title: A Bizottság (EU) 2017/969 végrehajtási rendelete (2017. június 8.) a Kínai Népköztársaságból származó egyes melegen hengerelt, sík, vasból, ötvözetlen acélból vagy más ötvözött acélból készült termékek behozatalára vonatkozó végleges kiegyenlítő vám kivetéséről és a Kínai Népköztársaságból származó egyes melegen hengerelt, sík, vasból, ötvözetlen acélból vagy más ötvözött acélból készült termékek behozatalára vonatkozó végleges dömpingellenes vám kivetéséről szóló (EU) 2017/649 bizottsági végrehajtási rendelet módosításáról

text:
                  9.6.2017

                  HU

                  Az Európai Unió Hivatalos Lapja

                  L 146/17

            A BIZOTTSÁG (EU) 2017/969 VÉGREHAJTÁSI RENDELETE
      (2017. június 8.)
      a Kínai Népköztársaságból származó egyes melegen hengerelt, sík, vasból, ötvözetlen acélból vagy más ötvözött acélból készült termékek behozatalára vonatkozó végleges kiegyenlítő vám kivetéséről és a Kínai Népköztársaságból származó egyes melegen hengerelt, sík, vasból, ötvözetlen acélból vagy más ötvözött acélból készült termékek behozatalára vonatkozó végleges dömpingellenes vám kivetéséről szóló (EU) 2017/649 bizottsági végrehajtási rendelet módosításáról
      AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
      tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
      tekintettel az Európai Unióban tagsággal nem rendelkező országokból érkező támogatott behozatallal szembeni védelemről szóló, 2016. június 8-i (EU) 2016/1037 európai parlamenti és tanácsi rendeletre (1) (a továbbiakban: alaprendelet) és különösen annak 15. cikkére,
      mivel:
      1.   ELJÁRÁS

      1.1.   Az eljárás megindítása

                  (1)

                  2016. május 13-án az Európai Bizottság (a továbbiakban: Bizottság) szubvencióellenes vizsgálatot indított a Kínai Népköztársaságból (a továbbiakban: Kína vagy érintett ország) származó egyes melegen hengerelt, sík, vasból, ötvözetlen acélból vagy más ötvözött acélból készült termékek Unióba irányuló behozatala tekintetében. Az eljárás megindítására az Európai Közösségben tagsággal nem rendelkező országokból érkező támogatott behozatallal szembeni védelemről szóló, 2009. június 11-i 597/2009/EK tanácsi rendelet (2) 10. cikke alapján került sor. Az eljárás megindításáról a Bizottság értesítést (3) (a továbbiakban: az eljárás megindításáról szóló értesítés) tett közzé az Európai Unió Hivatalos Lapjában.

                  (2)

                  A Bizottság azt követően indított vizsgálatot, hogy 2016. március 31-én az Európai Acélszövetség (a továbbiakban: Eurofer vagy panaszos) panaszt nyújtott be az egyes melegen hengerelt, sík, vasból, ötvözetlen acélból vagy más ötvözött acélból készült termékek (a továbbiakban: melegen síkhengerelt termékek) teljes uniós termelésének több mint 90 %-át képviselő uniós gyártók nevében. A panasz bizonyítékot tartalmazott a támogatásra, illetve az abból eredő kárral való fenyegetésre vonatkozóan, és ez elegendőnek bizonyult a vizsgálat megindításához.

                  (3)

                  A szubvencióellenes vizsgálat megindítása előtt a Bizottság értesítette a kínai kormányt (4), hogy megfelelő módon dokumentált panaszt nyújtottak be a Bizottsághoz, és az alaprendelet 10. cikkének (7) bekezdésével összhangban konzultációra kérte fel a kínai kormányt. A kínai kormány elfogadta a konzultációra irányuló felkérést, és a konzultációra 2016. május 11-én sor is került. A konzultációk alkalmával ugyan sikerült megfelelően megismerni a kínai kormány észrevételeit, kölcsönösen elfogadható megoldást viszont nem sikerült találni.

                  (4)

                  A Bizottság néhány hónappal a jelenlegi vizsgálat megindítása előtt – 2016. február 13-án – dömpingellenes vizsgálatot (5) indított ugyanezen, Kínából származó termék behozatalára vonatkozóan (a továbbiakban: a párhuzamos dömpingellenes vizsgálat).

                  (5)

                  A Bizottság 2016. július 7-én, röviddel az után, hogy megindította a jelenlegi vizsgálatot, a Brazíliából, Iránból, Oroszországból, Szerbiából és Ukrajnából származó ugyanezen termék behozatalára vonatkozóan is dömpingellenes vizsgálatot (6) indított.

                  (6)

                  2017. április 5-én a Bizottság végleges dömpingellenes vámot vetett ki (7) ugyanezen, Kínából származó termék behozatalára (a továbbiakban: dömpingellenes rendelet). A jelenlegi szubvencióellenes, illetve a párhuzamos dömpingellenes vizsgálat keretében végzett, a kárról, az ok-okozati összefüggésről és az uniós érdekről szóló elemzések hasonlóak, mivel az uniós gazdasági ágazat meghatározása, a reprezentatív uniós gyártók és a vizsgálati időszak mindkét vizsgálatban azonos. Az elemzéseket aktualizálták és kiegészítették, hogy ily módon azok a jelenlegi vizsgálat során benyújtott összes tényadatot figyelembe vegyék.

            1.1.1.   Az eljárás megindítása nyomán benyújtott észrevételek

                  (7)

                  A kínai kormány szerint az, hogy a kár veszélyére alapozott jelenlegi panasz benyújtását követő két hónapon belül benyújtottak egy olyan, öt országgal szembeni és jelentős kárra hivatkozó dömpingellenes panaszt, amely ugyanazon termékre vonatkozik, komoly aggályokat vet fel azzal kapcsolatban, hogy indokolt volt-e a jelenlegi szubvencióellenes vizsgálat megindítása.

                  (8)

                  A Bizottság felhívta a figyelmet, hogy a Kínával szembeni szubvencióellenes ügy és az öt másik országból érkező, ugyanazon termékre vonatkozó dömpingellenes ügy két külön vizsgálatnak tekintendő, amelyeket külön-külön kell értékelni. Egyrészt: a két ügyhöz eltérő vizsgálati időszakok tartoznak, amelyek csak részben fedik egymást (2015 második féléve). Másrészt: a szubvencióellenes panasz az uniós gazdasági ágazattal szembeni kár veszélyén, míg az ezt követő dömpingellenes panasz az uniós gazdasági ágazatnak ténylegesen okozott káron alapul. E tekintetben a Bizottság emlékeztetett arra, hogy a dömping és a kár meghatározása a vonatkozó jogszabályi rendelkezésekkel összhangban megállapított és az egyes ügyekre vonatkozó eljárások megindításáról szóló értesítésben közölt vizsgálati időszakon alapul. Ezenfelül – függetlenül attól, hogy milyen eredményekre jut az öt másik országot érintő, folyamatban lévő dömpingellenes vizsgálat – az (549)–(551) preambulumbekezdés arról tanúskodik, hogy az eljárás megindításához elegendő, a megindításakor rendelkezésre álló bizonyítékokat a vizsgálat során feltárt bizonyítékok nem érvénytelenítették.

                  (9)

                  A Bizottság ezért az állítást megalapozatlannak ítélte és elutasította.

                  (10)

                  A kínai kormány továbbá azt állította, hogy a vizsgálatot meg kell szüntetni, mivel a panasz nem felel meg a szubvenciókról és kiegyenlítő intézkedésekről szóló WTO-megállapodás 11. cikkének (2) bekezdése és 11. cikkének (3) bekezdése, valamint az alaprendelet 10. cikkének (2) bekezdése szerinti bizonyítási követelményeknek. A kínai kormány szerint nem volt elegendő bizonyíték a kiegyenlíthető támogatások, a kár, valamint a támogatott behozatal és a kár közötti ok-okozati összefüggés fennállására.

                  (11)

                  A panaszban benyújtott bizonyítékok a panaszostól indokoltan és célszerűen elvárható információkat tartalmazták. Emellett a bizonyítékok – az eljárás megindítási szakaszában – elegendőnek bizonyultak annak alátámasztására, hogy a vélelmezett támogatások meglétük, összegük és jellegük tekintetében kiegyenlíthetőek. A panasz ezen túlmenően arra vonatkozóan is elegendő bizonyítékkal szolgált, hogy az uniós gazdasági ágazatot kár fenyegeti, és hogy ennek hátterében a támogatott behozatal állt. A panasz 166 oldalas és tartalmazza a 117 mellékletben felsorakoztatott bizonyítékok ismertetését. A vizsgálat során a Bizottság az összes olyan hiányosságot megvizsgálta, amelyre a kínai kormány a panasz pontossága és megfelelő volta kapcsán rámutatott, de a támogatások létére és mértékére vonatkozó egyetlen prima facie állítás kizárását sem találta indokoltnak a vizsgálat megindításakor.

                  (12)

                  A nyilvánosságra hozatalt követően a kínai kormány megismételte állítását, de azt további indokokkal nem támasztotta alá. Ennélfogva a Bizottság fenntartotta a fenti premabulumbekezdésben ismertetett álláspontját.

            1.2.   Vizsgálati időszak és figyelembe vett időszak

                  (13)

                  A támogatásnyújtás és a kár vizsgálata a 2015. január 1. és 2015. december 31. közötti időszakra terjedt ki (a továbbiakban: vizsgálati időszak). A kár felmérése szempontjából lényeges tendenciák vizsgálata a 2012. január 1. és 2015. december 31. közötti időszakra (a továbbiakban: figyelembe vett időszak), továbbá a vizsgálati időszak utáni lényegi fejleményekre terjedt ki.

            1.3.   Érdekelt felek

                  (14)

                  A Bizottság az eljárás megindításáról szóló értesítésben felkérte az érdekelt feleket, hogy a vizsgálatban való részvétel érdekében vegyék fel vele a kapcsolatot. A Bizottság emellett külön tájékoztatta a panaszost, a többi ismert uniós gyártót, az ismert exportáló gyártókat és a kínai kormányt, az ismert importőröket, beszállítókat és felhasználókat, kereskedőket, továbbá az érintettként ismert szervezeteket a vizsgálat megindításáról, és felkérte őket a részvételre.

                  (15)

                  Az érdekelt feleknek lehetőségük nyílt a vizsgálat megindításával kapcsolatos észrevételeik megtételére, valamint a Bizottsággal és/vagy a kereskedelmi ügyekben eljáró meghallgató tisztviselővel tartandó meghallgatás kérelmezésére.

            1.4.   Mintavétel

                  (16)

                  A Bizottság az eljárás megindításáról szóló értesítésben jelezte, hogy az alaprendelet 27. cikkével összhangban mintavételt végezhet az érdekelt felek körében.

            1.4.1.   Uniós gyártók

                  (17)

                  A Bizottság az eljárás megindításáról szóló értesítésben közölte, hogy meghatározott egy uniós gyártókból álló, ideiglenes mintát. A mintát a Bizottság az alaprendelet 27. cikke (1) bekezdésének b) pontjával összhangban a rendelkezésre álló idő alatt célszerűen megvizsgálható lehető legnagyobb reprezentatív termelési és értékesítési mennyiség alapján választotta ki. A minta emellett a földrajzi eloszlás szempontjából is széles kört fedett le. A Bizottság felkérte az érdekelt feleket, hogy tegyenek észrevételeket az ideiglenes mintával kapcsolatban, észrevétel azonban nem érkezett.

                  (18)

                  A végső minta végeredményben öt különböző tagállam hat uniós gyártójából állt. E minta az uniós termelés több mint 45 %-át képviselte.

            1.4.2.   Importőrök

                  (19)

                  A Bizottság felkérte a független importőröket, hogy nyújtsák be az eljárás megindításáról szóló értesítésben meghatározott információkat annak érdekében, hogy eldönthesse, szükséges-e a mintavétel, és ha igen, kiválaszthassa a mintát.

                  (20)

                  Egy független importőr jelentkezett, amelynek a Bizottság megküldte az importőröknek szóló kérdőívet.

                  (21)

                  A független importőr azonban még annak ellenére is mindössze egy hiányosan kitöltött kérdőívet nyújtott be, hogy a Bizottság kapcsolatba lépett vele a vonatkozó információk megszerzése érdekében.

            1.4.3.   Exportáló gyártók

                  (22)

                  A Bizottság – annak érdekében, hogy eldönthesse, szükséges-e a mintavétel, és ha igen, kiválaszthassa a mintát – felkérte a Kínában működő összes exportáló gyártót, hogy nyújtsák be az eljárás megindításáról szóló értesítésben meghatározott információkat. A Bizottság ezenfelül felkérte a kínai hatóságokat, hogy nevezzék meg és/vagy lépjenek kapcsolatba az esetleges további exportáló gyártókkal, amelyek adott esetben részt kívánnak venni a vizsgálatban.

                  (23)

                  Az érintett ország kilenc exportáló gyártója (gyártócsoportja) nyújtotta be a kért információkat és egyezett bele abba, hogy felvegyék a mintába. A Bizottság az alábbi, az exportáló gyártók négy csoportjából álló mintát választotta ki – az alaprendelet 27. cikke (1) bekezdésének b) pontjával összhangban – az Unióba irányuló export lehető legnagyobb reprezentatív volumene alapján, amelyet a rendelkezésre álló idő alatt célszerűen meg lehet vizsgálni:

                              —

                              Benxi Iron & Steel Group, Kína,

                              —

                              Hesteel Group, Kína,

                              —

                              Jiangsu Shagang Group, Kína,

                              —

                              Shougang Group, Kína.

                  (24)

                  Az exportáló gyártók mintában szereplő csoportjai 68 %-át adták az érintett termék Unióba irányuló összbehozatalának.

                  (25)

                  Az alaprendelet 27. cikke (2) bekezdésének megfelelően valamennyi ismert, érintett exportáló gyártó, továbbá a kínai kormány véleményét is kikérték a minta kiválasztásáról. A javasolt mintával kapcsolatban a panaszostól és két – egy, a mintában szereplő és egy, a mintában nem szereplő – exportáló gyártótól érkezett észrevétel.

                  (26)

                  A panaszos szerint a javasolt minta nem tükrözte megfelelően a melegen síkhengerelt termékek vizsgálni kívánt kínai ágazatát. Pontosabban: a panaszos azt állította, hogy a Bizottságnak a minta kiválasztásakor nemcsak az export volumenét, hanem a panaszban megjelölt támogatások teljes körét is figyelembe kell vennie. Ezzel kapcsolatban a panaszos úgy ítélte meg, hogy a mintában szereplő vállalatok közül kettő a kiegyenlíthető támogatások szempontjából nem tekinthető reprezentatív kedvezményezettnek.

                  (27)

                  A Bizottság megjegyezte, hogy a minta kiválasztásához az alaprendelet 27. cikke (1) bekezdésének b) pontját alkalmazta kritériumként. A szóban forgó rendelkezés szerint a Bizottság az Unióba irányuló export lehető legnagyobb reprezentatív volumene alapján határozza meg a mintát. Az, hogy valamely vállalat esetleg nem jogosult a vélelmezett támogatás egy adott típusára, nem befolyásolja a minta reprezentatív jellegét, mivel a minta célja az, hogy a melegen síkhengerelt termékek teljes kínai ágazatát megjelenítse a vélelmezett támogatás valamennyi típusára való jogosultság szempontjából. Az exportáló gyártók mintában szereplő négy csoportja a panaszbeli vélelmezett támogatásokra való jogosultság szempontjából reprezentatív, miként azt a Bizottság a nem bizalmas jellegű aktában elérhető fájlhoz fűzött megjegyzésben is megállapította. A Bizottság ennélfogva úgy vélte, hogy a kiválasztott minta megfelelő alapként szolgált a vélelmezett támogatásnyújtás meglétének, illetve mértékének vizsgálatához és megfelel az alaprendelet 27. cikke (1) bekezdésének b) pontjában foglaltaknak.

                  (28)

                  A nyilvánosságra hozatalt követően a panaszos kitartott azon álláspontja mellett, hogy a mintát a Bizottságnak nem az alaprendelet 27. cikke (1) bekezdésének a) pontja, hanem 27. cikke (1) bekezdésének b) pontja alapján kellett volna kiválasztania, mivel a minta ez utóbbi esetben jobban tükrözte volna a hatályos támogatási programokat. A Bizottság – az előző preambulumbekezdésben kifejtettek szerint – úgy vélte, hogy az exportáló gyártók mintában szereplő négy csoportja nemcsak a mennyiség szempontjából, hanem a panaszbeli vélelmezett támogatásokra való jogosultságuk, valamint az eljárás megindításáról szóló értesítésben vizsgált támogatási gyakorlatok tekintetében is reprezentatív. Ezt az állítást ezért elutasították.

                  (29)

                  Az egyik – mintában szereplő – exportáló gyártó tájékoztatást kért arról, hogy a Bizottság miért tért el a párhuzamos dömpingellenes vizsgálat keretében javasolt mintától. A Bizottság emlékeztetett arra, hogy a dömpingellenes és a szubvencióellenes vizsgálatok két külön, eltérő célokat szolgáló vizsgálatnak számítanak. A dömpingellenes vizsgálatban a Bizottság azt állapítja meg, hogy fennáll-e vagy sem dömping (azaz objektív árdiszkrimináció), ami egy eldöntendő kérdés. A dömpingre vonatkozó ténymegállapítás a minta alapján extrapolálható az összes többi vállalatra. A szubvencióellenes vizsgálatban a Bizottság az érintett termék egy exportált egységére jutó támogatási összeget határozza meg. Kizárólag azok a támogatások egyenlíthetők ki, amelyeket a mintában szereplő vállalatoknál azonosítottak. A Bizottság ennélfogva – a hatékony vizsgálat és az uniós gazdasági ágazat védelme érdekében – úgy vélte, hogy a szubvencióellenes vizsgálat esetében célszerűbb a dömpingellenes vizsgálatban alkalmazottnál nagyobb mennyiségű exportot figyelembe venni, hogy ily módon a minta reprezentatív legyen a panaszbeli vélelmezett támogatásokra való jogosultság, valamint az eljárás megindításáról szóló értesítésben említett támogatási gyakorlatok szempontjából. A szubvencióellenes vizsgálat kibővített mintája a panaszbeli vélelmezett támogatásokra való jogosultság megfelelő körét fedi le. A mintában szereplő négy vállalat közül három a párhuzamos dömpingellenes vizsgálat mintájában is szerepelt. Annak hátterében, hogy a Bizottság egy további vállalatot is felvett a mintába, az a megfontolás állt, hogy a mennyiség tekintetében ez a vállalat számított a soron következő legnagyobb vállalatnak, és hogy ezáltal szavatolható volt a minta reprezentativitása a panaszbeli vélelmezett támogatásokra való jogosultság szempontjából.

                  (30)

                  A másik – a mintában nem szereplő – exportáló gyártó arra hivatkozva, hogy a kiválasztott minta nem jelenítené meg tisztességes módon a vállalat sajátosságait, kérte, hogy a Bizottság vegye fel a mintába vagy végezzen esetében egyedi vizsgálatot. Érvelésében a gyorsacél és szerszámacél gyártására és exportjára hivatkozott, amelyek szerinte eltérő termékjellemzőkkel és árazással rendelkeznek. A minta kiválasztási szempontja az érintett termék legnagyobb reprezentatív exportmennyisége volt. A felvételét kérő exportáló gyártó ugyanakkor lényegesen kisebb mennyiségben exportálta az érintett terméket, mint a javasolt mintában szereplő vállalatok. A Bizottság következésképpen e vállalatot nem vehette fel a mintába, és emiatt a vállalat felvétel iránti kérését elutasította. Megjegyzendő, hogy a Bizottság a későbbiekben úgy határozott, hogy a gyorsacélt és a szerszámacélt kizárja az érintett termékkörből, amivel egyszersmind a vállalat teljes termelését is kivonta a vizsgálat hatálya alól. A vállalat így többé már nem számított az érintett termék exportáló gyártójának, egyedi vizsgálat iránti kérelmét pedig abból adódóan, hogy a vállalat már nem tartozott az érdekelt felek köréhez, nem lehetett elfogadni.

                  (31)

                  A javasolt minta ennélfogva megfelel az alaprendelet 27. cikke (1) bekezdésének b) pontjában foglaltaknak. A Bizottság ezért úgy határozott, hogy változatlan formában a javasolt mintát alkalmazza végleges mintaként.

            1.5.   Kérdőívre adott válaszok és ellenőrző látogatások

                  (32)

                  A Bizottság kérdőívet küldött a kínai kormánynak, amely kifejezetten a China Development Bank, az Agricultural Development Bank of China, az Export Import Bank of China (a továbbiakban: EXIM), az Agricultural Bank of China (a továbbiakban: ABC), a Bank of China (a továbbiakban: BOC), a China Construction Bank (a továbbiakban: CCB), valamint az Industrial and Commercial Bank of China (a továbbiakban: ICBC) számára összeállított egyedi kérdőíveket is tartalmazott. E bankokra a panasz kifejezetten közjogi szervekként, vagy mint támogatásnyújtásra utasított és támogatásnyújtással megbízott szervekre utalt. Ezenkívül a kínai kormány felkérést kapott arra, hogy ezt, a pénzügyi intézményeknek összeállított egyedi kérdőívet továbbítsa a részleges vagy kizárólagos tulajdonában álló többi pénzügyi intézménynek (a továbbiakban: állami tulajdonú bankok). A kínai kormány számára összeállított kérdőív emellett a részleges vagy kizárólagos állami tulajdonban álló vasérckitermelő, valamint kokszot és kokszosítható szenet előállító vállalatoknak (a továbbiakban: állami tulajdonú vállalatok) szóló egyedi kérdőíveket is tartalmazott. A Bizottság ezenkívül kérdőívet küldött a mintában szereplő négy exportálógyártó-csoportnak, a mintában szereplő uniós gyártóknak, valamint az összes kapcsolatban álló importőrnek, a Bizottságnál jelentkező független importőrnek és két felhasználónak.

                  (33)

                  A kínai kormány benyújtotta kérdőívre adott válaszait a Bizottságnak. Ezek az EXIM, az ABC, a BOC, a CCB és az ICBC egyedi kérdőívre adott válaszait tartalmazták. A Bizottságnak emellett még a mintában szereplő négy exportálógyártó-csoport, a mintában szereplő uniós gyártók, a független importőr és az egyik felhasználó nyújtott be kitöltött kérdőívet.

