title: A Bizottság 757/2011/EU végrehajtási rendelete ( 2011. július 27. ) egyes áruk Kombinált Nómenklatúra szerinti besorolásáról

text:
               2.8.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 199/37

         A BIZOTTSÁG 757/2011/EU VÉGREHAJTÁSI RENDELETE
   (2011. július 27.)
   egyes áruk Kombinált Nómenklatúra szerinti besorolásáról
   AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
   tekintettel a vám- és a statisztikai nómenklatúráról, valamint a Közös Vámtarifáról szóló, 1987. július 23-i 2658/87/EGK tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 9. cikke (1) bekezdésének a) pontjára,
   mivel:

               (1)

               A 2658/87/EGK rendelet mellékletét képező Kombinált Nómenklatúra egységes alkalmazása érdekében intézkedéseket szükséges elfogadni az e rendelet mellékletében meghatározott áruk besorolásáról.

               (2)

               A 2658/87/EGK rendelet meghatározza a Kombinált Nómenklatúra értelmezésére irányadó általános szabályokat. Ezeket a szabályokat kell alkalmazni bármely más olyan nómenklatúrára vonatkozóan is, amely részben vagy egészben a Kombinált Nómenklatúrán alapul vagy azt bármilyen további albontással kiegészíti, és amelyet az árukereskedelemhez kapcsolódó tarifális és más intézkedések alkalmazása céljából az Unió valamely más rendelkezése hoz létre.

               (3)

               Az említett általános szabályok értelmében a mellékletben szereplő táblázat 1. oszlopában leírt árukat a 3. oszlopban feltüntetett indokok alapján a táblázat 2. oszlopában megjelölt KN-kód alá kell besorolni.

               (4)

               Indokolt úgy rendelkezni, hogy a tagállamok vámhatóságai által kibocsátott, e rendelet rendelkezéseitől eltérő tartalmú, az áruk Kombinált Nómenklatúra szerinti besorolására vonatkozó kötelező érvényű tarifális felvilágosítást a jogosult – a Közösségi Vámkódex létrehozásáról szóló, 1992. október 12-i 2913/92/EGK tanácsi rendelet (2) 12. cikke (6) bekezdésének alkalmazásában – három hónapig továbbra is felhasználhatja.

               (5)

               A Vámkódex-bizottság az elnöke által megállapított határidőn belül nem nyilvánított véleményt,

         ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
   1. cikk
   A Kombinált Nómenklatúrában a melléklet táblázatának 1. oszlopában leírt árukat a táblázat 2. oszlopában megjelölt KN-kód alá kell besorolni.
   2. cikk
   A tagállamok vámhatóságai által kibocsátott, e rendelet rendelkezéseitől eltérő tartalmú kötelező érvényű tarifális felvilágosítás – a 2913/92/EGK rendelet 12. cikke (6) bekezdésének alkalmazásában – három hónapig továbbra is felhasználható.
   3. cikk
   Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.

      Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
      Kelt Brüsszelben, 2011. július 27-én.

            a Bizottság részéről, az elnök nevében,

         Algirdas ŠEMETA

            a Bizottság tagja

      (1)  HL L 256., 1987.9.7., 1. o.

      (2)  HL L 302., 1992.10.19., 1. o.

      MELLÉKLET

                  Árumegnevezés

                  Besorolás
                  (KN-kód)

                  Indokolás

                  (1)

                  (2)

                  (3)

                  A bokát nem takaró, 24 cm-nél hosszabb talpbéléssel rendelkező lábbeli, amely nem azonosítható férfi vagy női lábbeliként.
                  A külső talp gumiból, a középtalp kis sűrűségű polimerekből készült.
                  A felsőrész textil, bőr és műanyag részekből áll.
                  Szürke textilanyag borítja a felsőrész teljes felületét a lábbeli sarkánál lévő fehér textildarab (filc) [2 (1)] kivételével (lásd a 655 B képet).
                  Ezt a fehér textilanyagot több szürke bőrdarab borítja. Főként egy darab borítja a saroknál [C (1)] és részben két darab a cipő két oldala mentén [D (1)], valamint két darab átível a lábfej körül [B (1)] (lásd a 655 C képet).
                  A sarok legvégén a fehér textilanyagot egy fekete vízhatlan textilanyagdarab, és egy, a tetejére varrott sötétszürke műanyagdarab [b (1)] borítja (lásd a 655 C képet). A fekete textil a műanyagdarab kis nyílásain keresztül látható.
                  A fent említett szürke textilanyagok egymáshoz vannak varrva és a talphoz vannak rögzítve. A cipő egyik oldalán két szürke textildarab cikkcakköltéssel van összeillesztve, amelyet a cikkcakköltés mindkét oldalán nyeregtűzés egészít ki (lásd a 655 D képet). Ugyanilyen nyeregtűzés rögzít a két textildarab alatt egy textilpántot, az összeállítás megerősítése céljából.
                  A cipő elején egy szürke műanyagdarab [a (1)] borítja az alatta lévő szürke textilanyagot.
                  A cipő mindkét oldalán szürke bőrdarabok [A (1)] vannak a textilanyaghoz rögzítve, és a bőr/szürke textilanyag felett négy textilpánt [1 (1)] is található (lásd a 655 A és 655 D képet). Emellett a lábbeli sarkánál egy textilpánt hurokként van rögzítve a textilanyaghoz.
                  (edzőcipő)
                  (Lásd a 655 A, a 655 B, a 655 C és a 655 D képet) (2)

