhatott magáénak, és ez a részesedés 1998 és 2001 között 2,7 %-ról csupán 4,3 %-ra nőtt. Az említett ügyben az uniós gazdasági ágazat igen alacsony piaci részesedése volt az egyik legfőbb oka annak, hogy az intézkedések bevezetése – a piac magasabb árakhoz való igazodásával – jelentős nettó vagyonkiáramlást eredményezett volna a Közösségből
                   (126). A jelenlegi ügyben az intézkedések számottevő gazdasági előnyt biztosítottak az uniós gazdasági ágazat számára. A „Tenyésztett lazac” ügy ezért nem szolgálhat precedensként.

               (739)

               Az intézkedéseket ellenző felek szerint az uniós gyártók nem mutattak be hihető kapacitásbővítési terveket. Ehelyett a Solar World, a legnagyobb uniós gyártó, a közelmúltban több száz alkalmi munkavállalót bocsátott el európai üzemeiből, és a szolárpanelek thaiföldi gyártásáról eredetiberendezés-gyártói megállapodásokat kötött. Az intézkedéseket ellenző felek állítása szerint ez is azt bizonyítja, hogy a napelemmodulok csak – az Ázsiában lévőkhöz hasonló – nagy gyártóüzemekben gyárthatók sikeresen.

               (740)

               A Solar World azt válaszolta, hogy azért kötött ideiglenes eredetiberendezés-gyártói szerződéseket, hogy ki tudja elégíteni a 2015 végén és 2016 első felében jelentkezett ugrásszerű globális keresletnövekedést. A Solar World állítása szerint a folyamatban lévő vizsgálat eredményével kapcsolatos bizonytalanságok miatt a pénzügyi befektetők magasabb kamatlábakat követeltek a tőkebefektetésekre. Ezért megalapozottan hozott olyan gazdasági döntést, mely szerint gyártási kapacitásainak tőkeigényes bővítését e vizsgálat lezárása utánra halasztja, és addig ideiglenesen szerződéses gyártók rendelkezésre álló kapacitásait használja. A Solar World azt is jelezte, hogy az eredetiberendezés-gyártó partnere által az Unión kívül gyártott összes modult az Unión kívülre szállították.

               (741)

               A piaci információk megerősítették, hogy 2016 első félévét fellendülés jellemezte, 2016 második félévében azonban csekély kereslet mutatkozott, ami a modulok túlkínálatából fakadó áringadozásokhoz vezetett (127). Ebben az összefüggésben úgy tűnik, hogy a Solar World ideiglenes alkalmazottai elbocsátására vonatkozó döntése nehéz, de a piaci körülmények által indokolt döntés volt. A Solar World ezenkívül a szerződésekben megengedett legnagyobb mértékben csökkentette a szerződéses gyártók által előállított volument.

               (742)

               A fentiek miatt a Bizottság úgy ítélte meg, hogy – a bizonytalanságok és a közelmúltbeli globális konjunktúraciklus fényében – az egyik uniós gyártó azon döntése, melynek nyomán elhalasztotta a kapacitásbővítést és helyette a szerződéses gyártóknál azonnal rendelkezésre álló kapacitásokra támaszkodott, gazdaságilag megalapozott volt, és nem azt jelezte, hogy az uniós gyártás fenntarthatatlanná vált volna.

         6.5.   Az uniós érdekre vonatkozó következtetés

               (743)

               Mérlegelve és kiegyensúlyozva az egymással versengő érdekeket, a Bizottság elemezte, hogy a független importőrökre, az upstream iparágra és a downstream iparágra gyakorolt negatív hatás, valamint a fent elemzett egyéb hatások a felülvizsgálat tárgyát képező termék uniós gyártóira gyakorolt kedvező hatáshoz képest aránytalan mértékűek-e. Az alaprendelet 31. cikke (1) bekezdésének harmadik mondata értelmében a Bizottság különös figyelmet fordított a kárt okozó támogatásnyújtás kereskedelmet torzító hatásai megszüntetésének és a hatékony verseny visszaállításának szükségességére.

               (744)

               Kiemelten fontos volt annak értékelése, hogy az intézkedések fenntartása valószínűleg milyen hatással lenne a napelemmodulok iránti uniós kereslet jövőbeli alakulására. Ha az intézkedések jelentős mértékben visszavetnék a keresletet, érvként lehetne felhozni azt, hogy a viszonylag kicsi uniós gazdasági ágazat védelme aránytalan mértékben befolyásolhat lényegesen nagyobb downstream és upstream iparágakat. A (724) preambulumbekezdésben foglaltak szerint azonban az intézkedések csupán csekély hatást gyakoroltak a napelemmodulok iránti uniós keresletre. Ez a helyzet valószínűleg az új megújulóenergia-irányelv tagállamok általi elfogadásáig és végrehajtásáig változatlan marad. A fenti megállapítással szemben felmerül a munkahelyekre gyakorolt hatással kapcsolatos érv. Az intézkedés megszüntetése ugyan néhány új munkahely létrejöttét eredményezheti, de azonnali kockázatot jelentene az uniós napelem- és napelemmodul-iparágban meglévő (mintegy 8 000) munkahelyre nézve. Ezért nem volt helyénvaló egyszerűen összevetni az uniós gazdasági ágazatban jelenleg meglévő munkahelyek számát a downstream iparágban meglévő (körülbelül 50 000) vagy az upstream iparágban meglévő (körülbelül 5 000-10 000) munkahellyel.

               (745)

               Tekintettel arra, hogy az uniós állami támogatásokról szóló új szabályok hatálybalépését követően a megújuló energiára vonatkozó támogatási politikákat meg kellett reformálni, és hogy az új megújulóenergia-irányelvre irányuló bizottsági javaslat társjogalkotók általi elfogadása után ezeket a politikákat valószínűleg újból meg kell változtatni, nem lehet 18 hónapnál távolabbra mutató képet felvázolni az uniós érdekről. Egyes megállapítások arra utalnak, hogy az intézkedések esetleg nagyobb hatással lesznek a keresletre a jövőben, amikor lezárul a megújuló energiára vonatkozó támogatási politikák átültetése, tisztázódik a saját fogyasztás adóügyi helyzete, és Európa nagyobb részén, valamint bizonyos fogyasztói csoportok számára is megvalósul a hálózati árparitás. Amint az a (709) és a (719) preambulumbekezdésben szerepel, a Bizottság által 2016. december 1-jén javasolt, az energiapiac újratervezésére irányuló szabályok (128), valamint a Bizottság által 2016. november 30-án javasolt, a tiszta energiára való fogyasztóközpontú átállásra vonatkozó új szabályok (129) fontos lépést jelentenek a stabil és növekedésbarát környezet biztosítása felé vezető úton. A Bizottság ezért úgy határozott, hogy az intézkedéseket csak további 18 hónapra hosszabbítja meg.

               (746)

               A Bizottsághoz a (33) preambulumbekezdésben említett újabb nyilvánosságra hozatalt követően beérkezett észrevételeket három csoportba lehet sorolni. Az uniós gyártók általában az eredeti, 24 hónapos időtartam megtartására kérték a Bizottságot, és azzal érveltek, hogy a nyilvánosságra hozott javaslat, amely az időtartamot a szokásos 5 évről 2 évre csökkenti, már megteremtette az érdekek igazságos egyensúlyát. A downstream és upstream iparágat képviselő érdekelt felek közül néhány üdvözölte az időtartam 18 hónapra való csökkentését, míg mások azt szerették volna, ha teljes egészében megszüntetnék az intézkedéseket. A kínai kormány sajnálatát fejezte ki, amiért a Bizottság akár csak 18 hónapra is fenn kívánja tartani az intézkedéseket. A downstream és upstream iparágban működő egyes érdekelt felekhez hasonlóan a kormány is kritikusan nyilatkozott arról, hogy a végrehajtási jogi aktus tervezetének szövege nem tesz említést az intézkedéseknek a meghosszabbított időszakot követő azonnali megszüntetéséről.
               A Bizottság megállapítása szerint az intézkedések esetleg nagyobb hatással lesznek a keresletre a jövőben, amikor lezárul a megújuló energiára vonatkozó támogatási politikák átültetése, tisztázódik a saját fogyasztás adóügyi helyzete, és Európa nagyobb részén megvalósul a hálózati árparitás. Ez indokolttá teszi, hogy az intézkedéseket kivételesen csak 18 hónapra hosszabbítsák meg, amely időszak leteltével az intézkedések az alaprendelet alkalmazandó rendelkezéseivel összhangban hatályukat vesztik. A Bizottság az ebben a szakaszban rendelkezésre álló bizonyítékok alapján úgy vélte, hogy – mérlegelve az upstream és a downstream iparágat, valamint a fogyasztókat érő, valószínűleg negatív hatásokat és az intézkedések által az uniós gazdasági ágazatnak juttatott gazdasági előnyöket – a 18 hónapos időszak megfelelő kompromisszumot teremt az egymással szemben álló érdekek között.

               (747)

               Ezenfelül a független importőrök érdekeinek vizsgálata során a Bizottság a rájuk rótt súlyos adminisztratív terhekkel kapcsolatos panaszokkal szembesült, az uniós gyártók pedig arról tettek panaszt, hogy az intézkedéseket továbbra is kijátsszák. Ezekkel a kérdésekkel az intézkedések formájára vonatkozó időközi felülvizsgálat keretében lehet foglalkozni. Végezetül, a Bizottság tudomására jutott, hogy a minimális importár kiigazítására szolgáló mechanizmus nem vette figyelembe a napenergia-iparágra jellemző meredek tanulási görbét (130). A jelenlegi kiigazítási rendszer ezért akadályozhatta az európai fogyasztókat abban, hogy kihasználják a globális hatékonyságnövekedésből fakadó lehetőségeket, ez pedig szükségessé teheti e kérdés felülvizsgálatát. Ennek vizsgálatára bármilyen, más formájú intézkedéssel járó kiigazítási mechanizmusra irányuló időközi felülvizsgálat keretében lehetőség nyílik.

               (748)

               A Bizottság összességében arra a következtetésre jutott, hogy nem állnak fenn olyan kényszerítő okok, amelyek indokolnák az intézkedések uniós érdekből történő megszüntetését. A Bizottság mindazonáltal indokoltnak véli a (747) preambulumbekezdésben meghatározott kérdések hivatalból történő felülvizsgálatát.

         7.   RÉSZLEGES IDŐKÖZI FELÜLVIZSGÁLAT KIZÁRÓLAG ANNAK MEGVIZSGÁLÁSÁRA, HOGY AZ ELEMEKRE JELENLEG HATÁLYBAN LÉVŐ INTÉZKEDÉSEK FENNTARTÁSA AZ UNIÓS ÉRDEKET SZOLGÁLJA-E

   7.1.   Előzetes megjegyzések

               (749)

               A (8) preambulumbekezdésben foglaltaknak megfelelően a Bizottság saját kezdeményezésére részleges időközi felülvizsgálatot indított (a továbbiakban: időközi felülvizsgálat), amely annak vizsgálatára korlátozódott, hogy az uniós érdeket szolgálja-e az elemekre vonatkozó, jelenleg hatályban lévő intézkedések fenntartása.

               (750)

               A felülvizsgálatot azért indították meg, mert meggyőző bizonyíték állt rendelkezésre arra vonatkozóan, hogy az eredeti intézkedések bevezetésének alapját képező körülmények megváltoztak. Mindenekelőtt az uniós gazdasági ágazat elmúlt években zajlott átszervezését és konszolidációját követően számos elemgyártó beszüntette a gyártást. Úgy tűnik, hogy a megmaradt uniós elemgyártó kapacitások túlnyomó részét főleg belső felhasználásra, modulok gyártásához tartották fenn. Következésképpen az uniós gazdasági ágazat igen korlátozott volumenben értékesített elemeket független felhasználóknak, a nem vertikálisan integrált modulgyártók pedig rá voltak utalva az Unión kívülről érkező elemekre. A Bizottság ezért helyénvalónak tartotta megvizsgálni, hogy az elemekre vonatkozó intézkedések további fenntartása továbbra is az uniós érdeket szolgálja-e.

         7.2.   Az elemgyártók érdeke

               (751)

               A Bizottságnak 12 uniós elemgyártó létezéséről van tudomása. Az uniós gazdasági ágazatot az EU ProSun elnevezésű egyesület képviselte, amely a meglévő kiegyenlítő intézkedésekre vonatkozó hatályvesztési felülvizsgálat kérelmezője. Az EU ProSun négy uniós elemgyártót képviselt. Két további elemgyártó kifejezetten támogatta az EU ProSun álláspontját. Az EU ProSun – az upstream lemezgyártóként működő – Solar Worldöt és még egy uniós lemezgyártót is képviselt.

               (752)

               A Bizottság a kezdeti vizsgálat során megállapította, hogy az, hogy a kínai napelemek és modulok támogatott behozatala hatalmas volumenben érkezett az Unióba, hozzájárult több uniós elemgyártó csődjéhez. Az intézkedések bevezetése lehetővé tette a többi uniós gyártó számára, hogy helyreállítsa, konszolidálja és stabilizálja elemgyártó tevékenységét. Különösen fontos, hogy az egyik legnagyobb uniós elemgyártó, a Bosch Solar Energy termelőeszközei és alkalmazottai is folytathatták működésüket, mivel 2014-ben a Solar World átvette őket.