                  (34)

                  A Bizottság minden olyan információt megkísérelt beszerezni és ellenőrzött, amelyet a támogatás, az abból eredő kárveszély és az uniós érdek meghatározása szempontjából szükségesnek tartott. Ellenőrző látogatásra került sor a Kínai Kereskedelmi Minisztériumnál, amely látogatáson más érintett minisztériumok tisztségviselői is részt vettek. Az ellenőrző látogatáson ezenkívül az alábbi pénzügyi intézmények képviselői is jelen voltak:

                              —

                              Export Import Bank of China, Peking, Kína,

                              —

                              Industrial and Commercial Bank of China, Peking, Kína,

                              —

                              China Construction Bank, Peking, Kína,

                              —

                              Agricultural Bank of China, Peking, Kína,

                              —

                              Bank of China, Peking, Kína.

                  (35)

                  Az alaprendelet 26. cikke szerinti ellenőrző látogatásokra került sor továbbá a következő vállalatok telephelyén:

                              (1)

                              A mintában szereplő uniós gyártók

                                          —

                                          ThyssenKrupp Steel Europe AG, Duisburg, Németország,

                                          —

                                          Tata Steel IJmuiden BV, Velsen-Noord, Hollandia,

                                          —

                                          Tata Steel UK Limited, Port Talbot, Dél-Wales, Egyesült Királyság,

                                          —

                                          ArcelorMittal Mediterranee SAS, Fos-sur-Mer, Franciaország,

                                          —

                                          ArcelorMittal Atlantique Et Lorraine SAS, Dunkerque, Franciaország,

                                          —

                                          ArcelorMittal España SA, Gozón, Spanyolország.

                              (2)

                              A mintában szereplő kínai exportáló gyártók

                                          b)

                                          Benxi Iron & Steel Group:

                                                      —

                                                      Benxi Iron & Steel (Group) Co., Ltd, Benxi, Kína,

                                                      —

                                                      Bengang Steel Plates Co., Ltd, Benxi, Kína,

                                                      —

                                                      Benxi Beiying Iron & Steel (Group) Co., Ltd, Benxi, Kína,

                                                      —

                                                      Benxi Iron & Steel (Group) Mining Industry Co., Ltd, Benxi, Kína,

                                                      —

                                                      Benxi Iron & Steel (Group) International Trading Co., Ltd, Benxi, Kína,

                                                      —

                                                      Liaoning Henderson Assets Operating & Management Co., Ltd, Benxi, Kína.

                                          c)

                                          Jiangsu Shagang Group:

                                                      —

                                                      Jiangsu Shagang Group Co., Ltd, Zhangjiagang City, Kína,

                                                      —

                                                      Zhangjiagang Hongchang Plate Co., Ltd, Zhangjiagang City, Kína,

                                                      —

                                                      Zhangjiagang GTA Plate Co., Ltd, Zhangjiagang City, Kína,

                                                      —

                                                      Zhangjiagang Yangtze River Cold rolled Sheet Co., Ltd, Zhangjiagang City, Kína,

                                                      —

                                                      Zhangjiagang Hongchang Pellets Co., Ltd, Zhangjiagang City, Kína,

                                                      —

                                                      Jiangsu Shagang International Trade Co., Ltd, Jinfeng Town, Zhangjiagang City, Kína.

                                          d)

                                          Hesteel Group:

                                                      —

                                                      Hesteel Group Co., Ltd, Shijiazhuang és Peking, Kína,

                                                      —

                                                      Hesteel Co., Ltd, Shijiazhuang, Kína,

                                                      —

                                                      Handan Iron & Steel Group Han-Bao Co., Ltd, Handan City, Kína,

                                                      —

                                                      Hesteel Co., Ltd Tangshan Branch, Tangshan City, Kína,

                                                      —

                                                      Hesteel Co., Ltd Chengde Branch, Chengde City, Kína,

                                                      —

                                                      Hebei Iron & Steel Group Mining Co., Ltd, Tangshan, Kína,

                                                      —

                                                      Hesteel Group International Trade Corporation, Peking, Kína,

                                                      —

                                                      Sinobiz Holdings Limited (British Virgin Islands), Tangshan City, Kína.

                                          e)

                                          Shougang Group:

                                                      —

                                                      Shougang Jingtang United Iron & Steel Co. Ltd, Caofeidian, Kína,

                                                      —

                                                      Tangshan Shougang Jingtang Xishan Coking Co. Ltd, Caofeidian, Kína,

                                                      —

                                                      Shougang Qian'an Iron and Steel, a Beijing Shougang Co. Ltd fióktelepe, Qian'an, Kína,

                                                      —

                                                      Qian'an Coal Chemical Company, Qian'an, Kína,

                                                      —

                                                      Shougang Mining Co. Ltd, a Shougang Corporation fióktelepe, Qian'an, Kína,

                                                      —

                                                      Beijing Shougang Co. Ltd, Peking, Kína,

                                                      —

                                                      China Shougang International Trade & Engineering Corporation, Peking, Kína,

                                                      —

                                                      Shougang Holding Trade Hong Kong Limited, Hongkong,

                                                      —

                                                      Shougang Corporation, Peking, Kína.

                              (3)

                              Felhasználók

                                          —

                                          Marcegaglia Carbon Steel Spa, Gazoldo degli Ippoliti, Olaszország.

            1.6.   Az ideiglenes intézkedések meghozatalának mellőzése

                  (36)

                  2017. február 13-án a Bizottság tájékoztatta valamennyi érdekelt felet, hogy a Kínából származó egyes melegen hengerelt, sík, vasból, ötvözetlen acélból vagy más ötvözött acélból készült termékek Unióba irányuló behozatalára nem vet ki ideiglenes kiegyenlítő vámokat.

            1.7.   Az eljárás további menete

                  (37)

                  A Bizottság folytatta azon információk összegyűjtését és ellenőrzését, amelyeket szükségesnek tartott a végleges ténymegállapítások kialakításához, és meghatározta azokat a területeket, amelyek esetében további vizsgálatokra volt szükség.

                  (38)

                  A Bizottság 2017. április 28-án tájékoztatta a feleket azokról a lényeges tényekről és szempontokról, amelyek alapján végleges szubvencióellenes vámot kíván kivetni az érintett termék Unióba történő behozatalára vonatkozóan, és felkérte őket, hogy 17 napon belül tegyék meg észrevételeiket. E tájékoztatás keretében a Bizottság az ellenőrző látogatások eredményeit is ismertette az érdekelt felekkel, így többek között azokról az esetekről is beszámolt, amikor a Bizottság kénytelen volt a rendelkezésre álló legjobb tényeket felhasználni. A Bizottság ezen túlmenően – május 18-án – kiegészítő aktafeljegyzést küldött az érdekelt feleknek, amelyben részletesebb indoklást fűzött a kedvezményes hitelnyújtás kapcsán alkalmazott gazdaságielőny-számításhoz. Az aktafeljegyzést a megadott ötnapos határidőn belül észrevételezték, az észrevételeket a Bizottság megfelelően mérlegelte.

            2.   ÉRINTETT TERMÉK ÉS A HASONLÓ TERMÉK

      2.1.   Érintett termék

                  (39)

                  A melegen síkhengerelt acéltermékek előállításához alkalmazott fémalakítási eljárás során a felhevített fémet a vastagság csökkentéséhez, illetve az egységes vastagság eléréséhez egy vagy több meleg hengerpár között vezetik át oly módon, hogy mindeközben a fém hőmérséklete nem csökken a fém újrakristályosodási hőmérséklete alá. E termékeket különböző formákban szállíthatják: tekercsben (olajozva vagy nem olajozva, pácolva vagy nem pácolva), méretre vágva (lemez) vagy keskeny szalagként.

                  (40)

                  A melegen síkhengerelt acéltermékek két fő felhasználási területtel rendelkeznek. Először is elsődleges nyersanyagként szolgálnak többféle, hozzáadott értéket képviselő feldolgozott acéltermék – így a hidegen síkhengerelt (8) és bevont acéltermékek – gyártásához. Másodszor: olyan ipari alapanyagok, amelyeket a végfelhasználók többek között az építőipar (acélcsövek gyártása), hajógyártás, gáztartályok, személygépkocsik, nyomástartó edények és energiavezetékek területén való különféle alkalmazásokra szereznek be.

                  (41)

                  Az egyik exportáló gyártó (Jiangsu Tiangong Tools Company Limited) 2016. június 26-án kérelmezte a melegen síkhengerelt acéltermékek bizonyos – az ágazaton belül „szerszámacélként” és „gyorsacélként” ismert – típusainak a termékkörből történő kizárását. Állítása szerint a szerszámacél és a gyorsacél esetében a tulajdonságok, árak jelentősen eltérnek amellett, hogy e típusok szabványai és felhasználási területei is különböznek.

                  (42)

                  A Bizottság e tekintetben a párhuzamos dömpingellenes vizsgálat során megállapította, hogy az érintett termék egyéb – vagyis nem szerszámacélhoz, illetve gyorsacélhoz tartozó – típusai, valamint a szerszámacél és a gyorsacél között valóban jelentősek a fizikai és kémiai különbségek. A szerszámacélban és a gyorsacélban több olyan kémiai elem eleve jelen van, amely az érintett termékben nem található meg. Ezenfelül az érintett termék egyéb típusaival összehasonlítva a szerszámacél és a gyorsacél gyártási folyamata több különbséget is mutat, amellett hogy felhasználási területeik is eltérőek, illetve áraik is jelentősen különböznek.

                  (43)

                  A Bizottság ennek következtében kizárta a párhuzamos dömpingellenes vizsgálat termékköréből a szerszámacélt és a gyorsacélt.

                  (44)

                  A fenti megfontolások alapján a Bizottság úgy határozott, hogy a szerszámacélt és a gyorsacélt e vizsgálat termékköréből is kizárja.

                  (45)

                  Az érintett termék meghatározása így a következő: a Kínai Népköztársaságból származó egyes síkhengerelt termékek, vasból, ötvözetlen acélból vagy más ötvözött acélból, tekercsben vagy nem tekercsben (a „méretre vágott” termékeket és a „keskeny szalagot” is beleértve), melegen hengerelve, de tovább nem megmunkálva, plattírozás, lemezelés vagy bevonás nélkül.
                  Az érintett termék nem foglalja magában:

                              —

                              a rozsdamentes acélból és a szemcseorientált szilícium-elektromos acélból készült termékeket,

                              —

                              a szerszámacélból és gyorsacélból készült termékeket,

                              —

                              a nem tekercsben lévő, felületén mintázás nélküli, 10 mm-t meghaladó vastagságú és legalább 600 mm szélességű termékeket, valamint

                              —

                              a nem tekercsben lévő, felületén mintázás nélküli, legalább 4,75 mm, de legfeljebb 10 mm vastagságú és legalább 2 050 mm szélességű termékeket.

                        Az érintett termék jelenleg a 7208 10 00, 7208 25 00, 7208 26 00, 7208 27 00, 7208 36 00, 7208 37 00, 7208 38 00, 7208 39 00, 7208 40 00, 7208 52 10, 7208 52 99, 7208 53 10, 7208 53 90, 7208 54 00, 7211 13 00, 7211 14 00, 7211 19 00, ex 7225 19 10, 7225 30 90, ex 7225 40 60, 7225 40 90, ex 7226 19 10, 7226 91 91 és 7226 91 99 KN-kód alá tartozik.

            2.2.   A hasonló termék

                  (46)

                  A vizsgálat rámutatott, hogy a következő termékek azonos alapvető fizikai jellemzőkkel rendelkeznek, továbbá alapvető felhasználási területeik is megegyeznek:

                              —

                              az érintett termék,

                              —

                              a Kínában gyártott és a kínai belföldi piacon értékesített termék,

                              —

                              az uniós gazdasági ágazat által az Unióban gyártott és értékesített termék.

                  (47)

                  Ennélfogva ezek az alaprendelet 2. cikkének c) pontja szerinti „megegyező” termékeknek minősülnek.

            3.   TÁMOGATÁSNYÚJTÁS

      3.1.   Bevezetés: a kormányzati tervek, projektek és egyéb dokumentumok bemutatása

                  (48)

                  Mielőtt a Bizottság a konkrét támogatások vagy támogatási programok vizsgálatával megkezdte a vélelmezett támogatásnyújtás elemzését (3.4. és azt követő szakaszok), feltérképezte azokat a kormányzati terveket, projekteket és egyéb dokumentumokat, amelyek több támogatás, illetve támogatási programot is érintettek. A Bizottság megállapította, hogy az alábbi okokból valamennyi vizsgált támogatás, illetve támogatási program a kínai kormány által kialakított központi tervezés végrehajtásának részét képezi.

                  (49)

                  Kína nemzetgazdasági és társadalmi fejlődésének 12. ötéves terve (a továbbiakban: 12. ötéves terv) kihangsúlyozza a kínai kormánynak a kulcságazatok fejlesztésére és előmozdítására vonatkozó stratégiai jövőképét. Így különösen a 12. ötéves tervnek a feldolgozóipar átalakításával és korszerűsítésével foglalkozó 9. fejezete szorgalmazza a meglévő kulcságazatok átalakítását és fejlesztését Kína alapvető ipari tevékenységének versenyképesebbé tétele céljából. Rögzíti, hogy a kínai kormány a piaci versenyképesség javítását szolgáló szakpolitikákat dolgoz ki a vállalkozások műszaki fejlesztésének támogatására. Az acélipar kiemelt helyet foglal el e kulcságazatok között.

                  (50)

                  A 12. ötéves terv ezenkívül nagy jelentőséget tulajdonít az erőforrás-megőrzésnek és a környezetvédelemnek, valamint a körforgásos gazdaság és a karbonszegény technológiákra vonatkozó célrendszer kialakításának. E tekintetben a 12. ötéves terv 9. fejezete rögzíti, hogy az acéliparnak eredményeket kell felmutatnia az erőforrások integrált felhasználása, az energiatakarékosság és a kibocsátáscsökkentés terén, valamint azt, hogy a kínai kormány támogatja az ilyen jellegű, környezetbarát fejlesztésekre irányuló erőfeszítéseket.

                  (51)

                  A kínai kormány emellett egy kifejezetten az acéliparra vonatkozó tervet is kiadott „12. ötéves terv – Acélipar” címmel (a továbbiakban: 12. ötéves acélipari terv). A terv kiemeli, hogy az acélipar fontos nemzetgazdasági alapágazat. A 2011–2015-ös időszakra vonatkozóan a kínai kormány fő prioritása az acélipar szerkezeti kiigazítása, átalakítása és korszerűsítése. Emellett a 12. ötéves acélipari terv 5. fejezete hangsúlyozza a „költségvetési, pénzügyi, kereskedelmi, föld-, energiatakarékossági, környezetvédelmi, biztonsági és egyéb szakpolitikák, valamint az acélipari szakpolitika közötti kapcsolatok erősítésének” fontosságát.

                  (52)

                  A kínai kormány állítása szerint a Bizottság a vizsgálat során nem veheti alapul a 12. ötéves tervet és a 12. ötéves acélipari tervet, mivel ezek 2015. december 31-én hatályukat vesztették. A támogatásnyújtás folytatásának így tehát nem lenne jogalapja. A Bizottság megállapította, hogy a 12. ötéves terv és a 12. ötéves acélipari terv kiterjedt a vizsgálati időszakra. 2016 márciusában közzétették továbbá a 2016–2020-as időszakra szóló 13. ötéves tervet. A 13. ötéves terv – miként azt a következő preambulumbekezdés kifejti – a 12. ötéves tervben kitűzött célokra épül és e célokat fejleszti tovább. Az acélipar fejlesztésének előmozdítása tekintetében ennélfogva folytonosság tapasztalható.

                  (53)

                  A 13. ötéves terv továbbra is hangsúlyozza a technológiai innováció szerepét Kína gazdasági fejlődésében, valamint a „zöld” fejlesztési elvek további szem előtt tartásának fontosságát. Az 5. fejezet szerint a fő fejlesztési irányok egyike – csakúgy, mint a 12. ötéves tervben – a hagyományos iparszerkezet korszerűsítésének előmozdítása. A gondolat bővebb kifejtését a 22. fejezet tartalmazza, amely bemutatja azt a stratégiát, amely a hagyományos kínai ipar modernizálását annak technológiai átalakítása útján kívánja előmozdítani. E tekintetben a 13. ötéves terv rögzíti, hogy a vállalatok támogatást kapnak „az olyan területek átfogó fejlesztéséhez, mint a terméktechnológia, az ipari berendezések, a környezetvédelem, valamint az energiahatékonyság”. A környezetvédelem részletesebb kifejtése a 44. fejezetben található. E fejezet szerint a kulcságazatokat a tiszta termelés érdekében „megújítják”, a 16. keretes írás pedig e tekintetben kifejezetten az acélipart említi.

                  (54)

                  2016 novemberében közzétették az „Acélipari kiigazítási és korszerűsítési terv a 2016–2020-as időszakra” (13. ötéves acélipari terv) című dokumentumot, amely a 13. ötéves tervre alapul. A terv megállapítja, hogy az acélipar „a kínai gazdaság fontos, alapvető ágazata, a nemzetgazdaság egyik sarokköve” (9). A terv további részletekkel szolgál a technológiai innováció, a strukturális kiigazítás, valamint a zöld fejlesztés 13. ötéves tervben említett alapelveiről, amelyeket egyúttal összekapcsolja az acélipar konkrét prioritásaival (IV. fejezet – Fő feladatok) és a különféle költségvetési és pénzügyi támogató intézkedésekkel is (V. fejezet – Védintézkedések).

                  (55)

                  A kínai kormány szerint a szóban forgó tervek mindössze szakpolitikai iránymutatások, és emiatt nem kötelező érvényűek, illetve nem bírnak kötelező erővel. A 12. ötéves terv bevezetője ugyanakkor a következőképpen fogalmaz: „E terv a Nemzeti Népi Kongresszus általi mérlegelést és jóváhagyást követően jogi érvénnyel bír.” A 13. ötéves terv 17. fejezete rögzíti: „A nemzeti fejlesztési stratégia és terv irányító és kényszerítő szerepet tölt be”. (10) Végezetül pedig: a 13. ötéves acélipari terv előírja, hogy „az acéliparért felelős valamennyi helyi hatóság köteles […] végrehajtani az ebben a tervben meghatározott feladatokat és szakpolitikai intézkedéseket”. Az egyes vállalatok szintjén „az érintett vállalkozások kötelesek gondoskodni arról, hogy tevékenységeik összhangban álljanak a tervben szereplő fő célkitűzésekkel és kiemelt feladatokkal” (11). Ezek a tervek tehát nem pusztán általános jellegű, ösztönzőnek szánt kijelentéseket tartalmaznak, hanem kötelező erővel bírnak. A nyilvánosságra hozatalt követően a kínai kormány ismét előadta álláspontját, de annak alátámasztására nem szolgált további bizonyítékokkal, hogy a fent szereplő megfogalmazás miért számítana pusztán szakpolitikai útmutatónak, ha egyértelmű szóhasználata annak ellenkezőjére utal. A kínai kormány ehelyett a szóban forgó tervekből konkrét, a szakpolitikai jelleget markánsabban megjelenítő szemelvényeket idézett, amelyek azonban nem cáfolják e tervek jogilag kötelező természetéről tett ténymegállapításokat. A Bizottság következésképp fenntartotta álláspontját, hogy ezek a tervek jogilag kötelezőek.

                  (56)

                  Az alábbi dokumentumok az acélipart ugyancsak stratégiai, elsődleges fontosságú és/vagy ösztönzött ágazatként jelölik meg:

                              a)

                              az Államtanács 40. sz. határozata „az ipari szerkezetátalakítás támogatásáról szóló ideiglenes rendelkezések” közzétételéről és végrehajtásáról (a továbbiakban: 40. sz. határozat). A határozat kimondja, hogy az „Iparszerkezeti kiigazítás iránymutatás-gyűjteménye” – amely a 40. sz. határozat egyik végrehajtási intézkedése – fontos támpontot jelent a beruházási utasítások orientációjában. Emellett útmutatóul szolgál a kínai kormány számára a beruházási projektek lebonyolításához, valamint a költségvetési, adózási, hitel-, föld-, valamint behozatali és kiviteli szakpolitikák kidolgozásához és végrehajtásához (12). Az acélipar az iránymutatás-gyűjtemény VIII. fejezetében ösztönzött ágazatként szerepel. Jogi jellegét illetően a Bizottság megállapította, hogy a 40. sz. határozat az Államtanácsnak, azaz Kína legfelsőbb közigazgatási szervének a rendelete. Ebből adódóan tehát a határozat a többi közjogi szerv, valamint a gazdasági szereplők számára jogilag kötelező (13).

                              b)

                              A „Közép- és hosszú távú tudományos és technológiai fejlesztésről szóló nemzeti tervezet (2006–2020)” III.5. és VIII. fejezete kimondja, hogy támogatja a kulcsterületek és a prioritásként kezelendő témák fejlesztését, továbbá ösztönzi e kulcsterületek és prioritások pénzügyi és költségvetési támogatását.

                              c)

                              A kínai Nemzeti Fejlesztési és Reformbizottság (a továbbiakban: NDRC) (14)„A vas- és acélipar fejlesztési politikái” című, (2005. évi) 35. sz. rendelete (a továbbiakban: 35. sz. rendelet) a vas- és acélipart fontos nemzetgazdasági alapágazatként említi.

                              d)

                              Az Államtanács 2009 márciusában kiadott tervezete az acélipar kiigazításáról és revitalizációjáról (a továbbiakban: revitalizációs terv) több olyan szakpolitikát és támogató intézkedést kezdeményez, amelynek célja az acélipar nemzetközi pénzügyi válságból való kivezetése, a növekedés fenntartása, valamint az ágazat stabil működésének biztosítása arra tekintettel, hogy az a nemzetgazdaság egyik alappillérét jelentő ágazat.