                  6404 11 00

                  A besorolást a Kombinált Nómenklatúra értelmezésére szolgáló 1. és 6. általános szabály, a Kombinált Nómenklatúra 64. árucsoportjához tartozó megjegyzések 4. a) és 4. b) pontja, a 64. árucsoportjához tartozó kiegészítő megjegyzések 1. pontja, valamint a 6404 és a 6404 11 00 KN-kód szövegezése határozza meg.
                  A felsőrész anyagának meghatározásakor a 64. árucsoporthoz tartozó megjegyzések 4. a) pontja értelmében nem kell figyelembe venni a cipő elejét borító szürke műanyagdarabot [a (1)], mert az az alatta lévő szürke textilanyag megerősítése révén a lábujjakat védi.
                  Ugyanígy nem kell figyelembe venni a cipő két oldalán lévő négy függőleges textilpántot [1 (1)], mert azok a lábbeli oldalának megerősítései, sem a lábbeli sarkánál lévő textilhurkot, mert az a cipő felhúzásához segítségként szolgáló tartozék.
                  Szintén nem kell figyelembe venni a lábbeli két oldalán a szürke textilanyaghoz rögzített szürke bőrdarabokat [A (1)], mivel azok szintén megerősítések a lábbeli oldalán.
                  A fehér textilanyag [2 (1)] sem tekinthető a felsőrész alkotóanyagának, mert részben sem látható a lábbeli külső felületén (lásd a KN-magyarázat 64. árcsoporthoz tartozó általános megjegyzéseinek 1. a) pontja második bekezdésének első mondatát).
                  Ellenben a fehér textilanyagot [2 (1)] főként vagy részben borító szürke bőrdarabok [B, C, D (1)] (lásd a 655 B és 655 C képet) a felsőrész anyagának tekinthetők, mivel felületük részben vagy teljesen látható a külső felületen, és nem tartozékok, sem megerősítések.
                  A lábbeli sarkánál a sötétszürke műanyag alatt lévő fekete vízhatlan textilanyag [b (1)] nem tekinthető a felsőrész anyagának, mert az csak egy betét, amely megakadályozza, hogy víz jusson be a műanyagdarab nyílásain. Ezért a lábbeli sarkánál lévő sötétszürke műanyagdarab szintén a felsőrész anyagának tekinthető a 64. árucsoporthoz tartozó megjegyzések 4. a) pontja értelmében.
                  A 64. árucsoporthoz tartozó megjegyzések 4. a) pontja értelmében a szürke textilanyagok a felsőrész anyagának tekinthetők, mert tartós összeillesztési módszerrel egymáshoz és a felsőrészt alkotó fent azonosított egyéb anyagokhoz [B, C, D, b (1)] vannak erősítve (lásd a KN-magyarázat 64. árucsoporthoz tartozó általános megjegyzéseinek 1. a) pontja második bekezdésének utolsó mondatát, együtt az 1. c) pontja második bekezdésének utolsó mondatával).
                  Ezenfelül a felsőrész fent azonosított alkotóanyagai [B, C, D, b (1) és a szürke textilanyagok] (lásd a 655 C képet) felsőrész jellegűek, vagyis elegendő tartást biztosítanak a lábnak ahhoz, hogy a viselő a lábbelit járásra használhassa (lásd a 64. árucsoporthoz tartozó kiegészítő megjegyzések 1. pontja első bekezdésének második mondatát).
                  A fent említett megerősítések és tartozékok (lásd a 655 C képet) eltávolítása után a szürke textilanyagoknak nagyobb a külső felülete, mint a felsőrész többi, fent azonosított alkotóanyagának [B, C, D, b (1)], és ezért a lábbelit a 64. árucsoporthoz tartozó megjegyzések 4. a) pontja értelmében textilanyag felsőrésszel rendelkezőnek kell tekinteni.
                  A talpnak a talajjal érintkező része gumiból van a 64. árucsoporthoz tartozó megjegyzések 4. b) pontja értelmében. A lábbeli külső talpa tehát gumiból van.

         (1)  A számok/betűk a képeken látható számokra/betűkre utalnak.

         (2)  A képek csupán tájékoztató jellegűek.


title: A Tanács 307/2014/EU végrehajtási rendelete ( 2014. március 24. ) a Thaiföldről származó egyes elkészített vagy tartósított morzsolt csemegekukorica-termékek behozatalára vonatkozó végleges dömpingellenes vám kivetéséről szóló 875/2013/EU végrehajtási rendeletnek az 1225/2009/EK rendelet 11. cikkének (3) bekezdése szerinti időközi felülvizsgálatot követő módosításáról

text:
               27.3.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 91/1

      A TANÁCS 307/2014/EU VÉGREHAJTÁSI RENDELETE

   (2014. március 24.)
   a Thaiföldről származó egyes elkészített vagy tartósított morzsolt csemegekukorica-termékek behozatalára vonatkozó végleges dömpingellenes vám kivetéséről szóló 875/2013/EU végrehajtási rendeletnek az 1225/2009/EK rendelet 11. cikkének (3) bekezdése szerinti időközi felülvizsgálatot követő módosításáról
   AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
   tekintettel az Európai Közösségben tagsággal nem rendelkező országokból érkező dömpingelt behozatallal szembeni védelemről szóló, 2009. november 30-i 1225/2009/EK tanácsi rendeletre (1) (a továbbiakban: az alaprendelet) és különösen annak 11. cikke (3) bekezdésére,
   tekintettel a tanácsadó bizottsággal folytatott konzultációt követően az Európai Bizottság által benyújtott javaslatra,
   mivel:
   1.   AZ ELJÁRÁS

   1.   Hatályos intézkedések

               (1)

               A lefolytatott vizsgálat (a továbbiakban: az eredeti vizsgálat) eredményeként a Tanács a 682/2007/EK rendelettel (2) végleges dömpingellenes vámot vetett ki a Thaiföldről származó, jelenleg az ex 2001 90 30 és az ex 2005 80 00 KN-kódok alá besorolt egyes elkészített vagy tartósított morzsolt csemegekukorica-termékek behozatalára. Az intézkedések 3,1 % és 12,9 % közötti értékvámot szabtak ki.

               (2)

               A Tanács a 954/2008/EK rendelettel (3) módosította az egyik exportáló gyártó tekintetében a hatályos intézkedéseket, illetve ebből adódóan kiigazította a „Minden más vállalatra” alkalmazandó vámtételt, amelynek mértéke így 3,1 %-tól 14,3 %-ig terjed.