               (753)

               Az elemekre vonatkozó intézkedések megszüntetése esetén megismétlődne a kínai elemek támogatott árú, nagy volumenű kivitele, ami jelentős kárt okozna az uniós gazdasági ágazatnak és igen negatív következményekkel járna az uniós elemiparra nézve. Céljukat vesztenék a kifinomult elemgyártó-berendezésekre fordított jelentős tőkebefektetések. Akár 1 700 magasan képzett munkavállaló elveszíthetné munkahelyét. A Bizottságot arról is értesítették, hogy néhány uniós vállalat az intézkedések fenntartása esetén újra üzembe helyezne megközelítőleg 300 MW kapacitást.

               (754)

               Az uniós elemgyártó-iparág gyengülése az Unió K+F tevékenységeire is kedvezőtlen hatással lenne. Az elem a modul alapvető alkotórésze, és a napenergia-értékláncban folytatott K+F tevékenységek jelentős része az elemekre összpontosít. Az elemekre vonatkozó intézkedések megszűnése esetén az uniós K+F beruházások lelassulnának, az eddig felhalmozott know-how pedig feleslegessé válna vagy azt át kellene helyezni harmadik országokba. Ezért fennáll a veszélye annak, hogy az elemek kizárása miatt állandósulna az uniós modulgyártók importált elemektől való függősége.

               (755)

               Az elemekre vonatkozó intézkedések megszüntetése a modulokra vonatkozó intézkedéseket is alááshatja, mivel lehetővé tenné a kínai gyártók számára, hogy tisztességtelen áron exportálják az elemeket, majd azokat leányvállalataikon vagy az Unióban működő szerződéses gyártókon keresztül modulokká szereljék össze. A délkelet-ázsiai modulgyártási kapacitások gyors kiépítése is bizonyítja, hogy a modulok összeszerelésére szolgáló gyártósorok viszonylag gyorsan üzembe helyezhetők (lásd a (734) preambulumbekezdést). Az EU ProSun állítása szerint épp ez történt az Egyesült Államokban 2012 és 2014 között, amikor a modulokra vonatkozó intézkedések hatástalanok voltak. A helyzet csak akkor változott, amikor az eredeti termékmeghatározást az elemekre is kiterjesztették.

               (756)

               Ezért az elemekre vonatkozó intézkedések fenntartása egyértelműen az uniós elemgyártók érdekét szolgálja, és az uniós modulgyártók számára is előnyös lehet.

               (757)

               A nyilvánosságra hozatalt követően a Jabil kétségbe vonta a Bizottság azon megállapítását, amely szerint az intézkedések megszüntetése lehetővé tenné a kínai gyártók számára, hogy a tisztességtelen áron exportáljanak elemeket, majd azokat leányvállalataikon vagy az Unióban működő szerződéses gyártókon keresztül modulokká szereljék össze. Az Jabil állítására adott válaszában a Bizottság emlékeztetett arra, hogy megállapítást nyert, hogy az intézkedések hatályon kívül helyezése valószínűleg a dömping és a kár folytatódásához vezetne. A Bizottság azt is kifejtette, hogy a szerződéses gyártók – így a Jabil – üzleti modellje és költségszerkezete jelentősen eltér az uniós gazdasági ágazat többi szereplőjéétől. Külön kiemelendő, hogy a szerződéses gyártók általános működési költségei sokkal alacsonyabbak, mivel nem vállalnak az (513) és az (563) preambulumbekezdésben foglalttal azonos felelősséget a termékeikkel kapcsolatos értékesítési, marketing- és K+F tevékenységekért. Ezért, amennyiben a Bizottság az uniós modulgyártók érdekében hatályon kívül helyezné az elemekre vonatkozó intézkedéseket, semmi nem akadályozná meg, hogy az Unióban működő szerződéses gyártók Kínából származó dömpingelt elemekből szereljenek össze modulokat. Valójában egy szerződéses gyártónak nem is kötelessége ismerni az elemek valós árát, mivel az ilyen gyártók szokásos üzleti modelljük szerint bérmunkadíjat számítanak fel egy másik vállalatnak, amely biztosítja az alapanyagokat és teljes felelősséget vállal a legyártott termékek értékesítéséért. A Bizottság ezért továbbra is úgy ítélte meg, hogy az elemekre vonatkozó intézkedések megszüntetése tisztességtelen modulárakhoz vezethet, mivel ezeket az Unióban működő, kapcsolatban álló vállalatok vagy szerződéses gyártók összeszerelhetik dömpingelt kínai elemekből.

               (758)

               A nyilvánosságra hozatalt követően az SPE azt állította, hogy nincs ok-okozati összefüggés a Kínából érkező elemek behozatala és az Unióban gyártott elemek értékesítése között. Véleményük szerint az uniós gazdasági ágazat harmadik országokból származó versennyel szembesült. Ugyanez a fél azt állította, hogy az intézkedések nem védik az elemiparban eszközölt beruházásokat, valamint hogy az intézkedések hatályvesztése esetén nem fenyegeti az elbocsátás veszélye az elemiparban dolgozó alkalmazottakat. E fél azt is állította, hogy a Kínából érkező elembehozatal nem volt hatással az elemek kötött piacára.

               (759)

               A Bizottság további elemzést készített a harmadik országokból érkező elemek értékesítésének az (579) preambulumbekezdésben említett hatásáról, és ismét megállapította, hogy a harmadik országokból származó értékesítések nem okoztak kárt. Tovább elemezte az intézkedéseknek az uniós elemiparban eszközölt beruházásokra gyakorolt – az (571) preambulumbekezdésben ismertetett – hatását, és megerősítette, hogy az intézkedések kedvező hatást gyakorolnak a beruházásokra. A Bizottság ezenkívül azt is megállapította, hogy a Kínából érkező behozatal az (508) preambulumbekezdésben ismertetett hatással van az elemek kötött piacára az Unióban. Tekintettel az uniós elemipar jelenlegi alacsony jövedelmezőségére, a Bizottság továbbra is úgy ítélte meg, hogy az intézkedések hatályvesztése létszámleépítésekhez vezethet az említett iparágban.

         7.3.   A független elemimportőrök érdeke

               (760)

               Egyetlen, a felülvizsgálati időszakban aktív, független elemimportőr sem jelentkezett. Az elemeket vagy uniós modulgyártók, vagy a kínai gyártókkal kapcsolatban álló importőrök importálják.

         7.4.   A downstream iparág – azaz a modulgyártók – érdeke

               (761)

               Hét európai modulgyártó jelentkezett és kérte az elemek kizárását az intézkedés köréből. Az említett vállalatok közül néhány a modulokra vonatkozó intézkedések tekintetében egyetért az EU ProSun álláspontjával. Egyes upstream és downstream vállalatok beadványukban kifejezetten az elemekre vonatkozó intézkedések ellen szólaltak fel, az upstream és downstream vállalatok többsége azonban a modulokra vonatkozó intézkedések megszüntetésének indokaira és hatásaira összpontosított.

               (762)

               Az elemekre vonatkozó intézkedések megszüntetését kérő felek felhívták a figyelmet arra, hogy az Unióban gyártott szinte valamennyi elem vertikálisan integrált vállalatok belső felhasználásának keretében kerül hasznosításra. Ezért – az Unióban gyártott modulok több mint 65 %-át előállító – nem vertikálisan integrált modulgyártók rá vannak utalva az importált elemekre. Ezek a felek azt állították, hogy az elemek Unióba érkező szinte teljes behozatala intézkedések hatálya alá tartozik, vagy azokra a Malajziából vagy Tajvanról érkező elemekre kivetett kijátszásellenes intézkedésekből fakadó fokozott vámellenőrzések vonatkoznak. Ez további adminisztratív és pénzügyi terhet jelent a nem vertikálisan integrált modulgyártók számára. Az elemekre vonatkozó intézkedéseket ellenző felek azt is állították, hogy ezek az intézkedések nem voltak hatásosak, mivel nem eredményezték új kapacitások megjelenését az Unióban. Véleményük szerint az intézkedések a végtermék – azaz a modulok – árát is növelik, ezáltal kedvezőtlen hatást gyakorolnak a keresletre, a felhasználókra és a tágabb uniós környezetvédelmi politikai célkitűzések teljesülésére.

         7.4.1.   Elemhiány az Unióban

               (763)

               Az elemekre vonatkozó intézkedések megszüntetését kérő felek azt állították, hogy az uniós piacon nem állnak rendelkezésre Unióban gyártott elemek. Az Unióban működő csekély számú elemgyártó szinte mindegyike belső felhasználás keretében használja fel a gyártott elemeket, és csak nagyon kis volument értékesít harmadik felek számára. Az értékesített kis volumenek általában gyengébb minőségűek. Vizsgálata alapján a Bizottság megerősítette, hogy az uniós gazdasági ágazat által az uniós piacon értékesített elemek a nem vertikálisan integrált uniós modulgyártók által támasztott keresletnek kevesebb mint 5 %-át elégítik ki.

               (764)

               A felek azt állították továbbá, hogy az Unióban rendelkezésre álló kapacitás és az elemek uniós termelése még akkor sem elégítené ki az elemek iránti uniós keresletet – a modulok iránti teljes keresletről nem is beszélve –, ha több uniós előállítású elemet értékesítenének a nyitott piacon. A Bizottság megállapította, hogy a felülvizsgálati időszakban az uniós elemtermelés 1 270 MW-ot ért el, és ez a volumen az elemek iránti – 3 409 MW-ra becsült – uniós kereslet 37 %-át tudná kielégíteni. Az uniós elemgyártási kapacitás a modulok iránti – a becslések szerint a felülvizsgálati időszakban 7 200 MW-ra tehető – teljes uniós kereslet nagyjából 18 %-ának kielégítésére lenne elegendő.

               (765)

               Több fél azt állította, hogy az elemekre vonatkozó intézkedések egyetlen vállalat – a Solar World – számára biztosítanak gazdasági előnyt, a nem vertikálisan integrált többi modulgyártó nagy része pedig versenyhátrányba kerül az említett vállalattal szemben. A felülvizsgálati időszakban az uniós elemtermelés 70 %-a a Solar Worldnek volt tulajdonítható. A Solar World kizárólag azokat az elemeket értékesíti a nyílt piacon, amelyek megítélése szerint nem felelnek meg a vállalat magas minőségi követelményeinek. Ezek a felek azt állították, hogy csak harmadik országokból behozott elemeket tudnak vásárolni. Az elemekre vonatkozó intézkedések fenntartása esetén ezek a vállalatok továbbra is versenyhátrányban lennének az erőfölényben lévő uniós elemgyártóval szemben.

               (766)

               Az előzőekben említetteknek megfelelően a Bizottság megállapította, hogy az elemek uniós termelése az elemek iránti uniós kereslet 35 %-át tette ki, és ez meghaladta a 2012. évi 23 %-os arányt. Ez azt jelenti, hogy az uniós kereslet jelentős része kielégíthető uniós gyártású elemekkel, függetlenül attól, hogy azokat kötött értékesítések keretében értékesítik vagy sem. A Bizottság emlékeztetett arra is, hogy az elemek átlagos gyártási költsége az Unióban magasabb volt, mint az átlagos kínai és tajvani szerződéses értékesítési árak (a PV Insights jelentése szerint). Ez azt jelenti, hogy a nem vertikálisan integrált uniós modulgyártók hasonló – vagy akár alacsonyabb – áron be tudták szerezni az elemeket az Unión kívülről. Ez a következtetés még akkor is helyes, ha figyelembe vesszük, hogy a vertikálisan integrált gyártók által az Unióban előállított elemek nagy hatékonyságúak és jó minőségűek, tehát drágábbak. Ezért az intézkedések nem biztosítanak versenyelőnyt a vertikálisan integrált elem- és modulgyártók számára a nem vertikálisan integrált gyártókkal szemben.

               (767)

               A Bizottság megállapította továbbá, hogy az egyetlen időszak, amikor a nem vertikálisan integrált uniós modulgyártók nehézségekkel szembesültek az elemek beszerzése terén, egybeesett a kínai piacon jelentkező kereslet 2015 végi és 2016 eleji ugrásszerű növekedésével. Ebben az időszakban Kínában a napenergiát hasznosító termékek iránti kereslet 22 GW-on tetőzött (131). A napenergiát hasznosító létesítmények terén Kína által meghatározott célt nagyvonalú ellentételezési programokkal is alátámasztották, ami a telepítések időszakos fellendüléséhez vezetett. Átmenetileg még a Kínában rendelkezésre álló jelentős elemgyártási kapacitásfelesleg is elégtelennek bizonyult ahhoz, hogy fedezze a kereslet e szokatlan növekedését. Néhány kínai modulgyártónak külföldről kellett beszereznie az elemeket, ami átmenetileg globális elemhiányt okozott, és növelte az elemek árát. Az elemhiány ezen időszakában – vagyis 2015 novembere és 2016 márciusa között – a PVInsights adatai szerint az elemekért felszámított szerződéses értékesítési árak magasabbak voltak, mint a minimális importár. Ezért az uniós modulgyártóknak még akkor is hasonló nehézségei lettek volna az elemek beszerzése terén, ha az intézkedések nem lettek volna hatályban, mivel ebben a viszonylag rövid időszakban kivételesen még Kínában is elemhiány lépett fel.