                  (57)

                  A nyilvánosságra hozatalt követően a kínai kormány a 40. sz. határozatból idézve rámutatott, hogy az ösztönzött ágazatok a „hitelnyújtási elveknek megfelelően” kapnak hiteltámogatást. A kínai kormány szerint nem vonható le az a következtetés, miszerint az ilyen jellegű támogatásokat preferenciális alapon kell nyújtani. A vizsgálat ugyanakkor kimutatta, hogy a korántsem egyértelmű „hitelnyújtási elvek” kifejezés nem piaci alapú és kereskedelmi gyakorlatokat takar, hanem azt jelenti, hogy a szóban forgó hitelnyújtási elvek olyan lényeges szakpolitikai szempontokat foglalnak magukban, amelyek elsőbbséget élveznek a hitelkockázat-értékelésekkel szemben, illetve teljes egészében kiküszöbölik a kockázatértékeléseket. Ráadásul – miként azt a 3.4. szakasz kifejti – a mintában szereplő vállalatok esetében, ha ténylegesen nem került sor megfelelő hitelkockázat-értékelésre, kedvezményes hitelnyújtási politikát alkalmaztak. A Bizottság ezért elutasította a kínai kormány azon állítását, hogy az acéliparnak piaci alapú és kereskedelmi feltételek mellett nyújtottak hiteleket, illetve hogy a „hitelnyújtási elveknek megfelelően” szövegrész kötelezettséget jelentene e feltételek alkalmazására. A leglényegesebb szempontnak továbbra is az számít, hogy a 40. sz. határozat értelmében a pénzügyi intézmények kötelesek hitelt nyújtani az ösztönzött ágazatoknak (amelyek közé az acélipar is tartozik), és hogy de facto a támogatást kedvezményes feltételekkel, a kedvezményezettek tényleges hitelkockázatának figyelembevétele nélkül nyújtják.

                  (58)

                  A kínai kormány megjegyezte továbbá, hogy a „Közép- és hosszú távú tudományos és technológia fejlesztésről szóló nemzeti tervezet (2006–2020)” alapján az acélgyártók nem jogosultak igénybe venni a vélelmezett támogatásokat. Az említett dokumentum III.5. fejezete ugyanakkor a 29. sz., „Ciklikus vas- és acélmegmunkálási folyamat és berendezések” kiemelt téma kapcsán konkrétan megemlíti az acélipart, a VIII. fejezet pedig e kiemelt témákkal összefüggésben a pénzügyi és adóügyi támogatásnyújtást szorgalmazza. Ezt az állítást ezért elutasították.

                  (59)

                  A nyilvánosságra hozatalkor a panaszos azzal a kéréssel fordult a Bizottsághoz, hogy terjessze ki a központi tervezésre vonatkozó elemzést a csődjogi szabályozás érvényre juttatásának elmaradására. Azzal érvelt, hogy a 2008 és 2015 közötti számadatok tanúsága szerint „feltűnően kevés” csőd volt Kínában, illetve megemlítette, hogy 2016 decemberében megmentési megállapodás jött létre a csődbe jutott acélkereskedő Sinosteel és több kínai bank között. A panaszos hivatkozott továbbá a „A kínai vállalatok adósságproblémájának megoldása” (Resolving China's Corporate Debt Problem) című IMF-jelentésben (15) megfogalmazott megállapításokra, amelyek több okot is megneveztek az alacsony kínai fizetésképtelenségi ráta magyarázataként. A Bizottság elismerte, hogy a panaszos több olyan jelentős egyedi esetről is beszámolt panaszában, amikor bizonyos, nehézségekkel küzdő acélvállalatok tekintetében nem indítottak csődeljárást. A Bizottság mindazonáltal azt is megállapította, hogy a nyilvánosságra hozatalkor szolgáltatott, a kínai csődhelyzet egészére vonatkozó számadatokból nem lehet kellő bizonyossággal kinyerni a melegen síkhengerelt termékek ágazatára vonatkozó adatokat. Ahhoz, hogy meg lehessen állapítani, hogy a fizetésképtelenségi esetek száma „szokásosnak” vagy „alacsonynak” számít-e, a vizsgálati időszak alatti fizetésképtelenségi esetek pontos száma tekintetében meg kellett volna határozni egy megfelelő viszonyítási alapot. A nyilvánosságra hozatalt követően rendelkezésre álló idő szűkössége miatt ilyen jellegű elemzést nem volt mód elvégezni. Az észrevétel egyébiránt nem kétségbe vonta, hanem sokkal inkább megerősítette a Bizottság e szakaszbeli ténymegállapításait.

                  (60)

                  Megállapítható tehát, hogy az acélipar olyan kulcs-, illetve stratégiai ágazatnak számít, amelynek – szakpolitikai célként meghatározott – fejlesztésére a kínai kormány aktívan törekszik.

            3.2.   Az együttműködés részleges hiánya és a rendelkezésre álló legjobb tények felhasználása

      3.2.1.   Az alaprendelet 28. cikkének (1) bekezdésében foglalt rendelkezések alkalmazása a kínai kormány kedvezményes hitelnyújtása kapcsán

                  (61)

                  A Bizottság azzal a kéréssel fordult a kínai kormányhoz, hogy az egyedi kérdőívek kitöltése miatt vegye fel a kapcsolatot a panaszban konkrétan megemlített hét állami tulajdonú bankkal, továbbá minden más állami tulajdonú bankkal. A kínai kormány mindazonáltal csak öt bankkal vette fel a kapcsolatot a panaszos által konkrétan megjelölt hét állami tulajdonú bank közül, amit azzal indokolt, hogy nem rendelkezik hatáskörrel ahhoz, hogy adatszolgáltatásra szólítsa fel a többi állami tulajdonú bankot, mivel azok működése független a kínai kormánytól. Ezzel összefüggésben a Bizottság emlékeztetett arra, hogy a kínai kormányt nem adatszolgáltatásra kérte fel, hanem pusztán az egyedi kérdőívek továbbítására az állami tulajdonú bankok felé.

                  (62)

                  Az egyedi kérdőívet kitöltő öt állami tulajdonú bank egyike sem szolgált konkrét adatokkal a mintában szereplő vállalatoknak nyújtott hitelekről, amit azzal magyaráztak, hogy a mintában szereplő vállalatokkal kapcsolatos információk bizalmas kezelése tekintetében törvényi és szabályozási előírások, valamint szerződéses feltételek kötik őket. Ezenkívül harminc olyan állami tulajdonú bank volt, amely ténylegesen nyújtott hitelt a mintában szereplő exportálógyártó-csoportoknak, és amelyekkel a kínai kormány nem volt hajlandó felvenni a kapcsolatot az egyedi kérdőívek kitöltése kapcsán. Az Agricultural Development Bank of China nem nyújtott hitelt a mintában szereplő exportálógyártó-csoportoknak.

                  (63)

                  Ezen okokból a Bizottság felkérte a mintában szereplő valamennyi exportálógyártó-csoportot, hogy engedélyezzék az összes olyan – állami tulajdonú és magántulajdonban lévő – bank által nyilvántartott vállalatspecifikus adathoz való hozzáférést, amelyektől hitelt kaptak. A mintában szereplő vállalatok mindegyike indokolás nélkül visszautasította az adataikhoz való hozzáférést.

                  (64)

                  mivel a mintában szereplő exportálógyártó-csoportok közül három 100 %-os állami tulajdonban áll, a Bizottság a kínai kormányt – mint a szóban forgó vállalatok tulajdonosát – is felkérte, hogy gondoskodjon a kért információk hozzáférhetővé tételéről. A Bizottság felkérését a kínai kormány visszautasította azzal magyarázattal, hogy nem rendelkezik hatáskörrel ahhoz, hogy előírja a szóban forgó három exportálógyártó-csoportnak a kért hozzáférés megadását.

                  (65)

                  A Bizottság mindössze a (34) preambulumbekezdésben említett öt állami tulajdonú banktól kapott a vállalati és tulajdonosi struktúrára vonatkozó információkat, a másik 40 pénzügyi intézménytől nem. A 45 pénzügyi intézmény közül ráadásul egyetlen egy sem bocsátotta rendelkezésre a mintában szereplő exportálógyártó-csoportoknak nyújtott hitelek kockázatértékelésére vonatkozó információkat.

                  (66)

                  A Bizottság következésképpen tájékoztatta a kínai kormányt, hogy lehetséges, hogy az alaprendelet 28. cikkének (1) bekezdése szerint a rendelkezésre álló legjobb tényeket kell felhasználnia annak vizsgálatakor, hogy megvalósult-e a vélelmezett támogatásnyújtás kedvezményes hitelezés révén, és ha igen, akkor milyen mértékben.

                  (67)

                  A kínai kormány kifogást emelt az ellen, hogy a Bizottság e tekintetben a rendelkezésre álló legjobb tényeket alkalmazta, és kijelentette, hogy ő maga nem rendelkezik hatáskörrel ahhoz, hogy adatszolgáltatásra szólítsa fel a pénzügyi intézményeket, illetve az állami tulajdonú három exportálógyártó-csoportot.

                  (68)

                  Ez az állítás nem megalapozott. A Bizottság pusztán azért a kínai kormányt kérte fel az egyedi kérdőívek állami tulajdonú bankoknak történő továbbítására, mert helyzetéből adódóan a kínai kormány rendelkezik a legrészletesebb információkkal a Kínában működő pénzügyi intézmények tulajdonosi szerkezetéről. A kínai kormány adminisztratív támogatást is nyújthatott volna azzal, hogy összegyűjti a pénzügyi intézmények kérdőívre adott válaszait.

                  (69)

                  A Bizottság számára emellett az sem világos, hogy a kínai kormány miért nem tudta felkarolni a Bizottságnak a mintába felvett három, állami tulajdonú exportálógyártó-csoporthoz intézett azon kérését, hogy hozzáférhessen bizonyos információkhoz, különösképpen, ha figyelembe vesszük, hogy a hozzáférés engedélyezéséhez minden valószínűség szerint a legfelsőbb szint jóváhagyása, vagyis a kínai kormány tisztviselőinek közreműködése is szükséges.

                  (70)

                  A nyilvánosságra hozatalt követően a kínai kormány ismét kijelentette, hogy nem rendelkezik hatáskörrel ahhoz, hogy az állami tulajdonú bankokat és az állami tulajdonú három exportálógyártó-csoportot felszólítsa a kért információk átadására. A kínai kormány emellett úgy látta, hogy a Bizottság kérése indokolatlan többletterhet rótt a kínai kormányra, mivel a Bizottság nem pusztán a kérdőívek továbbítását várta el tőle, hanem azt is, hogy nyújtson adminisztratív segítséget a válaszok összegyűjtéséhez. A Bizottság számára nem volt világos, hogy a kérdőív megküldése és a válaszok központi begyűjtése miért rótt volna indokolatlan többletterhet a kínai kormányra. Mivel a kínai kormány nem szolgált újabb részletekkel, a Bizottság fenntartotta a (68) preambulumbekezdésben ismertetett álláspontját.

                  (71)

                  A kínai kormány azt állította továbbá, hogy a Bizottság elmulasztotta jelezni, hogy melyek azok, a vizsgálat szempontjából döntő fontosságú információk, amelyek hiányoznak, és arra sem szolgált magyarázattal, hogy a kért információk miért szükségesek, illetve hogy a kínai kormány által rendelkezésre bocsátott információk miért nem voltak elegendőek. Ami azt illeti, a Bizottság már a 2016. november 16-i hiánypótlásra felhívó levelében jelezte a kínai kormánynak, hogy mindenekelőtt az állami tulajdonú bankokhoz intézett kérdések tekintetében hiányoznak információk, és hogy a hitelkockázat-értékeléseket hozzáférhetővé kell tenni az ellenőrzés során. Mivel a kért információk az ellenőrzést követően sem álltak rendelkezésre, a Bizottság 2017. március 16-i levelében tájékoztatta a kínai kormányt, hogy lehetséges, hogy az alaprendelet 28. cikkének (1) bekezdését alkalmazva a rendelkezésre álló legjobb tényeket kell felhasználnia, tekintette arra, hogy a legtöbb olyan állami tulajdonú bankról továbbra sincs információja, amelyek hitelt nyújtottak a mintában szereplő vállalatoknak, és vállalatspecifikus adatok sem állnak rendelkezésére azokról a hitelekről, amelyeket az együttműködő bankok nyújtottak. A kínai kormány tehát megfelelő tájékoztatást kapott a benyújtandó információk jellegéről, illetve arról, hogy a rendelkezésre álló adatok miért nem elégségesek.

                  (72)

                  Végezetül: a kínai kormány előadta, hogy a Bizottság nem fejtette ki megfelelően, hogy milyen oknál fogva tekintett bizonyos adatokat a rendelkezésre álló legjobb információk körébe tartozó adatoknak. A Bizottság nem értett egyet ezzel a kijelentéssel. A felhasznált, rendelkezésre álló tényeket a 3.4.1.2. szakasz ismerteti, amely szakasz azt is kifejti, hogy a Bizottság miért ezeket tartotta a rendelkezésre álló legjobb információknak. Ezt az állítást ezért mint megalapozatlan állítást elutasították.

                  (73)

                  A magántulajdonban lévő Jiangsu Shagang Group exportálógyártó-csoport szintén kifogást emelet a rendelkezésre álló legjobb tények alkalmazásával szemben és megjegyezte, hogy a Bizottság azon kérése, hogy engedélyezze a pénzügyi intézményeknél nyilvántartott pénzügyi adatainak ellenőrzését, indokolatlan többletterhet jelent számára. A kínai kormány konkrétan arra hivatkozott, hogy a vállalat képviselőjét nem hívták meg a pénzügyi intézményeknél tartandó helyszíni ellenőrzésre, és hogy a vállalatot az ellenőrzés részleteiről sem tájékoztatták.

                  (74)

                  Ezekre az állításokra reagálva a Bizottság emlékeztetett arra, hogy a vállalat 2016. november 24-én kelt egymondatos e-mailjében csak egy szűkszavú üzenetet küldött a Bizottságnak, amelyben indokolás nélkül visszautasította a hozzáférés engedélyezését. E-mailjében a vállalat nem kért tájékoztatást a pénzügyi intézményeknél tartandó helyszíni ellenőrzés további részleteiről, és azt sem kérte, hogy képviselője jelen lehessen az ellenőrzéseken. A vállalat kérésére a Bizottság megadhatta volna a részletesebb tájékoztatást, és megkísérelt volna eljárni annak érdekében, hogy az ellenőrzésre a vállalat képviselőjének jelenlétében kerüljön sor.

                  (75)

                  A Bizottságnak emiatt részben a rendelkezésre álló legjobb tényekre kellett támaszkodnia annak vizsgálatakor, hogy megvalósult-e a vélelmezett támogatásnyújtás kedvezményes hitelezés révén, és ha igen, akkor milyen mértékben.

            3.2.2.   Az alaprendelet 28. cikkének (1) bekezdésében foglalt rendelkezések támogatáshoz kapcsolódó alkalmazása az egyik exportáló gyártó esetében

                  (76)

                  A Jiangsu Shagang Group nem szolgált adatokkal a támogatások véletlenszerűen kiválasztott mintájának ellenőrzéséhez. A Bizottság emellett a vállalat könyvvizsgált beszámolójában bizonyítékot talált olyan korábban kapott, de a vizsgálati időszak alatt gazdasági előnnyel járó jelentős támogatásokra is, amelyeket nem jelentettek be.

                  (77)

                  Az adott körülmények között a Bizottság úgy ítélte meg, hogy e vizsgálati terület szempontjából alapvető fontosságú információkat nem kapott meg. Ez jelentősen megnehezítette, hogy a szóban forgó exportáló gyártó esetében pontos és megalapozott következtetésekre épüljenek a szubvencióelemzés támogatásokkal kapcsolatos ténymegállapításai.

                  (78)

                  A Bizottság ennek alapján értesítette a vállalatot, hogy mérlegelni fogja, hogy ténymegállapításait részben (nevezetesen a támogatások tekintetében) a rendelkezésre álló legjobb tényekre alapozza az alaprendelet 28. cikke (1) bekezdésének értelmében.

                  (79)

                  A Bizottság levelére küldött válaszában a vállalat jelezte, hogy elfogadhatatlannak tartja, hogy a támogatások kapcsán a Bizottság az alaprendelet 28. cikkének (1) bekezdését alkalmazza. A vállalat azzal magyarázta, hogy nem jelentette be a Bizottság által az ellenőrző látogatás során feltárt támogatásokat, hogy a kérdőív nem kért adatszolgáltatást a vizsgálati időszakot megelőzően kapott és a könyvelésben nem aktív időbeli elhatárolásként kimutatott támogatásokra vonatkozóan. Ezenkívül azt állította, hogy az ellenőrző látogatás során részletes adatokat szolgáltatott a támogatásokról.

                  (80)

                  Az ellenőrző látogatás alkalmával a Bizottság megállapította, hogy a vizsgálati időszakot megelőzően kapott támogatások többsége a vizsgált támogatások elnevezésén alapuló eszközökhöz kapcsolódott. Az exportáló gyártónak tehát az alkalmazandó számviteli szabályok értelmében e támogatásokat aktív időbeli elhatárolásként/elhatárolt jövedelemként kellett volna feltűntetnie, miként az a pénzügyi kimutatásaihoz tartozó megjegyzésekben is szerepel. A vállalat következésképpen köteles lett volna beszámolni kérdőívre adott válaszaiban a támogatásokról, mivel a kérdőív minden eszközhöz kapcsolódó és a könyvelésbe elhatárolt jövedelemként bevezetett támogatásra rákérdezett. Az, hogy a könyvvizsgáló e támogatásokat nem minősítette aktív időbeli elhatárolásnak, még nem jelenti azt, hogy a vizsgálati időszakot megelőzően kapott összegek a vizsgálati időszak alatt nem járhatnak gazdasági előny átruházásával, különösen akkor, amikor a vállalatok szerinti bontásnál nem szolgáltattak részletesebb adatokat. A Bizottság ezért arra a következtetésre jutott, hogy a vállalat nem adott részletes tájékoztatást sem a vizsgálati időszak alatt kapott és a kérdőívre adott válaszban bejelentett támogatásokról, sem a vizsgálati időszakot megelőzően kapott támogatásokról, amelyeknek a vizsgálati időszakhoz kapcsolódását csak az ellenőrző látogatás során állapították meg. Részletes tájékoztatás hiányában a Bizottság nem használhatta fel a vállalat által a támogatásokkal kapcsolatban közölt információkat.

                  (81)

                  A Bizottságnak ezért e vállalat esetében a támogatásokra vonatkozó ténymegállapításait a rendelkezésre álló legjobb tényekre kellett alapoznia. A Bizottság a vállalat helyszíni ellenőrzésekor megállapította, hogy e vállalat jelentős összegekhez jutott több támogatási programból, ami miatt a Bizottság az e támogatások tekintetében feltárt legmagasabb, vizsgálati időszak alatti támogatási összeget alkalmazta mint rendelkezésre álló legjobb tényt.

            3.3.   A jelenlegi vizsgálat hatálya alá tartozó támogatások és támogatási programok

                  (82)

                  A panaszban, az eljárás megindításáról szóló értesítésben és a Bizottság által összeállított kérdőívre adott válaszokban szereplő információk alapján a vélelmezett támogatásnyújtás vizsgálata a kínai kormány alábbi támogatásaira terjedt ki:

                              i.

                              kedvezményes hitelek, hitelkeretek, más finanszírozások és garanciák;

                              ii.

                                 de facto garancia a melegen síkhengerelt termékek ágazatában működő, hiteltörlesztési nehézségekkel küzdő vállalatok folyamatos működésének biztosítására;

                              iii.

                              támogatási programok:

                                          —

                                          a „China World Top Brand” (a világ legjobb kínai márkája) program,

                                          —

                                          „Famous Brands” (híres márkák) program,

                                          —

                                          támogatás a dömpingellenes eljárások során történő válaszadáshoz,

                                          —

                                          támogatások a kiemelt állami technológiaprojekt-alapból,

                                          —

                                          exporttámogatások, például fejlett exportáló vállalkozásoknak vagy jelentős exportteljesítmény után járó térítések, tisztességes kereskedelmet ösztönző támogatások, nemzetközi gazdasági együttműködések támogatása,

                                          —

                                          innovatív kísérleti vállalkozások támogatása,

                                          —

                                          a nem állami tulajdonú vállalatoknak szóló speciális támogatási alap,

                                          —

                                          környezetvédelmi támogatások, például a környezetvédelmet és az erőforrás-megőrzést célzó ösztönzők, a szinergikus erőforrás-felhasználás előmozdítása, energiatakarékossági célú retrofit projekteket ösztönző alap, az energiagazdálkodási bemutatóközpontok támogatása,

                                          —

                                          technológiai korszerűsítéshez vagy átalakításhoz kapcsolódó támogatások, például a tudományos és technológiai támogatási tervek keretében a kutatási-fejlesztési feladatok előmozdítása, a kulcságazatok kiigazításának, revitalizációjának és technológiai megújításának előmozdítása, a kutatási-fejlesztési eredmények kereskedelmi alkalmazását célzó támogatások, a minőségfejlesztés előmozdítása, a szabadalmak bejegyeztetésének előmozdítása, a „Három kategória” program keretében kapott támogatások,

                                          —

                                          támogatások az elavult termelőkapacitás kiváltásához,

                                          —

                                          Liaoning tartomány támogatásai – „Öt pont egy vonal” program,

                                          —

                                          Tianjin Binhai (Tiencsin Pinhaj) Új Terület, valamint Tianjin (Tiencsin) gazdasági és technológiai fejlesztési térségének támogatása: Tudományos és Technológiai Alap, Gyorsított Értékcsökkenési Program,

                                          —

                                          az önkormányzati, tartományi hatóságok által nyújtott eseti támogatások;

                              iv.

                              közvetlenadó-mentességi és -csökkentési programok:

                                          —

                                          a szinergikus erőforrás-felhasználás útján előállított termékek utáni társaságiadó-kedvezmények,

                                          —

                                          környezetvédelemhez, energia- és víztakarékossághoz, valamint termelésbiztonsághoz kapcsolódó berendezések beruházási költségei utáni társaságiadó-jóváírása,

                                          —

                                          új és csúcstechnológiát alkalmazó vállalkozások társaságiadó-kedvezménye,

                                          —

                                          a Nagy Nyugati Fejlesztési Program keretében nyújtott társaságiadó-kedvezmény,

                                          —

                                          az ösztönzött termékek árbevételének társaságiadó-kedvezménye,

                                          —

                                          hazai gyártású berendezések vásárlása utáni társaságiadó-jóváírás,

                                          —

                                          mentesség a vízépítési alapokhoz kapcsolódó hozzájárulás alól, vagy a hozzájárulás csökkentése,

                                          —

                                          a „két évig adómentesség, három évig fele adó” program külföldi tőkével működő vállalatok (ktv-k) számára,

                                          —

                                          kutatás-fejlesztés után járó társaságiadó-jóváírás,

                                          —

                                          társaságiadó-csökkentés kínai gyártású berendezéseket beszerző ktv-k számára,

                                          —

                                          kedvezményes adópolitika az Északkeleti Revitalizációs Program keretében,

                                          —

                                          kedvezményes adópolitika a nyugati régió számára,

                                          —

                                          kedvezményes adópolitika a partvidéki nyílt gazdasági térségekben, valamint a gazdasági és technológiai fejlesztési övezetekben működő ktv-k számára,

                                          —

                                          kedvezményes adópolitika a különleges gazdasági övezetekben működő ktv-k számára,

                                          —

                                          mentesség a földhasználati adó alól, vagy az adó mérséklése,

                                          —

                                          helyi adókedvezmények,

                                          —

                                          a minősítéssel rendelkező rezidens vállalkozások között fizetett osztalék adómentessége;

                              v.