               (3)

               Az alaprendelet 11. cikkének (2) bekezdése alapján lefolytatott hatályvesztési felülvizsgálatot (a továbbiakban: a hatályvesztési felülvizsgálat) követően a Tanács a 875/2013/EU tanácsi végrehajtási rendelettel (4) fenntartotta a 3,1 %-tól 14,3 %-ig terjedő vámot.

         2.   Felülvizsgálati kérelem

               (4)

               Az alaprendelet 11. cikkének (3) bekezdése alapján részleges időközi felülvizsgálat iránti kérelem érkezett az Európai Bizottsághoz (a továbbiakban: Bizottság). A kérelmet egy thaiföldi exportáló gyártó, a River Kwai International Food Industry Co. Ltd. (a továbbiakban: a kérelmező) nyújtotta be.

               (5)

               Tárgyát tekintve a kérelem a kérelmező részéről megvalósuló dömping kivizsgálására korlátozódott.

               (6)

               A kérelmező meggyőző bizonyítékokkal támasztotta alá kérelmében, hogy a hatályos intézkedések bevezetéséhez vezető körülmények – a részéről megvalósuló dömping tekintetében – megváltoztak, és ezek a változások tartós jellegűek.

               (7)

               A kérelmező mindenekelőtt azt állította, hogy a megváltozott körülmények hátterében az általa forgalmazott termékskála átalakulása áll, amely közvetlenül befolyásolja e termékskála előállítási költségét. A belföldi árak és az Unióba irányuló exportnál alkalmazott árak összehasonlítása során a dömpingkülönbözet alacsonyabbnak bizonyult az intézkedések jelenlegi mértékénél.

         3.   Részleges időközi felülvizsgálat megindítása

               (8)

               A tanácsadó bizottsággal folytatott konzultációt követően a Bizottság megállapította, hogy elegendő bizonyíték állt rendelkezésre részleges időközi, a kérelmező részéről megvalósuló dömpingre korlátozódó felülvizsgálat megindításához. Ennek alapján a Bizottság az Európai Unió Hivatalos Lapjában2013. február 14-én közzétett értesítéssel (5) (a továbbiakban: az eljárás megindításáról szóló értesítés) bejelentette, hogy részleges időközi felülvizsgálatot indít az alaprendelet 11. cikke (3) bekezdése alapján.

         4.   A felülvizsgálati időszak

               (9)

               A dömping vizsgálata a 2011. július 1. és 2012. december 31. közötti időszakra terjedt ki (a továbbiakban: felülvizsgálati időszak).

         5.   A vizsgálatban érintett felek

               (10)

               A Bizottság hivatalosan értesítette a kérelmezőt, az exportáló ország képviselőit, valamint az uniós gyártók szövetségét (Association Européenne des Transformateurs de Maïs Doux, a továbbiakban: AETMD) az időközi felülvizsgálat megindításáról.

               (11)

               Az érdekelt felek lehetőséget kaptak arra, hogy álláspontjukat írásban ismertessék, valamint meghallgatást kérjenek az eljárás megindításáról szóló értesítésben meghatározott határidőn belül.

               (12)

               Az AETMD írásban benyújtott észrevételeit a Bizottság mérlegelte, és adott esetben figyelembe vette.

               (13)

               A vizsgálathoz szükségesnek tartott információk beszerzése érdekében a Bizottság kérdőívet küldött a kérelmezőnek, és az erre a célra megadott határidőn belül meg is kapta a választ.

               (14)

               A Bizottság minden olyan információt beszerzett és ellenőrzött, amelyet a dömping megállapítása szempontjából szükségesnek ítélt. A Bizottság a kérelmező thaiföldi – Bangkokban és Kanchanaburiban található – telephelyein helyszíni ellenőrző vizsgálatokat végzett.

         2.   AZ ÉRINTETT TERMÉK ÉS A HASONLÓ TERMÉK

   1.   Az érintett termék

               (15)

               Az ezen felülvizsgálat tárgyát képező termék azonos az eredeti vizsgálat, illetve a hatályvesztési felülvizsgálat során meghatározott termékkel, amely a Thaiföldről származó, jelenleg az ex 2001 90 30 KN-kód alá besorolt, morzsolt csemegekukorica (Zea mays var. saccharata), ecettel vagy ecetsavval elkészítve vagy tartósítva, nem fagyasztva, valamint a jelenleg az ex 2005 80 00 KN-kód alá besorolt, morzsolt csemegekukorica (Zea mays var. saccharata), ecet vagy ecetsav nélkül elkészítve vagy tartósítva, nem fagyasztva, a 2006-os vámtarifaszám alá tartozó termékek kivételével.

         2.   A hasonló termék

               (16)

               Megállapítást nyert, hogy – amint azt az eredeti vizsgálat is megállapította, a hatályvesztési felülvizsgálat pedig megerősítette – az Unióban előállított és értékesített csemegekukorica, illetve a Thaiföldön előállított és értékesített csemegekukorica lényegében ugyanazon fizikai és kémiai jellemzőkkel, illetve alapvető felhasználási területekkel rendelkezik, mint a Thaiföldön előállított és uniós exportra értékesített csemegekukorica. Ennélfogva ezeket az alaprendelet 1. cikkének (4) bekezdése értelmében hasonló termékeknek kell tekinteni.

         3.   DÖMPING

   1.   A rendes érték meghatározása

               (17)

               Az alaprendelet 2. cikke (2) bekezdésének első mondatával összhangban a Bizottság először azt állapította meg, hogy a hasonló termék kérelmező általi, felülvizsgálati időszak alatti belföldi összértékesítése reprezentatívnak minősül-e. A belföldi értékesítés abban az esetben reprezentatív, ha a hasonló termék belföldön értékesített összmennyisége elérte az érintett termék felülvizsgálati időszak alatt Unióba exportált összmennyiségének 5 %-át.