               (768)

               Az elemek iránti szokatlanul nagy kereslet ezen időszaka részben egybeesett a Malajziából és Tajvanról érkező kínai elemekkel és modulokkal kapcsolatos kijátszások feltárására indított bizottsági vizsgálattal is. Az elemekre és modulokra vonatkozó – a kijátszásellenes vizsgálat megindításának időpontjától, azaz 2015 májusától – hatályban lévő nyilvántartásbavételi kötelezettség további beszerzési nehézségeket okozott az uniós modulgyártók számára. A modulgyártók számára ez az időszak bizonytalansággal járt, mivel nem tudták, hogy a tajvani és malajziai beszállítóik valódi gyártók-e és mentességet kapnak-e a vámok alól. 2016 februárjában végül több mint 20, a vonatkozó vizsgálatban együttműködő malajziai és tajvani elemgyártóról állapították meg, hogy valódi gyártók. Az ellátással kapcsolatos átmeneti bizonytalanság ezzel véget ért.

               (769)

               A Bizottság továbbá megalapozatlannak találta azt az állítást, amely szerint az elemekre vonatkozó intézkedések csak egyetlen vállalat – a Solar World – védelmét szolgálják. A (751) preambulumbekezdésben foglaltak szerint öt további elemgyártó is kifejezetten támogatja az elemekre vonatkozó intézkedések fenntartását. A Bizottság több mint 10 uniós elemgyártóról tud. Annak, hogy az Unióban előállított elemek több mint 70 %-a egyetlen gyártótól származik az a legfőbb oka, hogy a támogatott kínai termékek jelentette tisztességtelen verseny miatt számos más elemgyártó kivonult a piacról. Míg e gyártók többsége elhagyta a piacot, a Solar World 2014-ben átvette az egyik legnagyobb uniós elemgyártót. Ez a gyártó kivonulni készült a piacról, és ha nem került volna sor az átvételre, akkor több mint 500 magasan képzett munkavállaló vesztette volna el munkahelyét. A Solar World azt állította, hogy a hatályban lévő intézkedések nélkül – túl azon, hogy nem tudta volna átvenni a kivonuló vállalatot és így megmenteni a munkahelyeket – mostanra már a saját elemgyártó üzemei is csődbe mentek volna.

               (770)

               Ezért – vertikálisan integrált uniós versenytársaikkal összevetve – a nem vertikálisan integrált uniós modul-összeszerelők nem szembesülnek ellátási hiánnyal, és nem szenvednek versenyhátrányt sem. Következésképpen az uniós modulfelhasználókat nem érinti hátrányosan az a tény, hogy az uniós elemtermelés a modulok felhasználásának csupán viszonylag kis hányadát fedi le.

         7.4.2.   Az intézkedések által okozott adminisztratív teher

               (771)

               Az elemekre vonatkozó intézkedések megszüntetését kérő felek azt állították, hogy az intézkedések jelentős további üzleti kockázatot okoznak, növelik a forgótőke-igényt és adminisztratív többletterhet jelentenek a nem vertikálisan integrált modulgyártók számára. Ez a kötelezettségvállaláshoz kapcsolódó összetett eljárások betartásából ered. Egyes modulgyártók azt állították, hogy a Tajvannal és Malajziával szembeni kijátszásellenes vizsgálat megindulását követően még súlyosabb lett a helyzet. A nem vertikálisan integrált gyártók szigorú dokumentumellenőrzéseknek vannak kitéve, az árukat pedig még akkor is vámkezelik, ha azok mentességet élvező vállalatoktól származnak. Kifogásolták, hogy egyes esetekben a dokumentáció egyszerű eljárási hiányosságai – mint például a megfelelő helyről hiányzó pecsét vagy aláírás – többhetes késést okoztak. A kötelezettségvállalás keretében importált kínai elemekre hasonlóan szigorú vámellenőrzések és nehézkes adminisztratív eljárások vonatkoznak. Ezek a gyártók azt állították, hogy a fentiek miatt az elemek Unióba irányuló behozatalának közel 100 %-át alapos vámhatósági vizsgálatnak vetik alá, ami a szállítmányok késését, adminisztratív többletterhet és megnövekedett forgótőke-igényt eredményez. Emiatt az említett gyártókat további versenyhátrány éri nemcsak a világ többi részén működő gyártókhoz képest, hanem a vertikálisan integrált vezető uniós modulgyártóval szemben is.

               (772)

               A Bizottság emlékeztetett arra, hogy további lépéseket tett az intézkedések figyelemmel kísérésének javítása, valamint a kijátszás vagy a keresztkompenzáció bármely olyan formájának megakadályozása érdekében, amely alááshatja a kötelezettségvállalást. Az uniós gazdasági ágazat hatékony védelemét és a kínai modulokkal kapcsolatos kijátszás megelőzését célzó egyéb megoldásokkal időközi felülvizsgálat keretében lehet foglalkozni. Ahhoz, hogy hatékonyan lehessen védelmezni az uniós gazdasági ágazatot a termékek tisztességtelen áron történő beáramlásától, szükség van a tagállami vámhatóságok által végzett fokozott vámellenőrzésekre.

         7.4.3.   Az elemekre vonatkozó intézkedések hatása a modulok árára és a keresletre

               (773)

               Számos, az elemekre vonatkozó intézkedések megszüntetését kérő fél azt állította, hogy az intézkedések növelik a napelemmodulok alapvető alkotórészének költségét, és ezáltal az új napenergia-hasznosító létesítmények árát, emiatt csökken a napelemmodulok iránti kereslet. Néhány fél állítása szerint a felülvizsgálati időszakon kívül, 2016 második felében az átlagos globális szerződéses értékesítési árak jóval a minimális importár alá estek, ami tovább növelte a nem vertikálisan integrált uniós modulgyártókra nehezedő terheket.

               (774)

               A Bizottság megállapította, hogy – a PVInsights által jelentett – átlagos globális szerződéses értékesítési árak az intézkedések időtartamának túlnyomó része alatt a minimális importárhoz közeli értéken voltak. Ezért – az átlagos globális szerződéses értékesítési árat viszonyítási alapnak tekintve – megállapítható, hogy az intézkedések nem növelték jelentősen a modulok alapvető alkotórészének árát.

               (775)

               A Bizottság megállapította, hogy a napenergia-ágazat (767) preambulumbekezdésben ismertetett konjunktúraciklusa miatt a globális szerződéses értékesítési árak 2016 második felében jelentősen csökkentek. 2016 negyedik negyedévében az elemek ára stabilizálódott, majd emelkedni kezdett, megfelelve a konjunktúraciklusok esetében várható tendenciának. Mindazonáltal – figyelembe véve a napenergia-ágazat tanulási görbéjének hatását – valószínű, hogy a napelemek új, hosszabb távú ára a legutóbbi konjunktúraciklus előtti szint alatt lesz. Amint az a fenti (676) preambulumbekezdésben is szerepel, az az árindex, amelyet a Bizottság a minimális importár kiigazítása során alkalmazott, nem tükrözte teljes mértékben a napelemek és a napelemmodulok gyártási költségeinek a 2016. év nagy részében tapasztalható csökkenését. Egy időközi felülvizsgálat keretében megvizsgálható, hogy a napenergia-iparág tanulási görbéjének alakulása miként jelenhet meg jobban az intézkedések szintjén.

               (776)

               A fenti 6.3. szakasz részletes elemzést tartalmaz az intézkedéseknek a napenergiát hasznosító termékek iránti uniós keresletre gyakorolt hatásáról. A Bizottság megállapította, hogy számos más tényező az intézkedések hatásánál sokkal jelentősebb hatással van a modulok iránti keresletre. Mivel az elemek a modulok alapvető alkotórészei, ezek a ténymegállapítások az elemekre is érvényesek.

               (777)

               A nyilvánosságra hozatalt követően az SPE azt állította, hogy az elemek átlagos globális vételára az intézkedések időtartamának túlnyomó része alatt jelentősen eltért a minimális importártól. Ez a fél a PV-Magazine egy 2016 novemberében megjelent cikkével (132), valamint az EnergyTrend PV adataival (133) támasztotta alá állítását.

               (778)

               A PVInsights jelentése szerint a minimális importár 2013 decemberétől – vagyis az intézkedések bevezetésének időpontjától – 2015 szeptemberéig – vagyis a felülvizsgálati időszak végéig – szorosan követte az euróban kifejezett globális elemárak alakulását. A Bizottság azt is megjegyezte, hogy 2016-ban – a figyelembe vett időszakon kívül – a minimális importár átmenetileg függetlenné vált a globális vételáraktól. Az idézett cikk – csakúgy, mint a szolgáltatott adatok – jelezték, hogy miként alakult a napenergia-hasznosító termékek ára a figyelembe vett időszakon kívül. A Bizottság ezért megismételte, hogy az elemekre vonatkozó intézkedések csak nagyon korlátozott hatást gyakoroltak a nem integrált modulgyártókra.

         7.5.   Az időközi felülvizsgálatra vonatkozó következtetések

               (779)

               A Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy nem állnak fenn olyan kényszerítő okok, amelyek indokolnák az elemekre vonatkozó intézkedések uniós érdekből történő megszüntetését. A Bizottság különösen azt állapította meg, hogy az intézkedések hatásosan segítették az uniós elemgyártás fenntartását és bizonyos mértékű helyreállítását. Az Unióban gyártott elemek kielégítik az elemek iránti uniós kereslet jelentős részét. Az elemekre vonatkozó intézkedések megszüntetése valószínűleg az uniós elemgyártó iparág összeomlásához, magas képzettséget igénylő munkahelyek megszűnéséhez és a kapcsolódó K+F tevékenység leállásához vezetne. A Bizottság továbbá úgy vélte, hogy az elemekre vonatkozó intézkedések nem részesítik versenyelőnyben a vertikálisan integrált uniós modulgyártókat a nem vertikálisan integrált vállalatokkal szemben. A nem vertikálisan integrált modulgyártók elegendő volumenű, nem Kínából érkező elemet tudnak vásárolni olyan árakon, amelyek nem haladják meg a vertikálisan integrált vállalatokon belül felszámított árat.

               (780)

               Ezenfelül a nem vertikálisan integrált modulgyártók érdekeinek vizsgálata során a Bizottsághoz számos, az e vállalatokra rótt súlyos adminisztratív terhekkel kapcsolatos panasz érkezett, az uniós gyártók pedig arról tettek panaszt, hogy az intézkedéseket továbbra is kijátsszák. Ezekkel a kérdésekkel az intézkedések formájára vonatkozó időközi felülvizsgálat keretében lehet foglalkozni.

               (781)

               Végezetül a Bizottság megjegyezte, hogy 2016 nagy részében a minimális importár kiigazítására szolgáló mechanizmus nem vette figyelembe a napenergia-iparág elemekre vonatkozó meredek tanulási görbéjét. A jelenlegi kiigazítási rendszer ezért akadályozhatta az európai modulgyártókat abban, hogy kihasználják a globális hatékonyságnövekedésből fakadó lehetőségeket, ez pedig szükségessé teheti e kérdés felülvizsgálatát. Ennek vizsgálatára bármilyen, más formájú intézkedéssel járó kiigazítási mechanizmusra irányuló időközi felülvizsgálat keretében lehetőség nyílik.

               (782)

               A nyilvánosságra hozatalt követően számos fél azt is állította, hogy a javasolt időközi felülvizsgálat időigénye túl nagy lenne ahhoz, hogy védje a nem integrált modulgyártók érdekeit. A Bizottság megjegyezte, hogy a nyilvánosságra hozatalt követően – azaz 2017 elején – a minimális importár számottevően csökkent, és így a minimális importár és az átlagos globális értékesítési ár közötti különbség jelentősen mérséklődött. Ezenkívül a Bizottság szándéka szerint még 2017-ben elvégzi az időközi felülvizsgálatot.

         8.   VÉGLEGES KIEGYENLÍTŐ INTÉZKEDÉSEK

               (783)

               A támogatásnyújtás folytatása és megismétlődésének valószínűsége, valamint a kár további fennállása tekintetében levont következtetésekből egyértelműen következik, hogy az alaprendelet 18. cikke (2) bekezdésének megfelelően az 1239/2013/EU végrehajtási rendelettel a Kínából származó vagy ott feladott kristályos szilícium fotovillamos modulok és alapvető részeik (azaz elemek) behozatalára vonatkozóan bevezetett kiegyenlítő intézkedéseket fenn kell tartani.

               (784)

               A fenti 6.3. szakaszban kifejtettek szerint a vizsgálat feltárta, hogy az intézkedések esetleg nagyobb hatással lesznek a keresletre a jövőben, amikor lezárul a megújuló energiára vonatkozó támogatási politikák átültetése, tisztázódik a saját fogyasztás adóügyi helyzete, és Európa nagyobb részén megvalósul a hálózati árparitás. Ez indokolttá teszi, hogy az intézkedéseket kivételesen csak 18 hónapra hosszabbítsák meg, amely időszak leteltével az intézkedések az alaprendelet alkalmazandó rendelkezéseivel összhangban hatályukat vesztik. A Bizottság az ebben a szakaszban rendelkezésre álló bizonyítékok alapján úgy vélte, hogy – mérlegelve az upstream és a downstream iparágat, valamint a fogyasztókat érő, valószínűleg negatív hatásokat és az intézkedések által az uniós gazdasági ágazatnak juttatott gazdasági előnyöket – a 18 hónapos időszak megfelelő kompromisszumot teremt az egymással szemben álló érdekek között.