                              közvetettadó- és behozatalivám-programok:

                                          —

                                          héamentességek és behozatalivám-visszatérítések importált berendezés és technológia használatáért,

                                          —

                                          héa-visszatérítések kínai gyártású berendezések ktv-k általi beszerzéséért,

                                          —

                                          héamentesség ktv-k által értékesített termékek után,

                                          —

                                          héacsökkentés vagy -mentesség a szinergikus erőforrás-felhasználás útján előállított termékek után,

                                          —

                                          adókedvezmények a közép-nyugati régiók számára;

                              vi.

                              az állam által a megfelelő ellenszolgáltatásnál kisebb összeg fejében biztosított áruk és szolgáltatások:

                                          —

                                          az állam által a megfelelő ellenszolgáltatásnál kisebb összeg fejében biztosított vasérc,

                                          —

                                          az állam által a megfelelő ellenszolgáltatásnál kisebb összeg fejében biztosított extrudált koksztermékek,

                                          —

                                          az állam által a megfelelő ellenszolgáltatásnál kisebb összeg fejében biztosított kokszosítható szén,

                                          —

                                          az állam által a megfelelő ellenszolgáltatásnál kisebb összeg fejében biztosított villamos energia,

                                          —

                                          az állam által a megfelelő ellenszolgáltatásnál kisebb összeg fejében biztosított földterület és földhasználati jogok;

                              vii.

                              külkereskedelmi átalakítási és korszerűsítési demonstrációs alapok (a továbbiakban: demonstrációs alapok) és közös szolgáltatási platformok;

                              viii.

                              a vizsgálati időszak alatt a melegen síkhengerelt termékek Unióba irányuló értékesítésének támogatása.

            3.4.   Kedvezményes hitelnyújtás

                  (83)

                  A mintában szereplő négy exportálógyártó-csoport által benyújtott információk tanúsága szerint e vállalatcsoportok számára 45 pénzügyi intézmény nyújtott hitelt. A szóban forgó 45 pénzügyi intézményből 35 állami tulajdonú bank volt, míg a 10 másik pénzügyi intézmény vagy magántulajdonban lévő, vagy pedig olyan intézmény volt, amelynek tulajdonosi struktúrájáról a Bizottságnak nem sikerült bizonyító erejű információt beszereznie. Jóllehet a kínai kormányhoz intézett kérés mind a 35 állami tulajdonú bankra vonatkozott, az egyedi kérdőívet mindössze öt állami tulajdonú bank töltötte ki. A 10 másik pénzügyi intézmény közül csak egy válaszolt, jelezve, hogy érdemben csak a szabályozó hatóságokkal folytatott egyeztetés után tud válaszolni. A CBRC-vel folytatott konzultációt követően e pénzügyi intézmény tájékoztatta a Bizottságot, hogy nyitott az együttműködésre, de a CBRC javaslata alapján az együttműködést egy szabályozói együttműködési mechanizmus (azaz a kínai és uniós szabályozó szervek közötti, nem pedig a Bizottság és a bank közötti közvetlen információcsere) keretében vállalja. A Bizottság üdvözölte az együttműködésre vonatkozó felajánlást, de megjegyezte, hogy a vizsgálat hátralévő szakasza tekintetében kivitelezhetetlen egy ilyen jellegű közvetítő rendszer kialakítása. Magától a CBRC-től a Bizottság semmilyen további levelet vagy felkérést nem kapott. A pénzügyi intézmény ráadásul semmilyen érdemi észrevételt nem tett a megadott határidőn belül. A Bizottságnak következésképpen a rendelkezésre álló legjobb tényekre kellett támaszkodnia.

            3.4.1.   Közjogi szervként eljáró állami tulajdonú bankok

                  (84)

                  A Bizottság ellenőrizte, hogy az állami tulajdonú bankok az alaprendelet 3. cikke és 2. cikkének b) pontja szerinti közjogi szervekként jártak-e el. Az, hogy egy adott, állami tulajdonban lévő vállalkozás közjogi szervnek minősül-e, a következőképpen határozható meg (16): „Az a kérdés, hogy a szervezetet felruházták-e hatáskörrel kormányzati feladatok ellátására, nem pedig az, hogy erre milyen módon kerül sor. A szűk értelemben vett kormányzat változatos eszköztárral rendelkezik ahhoz, hogy hatáskörrel ruházzon fel szervezeteket. Ebből következően különböző típusú bizonyítékok lehetnek fontosak annak bizonyítása szempontjából, hogy egy adott szervezetet felruháztak-e ilyen jellegű hatáskörrel. Amennyiben a bizonyítékok amellett szólnak, hogy egy adott szervezet ténylegesen ellát kormányzati feladatokat, akkor ez egyúttal arra is bizonyítékul szolgálhat, hogy rendelkezik kormányzati hatáskörökkel, vagy hogy átruháztak rá kormányzati hatásköröket, különösen abban az esetben, ha e bizonyítékok tartós és rendszeres gyakorlatról tanúskodnak. Ebből adódóan – meglátásunk szerint – annak bizonyítéka, hogy egy kormány érdemi ellenőrzést gyakorol egy szervezet és annak tevékenysége felett, adott körülmények között azt is bizonyíthatja, hogy az érintett szervezet kormányzati hatáskörrel rendelkezik, és e hatáskört a kormányzati feladatok ellátása keretében gyakorolja. Hangsúlyozzuk azonban, hogy a jogi eszközökkel történő kifejezett felhatalmazáson kívüli, a szervezet és a szűk értelemben vett kormány közötti, pusztán formális kapcsolatok feltehetően nem jelentenek kellő alapot ahhoz, hogy megállapítható legyen a kormányzati hatáskörrel való rendelkezés tényállása. Így például önmagában az, hogy a kormányzat egy adott szervezet többségi részvényese, még nem bizonyítja a kormányzat érdemi ellenőrzését a szóban forgó szervezet tevékenysége felett, még kevésbé pedig azt, hogy a kormány ez utóbbit kormányzati hatáskörrel ruházta fel. Bizonyos esetekben azonban, amikor a bizonyítékokból több, kifejezetten a kormányzati ellenőrzésre utaló jel olvasható ki, és rendelkezésre állnak arra utaló bizonyítékok is, hogy ezt az ellenőrzést érdemi módon gyakorolják, akkor e bizonyítékok arra engedhetnek következtetni, hogy az érintett szervezet kormányzati hatáskört gyakorol.” A jelenlegi ügy kapcsán levont következtetés, miszerint az állami tulajdonú bankok kormányzati hatáskört gyakorolnak, a kormányzati ellenőrzésre kifejezetten utaló jeleken, illetve az érdemi ellenőrzésről tanúskodó alábbi bizonyítékokon alapul.

                  (85)

                  A Bizottság adatokat gyűjtött az állami tulajdonrészekről, valamint az állami tulajdonú bankok feletti kormányzati ellenőrzésre utaló kifejezett jelekről. A Bizottság ezen túlmenően azt is elemezte, hogy a kormányzat érdemi módon gyakorolta-e az ellenőrzést. A vizsgálatot hátráltatta, hogy sem a kínai kormány, sem pedig az állami tulajdonú bankok nem járultak hozzá ahhoz, hogy a Bizottság elemezze a döntéshozatali eljárást, amelynek keretében döntés születik a kedvezményes hitelnyújtásról.

                  (86)

                  A Bizottság ahhoz, hogy elvégezze a szóban forgó elemzést, első lépésként annak az öt állami tulajdonú banknak az adatait vizsgálta meg, amelyek kitöltötték az egyedi kérdőívet és hozzájárultak válaszaik ellenőrzéséhez.

            3.4.1.1.   Együttműködő állami tulajdonú bankok

                  (87)

                  Az alábbi öt állami tulajdonú bank nyújtott be kitöltött kérdőívet, amelyek tartalmát a Bizottság a helyszínen ellenőrizte: az EXIM, az ICBC, a CCB, az ABC és a BOC. A mintában szereplő négy vállalatcsoportnak a vizsgálati időszak alatt nyújtott hitelösszegek jelentős hányada ettől az öt állami tulajdonú banktól származott (a Hesteel Group és a Jiangsu Shagang Group esetében e részarány 50–60 % között, a Benxi Group és a Shougang Group esetében pedig 80–95 % között mozgott).

            a)   A kínai kormány tulajdoni részesedése és a kifejezetten kormányzati ellenőrzésre utaló jelek

                  (88)

                  A kérdőívekre adott válaszokban szereplő, valamint az ellenőrző látogatások során beszerzett információk alapján a Bizottság megállapította, hogy a kínai kormány e pénzügyi intézmények mindegyikében 50 %-ot meghaladó közvetlen vagy közvetett tulajdonosi részesedéssel rendelkezik.

                  (89)

                  Az öt együttműködő állami tulajdonú bank kormányzati ellenőrzésére kifejezetten utaló jelek kapcsán a Bizottság e bankokat kivétel nélkül „főbb állami tulajdonú pénzügyi intézménynek” minősítette. A „Főbb állami tulajdonú pénzügyi intézmények felügyelőbizottságáról szóló ideiglenes rendeletek” című értesítésben foglaltak szerint: „Az e rendeletekben szereplő főbb állami tulajdonú pénzügyi intézmények olyan állami tulajdonban lévő fejlesztési bankok, kereskedelmi bankok, pénzügyieszköz-kezelők, értékpapírcégek, biztosítók stb. (a továbbiakban: állami tulajdonú pénzügyi intézmények), amelyek felügyelőbizottságát az Államtanács jelöli ki” (17).

                  (90)

                  A főbb állami tulajdonú pénzügyi intézmények esetében a felügyelőbizottságot a „Főbb állami tulajdonú pénzügyi intézmények felügyelőbizottságáról szóló ideiglenes rendeletek” alapján nevezik ki. A Bizottság az ideiglenes rendeletek 3. és 5. cikke alapján megállapította, hogy a felügyelőbizottság tagjait az Államtanács jelöli ki, amelynek e tagok beszámolási kötelezettséggel tartoznak, ez alapján pedig megállapítható, hogy az állam intézményes ellenőrzést gyakorol az együttműködő, állami tulajdonú bankok üzleti tevékenysége felett. Ezen, az általános érvényű jelnek tekinthető tényezőn túlmenően a Bizottság az alábbi megállapításokra jutott az öt állami tulajdonú bank kapcsán:

            EXIM:

                  (91)

                  Az EXIM létrehozását és működését az Export-Import Bank of China létrehozásáról szóló államtanácsi közlemény, valamint az EXIM alapszabálya szabályozza. A felügyelőbizottság tagjainak kinevezésével az állam – az EXIM 100 %-os tulajdonosaként – ellenőrzést gyakorol az EXIM fellett. Az EXIM értekezletein e tagok az állam érdekeit, többek között szakpolitikai szempontjait képviselik. Az EXIM nem rendelkezik igazgatótanáccsal. Az EXIM vezetőségét közvetlenül az állam nevezi ki. Az EXIM honlapja alapján az EXIM küldetése, hogy támogassa Kína külkereskedelmi, befektetési és nemzetközi gazdasági együttműködési tevékenységét. Elkötelezett amellett, hogy a fenntartható és kiegyensúlyozott gazdasági és társadalmi fejlődéshez ösztönözze a kulcsfontosságú ágazatok pénzügyi támogatását és konszolidálja a kínai gazdaság szerényebben teljesítő szereplőinek helyzetét.

            ICBC:

                  (92)

                  Az ICBC alapszabályának 8–10. fejezete alapján a bank vezetőségének főbb tisztségviselőit – így az elnököt és az alelnököt, az igazgatótanács elnökét és alelnökét, a vezérigazgatót, a felügyelőbizottság elnökét – 69,6 %-os részesedésének köszönhetően a kínai kormány nevezi ki.

                  (93)

                  Ehhez járul még az, hogy az alapszabály értelmében az igazgatótanács hívja össze a részvényesek üléseit, határoz a bank üzleti stratégiájáról és költségvetéséről, hozza meg a befektetési (és összefonódási) döntéseket, határoz a felső vezetők visszahívásáról, alakítja ki a kockázatkezelési rendszert, valamint dönt a szervezeti egységek és fióktelepek létrehozásáról. E felsorolás – amely még csak nem is tartalmazza az összes feladatkört – jól szemlélteti, hogy az állam intézményes ellenőrzést gyakorol az ICBC napi üzletmenete felett.

            CCB:

                  (94)

                  A CCB alapszabályának 11. és 12. fejezete alapján az igazgatótanács tagjainak többségét – az 57,31 %-os részesedéssel rendelkező fő részvényes – kínai kormánynak áll jogában kinevezni. Az igazgatótanács a részvényesi közgyűlés ügyvezető szerve, amely a CCB tevékenységét irányító testületként a közgyűlésnek tartozik felelősséggel. Ugyanez vonatkozik – miként azt az alapszabály 16. fejezete kifejti – a felügyelő bizottságra is, vagyis a bank ellenőrzési testületére.

                  (95)

                  A CCB alapszabálya értelmében emellett az igazgatótanács dönt a bank költségvetéséről, határoz a befektetésekről, a vezető felügyelőbizottsági tag és az igazgatótanács titkárának visszahívásáról. A CCB (összesen 15 tagot számláló) igazgatótanácsban a 10 ügyvezetői tisztséget betöltő tag alkotja a bank felső vezetőségét. E felsorolás – amely még csak nem is tartalmazza az összes feladatkört – jól szemlélteti, hogy az állam intézményes ellenőrzést gyakorol a CCB napi üzletmenete felett.

            ABC:

                  (96)

                  Az alapszabály 134. cikkében foglaltak szerint az igazgatótanács valamennyi igazgatóját a – 79,62 %-os tulajdonosi részesedéssel rendelkező fő részvényes – kínai kormánynak áll jogában kinevezni. Ugyanez vonatkozik – miként azt az alapszabály 199. cikke megállapítja – a felügyelőbizottságra is.

                  (97)

                  Az ABC alapszabálya értelmében emellett az igazgatótanács határozza meg a bank stratégiáját, dönt a bank költségvetéséről, a befektetésekről, nevezi ki a bank elnökét és az igazgatótanács titkárát, valamint határozza meg és kíséri figyelemmel a bank kockázatkezelési rendszerét. E felsorolás – amely még csak nem is tartalmazza az összes feladatkört – jól szemlélteti, hogy az állam intézményes ellenőrzést gyakorol az ABC napi üzletmenete felett.

            BOC:

                  (98)

                  Az alapszabály 122. cikkében foglaltak szerint a bank igazgatótanácsában helyet foglaló ügyvezető és nem ügyvezető igazgatókat a kínai kormánynak mint fő – 64,63 %-os tulajdonosi részesedéssel rendelkező – részvényesnek áll jogában kinevezni.

                  (99)

                  Emellett a BOC alapszabálya értelmében az igazgatótanács dönt – többek között – a pénzügyi intézmény stratégiai elveiről, üzleti terveiről és főbb befektetési terveiről, illetve nevezi ki, hívja vissza a vezető tisztségviselőket, például az igazgatótanács elnökét és titkárát, az alelnököt, valamint a többi felső vezetőt. Az igazgatótanács dönt továbbá a közgyűlési határozatok végrehajtásáról és hagyja jóvá a vállalatirányítási szabályzatokat. E felsorolás – amely még csak nem is tartalmazza az összes feladatkört – jól szemlélteti, hogy az állam intézményes ellenőrzést gyakorol a BOC napi üzletmenete felett.

            b)   A kormányzatnak az említett intézmények tevékenységei felett gyakorolt érdemi ellenőrzését alátámasztó bizonyítékok

                  (100)

                  A Bizottság további információkat gyűjtött annak megállapításához, hogy a kínai kormány azokban az esetekben, amikor az együttműködő öt állami tulajdonú bank hitelt nyújtott az acéliparnak, érdemi ellenőrzést gyakorolt-e a szóban forgó bankok hitelezési politikája, illetve kockázatértékelési tevékenységei felett. E tekintetben az alábbi szabályozási dokumentumokat vették figyelembe:

                              —

                              a kereskedelmi bankokról szóló kínai törvény (a továbbiakban: banktörvény) 34. cikke,

                              —

                              a Hitelekre vonatkozó általános szabályok 7. és 15. cikke (melyek végrehajtása a Kínai Központi Bank feladata),

                              —

                              a 12. ötéves acélipari terv 5. fejezete,

                              —

                              a 13. ötéves acélipari terv 5. fejezete,

                              —

                              40. sz. határozat,

                              —

                              a Kínai Központi Bank, a China Banking Regulatory Commission (a továbbiakban: CBRC), a China Securities Regulatory Commission (a továbbiakban: CSRC) és a China Insurance Regulatory Commission (a továbbiakban: CIRC) 2016. évi iránymutatása az acél- és széniparnak a kapacitásfelesleg kezeléséhez, valamint a fejlesztési fordulat eléréséhez nyújtott támogatásról (a továbbiakban: a Kínai Központi Bank, a CBRC, a CSRC és a CIRC iránymutatása),

                              —

                              az NDRC, az Ipari és Információtechnológiai Minisztérium és a CBRC 2016. évi közleménye a kapacitásfelesleg kezelésével kapcsolatos együttes véleményről (a továbbiakban: a kapacitásfelesleg kezelésével kapcsolatos együttes véleményről szóló közlemény),

                              —

                              a CBRC zöld hitelezésről szóló iránymutatása (a vas- és acéliparban az energiatakarékosság és a kibocsátáscsökkentés erősítéséről, valamint a strukturális kiigazítás gyorsításáról szóló 2010. júniusi államtanácsi együttes véleménnyel összefüggésben értelmezve) (a továbbiakban: a zöld hitelezésről szóló iránymutatás).

                  (101)

                  A felsorolt szabályozási dokumentumok áttekintése alapján a Bizottság megállapította, hogy a kínai pénzügyi intézmények olyan általános jogi környezetben működnek, amelyben kötelesek pénzügyi döntéseiket a kínai kormány iparpolitikai céljaihoz igazodva meghozni.

                  (102)

                  Általánosságban a Kínában működő összes pénzügyi intézményre alkalmazandó banktörvény 34. cikke úgy rendelkezik, hogy „a kereskedelmi bankok hitelnyújtási tevékenységüket a nemzetgazdasági és társadalmi fejlődés szükségleteinek megfelelően, továbbá az állami iparpolitika iránymutatása szerint végezik”. Az EXIM-et a Kínai Export-Import Bank létrehozásáról szóló közlemény ruházza fel közpolitikai mandátummal, amit több nyilvánosan elérhető információ is alátámaszt.

                  (103)

                  A nyilvánosságra hozatalt követően a kínai kormány jelezte, hogy a fent hivatkozott a „Hitelekre vonatkozó általános szabályok” 7. cikkében szereplő különleges hiteleket 1999-ben „A különleges hitelek kezelésének fejlesztéséről szóló körlevél” (YINFA, 1999. évi 228. sz.) alapján megszűntették, a 15. cikk pedig immár irreleváns, hiszen a hitelek tekintetében a Kínai Központi Bank már nem állapít meg felső és alsó határokat.

                  (104)

                  A kínai kormány kijelentette továbbá, hogy a Bizottság tévesen értelmezte a banktörvény 34. cikkét. Hivatkozott továbbá a banktörvény 4., 5. és 7. cikkére, amelyek állítólagosan a bankfüggetlenségről, a szervezetek, magánszemélyek és a kormányzat hatásgyakorlásának kiküszöböléséről és a hitelfelvevők hitelképességi vizsgálatáról rendelkeznek. A kínai kormány ezt még kiegészítette azzal, hogy a 34. cikket nem lehet önmagában vizsgálni.

                  (105)

                  A Bizottság elismeri, hogy a különleges hitelek intézményét 1999-ben felszámolták. Ez azonban nem cáfolja a kedvezményes hitelezés fennállása kapcsán levont következtetéseket, amit más rendelkezésre álló tények már önmagukban véve is kellőképpen alátámasztanak.

                  (106)

                  A Hitelekre vonatkozó általános szabályok 15. cikkét illetően a Bizottság nem értett egyet a kínai kormány álláspontjával. A szóban forgó cikk kimondja: „Az illetékes egységek az állami politikával összhangban támogathatják a hitelkamatokat bizonyos iparágak növekedésének és egyes területek gazdasági fejlesztésének előmozdítása érdekében”. Ez a rendelkezés tehát még az alsó és felső kamathatárok felszámolást követően is alkalmazandó. A banktörvény 38. cikke mindenesetre továbbra is hivatkozik bizonyos korlátokra és ezek alkalmazására bármikor sor kerülhet.

                  (107)

                  Ami a banktörvényt illeti: a 4., 5. és 7. cikk az „Általános rendelkezések” című I. fejezet alá, míg a 34. és 35. cikk a „A hitelezésre és egyéb üzleti tevékenységekre vonatkozó alapvető szabályok” című IV. fejezet alá tartozik. A 4. cikk rögzíti, hogy „A kereskedelmi bankok üzleti tevékenységeik során a biztonság, a likviditás és a hatékonyság elvének megfelelően járnak el. A kereskedelmi bankok maguk hozzák meg az üzleti tevékenységeikkel kapcsolatos döntéseiket, felelősséget vállalnak saját kockázataikért, kizárólagos felelősséggel tartoznak megszerzett nyereségeik és elkönyvelt veszteségeik tekintetében, továbbá önkéntes jogkövetést folytatnak. A kereskedelmi bankok üzleti tevékenységeit a jogszabályok értelmében egyetlen szervezeti egység vagy magánszemély sem befolyásolhatja. A kereskedelmi bankokat teljes jogi személyi minőségükben független polgári jogi felelősség terheli.” A banktörvény 7. cikke a hitelfelvevők hitelképességi vizsgálatára vonatkozik.