               (18)

               Megállapítást nyert, hogy a hasonló termék belföldi értékesítése reprezentatívnak minősül.

               (19)

               A Bizottság ezt követően azonosította azokat a belföldön értékesített terméktípusokat, amelyek azonosak, vagy közvetlenül összehasonlíthatók az Unióba irányuló export keretében értékesített típusokkal.

               (20)

               A Bizottság az összes ilyen terméktípus esetében megvizsgálta, hogy az alaprendelet 2. cikkének (2) bekezdése alapján e típusok belföldi értékesítése kellőképpen reprezentatív-e. Egy adott terméktípus belföldi értékesítése abban az esetben reprezentatív, ha e terméktípus felülvizsgálati időszak alatti, független vevőknek történt belföldi értékesítési összmennyisége eléri az Unióba irányuló exportra értékesített azonos vagy összehasonlítható terméktípus összmennyiségének legalább 5 %-át.

               (21)

               A Bizottság megállapította, hogy az Unióba irányuló export keretében értékesített valamennyi terméktípus tekintetében a kérelmező reprezentatív mennyiségben értékesített belföldön.

               (22)

               A Bizottság ezt követően valamennyi terméktípus esetében meghatározta a független vevőknek történt nyereséges belföldi értékesítések felülvizsgálati időszak alatti részarányát annak megállapítására, hogy a rendes érték kiszámítását az alaprendelet 2. cikke (4) bekezdésének megfelelően a tényleges belföldi értékesítések alapján végezze-e el.

               (23)

               A rendes értéket – függetlenül attól, hogy az értékesítések nyereségesek voltak-e, vagy sem – az egyes terméktípusok tényleges belföldi ára alapján kell meghatározni, amennyiben:

                           —

                           a terméktípusnak a kiszámított előállítási költséggel megegyező, vagy azt meghaladó nettó áron értékesített mennyisége meghaladta e típus teljes értékesítési mennyiségének 80 %-át, illetve ha

                           —

                           e terméktípus értékesítési árának súlyozott átlaga megegyezik, vagy meghaladja az egy egységre jutó előállítási költséget.

               (24)

               A belföldi értékesítés bizottsági elemzése kimutatta, hogy a belföldi értékesítés több mint 90 %-a nyereséges volt, és az értékesítési ár súlyozott átlaga magasabb szintet ért el az egységnyi előállítási költségnél. Ennek megfelelően a rendes értéket a felülvizsgálati időszak alatti belföldi értékesítésekkor alkalmazott árak súlyozott átlaga alapján számították ki.

         2.   Az exportár megállapítása

               (25)

               A kérelmező teljes Unióba irányuló exportját közvetlenül uniós vagy thaiföldi független vevőknek értékesítette. Az exportárat ezért az alaprendelet 2. cikkének (8) bekezdésével összhangban a ténylegesen fizetett vagy fizetendő ár alapján állapították meg.

         3.   Összehasonlítás

               (26)

               A Bizottság a rendes értéket és az exportárat gyártelepi alapon hasonlította össze.

               (27)

               Az alaprendelet 2. cikke (10) bekezdésének megfelelően a Bizottság – amennyiben indokolt volt – kiigazította a rendes értéket és/vagy az exportárat az árat, illetve az árak összehasonlíthatóságát befolyásoló különbségek figyelembevétele érdekében.

               (28)

               Adott és kellőképpen indokolt esetben kiigazításra kerültek a fuvarozási, biztosítási, anyagmozgatási, rakodási és csomagolási költségekben, a jutalékokban, a hitel-, illetve bankköltségekben mutatkozó különbségek.

               (29)

               A kérelmező az alaprendelet 2. cikke (10) bekezdésének d) pontja értelmében kiigazítást kért a saját márkanévvel belföldi piacon, illetve uniós piacon végzett értékesítések között fennálló márkaértékbeli különbség tekintetében. A kérelmező érvelése szerint a thaiföldi piacon saját márkája nagyobb értéket képvisel, mint az uniós piacon. Állítását alátámasztandó a kérelmező az eredeti vizsgálat és a hatályvesztési felülvizsgálat során elvégzett kiigazításra hivatkozott.

               (30)

               Mindazonáltal, a kérelmező ezen időközi felülvizsgálatbeli helyzete eltér azon többi exportáló gyártó helyzetétől, amelyek javára az eredeti vizsgálatban, illetve a hatályvesztési felülvizsgálatban elvégezték a kiigazítást. Az eredeti vizsgálat és a hatályvesztési felülvizsgálat során elvégzett kiigazítás kimondottan azon exportáló gyártókra vonatkozott, amelyek belföldön saját márkanevükkel, míg az Unióba irányuló eladásaik keretében a kiskereskedő márkaneve alatt értékesítettek. Ezen időközi felülvizsgálatban a kérelmező a belföldi és az uniós piacon egyaránt saját márkanév alatt értékesített. Ezenfelül, az eredeti vizsgálatban és a hatályvesztési felülvizsgálatban elvégzett kiigazítást a rendes értéknek az alaprendelet 2. cikke (6) bekezdése szerinti megállapítása során a haszonkulcsra alkalmazták. Ezen időközi felülvizsgálatban azonban a rendes értéket a kérelmező által alkalmazott tényleges belföldi árak alapján határozták meg.

               (31)

               Ami az uniós piaci értékesítések állítólagos márkaérték-hiányát illeti, a kérelmező márkanevét viselő érintett terméket importáló importőr az elsősorban Ázsiából származó, márkanévvel ellátott élelmiszerek behozatalára szakosodott. A kérelmező sem magyarázattal, sem pedig bizonyítékkal nem szolgált arra vonatkozóan, hogy miért éppen az említett importőr felé történő értékesítések márkaértéke alacsonyabb a kérelmező belföldi piacára jellemző márkaértéknél. A Bizottság mindezek alapján arra a következtetésre jutott, hogy a kérelmező nem bizonyította, hogy a márkaértékek között állítólag fennálló különbség befolyásolja az árakat, illetve az árak összehasonlíthatóságát.