               (785)

               A nyilvánosságra hozatalt követően az EU ProSun kifogásolta ezt az érvelést. Azt állította, hogy az intézkedéseket öt éves időtartamra kellene meghosszabbítani. Véleménye szerint a napenergiát hasznosító termékek iránti keresletet leszorító szabályozási bizonytalanság a közeljövőben nem szűnik meg. Csak a kedvezőbb befektetési környezetet teremtő ötéves meghosszabbítás biztosítaná az uniós gazdasági ágazat folyamatos élénküléséhez szükséges stabilitást. A Bizottság megismételte, hogy az uniós napenergia-ágazat jelenleg gyökeres átalakuláson megy keresztül, azaz az átvételi árak mint hagyományos támogatási eszközök felől a nagy, közüzemi méretű naperőmű-rendszerekre vonatkozó pályázatok, valamint a kereskedelmi és – kisebb mértékben – a lakossági napenergia-hasznosítás terén a saját fogyasztás felé mozdul el. Véleménye szerint ennek az átalakulásnak 18 hónapon belül valószínűleg számos tagállamban számszerűsíthető hatása lesz. A Bizottság különösen arra számított, hogy ebben az időszakban már sor kerül számos, napenergia-kapacitásra vonatkozó pályázatra, és növekszik a fogyasztói árparitás által ösztönzött napenergia-hasznosítás. A Bizottság ezért továbbra is úgy véli, hogy helyénvaló az intézkedéseket csak 18 hónapra meghosszabbítani.

               (786)

               Az (EU) 2016/184 végrehajtási rendelettel kiterjesztett intézkedések alól mentességet élvező malajziai és tajvani exportáló gyártóknak az e rendelettel bevezetett intézkedések alól is mentességet kell kapniuk.

               (787)

               Tekintettel arra a következtetésre, miszerint nem állnak fenn olyan kényszerítő okok, amelyek indokolnák az elemekre vonatkozó intézkedések uniós érdekből történő megszüntetését, az alaprendelet 19. cikkének (3) bekezdése alapján indított részleges időközi felülvizsgálatot meg kell szüntetni.

         9.   AZ INTÉZKEDÉSEK FORMÁJA

               (788)

               A Bizottság által a 2013/707/EU végrehajtási határozattal elfogadott, majd legutóbb az (EU) 2016/1998 bizottsági végrehajtási rendelettel (134) módosított kötelezettségvállalás mindaddig alkalmazandó, amíg az e rendelettel bevezetett végleges intézkedések hatályban vannak. A kötelezettségvállalás hatálya alá tartozó exportőrök felsorolását az említett határozat melléklete tartalmazza.

               (789)

               A (747), (748), (780) és (781) preambulumbekezdésekben említetteknek megfelelően azonban indokolt hivatalból időközi felülvizsgálatot indítani az intézkedés formájáról és az ahhoz kapcsolódó kiigazítási mechanizmusról.

               (790)

               Az (EU) 2016/1036 európai parlamenti és tanácsi rendelet (135) 15. cikkének (1) bekezdése értelmében létrehozott bizottság nem nyilvánított véleményt. A Bizottság ezt követően benyújtotta a fent említett bizottságnak a bizottsági végrehajtási rendelet módosított tervezetét, amelyben az intézkedés időtartamát 24 hónapról 18 hónapra csökkentette. A bizottság nem nyilvánított véleményt,

         ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
   1. cikk
   (1)   Végleges kiegyenlítő vámot vetnek ki a Kínai Népköztársaságból származó vagy ott feladott – kivéve a GATT V. cikkének értelmében árutovábbítás alatt álló árunak minősülő –, jelenleg az ex 8501 31 00, ex 8501 32 00, ex 8501 33 00, ex 8501 34 00, ex 8501 61 20, ex 8501 61 80, ex 8501 62 00, ex 8501 63 00, ex 8501 64 00 és ex 8541 40 90 (TARIC-kódok: 8501310081, 8501310089, 8501320041, 8501320049, 8501330061, 8501330069, 8501340041, 8501340049, 8501612041, 8501612049, 8501618041, 8501618049, 8501620061, 8501620069, 8501630041, 8501630049, 8501640041, 8501640049, 8541409021, 8541409029, 8541409031 és 8541409039) KN-kód alá tartozó kristályos szilícium fotovillamos modulok vagy panelek, valamint a kristályos szilícium fotovillamos modulokban vagy panelekben használatos (legfeljebb 400 mikrométer vastagságú) elemek behozatalára.
   A következő terméktípusok nem tartoznak az érintett termék fogalmába:

               —

               olyan, hatnál kevesebb elemből álló, hordozható napelemes töltő, amely készülékek elektromos energiával való ellátását biztosítja, illetve elemtöltőként működik,

               —

               fotovillamos vékonyréteg termékek,

               —

               olyan kristályos szilícium fotovillamos termékek, amelyeket tartósan integráltak olyan elektronikus termékekbe, amelyeknek a funkciója nem a villamosenergia-termelés, és amelyek az integrált kristályos szilícium fotovillamos elem(ek) által termelt villamos energiát felhasználják,

               —

               legfeljebb 50 V DC kimeneti feszültségű és legfeljebb 50 W kimeneti teljesítményű modulok vagy panelek, amelyeket kizárólag azonos feszültség- és teljesítményértékekkel rendelkező rendszerekben elemtöltőként való közvetlen felhasználásra szántak.

         (2)   Az (1) bekezdésben leírt és az alább felsorolt vállalatok által előállított termékek vámfizetés előtti, nettó, uniós határparitáson számított árára alkalmazandó végleges kiegyenlítő vámtétel a következő:

               Vállalat

               Vámtétel (%)

               TARIC-kiegészítő kód

               Wuxi Suntech Power Co. Ltd
               Suntech Power Co. Ltd
               Wuxi Sunshine Power Co. Ltd
               Luoyang Suntech Power Co. Ltd
               Zhenjiang Ren De New Energy Science Technology Co. Ltd Zhenjiang Rietech New Energy Science Technology Co. Ltd

               4,9

               B796

               Yingli Energy (China) Co. Ltd
               Baoding Tianwei Yingli New Energy Resources Co. Ltd
               Hainan Yingli New Energy Resources Co. Ltd
               Hengshui Yingli New Energy Resources Co. Ltd
               Tianjin Yingli New Energy Resources Co. Ltd
               Lixian Yingli New Energy Resources Co. Ltd
               Baoding Jiasheng Photovoltaic Technology Co. Ltd
               Beijing Tianneng Yingli New Energy Resources Co. Ltd
               Yingli Energy (Beijing) Co. Ltd

               6,3

               B797

               Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd
               Trina Solar (Changzhou) Science & Technology Co. Ltd
               Changzhou Youze Technology Co. Ltd
               Trina Solar Energy (Shanghai) Co. Ltd
               Yancheng Trina Solar Energy Technology Co. Ltd

               3,5

               B791

               JingAo Solar Co. Ltd
               Shanghai JA Solar Technology Co. Ltd
               JA Solar Technology Yangzhou Co. Ltd
               Hefei JA Solar Technology Co. Ltd
               Shanghai JA Solar PV Technology Co. Ltd

               5,0

               B794

               Jiangxi LDK Solar Hi-Tech Co. Ltd
               LDK Solar Hi-Tech (Nanchang) Co. Ltd
               LDK Solar Hi-Tech (Suzhou) Co. Ltd

               11,5

               B793

               LDK Solar Hi-Tech (Hefei) Co. Ltd

               11,5

               B927

               Delsolar (Wujiang) Ltd

               0

               B792

               Renesola Jiangsu Ltd
               Renesola Zhejiang Ltd

               4,6

               B921

               Jinko Solar Co. Ltd
               Jinko Solar Import and Export Co. Ltd
               ZHEJIANG JINKO SOLAR CO. LTD
               ZHEJIANG JINKO SOLAR TRADING CO. LTD

               6,5

               B845

               A mellékletben felsorolt vállalatok

               6,4

               Minden más vállalat (136)

               11,5

               B999

         (3)   Eltérő rendelkezés hiányában a vámokra vonatkozó hatályban lévő rendelkezéseket kell alkalmazni.
   2. cikk
   (1)   A jelenleg az ex 8541 40 90 (TARIC-kódok: 8541409021, 8541409029, 8541409031 és 8541409039) KN-kód alá tartozó, és a Bizottság által elfogadott kötelezettségvállalásokat felajánló, és a 2013/707/EU végrehajtási határozat módosított mellékletében felsorolt vállalatok által számlázott, szabad forgalomba bocsátásra bejelentett termékek behozatala mentesül az 1. cikkben megállapított kiegyenlítő vám alól, amennyiben:

               a)

               a fenti termékeket a 2013/707/EU végrehajtási határozat módosított mellékletében felsorolt vállalat közvetlenül vagy az ugyancsak a 2013/707/EU végrehajtási határozat módosított mellékletében felsorolt, vele kapcsolatban álló vállalaton keresztül gyártotta, szállította és számlázta az importőrként eljáró és az áruk uniós szabad forgalomba bocsátásával kapcsolatos vámkezelést kezdeményező, vele kapcsolatban álló uniós vállalatok vagy az importőrként eljáró és az áruk uniós szabad forgalomba bocsátásával kapcsolatos vámkezelést kezdeményező, első független vevő számára; valamint

               b)

               a behozatalt kötelezettségvállalási számla kíséri, vagyis olyan kereskedelmi számla, mely tartalmazza legalább az e rendelet 2. mellékletében meghatározott elemeket és nyilatkozatot;

               c)

               a behozatalt az e rendelet 3. mellékletében meghatározott kiviteli kötelezettségvállalási igazolás kíséri; valamint

               d)

               a vámkezelésre bejelentett és bemutatott áru pontosan megfelel a kötelezettségvállalási számlán szereplő megnevezésnek.

         (2)   Vámtartozás keletkezik a szabad forgalomba bocsátásra vonatkozó árunyilatkozat elfogadásakor:

               a)

               ha megállapítást nyer, hogy az (1) bekezdésben ismertetett behozatal tekintetében az említett bekezdés egy vagy több feltétele nem teljesül; vagy

               b)

               ha a Bizottság az (EU) 2016/1037 rendelet 13. cikkének (9) bekezdése szerint a kötelezettségvállalás elfogadását rendeletben vagy határozatban visszavonja, amelyben konkrét ügyletekre hivatkozik, és a vonatkozó kötelezettségvállalási számlákat érvénytelennek nyilvánítja.

         3. cikk
   Azok a vállalatok, amelyektől a Bizottság kötelezettségvállalást fogadott el, és amelyeket a 2013/707/EU végrehajtási határozat módosított melléklete felsorol, bizonyos ott meghatározott feltételek esetén a kiegyenlítő vám alól nem mentesülő ügyletek esetében is számlát bocsátanak ki. Ez a számla olyan kereskedelmi számla, amely legalább az e rendelet 4. mellékletében meghatározott elemeket tartalmazza.
   4. cikk
   (1)   Az 1. cikk (2) bekezdésével kivetett, „minden más vállalatra” alkalmazandó végleges kiegyenlítő vámot kiterjesztik a Malajziában és Tajvanon feladott – függetlenül attól, hogy az árut Malajziából és Tajvanról származóként jelentették-e be –, jelenleg az ex 8501 31 00, ex 8501 32 00, ex 8501 33 00, ex 8501 34 00, ex 8501 61 20, ex 8501 61 80, ex 8501 62 00, ex 8501 63 00, ex 8501 64 00 és ex 8541 40 90 (TARIC-kódok: 8501310082, 8501310083, 8501320042, 8501320043, 8501330062, 8501330063, 8501340042, 8501340043, 8501612042, 8501612043, 8501618042, 8501618043, 8501620062, 8501620063, 8501630042, 8501630043, 8501640042, 8501640043, 8541409022, 8541409023, 8541409032, 8541409033) KN-kód alá tartozó kristályos szilícium fotovillamos modulok és alapvető részeik (azaz elemek) behozatalára, mely intézkedés alól mentességet élveznek az alább felsorolt vállalatok által gyártott termékek:

               Ország

               Vállalat

               TARIC-kiegészítő kód

               Malajzia

               AUO – SunPower Sdn. Bhd.

               C073

               Flextronics Shah Alam Sdn. Bhd.

               C074

               Hanwha Q CELLS Malaysia Sdn. Bhd.

               C075

               Panasonic Energy Malaysia Sdn. Bhd.

               C076

               TS Solartech Sdn. Bhd.

               C077

               Tajvan

               ANJI Technology Co., Ltd

               C058

               AU Optronics Corporation

               C059

               Big Sun Energy Technology Inc.

               C078

               EEPV Corp.

               C079

               E-TON Solar Tech. Co., Ltd

               C080

               Gintech Energy Corporation

               C081

               Gintung Energy Corporation

               C082

               Inventec Energy Corporation

               C083

               Inventec Solar Energy Corporation

               C084

               LOF Solar Corp.

               C085

               Ming Hwei Energy Co., Ltd

               C086

               Motech Industries, Inc.

               C087

               Neo Solar Power Corporation

               C088

               Perfect Source Technology Corp.