                  (108)

                  A vizsgálat rámutatott, hogy a banktörvény 4. és 7. cikkét a banktörvény 34. cikkére is figyelemmel kell alkalmazni, azaz ha az állam szakpolitikai irányelveket határoz meg, azt a bankok végrehajtják és állami utasításokat követnek. E vizsgálat ténymegállapításai nem támasztották alá azt az állítást, miszerint a bankok nem a kormányzati szakpolitikák és tervek figyelembevételével hozzák meg hitelnyújtási döntéseiket. A vizsgálat – miként azt a (121)–(128) preambulumbekezdés világosan kifejti – éppen ennek ellenkezőjét erősítette meg. A Bizottság következésképpen megállapította, hogy a banktörvény 4. cikke nem gátolja meg a kereskedelmi bankokat abban, hogy figyelembe vegyék a kormányzati iparpolitikát és terveket.

                  (109)

                  A kínai kormány utalást tett még a banktörvény 5. cikkére is, amelyből szerinte az következik, hogy „a bankok üzleti tevékenységeit sem a helyi önkormányzatok, sem a központi kormányzat különböző szintjei, sem pedig állami szervezetek vagy magánszemélyek nem befolyásolják”. A banktörvény 5. cikke azonban a következőképpen fogalmaz: „Ügyfeleikkel fennálló üzleti kapcsolataikban a kereskedelmi bankok az egyenlőség, az önkéntesség, a tisztességesség és a jóhiszeműség elvét betartva járnak el”. A Bizottság meglátása szerint e megfogalmazás nem mentesíti a bankokat azon kötelezettségük teljesítése alól, hogy érvényre kell juttatniuk a banktörvény 34. cikkében meghatározott közpolitikai megfontolásokat. Tekintettel a bankoknak a mintában szereplő vállalatok számára nyújtott hitelek kapcsán követett – a (121)–(128) preambulumbekezdés megállapított – eljárásaira, erről a cikkről tehát nem jelenthető ki, hogy ellentmond a 34. cikk Bizottság szerinti értelmezésének.

                  (110)

                  Az állami iparpolitika kialakítása – miként az a 3.1. szakaszban kifejtésre került – központi tervezés keretében történik. Ami az acélipart illeti: a 12. ötéves acélipari terv 5. fejezete konkrétan rögzíti, hogy szorosabbra kell fűzni a pénzügyi és az acélipari szakpolitikák közötti kapcsolatot. A 13. ötéves acélipari terv 5. fejezete emellett „a terv kiemelt feladatainak támogatása érdekében a pénzügyi intézmények és a magántőke számára iránymutatással” szolgál, és úgy rendelkezik, hogy „a piaccal rendelkező, nyereséges vállalkozásokat illetően a bankoknak indokolt mértékű hitelkeresletet kell fenntartaniuk”.

                  (111)

                  Hasonlóképpen, a 40. sz. határozat valamennyi pénzügyi intézmény számára előírja, hogy az ösztönzött projekteket külön hitelnyújtással támogassák. Az acélipari projektek – ahogy azt a 3.1. szakasz már említette – az „ösztönzött” kategóriába tartoznak.

                  (112)

                  A nyilvánosságra hozatalt követően a kínai kormány jelezte, hogy a Bizottság nem szolgált magyarázattal arra, hogy a bankok miért lennének kötelesek a 40. sz. határozat alapján kedvezményes hitelnyújtást végezni, és hivatkozásként megjelölte a határozat 17. és 18. cikkét. A Bizottság rámutatott, hogy a határozat magában foglalja a kínai kormány azon szándékát, hogy tevőlegesen támogassa az acélipar fejlesztését. A határozat emellett arra utasít valamennyi pénzügyi intézményt, hogy kizárólag az ösztönzött projektek számára adjanak hiteltámogatást (az acélipari projektek is e kategóriába tartoznak), továbbá ígéretet tesz az ösztönzött projektekkel kapcsolatos „további kedvezményes szakpolitikák megvalósítására”. A fentiek alapján tehát a bankok kötelesek a 40. sz. határozat értelmében hiteltámogatást nyújtani az acéliparnak. Jóllehet ugyanezen határozat 17. és 18. cikke a hitelnyújtási elvek tiszteletben tartására is felkéri a bankokat, ennek gyakorlati megvalósulását a vizsgálat során a Bizottság nem tudta megállapítani. A 40. sz. határozat következésképpen megerősíti a banktörvény kapcsán tett korábbi ténymegállapítást, miszerint kedvezményes hitelnyújtási tevékenységeikkel a bankok kormányzati hatáskört gyakorolnak.

                  (113)

                  Ezen túlmenően a Kínai Központi Bank, a CBRC, a CSRC és a CIRC iránymutatása, valamint a kapacitásfelesleg kezelésével kapcsolatos együttes véleményről szóló közlemény kifejezetten az acélipari vállalatokkal foglalkozik. E dokumentumok rögzítik, hogy a pénzügyi intézményeknek teljes mértékben el kell ismerniük az acél- és szénipar pillérszerepét és stratégiai fontosságát, és továbbra is hiteltámogatást kell nyújtaniuk az iparpolitikát követő azon acélipari vállalatoknak, amelyek termelési kapacitásuk bővítése nélkül képesek az alkalmazkodásra és átrendeződésre. A támogatásnak ki kell terjednie a kamatlábak megállapítására, valamint az összefonódási és felvásárlási célú kötvények és hitelek forgalmazására. A dokumentumok emellett az adósságátalakítást, valamint az adósságelengedést is szorgalmazzák.

                  (114)

                  A nyilvánosságra hozatalt követően a kínai kormány kijelentette, hogy a Bizottság az említett dokumentumok egyetlen olyan konkrét rendelkezését sem jelölte meg, amelyek alátámasztanák következtetéseit. A Bizottság kiemelte, hogy az előző preambulumbekezdésbeli állításait – többek között – a kapacitásfelesleg kezelésével kapcsolatos együttes véleményről szóló közlemény alábbi szemelvényeire alapozta:

                              a)

                                 „A vas- és acélipari, valamint a szénipari ágazat meghatározó és stratégiai nemzetgazdasági szerepét a banki tevékenységeket végző pénzügyi intézményeknek súlyozottabban kell figyelembe venniük és olyan, megkülönböztetett bánásmódot megjelenítő hitelnyújtási politikákat kell felelősségteljes módon alkalmazniuk, amelyek rugalmasak és szavatolják az ellenőrzést.”

                              b)

                                 „Fokozni kell azon vas- és acélipari, valamint szénipari vállalkozások pénzügyi támogatását, amelyek fuzionálnak, illetve szerkezetátalakítás alatt állnak.”

                              c)

                                 „A banki tevékenységeket végző pénzügyi intézményeknek nyitottnak kell lenniük a nehéz helyzetben lévő, de kapacitásaik leépítését vállaló vas- és acélipari, valamint szénipari vállalakozásoknak nyújtott hitelek átstrukturálására.”

                              d)

                                 „A banki tevékenységeket végző pénzügyi intézmények hitelezői bizottságokat állítanak fel, kiigazítják a hitelek lejáratát, kamatlábait és visszafizetési módjait, illetve további intézkedéseket hoznak azoknak a vas- és acélipari, valamit szénipari vállalakozások tekintetében, amelyek piacképes termékeket vagy szolgáltatásokat kínálnak, a nemzeti iparpolitikák szempontjából ígéretes fejlődési potenciállal rendelkeznek, továbbá vállalják kapacitásaik leépítését és szerkezetkiigazításba kezdenek, illetve átalakítják fejlesztési modelljeiket.”

                  (115)

                  A Kínai Központi Bank, a CBRC, a CSRC és a CIRC iránymutatásának – többek között – az alábbi szemelvényei relevánsak:

                              a)

                                 „A banki tevékenységeket folytató pénzügyi intézményeknek teljes mértékben tekintettel kell lenniük az acél- és szénipar meghatározó szerepére és stratégiai helyzetére, pontos ismeretekkel kell rendelkezniük az acél- és szénipar fejlesztéséről szóló jogszabályokról, továbbá a kockázatok kezelhetőségére és az üzletmenet fenntarthatóságára vonatkozó elvek tiszteletben tartásával továbbra is hiteltámogatásban kell részesíteniük azokat a kulcsfontosságú, a minőség szempontjából vezető szerepet betöltő vállalkozásokat, amelyek fejlett technológiai megoldásokat és berendezéseket alkalmaznak, versenyképes termékekkel rendelkeznek, termékeiknek van piaca, illetve amelyek a reformok elmélyítésével és a belső irányítás megerősítésével képesek lehetnek ismét versenyképessé válni és leküzdeni átmeneti nehézségeiket, valamint aktív módon átfogó pénzügyi szolgáltatásokat kell kínálni azon vállalkozások számára, amelyek termelési kapacitásuk növelése nélkül képesek az alkalmazkodásra és az átrendeződésre.”

                              b)

                                 „A kamatlábárazási menedzsment javítása, illetve a vállalkozás finanszírozási költségeinek csökkentése.”

                              c)

                                 „A zöld kötvények és a magas hozamú kötvények megújításának aktív előmozdítása. A pénzügyi zöld kötvények kibocsátásának, a zöld eszközök értékpapírosításának, valamint további innovatív pénzügyi eszközök alkalmazásának fokozása az acél- és szénipar környezetbarát fejlesztésének megalapozásához.”

                              d)

                                 „Az adósságátstrukturálás aktív és határozott előmozdítása a vállalkozások szintjén. A hitelminőség-ellenőrzés és pontos besorolás mellett a futamidő, a visszafizetési feltételek módosításával, valamint egyéb adósságátalakítási intézkedésekkel segítségnyújtás a nehézségek áthidalásához azoknak a vállalkozásoknak, amelyek a nemzeti iparpolitikákkal összhangban működnek, valamint ténylegesen tesznek lépéseket termelési kapacitásuk csökkentésére, fejlesztést célzó szerkezetkiigazítás, illetve átalakítás alatt állnak, és emellett rendelkeznek bizonyos mértékű fizetőképességgel.”

                              e)

                                 „A komparatív előnnyel rendelkező vállalkozások és régiók támogatása az ipari kapacitás integrációja érdekében az M&A-hitelüzletág fejlesztésével, valamint az M&A-hitelezés kiterjesztésével, a hitelfutamidő és a kamatláb méltányos módon történő meghatározásával.”

                  (116)

                  A zöld hitelezésről szóló iránymutatás arra ösztönzi a pénzügyi intézményeket, hogy az iparpolitikának megfelelően és a hitelfelvevő környezetvédelmi minősítésétől függően eltérő hitelnyújtási és kockázatkezelési politikákat alkalmazzanak. A környezetvédelmi projektek hitelfinanszírozása szempontjából az acélipar kiemelt területnek számít. Az e tekintetben irányadó iparpolitikát a vas- és acéliparban az energiatakarékosság és a kibocsátáscsökkentés erősítéséről, valamint a strukturális kiigazítás gyorsításáról szóló együttes vélemény ismerteti. Az együttes vélemény hangsúlyozza, hogy „a vas- és acélipar a legnagyobb energiatakarékossági és kibocsátáscsökkentési potenciállal rendelkező ágazatok közé tartozik, így alapvető fontosságú az energiatakarékosságra és a kibocsátáscsökkentésre irányuló munkában. Az energiatakarékosság, a kibocsátáscsökkentés és a strukturális kiigazítás erősítése fontos és jelentős lépés a vas- és acélipar fejlesztési modelljének átalakításában.” Ennek megfelelően „erőteljes ösztönzést kapnak” a körforgásos gazdaság, az energiatakarékosság és a kibocsátáscsökkentés új technológiáihoz és műszaki megoldásaihoz kapcsolódó projektek – mint a magas hőmérsékleten és nagy nyomáson történő száraz kokszoltás, a száraz porleválasztás, a világítógáz maradványhőjének és nyomásának visszanyerése és hasznosítása, valamint a szinterezés során keletkezett füstgáz kénmentesítése – és az azokkal járó „zöld” finanszírozások.

                  (117)

                  A nyilvánosságra hozatal kapcsán tett észrevételeiben a kínai kormány azt állította, hogy sem a zöld hitelezésről szóló iránymutatás, sem pedig a vas- és acéliparban az energiatakarékosság és a kibocsátáscsökkentés erősítéséről, valamint a strukturális kiigazítás gyorsításáról szóló együttes vélemény nem bizonyítja, hogy a hitelnyújtási gyakorlatokat kötelező érvényű normatív keretrendszer szabályozná. A kínai kormány konkrét példaként a zöld hitelezésről szóló iránymutatás 15. cikkét említette, amely szerint „a bankoknak meg kell erősíteniük a hitelezés átláthatóságát”.

                  (118)

                  E vizsgálat ténymegállapításai nem támasztották alá azt az állítást, miszerint a zöld hitelezésről szóló iránymutatás 15. cikke eleve kizárja, hogy a pénzügyi intézmények a kormányzati iparpolitikát és terveket követve nyújtsanak hitelt. A vizsgálat – miként azt a (121)–(128) preambulumbekezdés világosan kifejti – éppen ennek ellenkezőjét erősítette meg. Ezt az állítást ezért elutasították.

                  (119)

                  A banktörvény jogilag kötelező. Az ötéves tervek kötelező jellegét az (55) preambulumbekezdés megállapította. A 40. sz. határozat kötelező jellegét az (55) preambulumbekezdés megállapította. A többi szabályozási dokumentum kötelező jellegét a bennük foglalt, felügyeletre és értékelésre vonatkozó rendelkezések bizonyítják. A kapacitásfelesleg kezelésével kapcsolatos együttes véleményről szóló közlemény kimondja, hogy „a CBRC, a Nemzeti Fejlesztési és Reformbizottság, valamint az Ipari és Információtechnológiai Minisztérium a megfelelő időben megszervezi a végrehajtás ellenőrzését és felügyeletét.” A zöld hitelezésről szóló iránymutatás 28. cikke a következőképpen fogalmaz: „a bankszektor szabályozó hatóságai […] átfogóan értékelik a bankszektorban működő pénzügyi intézmények által nyújtott zöld hitelek hatását a helyszínen kívüli ellenőrzés és a helyszíni vizsgálat státusza alapján. Az értékelés eredményei fontos alapot képeznek a szabályozói minősítések, az intézményi hozzáférés, az üzleti hozzáférés, valamint a bankszektorban működő pénzügyi intézmények felső vezetőire vonatkozó teljesítményértékelések vonatkozó jogszabályok szerinti kialakításában.” A Kínai Központi Bank, a CBRC, a CSRC és a CIRC által kiadott, az acél- és széniparnak a kapacitásfelesleg kezeléséhez, valamint a fejlesztési fordulat eléréséhez nyújtott támogatásról szóló iránymutatása előírja a pénzügyi intézmények számára, hogy tegyenek lépéseket az önkormányzati szervekkel való kapcsolattartás javítása érdekében.

                  (120)

                  Mindezek alapján a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy a kínai kormány olyan normatív keretrendszert teremtett, amelyet a kínai kormány által kinevezett, illetve felelősségre vonható menedzserek és felügyelők kötelesek voltak tiszteletben tartani. A kínai kormány következésképpen minden olyan esetben, amikor az együttműködő öt állami tulajdonú bank hiteleket nyújtott az acéliparnak, a normatív keretrendszerre támaszkodott annak érdekében, hogy a bankok tevékenységei felett érdemi ellenőrzést gyakoroljon.

                  (121)

                  Az érdemi ellenőrzés gyakorlását a Bizottság ezen túlmenően az egyes hitelek kapcsán is igyekezett konkrét bizonyítékokkal alátámasztani. Az ellenőrzés alkalmával az együttműködő öt állami tulajdonú bank a banktörvény 4. és 5. cikkére hivatkozott, amelyek alapján kötelesek a hitelkérelmeket független értékelés keretében megvizsgálni. Fenntartották álláspontjukat, hogy a kérdéses hitelek nyújtásakor korszerű kockázatértékelési irányelvek és modellek alapján jártak el. Konkrét példával azonban nem szolgáltak. Az együttműködő öt állami tulajdonú bank visszautasította, hogy adatokat – többek között a konkrét hitelkockázat-értékelésekre vonatkozó információkat – szolgáltasson a mintában szereplő vállalatokról, amit szabályozási és szerződéses kötelezettségeikkel magyaráztak. Utóbbiak kapcsán jelezték, hogy ha az adatokat a hitelfelvevő hozzájárulása nélkül mégis rendelkezésre bocsátanák, akkor azzal szerződésszegést követnének el. A mintában szereplő négy exportáló gyártó kivétel nélkül visszautasította annak a hozzájárulási nyilatkozatnak az aláírását, amelynek köszönhetően meg lehetett volna vizsgálni pénzügyi adataikat a bank telephelyein.

                  (122)

                  A hitelképességi vizsgálatokra vonatkozó konkrét bizonyítékok hiányában a Bizottság így a (100)–(120) preambulumbekezdésben bemutatott általános jogi környezetet vizsgálta, azzal együtt, hogy az együttműködő öt állami tulajdonú banknak a mintában szereplő vállalatok részére nyújtott hitelek tekintetében alkalmazott megközelítését is megvizsgálta. E megközelítés nem állt összhangban a bankok hivatalosan képviselt álláspontjával, mivel nem a pénzügyi intézmények szokásos gyakorlata szerint, részletes piaci alapú kockázatértékelés alapján jártak el.

                  (123)

                  Az ellenőrző látogatások alkalmával fény derült arra, hogy a mintában szereplő négy exportálógyártó-csoportnak – bizonyos, deviza alapú hitelek és a mintában szereplő egyik exportáló gyártónak nyújtott egyik hitel kivételével – a Kínai Központi Bank referencia-kamatlábaihoz (18) közeli kamatlábak mellett folyósítottak hitelt, függetlenül az egyes vállalatok pénzügyi és hitelkockázati helyzetétől. A hiteleket – a mintában szereplő négy exportáló gyártó kockázati profiljának megfelelő kamatlábakat alapul véve – tehát a piacinál alacsonyabb kamatlábak mellett nyújtották. Ezenfelül a mintában szereplő valamennyi vállalat kapott rulírozó hiteleket, amelyek lehetővé tették számukra, hogy a hiteleik után törlesztett tőke összegét a lejárat napján azonnal új hitelből származó friss tőkével pótolják.

                  (124)

                  A Shougang Group és a Benxi Group esetében a pénzügyi nehézségekre tekintettel átütemezték a törlesztéseket vagy elengedték a tartozást, a Bizottság pedig egy konkrét eset kapcsán azt is megállapította, hogy az adósságátalakításra a pénzügyi intézmények pénzügyi érveivel szembemenve, a kínai kormány beavatkozása nyomán került sor (19).

                  (125)

                  A Bizottság emellett megállapította, hogy az együttműködő öt állami tulajdonú bank azoknál a hiteleknél, amelyeket a bankok amúgy kötelesek lennének nem rendes hitelekként bejelenteni, ezt a státuszt elmulasztották jelezni az országos központi hitelnyilvántartásban. Jelentéstételi kötelezettség mindenekelőtt akkor áll fenn, ha a hiteleket átstrukturálják, ha az adós nem teljesíti fizetési kötelezettségét, vagy ha rulírozó hiteleket bocsátanak ki. Ilyen jellegű esemény mind a négy, mintában szereplő exportálógyártó-csoport esetében előfordult. A CBRC kockázatalapú hitelbesorolásra vonatkozó iránymutatása szerint ezeket az eseteket kivétel nélkül szerepeltetni kellett volna a központi hitelnyilvántartásban. Ha a pénzügyi intézmények elmulasztják e bejelentést, a központi hitelnyilvántartásban torz kép alakul ki az adott vállalat adóssághelyzetéről, mivel a nyilvántartás nem valósághűen tükrözi a vállalat hitelképességét. Emiatt még ha a pénzügyi intézmények piaci alapú kockázatértékelést is végeznének, azt akkor is félrevezető információk alapján tennék.

                  (126)

                  A nyilvánosságra hozatalt követően a kínai kormány beadványában azzal érvelt, hogy az a tény, miszerint néhány hitelt nem jelentettek be a központi hitelnyilvántartásba, azt igazolja, hogy a hitelezési gyakorlatokra vonatkozó jogszabályi keret nem kötelező erejű. Az azonban, hogy egyes szereplők bizonyos hitelek esetében nem teljeskörűen tettek eleget bejelentési kötelezettségüknek, nem azt jelenti, hogy az iránymutatásnak nincs joghatása.

                  (127)

                  A kínai kormány felhívta továbbá a figyelmet arra is, hogy több kínai bank éves jelentése terjedelmes fejezeteket szentel a kockázatkezelés és a hitelelemzés témájának, és hogy e fejezetekből világosan kitűnik, hogy az acélipar tekintetében az utóbbi időben nemhogy ösztönöznék, hanem sokkal inkább korlátozzák a hitelnyújtást. A Bizottság úgy ítélte meg, hogy az éves jelentések kockázatértékelésre vonatkozó információival a kínai kormány nem szolgált új részletekkel. Ezek olyan absztrakt ismertetők voltak, amelyek amellett, hogy nem voltak alkalmasak konkrét ügyek értékelésére, azt sem bizonyítják, hogy ténylegesen sor kerül ilyen jellegű értékelésekre. Az EXIM és a CCB esete, amelyeket a kínai kormány példaként említett, pusztán azt mutatták, hogy csökkent az acéliparnak nyújtott hitelek részaránya. Ezek a megállapítások semmiféle információval nem szolgáltak azzal kapcsolatban, hogy a szóban forgó hiteleket milyen feltételek mellett nyújtották. Mindenesetre, mivel nem állnak rendelkezésre olyan adatok, amelyek teljeskörűen lefednék a hitelezéssel megbízott, illetve hitelezésre utasított összes állami tulajdonú bank és magánkézben lévő bank által nyújtott acélipari hiteleket, az a tény, hogy e bankok közül kettő esetében csökkent a kitettség, nem bír információtartalommal. Ami a China Merchants Bank éves jelentését illeti: a kínai kormány megjegyzése mindössze arra vonatkozott, hogy a bank átalakította hitelnyújtási politikáját, amiről viszont további részleteket a kínai kormány nem közölt. Még ha a China Merchants Bank meg is „emelte belépési normáit”, az idézett hivatkozás arra is kitér, hogy a bank „támogatást nyújtott értékes ügyfeleinek”.