               (32)

               Ugyanezt a kiigazítást a kérelmező az alaprendelet 2. cikke (10) bekezdésének k) pontja alapján is kérelmezte. A kiigazítás azonban e rendelkezés alapján sem végezhető el, hiszen a kérelmező nem tudta bizonyítani, hogy az állítólagos különbség hatást gyakorol az árakra vagy az árak összehasonlíthatóságára.

               (33)

               A kiigazítás iránti, 2. cikk (10) bekezdésének d) pontján, illetve 2. cikk (10) bekezdésének k) pontján alapuló kérelmet ezért elutasították.

               (34)

               A kérelmező emellett, a 2. cikk (10) bekezdésének b) pontja alapján állami exportadó-visszatérítésre vonatkozó kiigazítást kért. Az érintett termék exportra, így az uniós piacra történő értékesítése után a kormány meghatározott összeget fizet ki a kérelmezőnek.

               (35)

               A kérelmező igazolni tudta, hogy az uniós piacra irányuló exporthoz kapcsolódóan a számlaérték kevesebb mint 0,5 %-nak megfelelő összeget fizettek ki számára. Az alaprendelet 2. cikke (10) bekezdésének b) pontja értelmében azonban az említett cikkben megállapított feltételek teljesülése esetén a rendes értéket, nem pedig az exportárat kell kiigazítani, ahogy azt a kérelmező állítja. A vizsgálat emellett megállapította, hogy nem áll fenn közvetlen kapcsolat az érintett termék Unióba irányuló exportjához kapcsolódóan a kérelmezőnek juttatott kifizetés, illetve az e termékbe fizikailag beépített nyersanyagokra kivetett importköltségek között.

               (36)

               A kérelmező ugyanezt a kiigazítást a 2. cikk (10) bekezdésének k) pontja alapján is kérelmezte. Minthogy azonban a kérelmező nem tudta bizonyítani, hogy bármiféle kapcsolat állna fenn az exportadó-visszatérítés és az exportált érintett termék árkialakítása között, a kérelmet elutasították.

               (37)

               Az exportadó-visszatérítés tekintetében a 2. cikk (10) bekezdésének b) pontján, illetve a 2. cikk (10) bekezdésének k) pontján alapuló kiigazítási kérelmet ezért elutasították.

         4.   Dömping a felülvizsgálati időszakban

               (38)

               Az alaprendelet 2. cikke (11) és (12) bekezdésében előírtaknak megfelelően az érintett termék Unióba exportált egyes típusainak súlyozott átlagú rendes értékét összehasonlították az érintett termék megfelelő típusának súlyozott átlagú exportárával.

               (39)

               Ez alapján a súlyozott átlagú dömpingkülönbözet a vámfizetés előtti, uniós határparitáson számított CIF-ár százalékában kifejezve 3,6 %.

         4.   A MEGVÁLTOZOTT KÖRÜLMÉNYEK TARTÓS JELLEGE

               (40)

               Az alaprendelet 11. cikke (3) bekezdésének megfelelően a Bizottság megvizsgálta, hogy megváltoztak-e a jelenlegi dömpingkülönbözet alapjául szolgáló körülmények, és ha igen, ez a változás tartós jellegű-e.

               (41)

               Felülvizsgálat iránti kérelmében a kérelmező arra hivatkozott, hogy az általa forgalmazott termékskála átalakult, ami közvetlen hatást gyakorolhat e termékskála előállítási költségére. A vizsgálat megerősítette, hogy a vállalatnál végrehajtott szerkezetátalakítás következtében az eredeti vizsgálat óta a kérelmező felhagyott bizonyos termékek gyártásával és értékesítésével, és ez valóban hatással volt az érintett termék előállítási költségére.

               (42)

               Az AETMD észrevétele szerint a kérelmező által végrehajtott szerkezetátalakítás könnyen visszafordítható, és emiatt nem tartós jellegű.

               (43)

               Kétségkívül nem elképzelhetetlen, hogy a kérelmező vezetőségének módjában állhat – amennyiben úgy dönt – a szerkezetátalakítás előtti állapothoz való visszatérés. Semmi nem bizonyítja azonban, hogy ne lenne tartós jellegű a kérelmezőnek az szerkezetátalakításról, illetve a vállalatcsoport kínálatában szereplő termékek forgalmazásának a csoporthoz tartozó vállalatok közötti racionalizálásáról hozott döntése. A szerkezetátalakítás ráadásul a 2009. évvel lezárult, ami azt jelzi, hogy az új vállalati struktúra tartós jellegű.

               (44)

               A nyilvánosságra hozatalt követően az AETMD megismételte azon állítását, amely szerint a felülvizsgálat megindítását eredményező változás nem tekinthető tartós jellegűnek. Konkrétan a csoporton belüli átszervezés előállítási költségre gyakorolt hatását vonta kétségbe, mivel álláspontja szerint a költségek egyszerű, csoporton belüli átcsoportosításával alacsonyabb rendes érték érhető el. Az új előállítási költségeket ezért tehát nem lehet tartós jellegűnek tekinteni. Az AETMD megjegyezte továbbá, hogy a frissterméktermelő és -értékesítő leányvállalat és a kérelmező címe megegyezik. Az AETMD szerint ez is azt mutatja, hogy nem mélyreható, illetve tartós jellegű az átszervezés.

               (45)

               Az AETMD a (44) preambulumbekezdésben ismertetett állításaira válaszolva a kérelmező kiemelte, hogy a szerkezetátalakítás keretében sor került a költségelszámolási rendszer fejlesztésére, amelynek révén azonosították, illetve a termelés optimalizálása és az előállítási költségek csökkentése érdekében felszámolták a szűk keresztmetszeteket. A kérelmező hangsúlyozta továbbá, hogy mivel anyavállalatát – az Agripure Holding PLC-t – jegyzik a thai tőzsdén, a jelenlegi stádiumban igen összetett folyamat keretén belül lenne megvalósítható a 2009. évi átszervezés visszafordítása.