               C089

               Ritek Corporation

               C090

               Sino-American Silicon Products Inc.

               C091

               Solartech Energy Corp.

               C092

               Sunengine Corporation Ltd

               C093

               Topcell Solar International Co., Ltd

               C094

               TSEC Corporation

               C095

               Win Win Precision Technology Co., Ltd

               C096

         (2)   Az e cikk (1) bekezdésében külön említett vállalatok számára nyújtott, vagy a Bizottság által a 2. cikk (2) bekezdésével összhangban engedélyezett mentességek alkalmazásának feltétele az, hogy a tagállamok vámhatóságainak olyan érvényes, a gyártó vagy a feladó által kiállított kereskedelmi számlát mutassanak be, amelyen szerepel az említett számlát kibocsátó vállalat név és beosztás szerint azonosított tisztségviselője által keltezett és aláírt alábbi nyilatkozat. A kristályos szilícium fotovillamos elemek esetében e nyilatkozat szövege a következő: „Alulírott igazolom, hogy az e számla tárgyát képező, az Európai Unióba történő kivitelre értékesített kristályos szilícium fotovillamos elemeket (volumen) a(z) (vállalat neve és címe) (TARIC-kiegészítő kód) állította elő a(z) (érintett ország)-ban/-ben. Kijelentem, hogy az e számlán szereplő adatok hiánytalanok és megfelelnek a valóságnak.” A kristályos szilícium fotovillamos modulok esetében e nyilatkozat szövege a következő: „Alulírott igazolom, hogy az e számla tárgyát képező, az Európai Unióba történő kivitelre értékesített kristályos szilícium fotovillamos modulokat (volumen)

               i.

                  a(z) (vállalat neve és címe) (TARIC-kiegészítő kód) állította elő (érintett ország)-ban/ben; VAGY

               ii.

                  a(z) (vállalat neve és címe) (TARIC-kiegészítő kód) megbízásából alvállalkozó harmadik fél állította elő (érintett ország)-ban/ben,

               (a két fenti választási lehetőség közül a nem kívánt rész törlendő)
               a(z) (vállalat neve és címe) (TARIC-kiegészítő kód [kiegészítendő, amennyiben az érintett ország a hatályban lévő eredeti vagy kijátszásellenes intézkedések hatálya alá tartozik]) által (érintett ország)-ban/ben előállított kristályos szilícium fotovillamos elemek felhasználásával. Kijelentem, hogy az e számlán szereplő adatok hiánytalanok és megfelelnek a valóságnak.” Amennyiben nem nyújtanak be ilyen számlát, és/vagy a fent említett nyilatkozatban nem szerepel a két TARIC-kiegészítő kód egyike vagy egyike sem, úgy a „minden más vállalatra” alkalmazandó vámtételt kell alkalmazni, és a B999 TARIC-kiegészítő kódot kell megadni a vám-árunyilatkozatban.

         (3)   Eltérő rendelkezés hiányában a vámokra vonatkozó hatályban lévő rendelkezéseket kell alkalmazni.
   5. cikk
   A Kínai Népköztársaságból származó vagy ott feladott kristályos szilícium fotovillamos modulok és alapvető részeik (azaz elemek) behozatalára alkalmazandó kiegyenlítő intézkedésekre vonatkozóan az (EU) 2016/1037 rendelet 19. cikke (3) bekezdése alapján megindított részleges időközi felülvizsgálat (137) megszűnik.
   6. cikk
   Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba. A rendelet 18 hónapig lesz hatályban.

      Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
      Kelt Brüsszelben, 2017. március 1-jén.

            a Bizottság részéről

            az elnök

         Jean-Claude JUNCKER

      (1)  HL L 176., 2016.6.30., 55. o.

      (2)  A Tanács 1239/2013/EU végrehajtási rendelete (2013. december 2.) a Kínai Népköztársaságból származó vagy ott feladott kristályos szilícium fotovillamos modulok és alapvető részeik (azaz elemek) behozatalára vonatkozó végleges kiegyenlítő vám kivetéséről (HL L 325., 2013.12.5., 66. o.).

      (3)  A Bizottság 2013/707/EU végrehajtási határozata (2013. december 4.) a Kínai Népköztársaságból származó vagy ott feladott kristályos szilícium fotovillamos modulok és alapvető részeik (azaz elemek) behozatalára vonatkozó dömpingellenes és szubvencióellenes eljárásokkal kapcsolatban a végleges intézkedések alkalmazási időszaka tekintetében felajánlott kötelezettségvállalás elfogadásának megerősítéséről (HL L 325., 2013.12.5., 214. o.).

      (4)  A Bizottság 2014/657/EU végrehajtási határozata (2014. szeptember 10.) az exportáló gyártók egy csoportjának és a Kínai Gép- és Elektronikus Termék Export-import Kereskedelmi Kamarának a 2013/707/EU végrehajtási határozatban említett kötelezettségvállalás végrehajtásával kapcsolatos pontosításokra vonatkozó javaslatának elfogadásáról (HL L 270., 2014.9.11., 6. o.).

      (5)  A kötelezettségvállalás elfogadásának több exportáló gyártót érintő visszavonásáról szóló (EU) 2015/1403 (HL L 218., 2015.8.19., 1. o.), (EU) 2015/2018 (HL L 295., 2015.11.12., 23. o.), (EU) 2016/115 (HL L 23., 2016.1.29., 47. o.), (EU) 2016/1045 (HL L 170., 2016.6.29., 5. o.), valamint (EU) 2016/1998 (HL L 308., 2016.11.16., 8. o.) bizottsági végrehajtási rendeletek.

      (6)  Értesítés a Kínai Népköztársaságból származó vagy ott feladott kristályos szilícium fotovillamos modulok és alapvető részeik (azaz elemek) behozatalára alkalmazandó dömpingellenes és kiegyenlítő intézkedések részleges időközi felülvizsgálatának megindításáról (HL C 147., 2015.5.5., 4. o.).

      (7)  A Bizottság (EU) 2016/12 végrehajtási rendelete (2016. január 6.) a Kínai Népköztársaságból származó vagy ott feladott kristályos szilícium fotovillamos modulok és alapvető részeik (azaz elemek) behozatalára alkalmazandó dömpingellenes és kiegyenlítő intézkedések részleges időközi felülvizsgálatának megszüntetéséről (HL L 4., 2016.1.7., 1. o.).

      (8)  A Bizottság (EU) 2016/184 végrehajtási rendelete (2016. február 11.) a Kínai Népköztársaságból származó vagy ott feladott kristályos szilícium fotovillamos modulok és alapvető részeik (azaz elemek) behozatalára az 1239/2013/EU tanácsi végrehajtási rendelettel kivetett végleges kiegyenlítő vámnak a Malajziában és Tajvanon feladott – függetlenül attól, hogy az árut Malajziából és Tajvanról származóként jelentették-e be vagy sem – kristályos szilícium fotovillamos modulok és alapvető részeik (azaz elemek) behozatalára történő kiterjesztéséről (HL L 37., 2016.2.12., 56. o.).

      (9)  Értesítés egyes kiegyenlítő intézkedések közelgő hatályvesztéséről (HL C 137., 2015.4.25., 28. o.).

      (10)  A Tanács 597/2009/EK rendelete (2009. június 11.) az Európai Közösségben tagsággal nem rendelkező országokból érkező támogatott behozatallal szembeni védelemről (HL L 188., 2009.7.18., 93. o.). E rendeletet hatályon kívül helyezte az (EU) 2016/1037 európai parlamenti és tanácsi rendelet.

      (11)  HL C 405., 2015.12.5., 20. o.

      (12)  HL C 405., 2015.12.5., 8. o.

      (13)  Értesítés a Kínai Népköztársaságból származó vagy ott feladott kristályos szilícium fotovillamos modulok és alapvető részeik (azaz elemek) behozatalára alkalmazandó dömpingellenes és kiegyenlítő intézkedések részleges időközi felülvizsgálatának megindításáról (HL C 405., 2015.12.5., 33. o.).

      (14)  Lásd a 13. lábjegyzetet.

      (15)  Vizsgálóbizottsági jelentések: Kína – GOES (7.289. pont); Guatemala – Cement II (8.252. pont); Egyesült Államok – Acéllemez (67. lábjegyzet); EK – Lazac (7.360. pont); Egyesült Államok – Kiegyenlítő és dömpingellenes intézkedések (16.9. pont)/Fellebbezési Testület jelentései: Egyesült Államok – Garnélarák (158. pont); Egyesült Államok – Melegen hengerelt acél (99. pont).

      (16)  A Törvényszék előtt jelenleg folyamatban lévő három eljárásban nem a támogatásnyújtás kapcsán megfogalmazott ténymegállapításokat vitatták, hanem egyéb szempontokat.

      (17)  A 12. ötéves terv 10. fejezetének 1. szakasza szerint: „Az új energiaforrások iparágában a napenergia-hasznosításnak, a fotovillamos és fototermikus villamosenergia-termelésnek […] a fejlesztésére kell összpontosítani”.

      (18)  12. ötéves terv – Fotovillamos napenergia-iparág: III.ii.1. szakasz.

      (19)  12. ötéves terv – Fotovillamos napenergia-iparág: III.iii.1. szakasz.

      (20)  12. ötéves terv – Fotovillamos napenergia-iparág: III.ii.3. szakasz.

      (21)  12. ötéves terv – Fotovillamos napenergia-iparág: VI.i. szakasz.

      (22)  A 13. ötéves terv 23. fejezetének 8. háttérmagyarázata: „A feltörekvő iparágak fejlesztését szolgáló stratégiai intézkedések”: „Meg fogjuk teremteni a fényelemek új generációjának iparágát és kulcsfontosságú technológiai áttöréseket fogunk elérni”; 30. fejezet, 1. szakasz: „Az energiastruktúra optimalizálásának és korszerűsítésének előmozdítása”: „Elő fogjuk mozdítani a […] fotovillamos villamosenergia-termelés fejlesztését. Meg fogjuk erősíteni a napenergia […] szakpolitikai támogatást.”

      (23)  http://en.ndrc.gov.cn/policyrelease/201612/P020161207645766966662.pdf

      (24)  Lásd az eredeti rendelet (170) preambulumbekezdését.

      (25)  Negyedéves jelentés a kínai monetáris politikáról – 2014. III. negyedéve.

      (26)  Negyedéves jelentés a kínai monetáris politikáról – 2014. III. negyedéve.

      (27)  Negyedéves jelentés a kínai monetáris politikáról – 2015. I., II. és III. negyedéve.

      (28)  Negyedéves jelentés a kínai monetáris politikáról – 2015. I. és II. negyedéve.

      (29)  Negyedéves jelentés a kínai monetáris politikáról – 2015. III. negyedéve.

      (30)  https://www.sec.gov/Archives/edgar/data/1481513/000114420415023130/v404971_20f.htm

      (31)  A 234/84. sz., Belgium kontra Bizottság ügyben hozott ítélet (EBHT 1986., 2263. o.) 14. pontja; a 40/85. sz., Belgium kontra Bizottság ügyben hozott ítélet (EBHT 1986., 2321. o.) 13. pontja; a C-278/92–C/280/92. sz., Spanyolország kontra Bizottság egyesített ügyekben hozott ítélet (EBHT 1994., I-4103. o.) 22. pontja; és a C-334/99. sz., Németország kontra Bizottság ügyben hozott ítélet (EBHT 2003., I-1139. o.) 134. pontja.

      (32)  http://www.cmhk.com/main/a/2016/a26/a30448_30530.shtml

      (33)  http://www.bloomberg.com/news/articles/2013-10-25/china-starts-loan-prime-rate-as-new-benchmark-in-market-push; http://www.shibor.org/shibor/web/html/index_e.html

      (34)  http://www.global-rates.com/interest-rates/central-banks/central-bank-china/pbc-interest-rate.aspx

      (35)  Lásd az eredeti rendelet (181)–(185) preambulumbekezdését.

      (36)  Lásd az eredeti rendelet (180) preambulumbekezdését.

      (37)  Lásd az eredeti rendelet (192) preambulumbekezdését.

      (38)
   Forrás: a JinkoSolar Holding Co., Ltd 2015. december 31-én lezárt pénzügyi évre vonatkozó, az 1934. évi értékpapír-cseréről szóló törvény 13. szakasza vagy 15. szakaszának d) pontja szerinti éves jelentése, 10. és 38. o.

      (39)  A Fellebbezési Testület jelentése: Egyesült Államok – Légi járművek (második panasz), 753. pont.

      (40)  A vizsgálóbizottság jelentése: Egyesült Államok – Légi járművek, 7.1235. pont.

      (41)

      Forrás: Bloomberg professional services.

      (42)  Ugyanaz, mint a fenti 41. lábjegyzet.

      (43)  „Az Európai Közösségek és egyes tagállamai – A nagy polgári légi járművek kereskedelmét érintő intézkedések” WT/DS316/R. sz. vizsgálóbizottsági jelentés, 2010. június 30., 7.735–7.738. pont.

      (44)  Lásd a 1239/2013/EU végrehajtási rendelet (253) preambulumbekezdését.

      (45)  Lásd az eredeti rendelet (225)–(235) preambulumbekezdését.

      (46)  Lásd az eredeti rendelet (245)–(247) preambulumbekezdését.