                  (128)

                  A Bizottság ezért nem látta indokoltnak, hogy módosítsa ténymegállapításait, és arra a következtetésre jutott, hogy azokban az esetekben, amikor az együttműködő öt állami tulajdonú bank hitelt nyújtott az acéliparnak, a kínai kormány érdemi ellenőrzést gyakorolt a szóban forgó bankok hitelezési politikája, illetve kockázatértékelési tevékenységei felett.

            c)   Az együttműködő pénzügyi intézményekre vonatkozó következtetés

                  (129)

                  A Bizottság megállapította, hogy a fent ismertetett jogi keretet az öt együttműködő állami tulajdonú pénzügyi intézmény az acélipar esetében kormányzati feladatok ellátásával hajtja végre, és ily módon az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának i. alpontjával együtt értelmezett 2. cikke b) pontjának értelmében, valamint a WTO idevágó ítélkezési gyakorlatával összhangban közjogi szervként járnak el.

                  (130)

                  A nyilvánosságra hozatalt követően a kínai kormány azt állította, hogy a Bizottság az állami tulajdonú bankok közjogi státuszának meghatározását nem a bizonyítási feltételeknek megfelelően végezte el, mivel a Bizottság következtetéseit állítólagosan kizárólag olyan, az irányításra utaló kifejezett jelekre alapozta, mint például a kínai kormány tulajdonosi részesedése vagy a vezető tisztségviselők kijelölésére, illetve kinevezésére vonatkozó hatásköre. A Bizottság ezt az állítás megalapozatlannak találta és elutasította, mivel az érdemi módon gyakorolt ellenőrzés kérdését – a (100)–(128) preambulumbekezdésben – szintén részletesen elemezte.

            3.4.1.2.   A nem együttműködő, állami tulajdonú bankok

                  (131)

                  Miként azt a 3.2. szakasz megállapította, a kínai kormány a mintában szereplő vállalatoknak hitelt nyújtó többi állami tulajdonú bank egyikét sem kérte fel az egyedi kérdőív megküldésére. Ezért a (61)–(75) preambulumbekezdésben levont következtetésekkel összhangban a Bizottság úgy határozott, hogy a rendelkezésre álló legjobb tényeket használja fel annak megállapításához, hogy a szóban forgó állami tulajdonú bankok közjogi szerveknek minősülnek-e.

                  (132)

                  Nyilvánosan elérhető információk – például a banki honlapok, éves jelentések, a bankjegyzékekben rendelkezésre álló vagy online elérhető információk – alapján a Bizottság megállapította, hogy a mintában szereplő négy exportálógyártó-csoportnak hitelt nyújtó alábbi 30 bank közvetlenül az állam, vagy állami tulajdonú jogi személy rész- vagy kizárólagos tulajdonában áll: China Development Bank, Bank of Communications, China Everbright Bank, Postal Savings Bank, China Merchants Bank, Shanghai Pudong Development Bank, China Industrial Bank, Shenyang Rural Commercial Bank, Benxi City Commercial Bank, Benxi Commercial Bank, Kailuan Group Financial Co., Liaoning Hengyi Financing Lease Co., Ltd, Bank of Chengde, Bank of Hebei, Bank of Shanghai, Ningbo Bank, China CITIC Bank, China Guangfa Bank, China Bohai Bank, Huaxia Bank, China Resources Bank, China Zheshang Bank, China Credit Trust, Huarong International Trust Co. Ltd, Northern International Trust Co., Ltd, Zhangjiakou Bank, Hebei Iron and Steel Group Financial Co., Ltd, Shougang Group Finance, Finance Bureau of Benxi City, Zunhua Rural Credit Union. Az alábbi táblázat az említett bankok tulajdonosi szerkezetét ismerteti.

                              Bank neve

                              A tulajdonosi szerkezetre vonatkozó információk

                                 China Development Bank

                              100 %-os állami tulajdonban álló fejlesztési bank.

                                 Bank of Communications

                              A bank részvényeinek 26,53 %-a a Pénzügyminisztérium és a Central Huijin Investments tulajdonában van.

                                 China Everbright Bank

                              A bank részvényeinek 41,24 %-a a Pénzügyminisztérium és a Central Huijin Investments tulajdonában van.

                                 Postal Savings Bank

                              A bankot eredetileg a State Post Bureau alapította 2007-ben, amely jelenleg szervezetileg a Közlekedésügyi Minisztériumhoz tartozik. A részvények 64 %-át jelenleg a kizárólagos állami tulajdonban lévő China Post Corp. tudhatja magáénak.

                                 China Merchants Bank

                              A bank az állami tulajdonban lévő China Merchants Group részét képezi.

                                 Shanghai Pudong Development Bank

                              China Mobile Communication Group Guangdong Limited (állami tulajdonú vállalat): 20 %
                              Shanghai International Group Co., Ltd (állami tulajdonú pénzügyi holdingcsoport): 16,93 %
                              Shanghai Sitico Assets Management Co., Ltd (a Shanghai International Group részeként): 5,23 %
                              Central Huijin Asset Management Co., Ltd: 1,49 %
                              (…)

                                 China Industrial Bank

                              Finance Bureau of Fujian 17,86 % (állami hatóság)

                                 Állami tulajdonú jogi személyek:

                                          PICC Property and Casualty Company Limited 4,98 %

                                          PICC LIFE Insurance Company Limited 4,21 %

                                          Buttonwood Investment Platform LLC. 3,52 %

                                          China National Tobacco Corporation 3,22 %

                                          China Securities Finance Corporation Limited 2,87 %

                                          PICC LIFE Insurance Company Limited-universal 2,49 %

                                          Fujian Tobacco Haisheng Investment Management Co., Ltd 2,32 %

                                          China Huijin Investment LLC. 1,55 %

                                 Nem állami tulajdonú, belföldi jogi személy:

                                          Tianan Property Insurance Co., Ltd 1,71 %

                                    (…)

                                 Shenyang Rural Commercial Bank

                              Részesedés (2014 végén):

                                 Állami tulajdonú jogi személyek:

                                          —

                                          Liaoning Energy Investment Group (10 %)

                                          —

                                          Yingkou Port Group (10 %)

                                 Nem állami tulajdonú, belföldi jogi személy:

                                          —

                                          Shenyang Zhongyou Tianbao (Group) Materials and equipment (10 %)

                                          —

                                          Shenzhen Yunfan Technology (10 %)

                                          —

                                          Beijing Beili Bowen Technology (10 %)

                                          —

                                          Hangzhou Yongyuan Network Technology (10 %)

                                          —

                                          Dalian Yidu Group (10 %)

                                    (…)

                                 Benxi City Commercial Bank

                              Részesedés 2015 végén:

                                          —

                                          helyi szintű állami pénzügyi szereplő: (1 részvényes) 12,08 %

                                          —

                                          állami tulajdonú vállalatok (8 részvényes) 59,35 %

                                          —

                                          magánvállalkozások (6 részvényes) 23,17 %

                                          —

                                          magánszemélyek (789 részvényes) 5,42 %

                                    Fő részvényesek:

                                          Benxi City finance Office (helyi szintű állami pénzügyi szereplő) 12,08 %

                                          Shenjing Bank (állami tulajdonú vállalat) 11,88 %

                                          Bengang Group (állami tulajdonú vállalat): 9,99 %

                                          Liaoning Rongda Investment Enterprise (állami tulajdonú vállalat): 9,99 %

                                          Dalian Port Group (állami tulajdonú vállalat): 9,99 %

                                          Liaoning Liaoan Engineering and Machinery Group (magánvállalkozás): 9,99 %

                                 Benxi Commercial Bank

                              Ugyanaz

                                 Kailuan Group Financial Co.

                              A Kailuan Group Financial Co.-t a Hebei Province State Asset Commission teljes irányítása alatt álló Kailuan Group irányítja.

                                 Liaoning Hengyi Financing Lease Co., Ltd

                              A Benxi Group (állami tulajdonú vállalat) tulajdona.

                                 Bank of Chengde

                              Részesedés 2015 végén:

                                          —

                                          Chengde City Financial Office: 7,359 %

                                          —

                                          Chengde Zhongsheng Investment Group: 7,359 %

                                          —

                                          Hebei Beifang Road engineering construction group: 7,359 %

                                          —

                                          Chengde City Jinhui Real Estate: 6,211 %

                                          —

                                          Hebei Beichen Powergrid construction: 4,842 %

                                          —

                                          Chengde city Shuangluan district Kangda industry and trade: 4,842 %

                                    (…)

                                 Bank of Hebei

                              Részesedés 2013 végén:

                                 Állami tulajdonú jogi személyek:

                                          —

                                          China Guodian Power Development: 18,98 %

                                          —

                                          Zhongcheng Construction & Investment Holding: 10,98 %

                                          —

                                          Hebei Port Group: 9,41 %

                                 Bank of Shanghai

                              Főbb részvényesek a 2015. évi éves jelentés alapján:
                              2015. július 31-én 206 kínai állami tulajdonú vállalat kezében volt a bank alaptőkéjének 56 %-a.

                                 A Sanghaji Népi Önkormányzat és a kerületi önkormányzatok leányvállalatai és kizárólagos tulajdonában lévő leányvállalatok:

                                          —

                                          Shanghai Alliance Investment (15,08 %)

                                          —

                                          Shanghai International Port Group (7,20 %)

                                          —

                                          Shanghai Huixin (2,16 %)

                                          —

                                          Shanghai Huangpu District State-Owned Assets Corporation (2,20 %)

                                 Az Államtanács (a SASAC és a Pénzügyminisztérium) felügyelete alatt álló vállalatok:

                                          —

                                          China Jianyin Investment (5,48 %)

                                          —

                                          China Shipbuilding & Offshore International of China Shipbuilding Industry Corporation (4,63 %)

                                          —

                                          a CITIC Guoan Grouphoz tartozó CITIC Guoan (2,00 %)

                                 Ningbo Bank

                              A legnagyobb részvényes – a részvények 21,38 %-ával – Ningpo önkormányzata, míg a második legnagyobb részvényes a részvények 20 %-ával rendelkező OCBC Bank of Singapore, akit a sorban (11,57 %) egy jelentős kínai textilipari vállalatcsoport követ.

                                 China CITIC Bank

                              A CITIC Group Corporation Ltd – korábban China International Trust Investment Corporation – a Kínai Népköztársaság állami tulajdonban lévő befektetési társasága. Jelenleg 44 leányvállalat, többek között a China CITIC Bank, a CITIC Holdings, a CITIC Trust Co. és a CITIC Merchant Co. tulajdonosa.

                                 China Guangfa Bank

                              2015-ben a részvények 71,86 %-a állami tulajdonban lévő jogi személyek, 20 %-a pedig a Citigroup kezében volt.

                                 China Bohai Bank

                                 Állami tulajdonú vállalatok:

                                          —

                                          TEDA Holding (25,00 %)

                                          —

                                          China COSCO Shipping (13,67 %)

                                          —

                                          Baosteel Group (11,67 %)

                                 Állami tulajdonú jogi személyek:

                                          —

                                          State Development & Investment Corporation, SDIC (11,67 %)

                                          —

                                          Tianjin Trust (10,00 %)

                                          —

                                          Tianjin Shanghui Investment (8,00 %)

                                 Külföldi befektetők:

                                          —

                                          Standard Chartered HK (19,99 %)

                                 Huaxia Bank

                              Legnagyobb részvényese a 20 %-os üzletrésszel rendelkező Shougang Group (állami tulajdonú vállalat). A részvények 18 %-a az állami tulajdonú China State Grid, 1,3 %-a pedig a Central Huijin kezében van.

                                 China Resources Bank

                              75 %-os részesedésével a China Resources Group (e nagy méretű állami tulajdonú vállalat) a bank többségi részvényese.

                                 China Zheshang Bank

                              Részesedés 2015 márciusában:

                                 Állami tulajdonú jogi személyek:

                                          —

                                          Zhejiang Finance Development Corporation (19,96 %)

                                          —

                                          Zhejiang Provincial Energy Group Company Ltd (5,50 %)

                                 Nem állami tulajdonú, belföldi jogi személy:

                                          —

                                          Travelers Automobile Group (8,99 %)

                                          —

                                          Hengdian Group Holdings Limited (8,30 %)

                                          —

                                          Zhejiang Hengyi Group (6,21 %)

                                          —

                                          Egyéb (51,04 %)

                                 China Credit Trust

                              Az állami tulajdonú bankok nemteljesítő eszközeinek felvásárlásával, kezelésével és elidegenítésével foglalkozó négy, állami tulajdonú eszközkezelő társaság egyikével kapcsolatban álló pénzügyi intézmény.

                                 Huarong International Trust Co. Ltd

                              Az állami tulajdonú bankok nemteljesítő eszközeinek felvásárlásával, kezelésével és elidegenítésével foglalkozó négy, állami tulajdonú eszközkezelő társaság egyikével kapcsolatban álló pénzügyi intézmény.

                                 Northern International Trust Co., Ltd

                              Az állami tulajdonú bankok nemteljesítő eszközeinek felvásárlásával, kezelésével és elidegenítésével foglalkozó négy, állami tulajdonú eszközkezelő társaság egyikével kapcsolatban álló pénzügyi intézmény.

                                 Zhangjiakou Bank

                                 Handan fiókbank

                              Helyi önkormányzati tulajdonban.

                                 Hebei Iron and Steel Group Financial Co., Ltd

                              A Hesteel Group (állami tulajdonú vállalat) tulajdona.

                                 Shougang Group Finance

                              A Shougang Group (állami tulajdonú vállalat) tulajdona.

                                 Finance Bureau of Benxi City

                              A Pénzügyminisztérium helyi kirendeltsége, amely a mintában szereplő vállalatok egyikének hitelt nyújtott.

                                 Zunhua Rural Credit Union

                              A helyi gazdálkodó település tulajdona.

                  (133)

                  A Bizottság megállapította továbbá – a szóban forgó pénzügyi intézményektől származó, kifejezetten ennek ellenkezőjére utaló információk hiányában –, hogy ugyanazon okok miatt, amelyeket a 3.4.1.1. szakasz ismertetett, egyértelmű jelek utalnak a kínai kormány tulajdonosi szerepvállalására és ellenőrzésére. Kiemelendő, hogy a rendelkezésre álló legjobb tények szerint a 30 említett állami tulajdonú bank esetében a menedzsereket és felügyelőket feltételezhetően – csakúgy, mint az együttműködő öt állami tulajdonú banknál – a kínai kormány nevezi ki, és e tisztségviselők a kínai kormánynak tartoznak beszámolási kötelezettséggel.

                  (134)

                  Az érdemi módon gyakorolt ellenőrzést illetően a Bizottság úgy ítélte meg, hogy a mintában szereplő négy vállalatcsoportnak a vizsgálati időszak alatt nyújtott hitelek jelentős részét (az adott vállalattól függően 50 % és közel 90 % közötti hányadát) jegyző öt együttműködő pénzügyi intézménnyel kapcsolatos ténymegállapítások a többi, nem együttműködő, állami tulajdonú pénzügyi intézményre nézve is reprezentatívnak tekinthetők. A 3.4.1.1. szakasz b) pontjában elemzett normatív keretrendszer azonos módon e vállalatokra is érvényes. A rendelkezésre álló legjobb tények alapján, illetve az ezeket cáfoló információk hiányában a hitelképességi vizsgálatokra – csakúgy, mint az együttműködő öt állami tulajdonú banknál – e szereplők esetében sincsenek konkrét bizonyítékok, vagyis a normatív keretrendszer alkalmazására vonatkozó, a 3.4.1.1. szakasz b) pontjában foglalt elemzés azonos módon e vállalatokra is érvényes.

                  (135)

                  A Bizottság ezen túlmenően azt is megállapította, hogy a hitelszerződések többsége, amelyeket a mintában szereplő vállalatoktól kapott, hasonló szerződési feltételeket tartalmaz, és hogy a megegyezés szerint felszámított hitelkamatlábak hasonlóak, illetve részben átfedést mutatnak az együttműködő öt állami tulajdonú bank által felszámított kamatlábakkal.

                  (136)

                  A Bizottság ezért úgy ítélte meg, hogy tekintettel a hitelfeltételek, illetve a hitelkamatlábak kapcsán megfigyelt hasonlóságokra és az ellenőrzött öt pénzügyi intézmény reprezentatív jellegére, a 30 másik állami tulajdonú bank vizsgálatához az együttműködő öt állami tulajdonú bank kapcsán tett ténymegállapítások jelentik a rendelkezésre álló legjobb tényeket.

                  (137)

                  Ez alapján a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy a mintában szereplő vállalatoknak hitelt nyújtó 30 másik állami tulajdonú bank az alaprendelet 3. cikke, valamint 2. cikkének b) pontja szerinti közjogi szervnek minősül.

                  (138)

                  A nyilvánosságra hozatalt követően a kínai kormány kifogást emelt a Bizottságnak a kifejezetten ellenőrzésre utaló jelekről végzett értékelésével szemben és kijelentette, hogy a Bizottság általános, a pénzügyi intézmények teljes körét lefedő országos szintű értékelést készített, amely figyelmen kívül hagyta az egyes szervezetek alapvető jellemzőit és feladatait, valamint kormányzattal fennálló kapcsolatait. Pontosabban: a kínai kormány úgy vélte, hogy különbséget kell tenni az állami tulajdonú vállalatok és a kínai kormány közvetlen tulajdonában lévő pénzügyi intézmények között. Az egész országra kiterjedő értékelés kapcsán a Bizottság megjegyezte, hogy azon pénzügyi intézmények esetében, amelyekről a kínai kormány benyújtotta a kért szükséges információkat, a közjogi státuszt külön-külön intézményenként elemezte. Sajnálatos módon – miként azt a 3.2. szakasz kifejti – a kínai kormány a mintában szereplő együttműködő exportáló gyártóknak hitelt nyújtó többi pénzügyi intézmény közül egyről sem szolgált információval. A Bizottság emiatt kénytelen volt a közjogi státuszt a rendelkezésre álló legjobb tények alapján elemezni.

            3.4.1.3.   Az állami tulajdonú pénzügyi intézményekre vonatkozó következtetések

                  (139)

                  A fenti megfontolások alapján a Bizottság megállapította, hogy a mintában szereplő négy exportálógyártó-csoportnak hitelt nyújtó 35 állami tulajdonú kínai pénzügyi intézmény mindegyike az alaprendelet 3. cikke, valamint 2. cikkének b) pontja szerinti közjogi szervnek minősül.

                  (140)

                  Másfelől: még ha az állami tulajdonú pénzügyi intézményeket a Bizottság nem is tekintené közjogi szerveknek, a (143) és (144) preambulumbekezdésben meghatározott okok miatt akkor is megállapítható lenne, hogy a kínai kormány az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának iv. alpontja szerinti olyan feladatok ellátásával bízza meg, és olyan feladatok ellátására utasítja azokat, amelyek szokásos esetben a kormányzat feladatai lennének. Tevékenységeik ennélfogva mindenképpen a kínai kormánynak betudható tevékenységeknek minősülnek.

            3.4.2.   A magántulajdonú pénzügyi intézmények megbízása és utasítása

                  (141)

                  A Bizottság ezt követően a további tíz pénzügyi intézményt vizsgálta meg. Közülük a következő nyolcat magántulajdonúnak találta: HSBC, Standard Chartered Bank, Ping An Bank, Australia & New Zealand Banking Group (China) Limited, Shagang Group Finance, DBS Group (China) Limited, Bank of Beijing, Hang Seng Bank. A Bizottság emellett a Jinfeng Rural Commercial Bank és az SPB Bank elnevezésű pénzügyi intézményeket is magántulajdonúnak tekintette, mert tulajdonosi szerkezetüket illetően nem jutott nyilvánosan rendelkezésre álló információkhoz. A Bizottság ezt követően elemezte, hogy ezeket a pénzügyi intézményeket a kínai kormány az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának iv. alpontja értelmében megbízta-e azzal vagy utasította-e arra, hogy támogatást nyújtsanak az acélágazatnak.

                  (142)

                  A WTO Fellebbezési Testülete szerint „megbízás” akkor történik, ha a kormányzat magánjogi szervezetre feladatköröket ruház át, „utasítás” pedig akkor, ha a kormányzat magánjogi szervezet felett hatáskört gyakorol. (20) A kormányzat mindkét esetben magánjogi szervezetet vesz igénybe arra a célra, hogy közvetetten pénzügyi hozzájárulást nyújtson, és „az esetek többségében feltételezhető, hogy a magánjogi szervezet megbízása vagy utasítása valamilyen fenyegetéssel vagy késztetéssel jár”. (21) Ugyanakkor a iv. alpont nem teszi lehetővé, hogy a tagok egy termékre kiegyenlítő vámot vessenek ki, „ha a kormányzat mindössze általános szabályozói hatáskörét gyakorolja”, (22) illetve ha a kormányzati beavatkozás „pusztán az adott ténybeli körülmények és az adott piac szereplőinek szabad választása folytán jár vagy nem jár bizonyos következményekkel”. (23) A megbízás és az utasítás ezzel szemben inkább „a kormányzat részéről aktívabb szerepvállalást, semmint puszta ösztönzést” (22) jelent.

                  (143)

                  A Bizottság megállapította, hogy a (100)–(120) preambulumbekezdésben említett, az acéliparra irányadó normatív keretrendszer valamennyi kínai pénzügyi intézményre, így a magántulajdonúakra is vonatkozik. Ezt szemlélteti, hogy a kapacitásfelesleg kezelésével kapcsolatos együttes véleményről szóló közlemény címzettje az összes fejlesztési bank, nagybank, részvénytársasági bank, postai takarékbank, külföldi érdekeltségű bank és pénzügyieszköz-kezelő társaság, valamint a CBRC irányítása alatt működő minden más pénzügyi intézmény.

                  (144)

                  A mintában szereplő vállalkozásoknál tett ellenőrző látogatások során fény derült továbbá arra, hogy a Bizottság által a mintában szereplő vállalkozásoktól kapott hitelszerződések többsége hasonló szerződési feltételeket tartalmaz, és a magántulajdonú pénzügyi intézmények által felszámított kamatlábak hasonlóak és részben átfedést mutatnak az állami tulajdonú pénzügyi intézmények által felszámított kamatlábakkal.