               (46)

               A (43) preambulumbekezdés már tárgyalta a kérelmező esetében végrehajtott átszervezés esetleges visszafordításának kockázatát.

               (47)

               Ezenfelül, a Bizottság az e felülvizsgálat megindítására irányuló kérelemben szereplő állítások hitelességének ellenőrzése céljából egybevetette az eredeti vizsgálat alatt (vagyis a kérelmező 2009. évi átszervezését megelőzően), illetve a felülvizsgálati időszak alatt Unióba exportált terméktípusok előállítási költségét. Az összehasonlítás megerősítette, hogy az egységre jutó előállítási költség tekintetében valóban számottevő mértékű változás következett be. Az egységre jutó előállítási költség megállapított változása nem magyarázható pusztán a költségek egyszerű átcsoportosításával, és annak hátterében az előállítás közvetlen költségeinek, mint például a gyártási általános és a munkaerő-költség tényleges csökkenése áll.

               (48)

               A kérelmező és a leányvállalat azonos levelezési címének kérdését illetően megjegyzendő, hogy az az üzleti szférában általános gyakorlatnak számít. Emellett, a kérelmező telephelyein tett ellenőrző látogatások alkalmával a Bizottság megállapította, hogy a telephelyeken található feldolgozósorok, illetve késztermék-raktárak a csemegekukorica-előállítás folyamatát szolgálják; a leányvállalat által értékesített frisstermékek termesztésének, illetve raktározásának nem volt látható jele.

               (49)

               Az AETMD és a kérelmező által felsorakoztatott érvek mérlegelését követően, illetve tekintettel azon megállapításra, mely szerint az egységre jutó előállítási költség de facto csökkent az eredeti vizsgálat és a felülvizsgálati időszak között, az AETMD érvelését el kell utasítani.

               (50)

               Az AETMD emellett előterjesztette, hogy a kérelmező a 2013-as évre 40 %-os termelésbővítést irányzott elő. Az AETMD szerint ez ellentmond a kérelmező azon állításának, mely szerint a (szerkezetátalakítás utáni) új és felülvizsgált előállítási költségek tartós jellegűek.

               (51)

               A vizsgálat valóban megerősítette, hogy a kérelmező jelenleg termelőkapacitásának bővítésén dolgozik. A kapacitásnövekedés hatása volt egyik olyan tényező, amely alapján a hatályvesztési felülvizsgálat során megállapítást nyert, hogy fennáll a dömping folytatódásának veszélye (6).

               (52)

               A nyilvánosságra hozatalt követően az AETMD megismételte azon állítását, mely szerint az új termelési kapacitás kialakítására irányuló beruházás szükségszerűen hatással lesz az előállítási költségekre, ami miatt az előállítási költségek, amelyekkel a jelenlegi felülvizsgálat során összehasonlították a belföldi árakat (lásd a (24) preambulumbekezdést), nem tartós jellegűek. A rendelkezésre álló források felhasználásával az AETMD számításokat végzett, és ezek alapján arra a következtetésre jutott, hogy a nagyobb mértékű értékcsökkenésből adódóan az összköltség hozzávetőleg 10 %-kal magasabb lesz a jelenlegi költségeknél.

               (53)

               A kérelmező nem cáfolta az AETMD magasabb értékcsökkenésről tett megállapítását, hangsúlyozta azonban, hogy a szóban forgó értékcsökkenés-növekedést ellensúlyozni fogja az összbevétel (bővülő értékesítésből származó) növekedése, illetve a többi költségnek az automatizálás szélesebb körben történő alkalmazásából adódó csökkenése.

               (54)

               Ahogyan az már az (51) preambulumbekezdésben is szerepelt, a kérelmező jelenleg valóban új termelő létesítmények kialakításába ruház be. Az új létesítményekbe történő beruházások együtt járhatnak az értékcsökkenés növekedésével. Másfelől, ahogy arra a kérelmező az AETMD észrevételére adott válaszában is rámutatott, az új termelő létesítmények (a jelenleg üzemelő gyártósorokhoz képest) változást hozhatnak, például az automatizáció terén. E változások közvetlen hatásaként csökkennie kell a munkaerő- és energiaköltségeknek, illetve e változások ellensúlyozhatják az értékcsökkenés növekedését.

               (55)

               Mindent összevetve megállapítást nyert, hogy az egy előállított egységre jutó előállítási költségre gyakorolt összhatás nem mérhető fel egészen addig, amíg nem adják át az új létesítményeket, és a könyvelésben nem jelennek meg a többletköltségek.

               (56)

               Mindezek mellett, valamint tekintettel a beruházás céljára (hatékonyság- és versenyképesség-fokozás, egységre jutó előállítási költség csökkentése), az egységre jutó előállítási költség várhatóan nem fog – legalábbis közép-, illetve hosszú távon – jelentős mértékben nőni. Ebben az esetben a rendes érték alapjául várhatóan a jövőben is – csakúgy, mint az e felülvizsgálatban – a belföldi árak fognak szolgálni. Az AETMD által felhozott érvet ezért el kell utasítani.

               (57)

               A nyilvánosságra hozatalt követően az AETMD az újonnan megállapított dömpingkülönbözet tartós jellegét is kétségbe vonta. Érvelése szerint a dömpingkülönbözet-számítás alapjául szolgáló exportárak nem voltak reprezentatívak. Konkrétan azzal érvelt, hogy

                           a)

                           a felülvizsgálati időszak alatt exportált tonnamennyiség túl alacsony volt ahhoz, hogy reprezentatívnak minősüljön; és

                           b)

                           hivatkozva a (29) preambulumbekezdésben foglaltakra rá kívánt mutatni, hogy az exportárak nem tekinthetők reprezentatívnak, mivel a felülvizsgálati időszak alatti teljes export közel felét a saját márkanévvel ellátott termékek exportügyletei tették ki. Az AETMD úgy véli, hogy amennyiben az intézkedések szintjének tervezett csökkentése hatályba lép, akkor az Unióba irányuló export jelentős részét valószínűleg az alacsonyabb exportárú, a kiskereskedők márkanevét viselő termékek fogják kitenni (7).