      (47)  http://www.most.gov.cn/ztzl/gjzctx/ptzcqt/200802/t20080222_59213.htm

      (48)  A Bizottság 471/2014/EU végrehajtási rendelete (2014. május 13.) a Kínai Népköztársaságból származó szolárüveg behozatalára vonatkozó végleges kiegyenlítő vám kivetéséről (HL L 142., 2014.5.14., 23. o.).

      (49)  A Kínából származó modulokra és lemezekre a 2015. júniusi határozattal kivetett kanadai kiegyenlítő vám.

      (50)  http://program.most.gov.cn

      (51)  http://program.most.gov.cn

      (52)  Lásd többek között a Kínai Népköztársaságból származó kiváló fáradási tulajdonsággal rendelkező betonacél rudak behozatalára vonatkozó átmeneti dömpingellenes vám kivetéséről szóló, 2016. január 28-i (EU) 2016/113 bizottsági rendelet (HL L 23., 2016.1.29., 16. o.), (52)–(56) preambulumbekezdését.

      (53)  Lásd például az előző lábjegyzetben hivatkozott (EU) 2016/113 végrehajtási rendeletet.

      (54)  A Bizottság 1357/2013/EU végrehajtási rendelete (2013. december 17.) a Közösségi Vámkódex létrehozásáról szóló 2913/92/EGK tanácsi rendelet végrehajtására vonatkozó rendelkezések megállapításáról szóló 2454/93/EGK rendelet módosításáról (HL L 341., 2013.12.18., 47. o.).

      (55)  Bloomberg New Energy Finance: „Global PV Demand” (Globális kereslet a fotovillamos ágazatban), 2016. február 18., Solar Power Europe: „Global Market Outlook” (Kilátások a világpiacon), 2016. július; IHS: „The Price of Solar, Benchmarking PV Module Manufacturing Cost” (A napenergia ára, A fotovillamos modulok előállítási költségeinek összehasonlító teljesítményértékelése), 2016. június; a Közös Kutatóközpont által készített „PV Status Report 2016” (2016. évi jelentés a fotovillamos ágazat helyzetéről), 2016. október, amely az alábbi helyen tekinthető meg: https://setis.ec.europa.eu/sites/default/files/reports/Perspectives%20on%20future%20large-scale%20manufacturing%20of%20PV%20in%20Europe.pdf, elérési dátum: 2016.12.12.

      (56)  A Bizottság 182/2013/EU rendelete (2013. március 1.) a Kínai Népköztársaságból származó vagy a Kínai Népköztársaságban feladott kristályos szilícium fotovillamos modulokra és alapvető részeikre (azaz elemek és lemezek) vonatkozó nyilvántartásba vételi kötelezettség bevezetéséről (HL L 61., 2013.3.5., 2. o.).

      (57)  A Comext az Eurostat által működtetett, külkereskedelmi statisztikákat tartalmazó adatbázis.

      (58)  Az 1–11. számú táblázatok mindegyike kerekített számadatokat tartalmaz. Az indexek és a százalékok a tényleges számadatokon alapulnak, és a kerekített számadatokat alapul véve eltérőek lehetnek.

      (59)  Az utóbbi nem a támogatáskülönbözeten alapult.

      (60)  A nyereség tényleges számadatait tartományokban kell megadni annak elkerülése érdekében, hogy a mintában szereplő többi vállalat kikövetkeztethesse a Jabil által elért nyereséget.

      (61)  Lásd a SolarWorld 2015-re vonatkozó éves csoportszintű jelentését, amely a következő címen érhető el: http://www.solarworld.de/fileadmin/sites/sw/ir/pdf/finanzberichte/annual_report_2015_web.pdf, 58. o.

      (62)  2016 harmadik negyedévére vonatkozó összevont negyedéves nyilatkozat, SolarWorld http://www.solarworld.de/fileadmin/sites/sw/ir/pdf/finanzberichte/2016/solarworld-q3-2016-web-en.pdf, 8–9. o.

      (63)  Bloomberg New Energy Finance (Bloomberg): „Solar manufacturer capacity league table” (A napenergia-ágazati gyártók kapacitás szerinti rangsora); elérési dátum: 2016.10.28.

      (64)  Solar Power Europe: „Global Market Outlook for Solar Power, 2016–2020” (A napenergia kilátásai a világpiacon 2016–2020 között), 2016. július, 18. o.

      (65)  Bloomberg: „Q4 2016 PV Market Outlook” (A fotovillamos ágazat 2016. negyedik negyedévi piaci kilátásai), 2016. november 30.

      (66)  IHS: „The Price of Solar, Benchmarking PV Module Manufacturing Cost” (A napenergia ára, A fotovillamos modulok előállítási költségeinek összehasonlító teljesítményértékelése), 2016. június, 23. o. A különbség úgy tűnik, abból a tényből ered, hogy az IHS jelentésében figyelembe vesz minden – raktárban lévő, szállítás alatt álló vagy beépített – modult. Ezzel szemben a „Global Market Outlook” (világpiaci kilátásokra vonatkozó) jelentés csak azokat a beépített modulokat veszi figyelembe, amelyek már előállítanak villamos energiát.

      (67)  Solar Power Europe: „Global Market Outlook for Solar Power, 2016–2020” (A napenergia kilátásai a világpiacon 2016–2020 között), 2016. július, 18. o.

      (68)  IHS: „The Price of Solar, Benchmarking PV Module Manufacturing Cost” (A napenergia ára, A fotovillamos modulok előállítási költségeinek összehasonlító teljesítményértékelése), 2016. június, 23. o.

      (69)  Bloomberg New Energy Finance (Bloomberg): „Solar manufacturer capacity league table” (A napenergia-ágazati gyártók kapacitás szerinti rangsora); elérési dátum: 2016.10.28.

      (70)  Solar Power Europe: „Global Market Outlook for Solar Power, 2016–2020” (A napenergia kilátásai a világpiacon 2016–2020 között), 2016. július, 18. o.

      (71)  Bloomberg: „Q4 2016 PV Market Outlook” (A fotovillamos ágazat 2016. negyedik negyedévi piaci kilátásai), 2016. november 30., valamint IHS: „PV Demand Tracker Q4 2016” (A fotovillamos kereslet követése, 2016. negyedik negyedév), 2016. december 9.

      (72)  Bloomberg: „Q4 2016 PV Market Outlook” (A fotovillamos ágazat 2016. negyedik negyedévi piaci kilátásai), 2016. november 30.

      (73)  A Bloomberg szerint az 1. kategóriájú vállalatok „jelentős” vagy „bankképes” napelemmodul-beszállítók. A „bankképesség” – vagyis, hogy a napenergiát hasznosító termékeket használó projektek számára a bankok nyújtanak-e vissztehermentes hitelfinanszírozást – a kategóriarendszer legfontosabb kritériuma. A bankok és a technológiai átvilágítást végző szolgáltatóik igen kis hajlandóságot mutatnak arra, hogy az elfogadható termékekre vonatkozó fehérlistákat nyilvánosságra hozzák. A Bloomberg New Energy Finance ezért kritériumait a múltban már lezárt, saját adatbázisa által nyomon követett ügyletekre alapozza. További részletekért lásd: „Bloomberg New Energy Finance PV Module Maker Tiering System” (A Bloomberg New Energy Finance napelemmodulok gyártóira vonatkozó kategóriarendszere), 2016. november 4., amely az alábbi linken érhető el: https://data.bloomberglp.com/bnef/sites/4/2012/12/bnef_2012-12-03_PVModuleTiering.pdf; elérési dátum: 2016.11.7.

      (74)  Bloomberg New Energy Finance: „Solar manufacturer capacity league table” (A napenergia-ágazati gyártók kapacitás szerinti rangsora); elérési dátum: 2016.10.28.

      (75)  Solar Power Europe: „Global Market Outlook for Solar Power, 2016–2020” (A napenergia kilátásai a világpiacon 2016–2020 között), 2016. július.

      (76)  Bloomberg New Energy Finance: „Solar manufacturer capacity league table” (A napenergia-ágazati gyártók kapacitás szerinti rangsora); elérési dátum: 2016.10.28.

      (77)  Solar Power Europe: „Global Market Outlook for Solar Power, 2016–2020” (A napenergia kilátásai a világpiacon 2016–2020 között), 2016. július, 30. o.

      (78)  „Global Market Outlook for Solar Power, 2016–2020” (A napenergia kilátásai a világpiacon 2016–2020 között), 2016. július.

      (79)  Solar Power Europe: „Global Market Outlook for Solar Power, 2016–2020” (A napenergia kilátásai a világpiacon 2016–2020 között), 2016. július.

      (80)  „Q3 2016 PV Market Outlook, Solar power – not everyone needs it right now” (A fotovillamos ágazat 2016. harmadik negyedévi piaci kilátásai, Napenergia – nem mindenkinek most van rá szüksége), 2016. szeptember 1., 17. o.

      (81)  „Q4 2016 PV Market Outlook, Solar power” (A fotovillamos ágazat 2016. negyedik negyedévi piaci kilátásai, Napenergia), 2016. november 30., 19. o.

      (82)  Az 513/2013/EU bizottsági rendelet (HL L 152., 2013.6.5., 5. o.) (180) preambulumbekezdése és az 1238/2013/EU tanácsi végrehajtási rendelet (HL L 325., 2013.12.5., 1. o.) (245)–(247) preambulumbekezdése.

      (83)  Lásd az 513/2013/EU rendelet 4-a és 10-a táblázatát.

      (84)  Nagyon hasonló árat állapítottak meg a mintában szereplő exportáló gyártók uniós exportárainak súlyozott átlaga alapján is.

      (85)  A rendszerintegrátorok olyan vállalatok, amelyek összefogják a fotovillamos rendszerek alkotóelemeit, így például a modulokat, invertereket, állványzatot és energiatárolót, majd készletben értékesítik végfelhasználók számára.

      (86)  Az éves teljes munkaidős egyenérték 1 680 munkaórát feltételez. Az átlagos éves teljes munkaidős egyenérték/MW attól függ, hogy a három fő szegmens mindegyikében – lakóházak tetejére szerelt, kereskedelmi épületek tetejére szerelt és talajra telepített rendszerek – évente hány projektet valósítanak meg. A teljes telepítés esetén (beleértve a projektfejlesztést és tereprendezést, az elosztást, a logisztikát, a tényleges üzembe helyezést és az ezekre a tevékenységekre vonatkozó általános költségeket) a Bizottság 8,6 teljes munkaidős egyenérték/MW-t feltételez lakossági projektek, 3,7 teljes munkaidős egyenérték/MW-t kereskedelmi projektek és 4 teljes munkaidős egyenérték/MW-t talajra telepített projektek esetében.

      (87)  Eurobserver: „The state of renewable energy in Europe 2015” (A megújuló energia helyzete Európában, 2015), 128. o.

      (88)  GWS, DIW, DLR et.al: Bruttobeschäftigung durch erneuerbare Energien in Deutschland und verringerte fossile Brennstoffimporte durch erneuerbare Energien und Energieeffizienz, 8. o.

      (89)  Solar Power Europe: „Global Market Outlook for Solar Power, 2016–2020” (A napenergia kilátásai a világpiacon 2016–2020 között), 16. o.

      (90)  Az 1238/2013/EU végrehajtási rendelet (394) preambulumbekezdése.

      (91)  Bundesministerium für Wirtschaft und Energie: Marktanalyse Photovoltaik-Dachanlagen, 2014. (7. o.).

      (92)  A 2015-ös évre vonatkozó 21 %-os tanulási görbét az „International Technology Roadmap for Photovoltaic: Results 2015” (A Fotovillamos Ágazat Nemzetközi Technológiai Ütemterve: 2015. évi eredmények, a továbbiakban: ITRPV) 2016. márciusi kiadása is megerősítette.

      (93)  http://pvinsights.com/

      (94)  Bloomberg New Energy Finance: Solar Spot Price Index (napenergiahaszonsítási azonnaliár-index).

      (95)  A Bizottság jelentése az Európai Parlamentnek, a Tanácsnak, az Európai Gazdasági és Szociális Bizottságnak és a Régiók Bizottságának – Eredményjelentés a megújuló energiáról, COM(2015) 293 final, 11. o.

      (96)  A Cseh Köztársaság tekintetében lásd az SA.40171. sz., 2016. november 28-i bizottsági határozatot.

      (97)  Solar Power Europe: „Global Market Outlook for Solar Power, 2016–2020” (A napenergia kilátásai a világpiacon 2016–2020 között), 28. és 5. o.

      (98)  Solar Power Europe: „Global Market Outlook for Solar Power, 2015–2019” (A napenergia kilátásai a világpiacon 2015–2019 között), 18. o.

      (99)  A Bizottság közleménye – Iránymutatás a 2014–2020 közötti időszakban nyújtott környezetvédelmi és energetikai állami támogatásokról (HL C 200., 2014.6.28., 1. o.), 3.3.2.1. és 3.3.2.4. szakasz.

      (100)  A tagállamok dönthetnek úgy, hogy alacsonyabb küszöbértéket állapítanak meg, vagy hogy egyáltalán nem határoznak meg küszöbértéket.