                  (145)

                  A Bizottság emellett levélben is megkereste ezt a tíz pénzügyi intézményt, és további adatszolgáltatást kért tőlük hitelezési gyakorlatukról és kockázatértékelésükről. Csak egyikük válaszolt, jelezve, hogy érdemben csak a szabályozó hatóságokkal folytatott egyeztetés után tud válaszolni. A CBRC-vel folytatott konzultációt követően e pénzügyi intézmény tájékoztatta a Bizottságot, hogy nyitott az együttműködésre, de a CBRC javaslata alapján az együttműködést egy szabályozói együttműködési mechanizmus (azaz a kínai és uniós szabályozó szervek közötti, nem pedig a Bizottság és a bank közötti közvetlen információcsere) keretében vállalja. A Bizottság üdvözölte az együttműködésre vonatkozó felajánlást, de megjegyezte, hogy a vizsgálat hátralévő szakasza tekintetében kivitelezhetetlen egy ilyen jellegű közvetítő rendszer kialakítása. Magától a CBRC-től a Bizottság semmilyen további levelet vagy felkérést nem kapott. A pénzügyi intézmény ráadásul semmilyen érdemi észrevételt nem tett a megadott határidőn belül. E pénzügyi intézmények egyike sem szolgált tehát olyan bizonyítékkal, amely ellentmond a Bizottság ténymegállapításainak.

                  (146)

                  A magántulajdonú pénzügyi intézményektől kapott eltérő tájékoztatás hiányában a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy az acélipart illetően az állam a CRBC felügyelete alatt, Kínában működő valamennyi pénzügyi intézményt (ideértve a magántulajdonú pénzügyi intézményeket is) az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontja iv. alpontjának első francia bekezdése értelmében megbízta azzal vagy utasította arra, hogy a kormányzati politikáknak megfelelően az acéliparnak kedvezményes kamatlábak mellett nyújtson hitelt.

                  (147)

                  A nyilvánosságra hozatalt követően a kínai kormány megjegyezte, hogy a Bizottságnak tisztáznia kell, hogy a „megbízás”, illetve az „utasítás” szempontjai közül melyiket alkalmazta, mivel ezek egymást kölcsönösen kizáró szempontoknak minősülnek. A kínai kormány ezen túlmenően azt állította, hogy a Bizottság azzal, hogy „a kormányzat részéről aktívabb szerepvállalást, semmint puszta ösztönzést” megjelenítő jogi követelményre fókuszált, túl szűken értelmezte a megbízás, illetve az utasítás fogalmát. A kínai kormány másfelől fenntartotta azt az álláspontját, hogy a US – Export Restraints ügy (24) vizsgálóbizottsága mélyrehatóbb elemzés elvégzését írta elő az olyan i) kifejezett és pozitív – felhatalmazást vagy parancsot tartalmazó – intézkedés megléte alapján, amely ii) konkrét félre irányul, iii) tárgya pedig egy konkrét feladat vagy célkitűzés megvalósítása.

                  (148)

                  Az első pontot illetően a Bizottság úgy vélte, hogy a „megbízás” és az „utasítás” szempontok nem zárják ki egymást kölcsönösen, mivel a közvetett pénzügyi hozzájárulás nyújtásához a kormányzat mindkettő esetében magánjogi szervezetet vesz igénybe. Ami a második pontot illeti, a Bizottság nem értett egyet a kínai kormánynak az alkalmazandó jogi követelménnyel kapcsolatban kifejtett értelmezésével. A Bizottság – miként azt a (142) preambulumbekezdés kifejtette – a WTO későbbi ítélkezési gyakorlatát vette alapul, amelyben a Fellebbezési Testület kimondta, hogy a „megbízás” és „utasítás” szavaknak a „felhatalmazás” és „parancs” szavakkal történő helyettesítése bizonyítási küszöbként túl merev (25). Ebből adódóan a Fellebbezési Testület ebben az ügyben a vizsgálóbizottság eredeti, a US – Export Restraints ügyben adott értelmezésénél kevésbé szigorú bizonyítási küszöböt állapított meg. A kínai kormány mindenesetre egyetlen bizonyítékot vagy érvet sem terjesztett elő a Bizottságnak az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának iv) alpontja szerinti megbízásra vagy utasításra vonatkozó, e vizsgálat keretében tett ténymegállapításainak a megcáfolására. Ezt az állítást ezért elutasították.

            3.4.3.   Egyedi jelleg

                  (149)

                  Ahogyan azt a (100)–(120) preambulumbekezdés bemutatta, több, az acélágazatban működő vállalatoknak szánt jogi dokumentum arra utasítja a pénzügyi intézményeket, hogy kedvezményes kamatlábak mellett nyújtsanak hiteleket az acéliparnak. E dokumentumok alapján bizonyítottnak tekinthető, hogy a pénzügyi intézmények csak azon néhány ágazat/vállalat számára nyújtanak kedvezményesen hitelt, amelyek megfelelnek a kínai kormány vonatkozó politikáinak.

                  (150)

                  A Bizottság így arra a következtetésre jutott, hogy a kedvezményes hitelek formájában nyújtott támogatás nem általánosan elérhető, hanem az alaprendelet 4. cikke (2) bekezdésének a) pontja értelmében egyedinek minősül. Ezenfelül arra utaló bizonyítékot, hogy a kedvezményes hitelnyújtás az alaprendelet 4. cikke (2) bekezdésének b) pontja értelmében objektív kritériumokon és feltételeken alapulna, az érdekelt felek egyike sem nyújtott be.

                  (151)

                  A nyilvánosságra hozatalt követően a kínai kormány jelezte, hogy a Fellebbezési Testületnek a US – Aircraft (Second Complaint) ügyről szóló jelentése alapján az egyedi jelleg elemzése nem összpontosíthat kizárólag „a panaszban konkrétan megnevezett kedvezményezettekre, hanem […] annak valamennyi olyan vállalakozásra vagy iparágra ki kell terjednie, amely jogosult az adott támogatásra” (26), valamint hogy az EC – Aircraft ügyről szóló vizsgálóbizottsági jelentés (27) szerint a támogatások akkor minősülnek egyedinek, ha azokat a vállalkozások vagy iparágak kellően szűk „csoportja” számára nyújtják. A kínai kormány emellett azzal érvelt, hogy a Bizottság elmulasztotta pontosan megjelölni, hogy a Bizottság által említett dokumentumok mely része tárgyalja azt, hogy az acéliparnak kifejezetten kedvezményes feltételek mellett kell hitelt nyújtani. E tekintetben a Bizottság a (100) preambulumbekezdésben felsorolt dokumentumokra hivatkozott. A Bizottság úgy vélte, hogy az acéliparra vonatkozó utalások egészen egyértelműek, mivel a szóban forgó iparágat van, hogy megnevezik, van pedig, hogy az általa gyártott termékre vagy annak az iparági csoportra történő hivatkozással jelenítik meg, amelyhez tartozik. Emellett e támogatás abból adódóan is egyedi jellegű, hogy a kínai kormány az ösztönzött iparágak egy szűk – az acélipart is magában foglaló – csoportját támogatja.

            3.4.4.   Előny, valamint a támogatási összeg kiszámítása

                  (152)

                  A Bizottság kiszámította a kiegyenlíthető támogatás összegét. E számítás keretében értékelte a támogatásban részesülő feleknek a vizsgálati időszakban nyújtott gazdasági előny mértékét. A támogatásban részesülő feleknek nyújtott gazdasági előny az alaprendelet 6. cikkének b) pontja szerint a hitelt felvevő vállalat által a kormányhitel esetében és a vállalat által a piacon megszerezhető összehasonlítható kereskedelmi hitel esetében visszafizetendő összeg közötti eltérés.

                  (153)

                  Ebben a tekintetben a Bizottság a kínai acélpiaccal kapcsolatban több sajátosságra lett figyelmes. A 3.4.1–3.4.3. szakaszban ismertetett megfontolásokból következik, hogy a kínai pénzügyi intézmények által folyósított hitelek jelentős kormányzati beavatkozásról árulkodnak, és nem a működő pénzügyi piacokon általában felszámított kamatokat tükrözik.

                  (154)

                  A mintában szereplő vállalatcsoportok különböző általános gazdasági helyzetben vannak. A vizsgálati időszak alatt – például a lejáratot, a megkövetelt biztosítékot és garanciát, valamint más kapcsolódó feltételeket tekintve – mindegyikük más-más típusú hitelt kapott. E két ok miatt mindegyik vállalathoz eltérő átlagos kamatláb tartozott annak alapján, hogy milyen hiteleket kapott.

                  (155)

                  A Bizottság a vizsgálat során megállapította, hogy a mintában szereplő négy gyártói csoport adatai alapján a kínai acélpiaci finanszírozási gyakorlat jellegzetessége a „rulírozó hitelek” megléte, azaz olyan hiteleké, amelyek lehetővé teszik a kedvezményezett vállalat számára, hogy a lejárati időpontban a törlesztendő összeget újabb kölcsönökből fizesse vissza. A kockázatalapú hitelbesorolásra vonatkozó kínai iránymutatás szerint ezeket a kölcsönöket „aggályos” kölcsönként kell besorolni, mert bár a kedvezményezett az adott pillanatban képes visszafizetni a tőkeösszeget és a kamatokat, törlesztési képességét bizonyos tényezők hátrányosan befolyásolják. Ahogyan azonban a (125) preambulumbekezdésben bemutattuk, ez az elv a gyakorlatban nem érvényesült.

                  (156)

                  E sajátosságok figyelembevétele érdekében a Bizottság minden egyes, a mintában szereplő exportáló gyártói vállalatcsoport pénzügyi helyzetét egyedileg értékelte. A Bizottság először csoportszinten elemezte az általános pénzügyi helyzetet és a rulírozó hitelek meglétét. Ezt az elemzést ezt követően kiterjesztette a csoporthoz tartozó, a melegen síkhengerelt termékek termelése szintjén működő egyedi vállalatokra. Végül a Bizottság egyedileg kiszámította minden egyes, a mintában szereplő exportáló gyártói csoport esetében a kedvezményes hitelezési gyakorlatból származó előnyt, és ezt az előnyt hozzárendelte az érintett termékhez.

            3.4.4.1.   Jiangsu Shagang Group

                  (157)

                  A Jiangsu Shagang Group a saját pénzügyi beszámolói szerint általában véve nyereségesen működött a vizsgálati időszakban. A csoport jövedelmezősége azonban a 2012-től 2015-ig tartó időszakban mindvégig alacsony szintű volt, ami arra utal, hogy a belső és külső üzleti környezetben bekövetkező kisebb változások hatására a csoport működése veszteségessé válhat. Figyelembe véve, hogy az acélipar tőkeintenzív ágazat, a csoport eszközarányos adóssága magas szintű volt. Erről az általános benyomásról a Bizottság a helyszínen is meggyőződött.

                  (158)

                  A Bizottság megállapította, hogy a Jiangsu Shagang Group a kínai piacon kibocsátott kötvények tekintetében AAA minősítést kapott a China Lianhe Credit Rating Co., Ltd kínai hitelminősítő intézettől.

                  (159)

                  Ugyanakkor a Bizottság azt is megállapította, hogy a Nemzetközi Valutaalap egyik nemrégiben kibocsátott tanulmánya (28) szerint a kínai helyi minősítések és a nemzetközi minősítések között jelentős különbségek vannak. Például a helyi hitelminősítő intézetek a kínai kötvények több mint 90 %-át az AA vagy az AAA osztályba sorolják, míg az USA piacán ezeket a legkedvezőbb minősítéseket csak a cégek kevesebb mint 2 %-a tudhatja magáénak.

                  (160)

                  Ezt a helyzetet részletesebben is szemlélteti az említett tanulmányból vett alábbi ábra:

                  (161)

                  Ebből kiindulva a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy hiába jó a Jiangsu Shagang Group minősítése a kínai hitelminősítő intézetnél, ez a minősítés nem megbízható.

                  (162)

                  A melegen síkhengerelt termékek termelésében részt vevő egyedi vállalatok szintjén a számviteli adatok a vizsgálati időszakban mutattak ugyan veszteséget, de nem visszatérő módon, míg más pénzügyi mutatók – például az eszközarányos adósság vagy a kamatfedezeti ráta – nem tanúskodtak jelentős strukturális problémákról a vállalatok adósságtörlesztési képességeit illetően. A helyszínen ugyanakkor a Bizottság megállapította, hogy ez a vállalat kapta a megvizsgáltak közül az egyik rulírozó hitelt. Emellett a kölcsönöket bemutató táblázat tanúsága szerint jelentős számú rövid lejáratú kölcsönt lejáratakor azonos összegű új kölcsön váltott fel. Mindezeken túlmenően a mintában szereplő egyik, a csoporthoz tartozó vállalat egy rossz hitelekre szakosodott pénzügyi intézménytől nagyon magas, 14 % és 16 % közötti kamatláb mellett kapott rövid lejáratú kölcsönt, ami azt jelzi, hogy a kérdéses vállalat a vizsgálati időszakban likviditási problémákkal küzdött.

                  (163)

                  Ez a helyzet alátámasztotta a Bizottság azon értékelését, hogy a Jiangsu Shagang Group kínai AAA minősítését annak megbízhatatlansága miatt figyelmen kívül hagyja.

                  (164)

                  Végezetül 2013-ban a Jiangsu Shagang Group egyik kereskedelmi értékpapírja „Prime-1” minősítést kapott a Moody's-nál. Ez a minősítés azonban a Bank of China tulajdonosi köréhez tartozó, az értékpapír-kibocsátáshoz garanciát nyújtó Bank of New York Mellon minősítésén alapult, pontosan azért, mert a Jiangsu Shagang Group nem rendelkezett saját független, megbízható minősítéssel.

                  (165)

                  A hitelt nyújtó pénzügyi intézmények nem végeztek hitelképességi vizsgálatot. Ezért az előny mértékének megállapítása érdekében a Bizottságnak értékelnie kellett, hogy a Jiangsu Shagang Group piaci kamatszinten jutott-e kölcsönökhöz.

                  (166)

                  A Bizottság úgy ítélte meg, hogy a csoport pénzügyi helyzete a BB minősítésnek feleltethető meg, azaz annak a legmagasabb minősítésnek, amely már nem számít „befektetési minősítésnek”. A „befektetési minősítés” esetében a hitelminősítő intézet megítélése szerint annak valószínűsége, hogy a vállalat az általa kibocsátott kötvények kapcsán teljesíteni fogja fizetési kötelezettségeit, elegendően nagy ahhoz, hogy a bankok ilyen kötvényeket vásárolhassanak (befektetésre ajánlott kötvények).

                  (167)

                  A befektetésre nem ajánlott kötvényeket a piac spekulatív tulajdonságokkal rendelkezőnek tekinti. A befektetésre nem ajánlott minősítésű adósok minőségi vagy védettségi szempontból rendelkezhetnek kedvező tulajdonságokkal, de ezeket nagy fokú bizonytalanság vagy a kedvezőtlen feltételeknek való nagymértékű kitettség ellensúlyozza. Ebben a kategóriában a BB minősítés a legkedvezőbb, és arra utal, hogy rövid távon az adóssal kapcsolatos bizonytalanságok kevésbé hangsúlyosak, mint más, kedvezőtlenebb minősítéssel rendelkező adósok esetében. Másfelől viszont az adós a kedvezőtlen üzleti, pénzügyi vagy gazdasági feltételek miatt folyamatosan jelentős bizonytalansággal és kitettséggel szembesül, aminek következtében a Standard and Poor's hitelminősítési definíciói szerint pénzügyi kötelezettségvállalásainak teljesítésére irányuló képessége elégtelenné válhat.

                  (168)

                  A Bizottság ezt követően a piaci kamatláb kiszámítása érdekében az ilyen (BB) minősítésű cégek által kibocsátott kötvények esetében várható díjat alkalmazta a Kínai Központi Bank szokásos hitelezési kamatlábára.

                  (169)

                  A felár meghatározása az USA-beli A minősítésű vállalati kötvények és az USA-beli BB minősítésű vállalati kötvények indexei között a Bloomberg ipari szegmensekre vonatkozó adatai alapján számított különbözet kiszámításával történt. Ezt követően a Bizottság az így kiszámított különbözetet hozzáadta a Kínai Központi Bank által a hitelnyújtás napján a kérdéses kölcsönével azonos futamidőre vonatkozóan közzétett referencia-kamatlábhoz. Ezt a számítást a Bizottság a vállalatnak folyósított összes kölcsön vonatkozásában külön-külön elvégezte.

                  (170)

                  A Kínában devizában denominált hitelekre is igaz a piaci torzulások és az érvényes hitelminősítések hiánya tekintetében tett megállapítás, hiszen ezeket a hiteleket ugyanazok a kínai pénzügyi intézmények nyújtják. Ennek megfelelően és az előzőekben ismertetett módon a Bizottság a vizsgálati időszak során a megfelelő devizában kibocsátott BB minősítésű vállalati kötvények alapján meghatározta a felárat, amelyet azután a megfelelő referenciaérték meghatározása érdekében alkalmazott az USA-dollárban denominált LIBOR kínálati kamatlábra.

                  (171)

                  Mindemellett annak figyelembevétele érdekében, hogy a melegen síkhengerelt termékek termelésében részt vevő egyedi vállalatok által igénybe vett rulírizó hitelekhez magasabb kockázat társul, a Bizottság megkísérelt azonosítani egy másik, a kínai piacot jellemző referenciaértéket. Ennek során a Bizottság abból indult ki, hogy egy állami tulajdonú bank a Jiangsu Shagang Group egyik vállalata részére 14 % és 16 % közötti kamatlábbal nyújtott 16 hónapos lejáratú kölcsönt. A Jiangsu Shagang Group szerint a viszonylag magas kamatlábat az indokolta, hogy ez a konkrét pénzügyi intézmény arra szakosodott, hogy pénzügyi nehézségekkel küzdő vállalatoknak nyújtson hiteleket, és a vállalat egy átmeneti likviditási probléma enyhítése érdekében vette igénybe szolgáltatásait. Tekintettel arra, hogy a rulírozó hitelek általában rövid távú likviditási problémákat jeleznek, ez a kölcsön feltételeit és lejáratát tekintve megfelelőnek tűnik a rulírozó hitelek igénybevételéből származó többletelőny számszerűsítéséhez.

                  (172)

                  A Bizottság megítélése szerint így indokolt a rulírozó hiteleket igénybe vevő termelővállalatok szintjén nyújtott, legfeljebb 2 éves lejáratú összes kölcsön kapcsán ezt az értéket használni referenciaértékként. A rulírozó hiteleket általában valóban rövid távra nyújtják. Nagyon valószínűtlen, hogy található kétévesnél hosszabb lejáratú rulírozó hitel, és a mintában szereplő vállalatok által felvett kölcsönök ellenőrzött adatai alátámasztják ezt a következtetést.

                  (173)

                  A kínai kormány és a mintában szereplő együttműködő vállalatok nyilvánosságra hozatal kapcsán tett észrevételeikben kifogást emeltek a relatív különbözeten alapuló – a (169) preambulumbekezdésben ismertetett – módszertan kapcsán. A szóban forgó észrevételekre reagálva a Bizottság ezt követően egy külön, az alkalmazott módszertanról további részletekkel szolgáló dokumentumot is eljuttatott az érdekelt feleknek.

                  (174)

                  Összefoglalva az alábbi észrevételeket nyújtották be a Bizottsághoz:

                              (1)

                              A nemzetközi banki gyakorlat szerint a referenciaként használt viszonyítási alapot egy kiegészítő díjjal növelik, amelyet abszolút, nem pedig relatív felárként adnak meg. Ilyen lehet például az IBOR-ra vagy a LIBOR-ra vagy az EURIBOR-ra számított 1 %.

                              (2)

                              A kamatláb két összetevője egyrészt az ország-, illetve az árfolyamkockázatot (vagyis a központi bank kamatlábának vagy a kockázatmentes vállalati kamatlábnak megfelelő kamatrészt), másrészt pedig a vállalatspecifikus kockázatot (vagyis a BB minősítésű vállalat esetében alkalmazott abszolút felárat) jeleníti meg.

                              (3)

                              A kockázatmentes kamatláb csökkenésével a relatív különbözet nő, még akkor is, ha az abszolút különbözet változatlan marad. A módszertan ezenkívül rendkívül magas relatív különbözeteket eredményez a negatív kamatlábak esetében.

                              (4)

                              A kínai kormány által benyújtott historikus adatok (a továbbiakban: a relatív különbözet historikus adatai) arról tanúskodnak, hogy míg az abszolút különbözet lényegében stabil szinten mozog, addig a relatív különbözet jelentős ingadozásokat mutat. Az abszolút különbözet átlaga ráadásul idővel a vizsgálati időszak alatti abszolút különbözethez közeli szintet ért el.

                              (5)

                              A Bizottság a relatív különbözet vizsgálati időszak alatti átlagát alkalmazta a különböző – 1–10 évig terjedő – lejárattal rendelkező hitelek esetében. Ami azt illeti, a relatív különbözet alkalmazása a különböző lejáratú kötvények esetében – a hitelek futamidejétől függően – jelentős különbségeket mutat és azt jelzi, hogy a különböző lejáratok tekintetében az abszolút és relatív különbözetek más-más irányokba mozognak.

                              (6)

                              Azzal, hogy a különböző lejáratú kötvények esetében nem súlyozott átlagot, hanem egyetlen relatív különbözetet alkalmaztak, túl nagy súlyt kaptak a rövid lejáratú papírok, mivel a kötvényeket jellemzően hosszú lejárattal bocsátják ki. Ez különösen nagy jelentőséggel bírt, mivel a relatív különbözetet a Bizottság kizárólag a hosszú lejáratú hitelek esetében alkalmazta.

                              (7)

                              A 2015 előtt nyújtott, de még (részben) 2015-ben fennálló hitelek esetében a relatív különbözetet nem a Kínai Központi Bank megfelelő referencia-kamatlábára alkalmazták, mivel a Bizottság a Kínai Központi Banknak a hitelnyújtáskor érvényes kamatlábát vette figyelembe. A Bizottságnak valójában a Kínai Központi Bank 2015. évi kamatlábait kellett volna használnia.

                              (8)

                              Az újabb nyilvánosságra hozatal kapcsán kiadott dokumentumban hivatkozott források a hozamok, nem pedig a bankok által folyósított hitelek hitelkamatlábai közötti különbségek tekintetében említik meg a relatív különbözet alkalmazását. A források – amelyek közül nem mindegyik tekinthető megbízható forrásnak – egyike sem rögzítette, hogy a különbözetet relatív értékként kell kifejezni.

                  (175)

                  Az első pont kapcsán a Bizottság elismerte, hogy a kereskedelmi bankok általában abszolút értékben kifejezett felárat alkalmaznak. A Bizottság megállapította, hogy e gyakorlat hátterében gyakorlati megfontolások állnak, hiszen a kamatlábat végeredményben nem más, mint egy abszolút szám jelöli. Ez az abszolút szám ugyanakkor egy relatív értékelésen alapuló kockázatértékelést tükröz. Annak, hogy egy BB minősítésű vállalat nem teljesít, X %-kal nagyobb a kockázata, mint a kormányzati vagy egy kockázatmentes vállalat nemteljesítésének. Ez relatív természetű értékelésnek számít, amit a kínai kormánytól származó, a különbözetek historikus alakulására vonatkozó adatok is szemléltetnek (lásd az alábbi elemzést). A relatív különbözet a mögöttes piaci viszonyok változásait is lefedi, amelyeket az abszolút különbözet viszont nem jelenít meg.