               (58)

               Minthogy az Unióba irányuló export nem képviselt jelentős mennyiséget, a Bizottság annak érdekében, hogy megbizonyosodjon a kérelmező Unióba irányuló exportja során fizetett, illetve fizetendő exportárak reprezentatív jellegéről, összehasonlította ezeket az exportárakat a kérelmező egyéb harmadik országba irányuló exportja során fizetett, illetve fizetendő exportárakkal. Ennek alapján megállapítást nyert, hogy az Unióban alkalmazott fogyasztói árak összhangban állnak a többi exportpiacon jelenlévő vevőknek felszámított árakkal.

               (59)

               A korábbi vizsgálatok keretében megállapítást nyert, hogy a piac különböző – a saját és a kiskereskedői márkák szerint elkülönülő – szegmensekre tagolódik (8). Ez lényeges elem az érintett termékhez tartozó különböző terméktípusok meghatározása szempontjából. Ennek alapján végezték el egyrészről a saját márkanévvel ellátott termékek exportjának és belföldi értékesének, másrészről a kiskereskedők márkanevét viselő termékek exportjának és belföldi értékesítésének összehasonlítását.

               (60)

               Az AETMD azon érve, mely szerint a jövőben főként a kiskereskedők márkanevét viselő termékeket fogják exportálni, spekulatív és nem bizonyított, és mint ilyen nem elégséges ahhoz, hogy kétségbe lehessen vonni a saját márkanevet viselő termékek felülvizsgálati időszak alatti exportjának reprezentatív jellegét. Az AETMD érvét ezért elutasították.

               (61)

               AETMD megjegyezte továbbá, hogy a vámtétel csökkentése magában rejti az intézkedések kijátszásának kockázatát.

               (62)

               Emlékeztetni kell arra, hogy már eleve eltérő mértékű hatályos vámokat határoztak meg a különböző thaiföldi exportáló gyártókra. Az intézkedések kijátszásának – vagyis az alacsonyabb vámtételű TARIC-kiegészítő kód használatának – kockázata így már az eredeti intézkedések bevezetése óta fennáll. Az egyik exportáló gyártóra meghatározott alacsonyabb vám önmagában még nem növeli meg Thaiföld egészét tekintve a vámok kijátszásának kockázatát.

               (63)

               Másrészről, amennyiben rendelkezésre állnak arra utaló információk, hogy a vámokat vámkijátszással megkerülik, akkor erre vonatkozóan – az alaprendelet 13. cikkében meghatározott feltételek teljesülése esetén – vizsgálat indítható.

               (64)

               Az AETMD azt is állította, hogy a kérelmező feltehetően mesterségesen magas exportárakat alkalmazott az Unióba irányuló kivitelkor, amelyeket azzal ellensúlyozott, hogy más termékek párhuzamos értékesítésekor mesterségesen alacsonyan tartotta az árakat.

               (65)

               Ahogyan az már az (58) preambulumbekezdésben is szerepelt, az érintett termék Unióba, illetve harmadik országokba irányuló exportárai összhangban álltak. Semmi nem utal arra tehát, hogy az Unió tekintetében alkalmazott exportárakat mesterségesen magasan tartották a felülvizsgálati időszak alatt, vagyis az érvet el kell utasítani.

         5.   DÖMPINGELLENES INTÉZKEDÉSEK

               (66)

               A vizsgálat eredményei alapján a Bizottság megállapítja, hogy helyénvaló módosítani az érintett terméknek a River Kwai International Food Industry Co. Ltd.-től származó behozatalára alkalmazandó dömpingellenes vámot.

               (67)

               Ezen túlmenően a kérelmező kérésére sor kerül a kérelmező címének módosítására is.

         6.   NYILVÁNOSSÁGRA HOZATAL

               (68)

               Az érdekelt feleket tájékoztatták azon lényeges tényekről és szempontokról, amelyek alapján javaslatot szándékoznak tenni a 875/2013/EU végrehajtási rendelet módosítására.

               (69)

               A nyilvánosságra hozatalt követően Thaiföld kormánya jelezte, hogy a részleges időközi felülvizsgálat megállapításainak figyelembevétele érdekében a mintában nem szereplő együttműködő exportőrökre alkalmazandó átlagos vámtételt is indokolt felülvizsgálni. Meg kell jegyezni, hogy ez a kérelem túlmutat ezen felülvizsgálat korlátozott hatályán, amely kizárólag a kérelmező tekintetében hatályban lévő dömpingellenes vám szintjének kiigazítására terjed ki. A dömpingellenes vámtételek szintjének módosítását a körülmények állítólagos megváltozásával indokoló kérelmeket az alaprendelet 11. cikkének (3) bekezdése szerint kellene benyújtani. Ezt a kérelmet ezért el kell utasítani,

         ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
   1. cikk
   A 875/2013/EU végrehajtási rendelet 1. cikkének (2) bekezdésében szereplő táblázat River Kwai International Food Industry Co., Ltd-re vonatkozó bejegyzése helyébe a következő szöveg lép:

                  Vállalat

                  Dömpingellenes vám (%)

                  TARIC-kiegészítő kód:

                              „River Kwai International Food Industry Co., Ltd,

                              99 Moo 1 Thanamtuen Khaupoon Road

                              Kaengsian, Muang, Kanchanaburi 71000

                              Thaiföld

                  3,6

                  A791”

   2. cikk
   Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba.

      Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
      Kelt Brüsszelben, 2014. március 24-én.

            a Tanács részéről

            az elnök

         A. TSAFTARIS

      (1)  HL L 343., 2009.12.22., 51. o.