      (101)  A Bizottság közleménye – Iránymutatás a 2014–2020 közötti időszakban nyújtott környezetvédelmi és energetikai állami támogatásokról (HL C 200., 2014.6.28., 1. o.), 250. pont. A szóban fogó szabályok ezenkívül azokra a támogatási programokra sem alkalmazandók, amelyek nem minősülnek állami támogatásnak. A Bizottságnak mindazonáltal nincs tudomása arról, hogy lenne olyan tagállam, amely oly módon alakította ki támogatási programját, hogy az ne minősülne állami támogatásnak.

      (102)  Solar Power Europe: „Global Market Outlook for Solar Power, 2016–2020” (A napenergia kilátásai a világpiacon 2016–2020 között), 8. és 37. o.

      (103)  Ezt a hozadékot az SDE+ program hollandiai tapasztalatai is megerősítik, amelyek szerint a 2013–2015-ös időszakban a napenergia-hasznosításra tett ajánlatok közel 55 %-a nyert el támogatást.

      (104)  Solar Power Europe: „Global Market Outlook for Solar Power, 2015–2019” (A napenergia kilátásai a világpiacon 2015–2019 között), 22. o.

      (105)  Solar Power Europe: „Global Market Outlook for Solar Power, 2015–2019” (A napenergia kilátásai a világpiacon 2015–2019 között), 23. o.

      (106)  Az LCOE a villamosenergia-termelő eszközök villamosenergia-termelésének kulcsfontosságú mérőszáma. Az LCOE kiszámításának módja a következő: az adott rendszer élettartama alatt várhatóan felmerülő költségek teljes összege (beleértve az építést, a finanszírozást, a tüzelőanyagokat, a karbantartást, az adókat, a biztosítást és az ösztönzőket) osztva a rendszer élettartama alatt várható villamosenergia-teljesítménnyel (kWh-ban). A költség- és haszonbecsléseket az infláció tekintetében kiigazítják, és diszkontálással figyelembe veszik a pénz időértékét is.

      (107)  H2 2016 EMEA LCOE Outlook (LCOE-kilátások), 2016. október, 2. o.

      (108)  Átváltás USA-dollárról 0,94462-es árfolyamon.

      (109)  Bloomberg: „New Energy Outlook 2016” (Új energia kilátások – 2016), 28. o.

      (110)  Ugyanott a 23. o. és a „2017 Germany Power Market Outlook” (Németországi villamosenergia-piaci kilátások – 2017), 2017. január 10., 9. o.

      (111)  „Deutsche Bank's 2015 solar outlook: accelerating investment and cost competitiveness” (Deutsche Bank – 2015. évi napenergia-kilátások: a beruházások és a költségek versenyképességének fokozása), 2015. január 13., valamint Deutsche Bank: „Markets research, Industry Solar” (Deutsche Bank – Piackutatás: A napenergia iparág), 2015. február 27.

      (112)  A szolárpanelekkel előállított energiát Spanyolországban is terheli pótdíj. Bár a spanyolországi pótdíjrendszer nagyban különbözik a németországi pótdíjrendszertől, mindkettőre igaz, hogy visszafogják a napenergia-hasznosítás iránti keresletet.

      (113)  A megújuló energiaforrásokból előállított energia használatának támogatásáról (átdolgozás) szóló európai parlamenti és tanácsi irányelvre irányuló javaslat 21. cikke (1) bekezdésének a) pontja, COM(2016)767 final.

      (114)  Bloomberg: „Q3 2016 European Policy Outlook” (Európai politikai kilátások – 2016. III. negyedév), 2016. augusztus 4., 8. o.

      (115)  Solar Power Europe: „Global Market Outlook 2016–2020” (A napenergia kilátásai a világpiacon 2016–2020 között), 25. o.

      (116)  Ugyanott a 26. o.

      (117)  Ugyanott a 23. o.

      (118)  https://ec.europa.eu/energy/en/news/commission-publishes-new-market-design-rules-proposal

      (119)  https://ec.europa.eu/energy/en/news/commission-proposes-new-rules-consumer-centred-clean-energy-transition

      (120)  Az átlagos lakossági fogyasztók nappal általában nem tartózkodnak otthon, így energiatárolók nélkül a tetőre szerelt berendezéseikkel előállított villamos energia nagy részét nem tudnák saját felhasználásra fordítani.

      (121)  Bloomberg: „New Energy Outlook 2016” (Új energia kilátások – 2016), 17. o.

      (122)  Az Európai Parlament és a Tanács 2009/28/EK irányelve (2009. április 23.) a megújuló energiaforrásból előállított energia támogatásáról, valamint a 2001/77/EK és a 2003/30/EK irányelv módosításáról és azt követő hatályon kívül helyezéséről (HL L 140., 2009.6.5., 16. o.).

      (123)  Az eredeti végleges rendelet (749) preambulumbekezdése.

      (124)  Bloomberg New Energy Finance: „Solar manufacturer capacity league table” (A napenergia-ágazati gyártók kapacitás szerinti rangsora) elérési dátum: 2016.10.28.

      (125)  A Tanács 930/2003/EK rendelete (HL L 133., 2003.5.29., 1. o.), (224) preambulumbekezdés.

      (126)  Ugyanott.

      (127)  Bloomberg: „Q4 2016 Global Market Outlook, Preparing for a tough year ahead” (2016. negyedik negyedévi világpiaci kilátások, Felkészülés az elkövetkező nehéz évre), 2016. november 30., valamint „Q3 2016 PV Market Outlook, Solar power – not everyone needs it right now” (A fotovillamos ágazat 2016. harmadik negyedévi piaci kilátásai, Napenergia – nem mindenkinek most van rá szüksége), 2016. szeptember 1.

      (128)  https://ec.europa.eu/energy/en/news/commission-publishes-new-market-design-rules-proposal

      (129)  https://ec.europa.eu/energy/en/news/commission-proposes-new-rules-consumer-centred-clean-energy-transition

      (130)  Számos forrás szerint a napenergia-iparágra jellemző tanulási görbe értéke 21 %. Vagyis, ha a napenergia-termelő kapacitás kétszeresére nő, a modulok előállítási költsége 21 %-kal csökken. A világ összesített napenergia-termelő kapacitása 2013-ban körülbelül 130 GW volt, 2016 végére pedig várhatóan eléri a 290 GW-ot. Ez azt jelenti, hogy a kapacitás mára megkétszereződött, a modulok előállítási költsége pedig 21 %-kal csökkent.

      (131)  „Q3 2016 PV Market Outlook, Solar power – not everyone needs it right now” (A fotovillamos ágazat 2016. harmadik negyedévi piaci kilátásai, Napenergia – nem mindenkinek most van rá szüksége), 2016. szeptember 1., 1. o.

      (132)  „PvXchange module price index November 2016: Red light, green light” (PvXchange: a modulokra vonatkozó árindex, 2016. november: piros jelzés, zöld jelzés).

      (133)  „Energy Trend PV, Cell prices” (EnergyTrend PV elemárak), frissítési dátum: 2017. január 4.

      (134)  A Bizottság (EU) 2016/1998 végrehajtási rendelete (2016. november 15.) a Kínai Népköztársaságból származó vagy ott feladott kristályos szilícium fotovillamos modulok és alapvető részeik (azaz elemek) behozatalára vonatkozó dömpingellenes és szubvencióellenes eljárásokkal kapcsolatban a végleges intézkedések alkalmazási időszaka tekintetében felajánlott kötelezettségvállalás elfogadásának megerősítéséről szóló 2013/707/EU végrehajtási határozattal elfogadott kötelezettségvállalás elfogadásának öt exportáló gyártó tekintetében történő visszavonásáról (HL L 308., 2016.11.16., 8. o.).

      (135)  Az Európai Parlament és a Tanács (EU) 2016/1036 rendelete (2016. június 8.) az Európai Unióban tagsággal nem rendelkező országokból érkező dömpingelt behozatallal szembeni védelemről (HL L 176., 2016.6.30., 21. o.).

      (136)  A párhuzamos dömpingellenes, a Kínai Népköztársaságból származó vagy ott feladott kristályos szilícium fotovillamos modulok és alapvető részeik (azaz elemek) behozatalára vonatkozó végleges dömpingellenes vámnak az (EU) 2016/1036 európai parlamenti és tanácsi rendelet 11. cikkének (2) bekezdése szerinti hatályvesztési felülvizsgálatot követő kivetéséről és az (EU) 2016/1036 rendelet 11. cikkének (3) bekezdése szerinti részleges időközi felülvizsgálat megszüntetéséről szóló, 2017. március 1-jei (EU) 2017/367 bizottsági végrehajtási rendelet (lásd e Hivatalos Lap 131. oldalát) II. mellékletében említett vállalatokra az ugyanazon II. mellékletben említett TARIC-kiegészítő kód vonatkozik.

      (137)  Értesítés a Kínai Népköztársaságból származó vagy ott feladott kristályos szilícium fotovillamos modulok és alapvető részeik (azaz elemek) behozatalára alkalmazandó dömpingellenes és kiegyenlítő intézkedések részleges időközi felülvizsgálatának megindításáról (HL C 405., 2015.12.5., 33. o.).

      1. MELLÉKLET

                  Vállalat neve

                  TARIC-kiegészítő kód

                  Anhui Schutten Solar Energy Co. Ltd
                  Quanjiao Jingkun Trade Co. Ltd

                  B801

                  Anji DaSol Solar Energy Science & Technology Co. Ltd

                  B802

                  Canadian Solar Manufacturing (Changshu) Inc.
                  Canadian Solar Manufacturing (Luoyang) Inc.
                  CSI Cells Co. Ltd
                  CSI Solar Power (China) Inc.

                  B805

                  Changzhou Shangyou Lianyi Electronic Co. Ltd

                  B807

                  CHINALAND SOLAR ENERGY CO. LTD

                  B808

                  CEEG Nanjing Renewable Energy Co. Ltd
                  CEEG (Shanghai) Solar Science Technology Co. Ltd
                  China Sunergy (Nanjing) Co. Ltd
                  China Sunergy (Shanghai) Co. Ltd
                  China Sunergy (Yangzhou) Co. Ltd

                  B809

                  Chint Solar (Zhejiang) Co. Ltd

                  B810

                  ChangZhou EGing Photovoltaic Technology Co. Ltd

                  B811

                  ANHUI RINENG ZHONGTIAN SEMICONDUCTOR DEVELOPMENT CO. LTD
                  CIXI CITY RIXING ELECTRONICS CO. LTD
                  HUOSHAN KEBO ENERGY & TECHNOLOGY CO. LTD

                  B812

                  CNPV Dongying Solar Power Co. Ltd

                  B813

                  CSG PVtech Co. Ltd

                  B814

                  DCWATT POWER Co. Ltd

                  B815

                  Dongfang Electric (Yixing) MAGI Solar Power Technology Co. Ltd

                  B816

                  EOPLLY New Energy Technology Co. Ltd
                  SHANGHAI EBEST SOLAR ENERGY TECHNOLOGY CO. LTD
                  JIANGSU EOPLLY IMPORT & EXPORT CO. LTD

                  B817

                  Era Solar Co. Ltd

                  B818

                  ET Energy Co. Ltd
                  ET Solar Industry Limited

                  B819

                  GD Solar Co. Ltd

                  B820

                  Guodian Jintech Solar Energy Co. Ltd

                  B822

                  Hangzhou Bluesun New Material Co. Ltd

                  B824

                  Hangzhou Zhejiang University Sunny Energy Science and Technology Co. Ltd
                  Zhejiang Jinbest Energy Science and Technology Co. Ltd

                  B825

                  Hanwha SolarOne Co. Ltd

                  B929

                  Hanwha SolarOne (Qidong) Co. Ltd

                  B826

                  Hengdian Group DMEGC Magnetics Co. Ltd

                  B827

                  HENGJI PV-TECH ENERGY CO. LTD

                  B828

                  Himin Clean Energy Holdings Co. Ltd

                  B829

                  Jetion Solar (China) Co. Ltd
                  Junfeng Solar (Jiangsu) Co. Ltd
                  Jetion Solar (Jiangyin) Co. Ltd

                  B830

                  Jiangsu Green Power PV Co. Ltd

                  B831

                  Jiangsu Hosun Solar Power Co. Ltd

                  B832

                  Jiangsu Jiasheng Photovoltaic Technology Co. Ltd

                  B833

                  Jiangsu Runda PV Co. Ltd

                  B834

                  Jiangsu Sainty Machinery Imp. And Exp. Corp. Ltd
                  Jiangsu Sainty Photovoltaic Systems Co. Ltd

                  B835

                  Jiangsu Seraphim Solar System Co. Ltd

                  B836

                  Changzhou Shunfeng Photovoltaic Materials Co. Ltd
                  Jiangsu Shunfeng Photovoltaic Electronic Power Co. Ltd
                  Jiangsu Shunfeng Photovoltaic Technology Co. Ltd

                  B837

                  Jiangsu Sinski PV Co. Ltd

                  B838

                  Jiangsu Sunlink PV Technology Co. Ltd

                  B839

                  Jiangsu Zhongchao Solar Technology Co. Ltd

                  B840

                  Jiangxi Risun Solar Energy Co. Ltd

                  B841

                  Jiangyin Hareon Power Co. Ltd
                  Taicang Hareon Solar Co. Ltd
                  Hareon Solar Technology Co. Ltd
                  Hefei Hareon Solar Technology Co. Ltd
                  Jiangyin Xinhui Solar Energy Co. Ltd
                  Altusvia Energy (Taicang) Co, Ltd