      (2)  A Tanács 2007. június 18-i 682/2007/EK rendelete a Thaiföldről származó egyes elkészített vagy tartósított morzsolt csemegekukorica-termékek behozatalára vonatkozó végleges dömpingellenes vám kivetéséről és a kivetett ideiglenes vám végleges beszedéséről (HL L 159., 2007.6.20., 14. o.).

      (3)  A Tanács 2008. szeptember 25-i 954/2008/EK rendelete a Thaiföldről származó egyes elkészített vagy tartósított morzsolt csemegekukorica-termékek behozatalára vonatkozó végleges dömpingellenes vám kivetéséről és a kivetett ideiglenes vám végleges beszedéséről szóló 682/2007/EK rendelet módosításáról (HL L 260., 2008.9.30., 1. o.).

      (4)  A Tanács 2013. szeptember 2-i 875/2013/EU végrehajtási rendelete a Thaiföldről származó egyes elkészített vagy tartósított morzsolt csemegekukorica-termékek behozatalára vonatkozó végleges dömpingellenes vámnak az 1225/2009/EK rendelet 11. cikkének (2) bekezdése szerinti hatályvesztési felülvizsgálatot követő kivetéséről (HL L 244., 2013.9.13., 1. o.).

      (5)  HL C 42., 2013.2.14., 7. o.

      (6)  Lásd a hatályvesztési felülvizsgálat (49)–(75) preambulumbekezdését.

      (7)  Lásd a hatályvesztési felülvizsgálat (86) preambulumbekezdését.

      (8)  Lásd a hatályvesztési felülvizsgálat (85) preambulumbekezdését.


title: A Bizottság (EU) 2016/1609 végrehajtási rendelete (2016. szeptember 7.) a kukoricára vonatkozóan a 969/2006/EK rendelettel megnyitott vámkontingens keretében 2016. augusztus 26. és szeptember 2. között benyújtott behozataliengedély-kérelmekben szereplő mennyiségekre alkalmazandó elosztási együttható rögzítéséről

text:
               8.9.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 240/4

         A BIZOTTSÁG (EU) 2016/1609 VÉGREHAJTÁSI RENDELETE
   (2016. szeptember 7.)
   a kukoricára vonatkozóan a 969/2006/EK rendelettel megnyitott vámkontingens keretében 2016. augusztus 26. és szeptember 2. között benyújtott behozataliengedély-kérelmekben szereplő mennyiségekre alkalmazandó elosztási együttható rögzítéséről
   AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
   tekintettel a mezőgazdasági termékpiacok közös szervezésének létrehozásáról és a 922/72/EGK, a 234/79/EGK, az 1037/2001/EK és az 1234/2007/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2013. december 17-i 1308/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 188. cikke (1) és (3) bekezdésére,
   mivel:

               (1)

               A 969/2006/EK bizottsági rendelet (2) éves vámkontingenst nyitott meg (09.4131 tételszámmal) 277 988 tonna kukorica behozatalára.

               (2)

               A 969/2006/EK rendelet 2. cikkének (1) bekezdése 138 994 tonnában határozta meg a 2. alidőszakra vonatkozó mennyiséget a 2016. július 1-jétőldecember 31-ig tartó időszakra.

               (3)

               A 2016. augusztus 26. és 2016. szeptember 2. (brüsszeli idő szerint 13 óra) közötti időszakban benyújtott behozataliengedély-kérelmek a rendelkezésre állónál nagyobb mennyiségre vonatkoznak. Ezért helyénvaló az igényelt mennyiségekre alkalmazandó, az 1301/2006/EK bizottsági rendelet (3) 7. cikke (2) bekezdésének megfelelően kiszámított elosztási együttható rögzítésével meghatározni, hogy a behozatali engedélyek milyen mennyiségekre bocsáthatók ki.

               (4)

               Indokolt továbbá úgy rendelkezni, hogy a 969/2006/EK rendelet alapján ne kerüljön sor további behozatali engedélyek kibocsátására a folyó kontingens-időszakra vonatkozóan.

               (5)

               Az intézkedés hatékonyságának biztosítása érdekében indokolt, hogy e rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetésének napján lépjen hatályba,

         ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
   1. cikk
   (1)   A 969/2006/EK rendelet 2. cikkének (1) bekezdésében említett kontingens (09.4131 tételszám) keretén belüli behozatalra irányuló, a 2016. augusztus 26. és 2016. szeptember 2. (brüsszeli idő szerint 13 óra) közötti időszakban benyújtott engedélykérelmekben szereplő mennyiségekre 86,331677 %-os elosztási együtthatót kell alkalmazni.
   (2)   A 969/2006/EK rendelet 2. cikkének (1) bekezdésében említett kontingens (09.4131 tételszám) keretén belüli behozatalra irányuló új engedélykérelmek benyújtását a folyó kontingens-időszakra vonatkozóan 2016. szeptember 2-án (brüsszeli idő szerint) 13 órától fel kell függeszteni.
   2. cikk
   Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetése napján lép hatályba.

      Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
      Kelt Brüsszelben, 2016. szeptember 7-én.

            a Bizottság részéről,

            az elnök nevében,

         Jerzy PLEWA

            mezőgazdasági és vidékfejlesztési főigazgató

      (1)  HL L 347., 2013.12.20., 671. o.

      (2)  A Bizottság 2006. június 29-i 969/2006/EK rendelete a harmadik országokból származó kukorica behozatalára vonatkozó közösségi vámkontingens megnyitásáról és kezeléséről (HL L 176., 2006.6.30., 44. o.).

      (3)  A Bizottság 2006. augusztus 31-i 1301/2006/EK rendelete az importengedélyek rendszere alá tartozó mezőgazdasági termékek behozatali vámkontingenseinek kezelésére vonatkozó közös szabályok megállapításáról (HL L 238., 2006.9.1., 13. o.).