                  B842

                  Jinggong P-D Shaoxing Solar Energy Tech Co. Ltd

                  B844

                  Jinzhou Yangguang Energy Co. Ltd
                  Jinzhou Huachang Photovoltaic Technology Co. Ltd
                  Jinzhou Jinmao Photovoltaic Technology Co. Ltd
                  Jinzhou Rixin Silicon Materials Co. Ltd
                  Jinzhou Youhua Silicon Materials Co. Ltd

                  B795

                  Juli New Energy Co. Ltd

                  B846

                  Jumao Photonic (Xiamen) Co. Ltd

                  B847

                  Kinve Solar Power Co. Ltd (Maanshan)

                  B849

                  GCL SOLAR POWER (SUZHOU) LIMITED
                  GCL-Poly Solar Power System Integration (Taicang) Co. Ltd
                  GCL Solar System (Suzhou) Limited
                  GCL-Poly (Suzhou) Energy Limited
                  Jiangsu GCL Silicon Material Technology Development Co. Ltd
                  Jiangsu Zhongneng Polysilicon Technology Development Co. Ltd
                  Konca Solar Cell Co. Ltd
                  Suzhou GCL Photovoltaic Technology Co. Ltd

                  B850

                  Lightway Green New Energy Co. Ltd
                  Lightway Green New Energy (Zhuozhou) Co. Ltd

                  B851

                  Motech (Suzhou) Renewable Energy Co. Ltd

                  B852

                  Nanjing Daqo New Energy Co. Ltd

                  B853

                  LEVO SOLAR TECHNOLOGY CO. LTD
                  NICE SUN PV CO. LTD

                  B854

                  Ningbo Jinshi Solar Electrical Science & Technology Co. Ltd

                  B857

                  Ningbo Komaes Solar Technology Co. Ltd

                  B858

                  Ningbo Osda Solar Co. Ltd

                  B859

                  Ningbo Qixin Solar Electrical Appliance Co. Ltd

                  B860

                  Ningbo South New Energy Technology Co. Ltd

                  B861

                  Ningbo Sunbe Electric Ind Co. Ltd

                  B862

                  Ningbo Ulica Solar Science & Technology Co. Ltd

                  B863

                  Perfectenergy (Shanghai) Co. Ltd

                  B864

                  Perlight Solar Co. Ltd

                  B865

                  Phono Solar Technology Co. Ltd
                  Sumec Hardware & Tools Co. Ltd

                  B866

                  RISEN ENERGY CO. LTD

                  B868

                  SHANDONG LINUO PHOTOVOLTAIC HI-TECH CO. LTD

                  B869

                  SHANGHAI ALEX NEW ENERGY CO. LTD
                  SHANGHAI ALEX SOLAR ENERGY SCIENCE & TECHNOLOGY CO. LTD

                  B870

                  BYD(Shangluo)Industrial Co. Ltd
                  Shanghai BYD Co. Ltd

                  B871

                  Shanghai Chaori International Trading Co. Ltd
                  Shanghai Chaori Solar Energy Science & Technology Co. Ltd

                  B872

                  Propsolar (Zhejiang) New Energy Technology Co. Ltd
                  Shanghai Propsolar New Energy Co. Ltd

                  B873

                  Lianyungang Shenzhou New Energy Co. Ltd
                  Shanghai Shenzhou New Energy Development Co. Ltd
                  SHANGHAI SOLAR ENERGY S&T CO. LTD

                  B875

                  Jiangsu ST-Solar Co. Ltd
                  Shanghai ST-Solar Co. Ltd

                  B876

                  Shanghai Topsolar Green Energy Co. Ltd

                  B877

                  Shenzhen Sacred Industry Co. Ltd

                  B878

                  Leshan Topray Cell Co. Ltd
                  Shanxi Topray Solar Co. Ltd
                  Shenzhen Topray Solar Co. Ltd

                  B880

                  Shanghai Sopray New Energy Co. Ltd
                  Sopray Energy Co. Ltd

                  B881

                  Ningbo Sun Earth Solar Energy Co. Ltd
                  NINGBO SUN EARTH SOLAR POWER CO. LTD
                  SUN EARTH SOLAR POWER CO. LTD

                  B882

                  TDG Holding Co. Ltd

                  B884

                  Tianwei New Energy (Chengdu) PV Module Co. Ltd
                  Tianwei New Energy Holdings Co. Ltd
                  Tianwei New Energy (Yangzhou) Co. Ltd

                  B885

                  Wenzhou Jingri Electrical and Mechanical Co. Ltd

                  B886

                  Winsun New Energy Co. Ltd

                  B887

                  Wuhu Zhongfu PV Co. Ltd

                  B889

                  Wuxi Saijing Solar Co. Ltd

                  B890

                  Wuxi Solar Innova PV Co. Ltd

                  B892

                  Wuxi Machinery & Equipment Import & Export Co. Ltd
                  Wuxi Taichang Electronic Co. Ltd
                  Wuxi Taichen Machinery & Equipment Co. Ltd

                  B893

                  Shanghai Huanghe Fengjia Photovoltaic Technology Co. Ltd
                  State-run Huanghe Machine-Building Factory Import and Export Corporation
                  Xi'an Huanghe Photovoltaic Technology Co. Ltd

                  B896

                  Wuxi LONGi Silicon Materials Co. Ltd
                  Xi'an LONGi Silicon Materials Corp.

                  B897

                  Years Solar Co. Ltd

                  B898

                  Yuhuan BLD Solar Technology Co. Ltd
                  Zhejiang BLD Solar Technology Co. Ltd

                  B899

                  Yuhuan Sinosola Science & Technology Co. Ltd

                  B900

                  Yunnan Tianda Photovoltaic Co. Ltd

                  B901

                  Zhangjiagang City SEG PV Co. Ltd

                  B902

                  Zhejiang Global Photovoltaic Technology Co. Ltd

                  B904

                  Zhejiang Heda Solar Technology Co. Ltd

                  B905

                  Zhejiang Jiutai New Energy Co. Ltd
                  Zhejiang Topoint Photovoltaic Co. Ltd

                  B906

                  Zhejiang Kingdom Solar Energy Technic Co. Ltd

                  B907

                  Zhejiang Koly Energy Co. Ltd

                  B908

                  Zhejiang Longbai Photovoltaic Tech Co. Ltd

                  B909

                  Zhejiang Mega Solar Energy Co. Ltd
                  Zhejiang Fortune Photovoltaic Co. Ltd

                  B910

                  Zhejiang Shuqimeng Photovoltaic Technology Co. Ltd

                  B911

                  Zhejiang Shinew Photoeletronic Technology Co. Ltd

                  B912

                  Zhejiang SOCO Technology Co. Ltd

                  B913

                  Zhejiang Sunflower Light Energy Science & Technology Limited Liability Company
                  Zhejiang Yauchong Light Energy Science & Technology Co. Ltd

                  B914

                  Zhejiang Tianming Solar Technology Co. Ltd

                  B916

                  Zhejiang Trunsun Solar Co. Ltd
                  Zhejiang Beyondsun PV Co. Ltd

                  B917

                  Zhejiang Wanxiang Solar Co. Ltd
                  WANXIANG IMPORT & EXPORT CO LTD

                  B918

                  Zhejiang Xiongtai Photovoltaic Technology Co. Ltd

                  B919

                  ZHEJIANG YUANZHONG SOLAR CO. LTD

                  B920

                  Zhongli Talesun Solar Co. Ltd

                  B922

                  ZNSHINE PV-TECH CO. LTD

                  B923

                  Zytech Engineering Technology Co. Ltd

                  B924

      2. MELLÉKLET
      A kötelezettségvállalás tárgyát képező, a vállalat által az Európai Unióban értékesített árukat kísérő kereskedelmi számlán a következőket kell feltüntetni:

                  1.

                  „KÖTELEZETTSÉGVÁLLALÁS TÁRGYÁT KÉPEZŐ ÁRUT KÍSÉRŐ KERESKEDELMI SZÁMLA” cím.

                  2.

                  A kereskedelmi számlát kiállító vállalat neve.

                  3.

                  A kereskedelmi számla száma.

                  4.

                  A kereskedelmi számla kiállításának időpontja.

                  5.

                  Az a TARIC-kiegészítő kód, amelyet a számlán szereplő árunak az Európai Unió határán történő vámkezelése során használni fognak.

                  6.

                  Az áru közérthető nyelven megfogalmazott, pontos leírása, valamint:

                              —

                              a termékkód (PCN),

                              —

                              a PCN műszaki leírása,

                              —

                              a vállalat termékkódszáma (CPC),

                              —

                              a KN-kód,

                              —

                              a mennyiség (wattban kifejezett egységekben kell megadni).

                  7.

                  Az eladási feltételek megnevezése, többek között:

                              —

                              az egységár (egység = watt),

                              —

                              az alkalmazandó fizetési feltételek,

                              —

                              az alkalmazandó szállítási feltételek,

                              —

                              az összes árengedmény és kedvezmény.

                  8.

                  Az importőrként eljáró vállalat neve, amelynek részére a számlát a vállalat közvetlenül kiállította.

                  9.

                  A vállalat azon tisztségviselőjének neve, aki a kereskedelmi számlát és a következő, aláírással ellátott nyilatkozatot kiállította:
                  „Alulírott igazolom, hogy a jelen számlán szereplő árunak az Európai Unióba közvetlen export útján történő értékesítése a [VÁLLALAT] által felajánlott és az Európai Bizottság által a 2013/707/EU végrehajtási határozattal elfogadott kötelezettségvállalás hatálya alatt és feltételei szerint történik. Kijelentem, hogy a számlán feltüntetett információk hiánytalanok és a valóságnak megfelelnek.”

      3. MELLÉKLET

         Kiviteli kötelezettségvállalási igazolás

      A kötelezettségvállalás tárgyát képező, a vállalat által az Európai Unióban értékesített árukat kísérő kereskedelmi számlák melletti, CCCME által kiállított kiviteli kötelezettségvállalási igazoláson a következőket kell feltüntetni:

                  1.

                  A Kínai Gép- és Elektronikus Termék Export-import Kereskedelmi Kamara (CCCME) neve, címe, faxszáma és telefonszáma.

                  2.

                  A kereskedelmi számlát kiállító, a 2013/707/EU végrehajtási határozat mellékletében említett vállalat neve.

                  3.

                  A kereskedelmi számla száma.

                  4.

                  A kereskedelmi számla kiállításának időpontja.

                  5.

                  Az a TARIC-kiegészítő kód, amelyet a számlán szereplő árunak az Európai Unió határán történő vámkezelése során használni fognak.

                  6.

                  Az áru pontos megnevezése, többek között:

                              —

                              a termékkód (PCN),

                              —

                              az áru műszaki leírása, a vállalat termékkódszáma (CPC) (adott esetben),

                              —

                              a KN-kód.

                  7.

                  Az exportált egységek pontos mennyisége wattban kifejezve.

                  8.

                  Az igazolás száma és lejárata (a kibocsátást követő három hónappal).

                  9.

                  A CCCME azon tisztségviselőjének neve, aki az igazolást és a következő, aláírással ellátott nyilatkozatot kiállította:
                  „Alulírott igazolom, hogy a jelen igazolást a kötelezettségvállalás szerinti értékesítést kísérő kereskedelmi számlán szereplő árunak az Európai Unióba történő közvetlen kivitele céljából, a [VÁLLALAT] által felajánlott és az Európai Bizottság által a 2013/707/EU végrehajtási határozattal elfogadott kötelezettségvállalás hatálya alatt és feltételei szerint állítottam ki. Kijelentem, hogy az igazolásban szereplő információk valósak és az igazolásban szereplő mennyiség nem haladja meg a kötelezettségvállalás küszöbértékét.”

                  10.

                  Dátum.

                  11.

                  A CCCME aláírása és bélyegzője.

      4. MELLÉKLET
      A kiegyenlítő vám tárgyát képező, a vállalat által az Európai Unióban értékesített árukat kísérő kereskedelmi számlán a következőket kell feltüntetni:

                  1.

                  „DÖMPINGELLENES VÁM ÉS KIEGYENLÍTŐ VÁM TÁRGYÁT KÉPEZŐ ÁRUT KÍSÉRŐ KERESKEDELMI SZÁMLA” cím.

                  2.

                  A kereskedelmi számlát kiállító vállalat neve.

                  3.

                  A kereskedelmi számla száma.

                  4.

                  A kereskedelmi számla kiállításának időpontja.

                  5.

                  Az a TARIC-kiegészítő kód, amelyet a számlán szereplő árunak az Európai Unió határán történő vámkezelése során használni fognak.

                  6.

                  Az áru közérthető nyelven megfogalmazott, pontos leírása, valamint:

                              —

                              a termékkód (PCN),

                              —

                              a PCN műszaki leírása,

                              —

                              a vállalat termékkódszáma (CPC),

                              —

                              a KN-kód,

                              —

                              a mennyiség (wattban kifejezett egységekben kell megadni).

                  7.

                  Az eladási feltételek megnevezése, többek között:

                              —

                              az egységár (egység = watt),

                              —

                              az alkalmazandó fizetési feltételek,

                              —

                              az alkalmazandó szállítási feltételek,

                              —

                              az összes árengedmény és kedvezmény.

                  8.

                  A kereskedelmi számlát kiállító vállalat tisztségviselőjének neve és aláírása.