                  (176)

                  A második és harmadik pontot illetően a Bizottság egyetértett az alapgondolattal, miszerint a kamatlábak a vállalati kockázati profilok mellett az ország-, illetve árfolyamspecifikus kockázatokat is tükrözik. Az ország-, illetve árfolyamspecifikus kockázatok nem ritkán – mint például jelen esetben is – idővel változnak, és a változások mértéke országonként eltérő. Ez azzal jár, hogy a kockázatmentes kamatlábak idővel jelentősen módosulnak, és néha az Egyesült Államokban, olykor pedig Kínában alacsonyabbak. E különbségek hátterében olyan tényezők állnak, mint a mért és a várható GDP-növekedés, a gazdasági hangulat, illetve az inflációs szintek. Mivel a kockázatmentes kamatlábak idővel változnak, ugyanaz a nominális abszolút különbözet a kockázatok merőben eltérő értékelését eredményezheti. Így például: ha egy bank a kockázatmentes kamatlábnál 10 %-kal magasabbra becsüli a nemteljesítés vállalatspecifikus kockázatát (relatív becslés), a kapott abszolút különbözet (1 %-os kockázatmentes kamatláb esetében) 0,1 % és (10 %-os kockázatmentes kamatláb esetében) 1 % közötti értéket mutathat.

                  (177)

                  A befektetők szempontjából tehát a relatív különbözet hasznosabb támpontként szolgál, mivel egyrészt tükrözi a hozamkülönbözet nagyságát, másrészt megmutatja, hogy azt milyen módon befolyásolja az alapkamatláb szintje.

                  (178)

                  A módszer országsemleges. Ha például az USA-beli kockázatmentes kamatláb alacsonyabb a kínai kockázatmentes kamatlábnál, a módszer magasabb abszolút felárakat fog eredményezni. Másfelől: ha Kínában a kockázatmentes kamatláb alacsonyabb az USA-belinél, akkor a módszer alacsonyabb abszolút felárakat fog eredményezni. E kérdést jól szemlélteti, hogy a kínai kormány által rendelkezésre bocsátott adatok tanúsága szerint a relatív különbözet alacsony volt a „dotcom-lufi” 2002. évi „kipukkanása” előtt, majd a másodrendű jelzáloghitelezés és az államadósság által okozott pénzügyi és gazdasági válságig ismét alacsony szintekre süllyedt. E pénzügyi és gazdasági válságot követően a relatív különbözetek továbbra is a válság előttinél magasabb szinteket értek el. A magasabb szintű relatív különbözet az igen kedvezőtlenné vált makrogazdasági adottságokat és a visszafogott aggregált keresletet tükrözi, amely abban is szerepet játszott, hogy az Egyesült Államok esetében az inflációs ráta nagyon alacsony szintekre esett vissza.

                  (179)

                  A kínai kormány által szolgáltatott adatok alapján az abszolút különbözet nem jeleníti meg azt, hogy az alapvető adottságok kedvezőtlenebbé váltak. Az USA-beli abszolút hozamkülönbözet például annak ellenére, hogy a 2003. évi (– 2,27 %) és a 2015. évi (mindössze 0,12 %-os) átlagos inflációs ráta között jelentős különbség volt tapasztalható, viszonylag kis mértékű eltérést mutatott azzal, hogy 2003-ban – 2,46 százalékponton, míg 2015-ben 2,35 százalékponton állt. A kettő közül a relatív különbözet jobban tükrözi a gazdasági helyzetbeli különbségeket, nevezetesen 2003-ban 48,86 %-os, míg 2015-ben 71,57 %-os volt. Hasonlóképpen: 2006-ban (a válság előtt) az abszolút különbözet 1,55 %-os volt, vagyis szinte ugyanakkora, mint 2017-ben (1,56 %), jóllehet a mögöttes piaci viszonyok jelentős mértékben átalakultak. A piaci viszonyok szóban forgó átalakulása a relatív különbözetben – amely 2006-ban 27 %-os, 2017-ben pedig 46 %-os volt – megjelenik.

                  (180)

                  Végezetül: a Bizottság elismerte, hogy a relatív különbözet módszere a negatív kamatlábak esetében irreális eredményekhez vezethet. A jelenlegi ügy kapcsán mindazonáltal erről nincs szó. A Bizottság úgy vélte, hogy a vizsgálati időszak alatt a relatív különbözet megfelelőbb módon jelenítette meg a vállalatspecifikus hitelezési kockázatokat befolyásoló mögöttes piaci viszonyokat annál, mint ha az abszolút különbözeten alapuló megközelítést alkalmazza.

                  (181)

                  Ami a negyedik pontot illeti: a kínai kormány által bemutatott tényeket a Bizottság másként értelmezte. A kínai kormány által rendelkezésre bocsátott adatok alapján látható, hogy az abszolút különbözet nem olyan stabil, mint ahogy azt a kínai kormány állította, hanem az 1–4,5 %-os tartományon belül időről-időre változik. A relatív különbözet ráadásul 23 éve pontosan ugyanazt a tendenciát követi, mint az abszolút különbözet, azaz amikor a relatív különbözet növekszik, az abszolút különbözet is nő, és viszont. Ami a relatív különbözet állítólagos volatilitását illeti, a változások nagyságrendje hasonló: a legmagasabb és a legalacsonyabb értékek közötti különbség a relatív különbözet esetében 530 %, az abszolút különbözet esetében pedig 450 %. Végezetül: a kínai kormány által rendelkezésre bocsátott adatokat a Kínai Központi Bank historikus kamatlábaira vonatkoztatva láthatóvá válik, hogy a relatív módszertannal bizonyos években alacsonyabb viszonyítási alapot kapunk, mint ha az abszolút különbözetet alkalmaznánk.

                  (182)

                  A külön tájékoztató alapján a kínai kormány azt állította, hogy a 2002-es évet, valamint a 2008 és 2010 közötti éveket ki kell zárni az elemzésből, mert ezek „rendhagyó” éveknek számítottak. A Bizottság számára nem világos, hogy milyen alapon kellene figyelmen kívül hagyni az üzleti ciklus változásait. A recessziók a gazdasági ciklus részét képezik, és az adatelemzéseknek a ciklus valamennyi aspektusára ki kell terjedniük, nem foglalkozhatnak kizárólag a jobb évekkel. Ez az olyan kivételesen mély recessziókra is igaz, mint amilyen a 2008–2010 közötti gazdasági és pénzügyi válság.

                  (183)

                  Ami az ötödik pontot illeti: a vizsgálati időszak alatt észlelt relatív különbözet használata valóban az abszolút különbözettől eltérő eredményeket adott akkor, amikor azt pontosabban a különböző lejáratok szintjére, nem pedig átlagként az összes hitelfutamidőre alkalmazták. Ezeknek az eltérő eredményeknek a hátterében azonban nem az állt, hogy a relatív különbözet mint olyan hibás volt, hanem hogy a kockázat időbeli struktúrája tekintetben az USA-beli és a kínai kamatlábak jelentős különbségeket mutattak. Az USA-ban az 1 éves lejáratú és a 10 éves lejáratú kötvények kamatlába között jóval nagyobb (2,5 %–3,7 % közötti) volt az eltérés, mint a Kínai Központi Bank 1 éves és 5 év feletti kamatlábai esetében (ahol a különbség 0,8 %-os volt). Az eltérés ennélfogva arra a kiindulási alapra vezethető vissza, amelyre a relatív különbözetet alkalmazták. Ha Kína kiindulási alapként a kockázat hasonló időbeli struktúrájával rendelkezett volna, akkor az eredményként kapott referencia-kamatlábak ismét valamennyi hitelfutamidő esetében logikus tendenciát követtek volna. Így például: feltételezve, hogy a Kínai Központi Bank rövid lejáratú és hosszú lejáratú kamatlábai közötti különbség 3 %-os, a hosszú lejáratú hitelek esetében az irányadó kamatláb 15,81 %-os lenne, ami meghaladja a rövid lejáratú hitelek 14,22 %-os referenciaértékét.

                  (184)

                  Ezt a problémát a Bizottság már a kezdetekkor felismerte. A Bizottság annak érdekében, hogy a lehető legkisebbre csökkentse az azon eltérések hatását, amelyek a két ország között a kockázat időbeli struktúrája tekintetében tapasztalhatók, úgy határozott, hogy valamennyi hitelfutamidőre az átlagos relatív különbözetet alkalmazza, így egyrészt közelítve a nemzetközi referenciaértéket a kínai viszonyokhoz, másrészt pedig kiküszöbölve, hogy rövid lejáratú hiteleik magas aránya miatt egyes kínai vállalatok hátrányba kerüljenek.

                  (185)

                  Ami a hatodik pontot illeti: a Bizottság nem értett egyet a kínai kormány állításával. Ténybeli tévedés, hogy a Bizottság kizárólag a hosszú lejáratú hitelek esetében alkalmazta a relatív különbözetet. A Bizottság mind a hosszú lejáratú, mind pedig a rövid lejáratú hitelek tekintetében a relatív különbözet módszertanát használta. A rövid lejáratok nem kaptak túl nagy súlyt azzal, hogy különböző lejáratú hitelekre egyetlen, átlagos relatív különbözetet alkalmaztak, mivel a gyakorlatban a Bizottság ezt a különbözetet eltérő lejáratú hitelekre alkalmazta.

                  (186)

                  Ami a hetedik pontot illeti: a Bizottság elismerte, hogy két különböző időszak adatait – azaz a vizsgálati időszak alatt alkalmazandó relatív különbözetet és a Kínai Központi Bank hitelnyújtás időpontja szerinti kamatlábát – használta fel, és hogy a figyelembe vett időszaknak minden egyes hitel esetében meg kell egyeznie. A Bizottság mindazonáltal nem értett egyet a kínai kormány azon következtetésével, hogy valamennyi adatnak a vizsgálati időszakból kellett volna származnia. Ezzel összefüggésben a Bizottság megjegyezte, hogy a különbözet, illetve a Kínai Központi Bank kamatlába tekintetében alkalmazandó megfelelő időszakot az egyes hitelek konkrét feltételeinek – például a kamatláb variabilitásának – figyelembevételével kell meghatározni. A jelenlegi vizsgálatban viszont a Bizottság nem rendelkezett ezekkel az információkkal az összes olyan hitel kapcsán, amelyet a mintában szereplő vállalatoknak nyújtottak. Tekintettel egyfelől arra, hogy a korábbiakban nyújtott hitelek konkrét feltételeiről nem álltak rendelkezésre információk, másfelől pedig a kínai kormány kérésére, a Bizottság úgy határozott, hogy e vizsgálathoz a vizsgálati időszak alatt alkalmazandó relatív különbözetet, illetve a Kínai Központi Bank kamatlábát használja fel az összes olyan hitel esetében, amelyet a mintában szereplő vállalatoknak nyújtottak. A Bizottság ennek megfelelően lefelé módosította a kedvezményes hitelezéshez kapcsolódó gazdasági előny összegét.

                  (187)

                  Végezetül pedig, ami az utolsó pontot illeti: a Bizottság egyetértett azzal, hogy a külön tájékoztatóban hivatkozott források a relatív különbözet alkalmazását a hozamokkal összefüggésben említik meg, és hogy a források egyike sem utalt arra, hogy ezt a különbözetet relatív értékként kell kifejezni. A Bizottság hangsúlyozta, hogy a relatív különbözet módszere azt a célt szolgálta, hogy egy olyan hitelkockázati díj kerüljön meghatározásra, amelyet a kockázatmentes kamatlábra alkalmazva megkapható a referencia-kamatláb. A hitelkockázati díjak valóban összefüggnek a befektetők értékpapírokról alkotott véleményével, valamint az általuk a nagyobb kockázat fejében elvárt hozammal. Továbbá: jóllehet nem mindegyik forrás alapult tudományos műveken, ezek a többi forrásban szereplő hivatkozásokat tükrözik. Mindezen okok következtében e forrásokat a Bizottság kivétel nélkül továbbra is relevánsnak tekintette.

                  (188)

                  A Bizottság következésképp fenntartotta álláspontját, hogy a relatív különbözet módszere hitelesebben tükrözi azt a kockázati prémiumot, amelyet a pénzügyi intézmények egy torzulásoktól mentes piacon számolnának fel a kínai exportáló gyártóknak, különös tekintettel arra, hogy az idők során az alapkamat Kínában és az alapkamat az Egyesült Államokban különbözőképpen alakult.

                  (189)

                  Ezenkívül: a nyilvánosságra hozatalt követően a kínai kormány és a mintában szereplő vállalatok közül kettő azt is nehezményezte, hogy a rulírozó hitelt igénybevevő vállalatok szintjén 14–16 %-os kamatlábat alkalmaztak minden kétéves és annál rövidebb lejáratú hitelre. Az alábbi észrevételeket nyújtották be a Bizottsághoz:

                              (9)

                              A Bizottság anélkül, hogy megfelelő indokolással vagy alátámasztó bizonyítékokkal szolgált volna, minden kétéves és annál rövidebb futamidejű hitelt rulírozó hitelnek minősített. A mintában szereplő vállalatoknak folyósított rövid lejáratú hitelek nem mindegyike volt rulírozó hitel.

                              (10)

                              A rulírozó hitelek nem feltétlenül utalnak likviditási nehézségekre. Európában a rulírozó hitelek a szokásos üzleti gyakorlat részét képezik. Nem járnak magasabb kamatlábakkal, és az uniós acélipar is igénybe vette őket. Konkrétabban: a Shougang Group szerint a Bizottság elsősorban a Qian'an Coal, a Xishan Coking és a Shougang Corp. vállalatok esetében tárt fel rulírozó hiteleket, ezek a vállalatok azonban nem küzdöttek pénzügyi nehézségekkel.

                              (11)

                              A Bizottság által alkalmazott helyettesítő viszonyítási alap nem volt összeegyeztethető az SCM-megállapodás 14. cikkével. A helyettesítő viszonyítási alaphoz egy olyan kivételes hitelt alkalmaztak kiindulópontként, amely a Jiangsu Shagang Groupnak folyósított teljes hitelállomány mindössze 2 %-át tette ki, és a Bizottság nem szolgált kellően indokolt magyarázattal arra vonatkozóan, hogy ez miért lenne a kereskedelmi hitelekhez hasonló hitel. A Bizottság ezenkívül nem végzett kiigazításokat annak érdekében, hogy e hitelt a hasonló kereskedelemi hitelekhez közelítse.

                  (190)

                  Ami az első pontot illeti: a Bizottság nem mindegyik kétéves vagy annál rövidebb futamidejű hitelt minősítette rulírozó hitelnek. Azt, hogy egy adott vállalat rulírozó hitellel rendelkezik, pusztán arra utaló jelnek tekintették, hogy a vállalat kedvezőtlenebb pénzügyi helyzetben volt annál, mint amilyen a pénzügyi kimutatások alapján első látására kirajzolódott, illetve hogy a további kockázat rövid távú likviditási problémákkal állt összefüggésben. Következésképpen valamennyi rövid lejáratú hitelhez magasabb kockázati prémiumot kellett rendelni, függetlenül attól, hogy az ilyen jellegű hitelek rulírozó hitelek voltak-e vagy sem.

                  (191)

                  Ami a második pontot illeti: a Bizottság nem értett egyet a kínai kormány és az exportáló gyártók értékelésével. A rulírozó hitelekre a kínai hatóságok maguk is járulékos hitelkockázati tényezőként tekintenek. A CBRC kockázatalapú hitelbesorolásra vonatkozó iránymutatása szerint a rulírozó hitelt legalább mint „aggályos” kategóriába tartozó hitelt kell bejelenteni. (29) E kategória alá olyan hiteleket sorolnak be, amelyek esetében a hitelfelvevő az adott pillanatban képes teljesíteni tőketörlesztési és a kamatfizetési kötelezettségeit, de fennállnak olyan körülmények, amelyek kedvezőtlen hatással lehetnek a visszafizetésre.

                  (192)

                  Igaz ugyan, hogy Európában elérhetők rulírozó hitelkonstrukciók, és hogy az uniós acélipar igénybe vett ilyen hitelkonstrukciókat, de ezek feltételei nagyban különböznek a kínai rulírozó hitelek feltételeitől. Az unióbeli rulírozó hitelkonstrukciók lényegében hitelkeretek, amelyekből egy előre meghatározott maximális összeg hívható le, a törlesztés pedig egy előzetesen rögzített időszak alatt több részletben teljesíthető. Ezenkívül: a kínai kormány állításával szemben az ilyen jellegű hitelkonstrukciók tartalmaznak – például az általános rövid távú piaci kamatlábakon (30) felüli szerződéses különbözet vagy előre meghatározott kezelési díj formájában – járulékos költséget. A BNP Paribas – kínai kormány által felhozott – példájában ráadásul szintén szerepel egy, a fel nem használt tőke tekintetében a hitelkonstrukció futamideje alatt fizetendő díj. Ezzel szemben azoknak a rulírozó hiteleknek a feltételei, amelyeket az ellenőrző látogatások alkalmával a mintában szereplő kínai vállalatoknál azonosítottak, nem különböztek a többi rövid lejáratú hitel feltételeitől. Ezeket a hiteleket nem hitelkeretként vagy rulírozó hitelkonstrukcióként sorolták be, és különdíjakat, illetve különbözeteket sem tartalmaztak. Első látásra közönséges rövid lejáratú hiteleknek tűntek. E hitelek törlesztőrészleteinek az ellenőrző látogatáskor végzett vizsgálata azonban egyértelművé tette, hogy a tőkeösszeget valójában olyan újonnan felvett, ugyanakkora összegű hitelekből törlesztették, amelyeket az eredeti hitel lejárati napját megelőző vagy követő héten ugyanaz a bank folyósított. A Bizottság ezt követően a hiteleket bemutató táblázatokban szereplő többi hitelt is megvizsgálta és a legtöbb esetben talált további, pontosan ugyanilyen jellegű példákat. Mindezen okok alapján a Bizottság fenntartotta a rulírozó hitelek kapcsán képviselt álláspontját.

                  (193)

                  A Bizottság nem értett egyet a Shougang Group konkrét állításában tényként megjelölt információkkal, melyek szerint a Bizottság elsősorban a Qian'an Coal, a Xishan Coking és a Shougang Corp. vállalatok esetében tárt fel rulírozó hiteleket. A Bizottság a Shougang Group valamennyi ellenőrzött vállalatánál azonosított rulírozó hiteleket, így többek között a Shougang Mining és a Qian'an termelő vállalatoknál is, amelyek esetében a vizsgálati időszak alatt folyósított összes rövid lejáratú hitel rulírozó hitelnek bizonyult.

                  (194)

                  Végezetül pedig, ami a harmadik pontot illeti: a Bizottság azért tekintette a Jiangsu Shagang Grouphoz tartozó vállalatnak nyújtott hitelt a kereskedelmi hitelekhez hasonló hitelnek, mert a hitelnyújtás – (162) preambulumbekezdésben ismertetett – körülményei megfeleltek egy olyan pénzügyi helyzetnek, amelyet rövid távú likviditási nehézségek jellemeznek. Ezenkívül a helyettesítő hitel lejárata (16 hónap) általánosságban összhangban állt azoknak a hiteleknek a rövid lejáratú jellegével, amelyekre a gazdasági előny kiszámításakor a szóban forgó helyettesítő viszonyítási alapot alkalmazták. A helyettesítő viszonyítási alapot mindazonáltal kiigazították az egy évnél rövidebb és az egytől két évig terjedő lejárattal rendelkező hitelek közötti kamatkülönbségek figyelembevétele érdekében a Kínai Központi Banknak a két lejáratra alkalmazandó kamatlábai közötti különbségek alapján. E kiigazítás részletes számításait az érintett vállalatok megkapták.

                  (195)

                  A Bizottság ezért az összes olyan állítást elutasította, amelyet annak kapcsán nyújtottak be, hogy a rulírozó hitelt igénybevevő vállalatok szintjén 14–16 %-os kamatlábat alkalmaztak minden kétéves és annál rövidebb lejáratú hitelre.

                  (196)

                  A Jiangsu Shagang csoport emellett kifogásolta, hogy a Bizottság a gazdasági előny kiszámításakor kétszer vette figyelembe azokat a hiteleket, amelyeket leányvállalatai a Shagang Finance-tól és az anyavállalattól kaptak. A Shagang azt állította továbbá, hogy a Bizottságnak a „negatív előnyöket” – azaz az olyan hitelekre vonatkozó előnyöket, amelyek esetében a tényleges kamatfizetések magasabbak voltak a Bizottság által kiszámított referenciaértékeknél – le kellett volna vonnia. A Bizottság mindkét állítást elutasította.

                  (197)

                  Az állítólagos kettős beszámítás kapcsán a Bizottság megjegyezte, hogy a Shagang főként vállalaton belüli, a Shagang Finance és a vele kapcsolatban álló acélgyártó vállalatok közötti hitelügyletekre hivatkozott. Ezzel összefüggésben emlékeztetni kell arra, hogy a Shagang Finance egyáltalán nem bocsátott a Bizottság rendelkezésére adatokat a felvett hiteleiről. A Bizottság ráadásul a Shagang Finance szintjén nem számított ki gazdasági előnyt. Így tehát nem kerülhetett sor kettős beszámításra. A fennmaradó néhány, vállalaton belüli, a Shagang Finance és az acélgyártó vállalatok közötti hitelügylet kapcsán a Bizottság megvizsgálta, hogy valóban sor került-e kettős beszámításra. A Shagang Grouptól a nyilvánosságra hozatal előtt kapott hiteladatlap mindössze két hitelt jelölt meg vállalaton belüli hitelként, míg a Hongchang Plate hiteladatlapja csak egyetlen ilyen hitelt jelzett. E hitelek érdemi összehasonlítása alapján ráadásul ezek sem a felvett összeg, sem pedig a lejárat vagy az alkalmazandó kamatok szempontjából nem mutattak egyezőséget. A vállalat a nyilvánosságra hozatalt követően nem szolgált újabb információkkal, hogy igazolja azon állítását, miszerint a szóban forgó hitelek esetében valójában azonos hitelekről van szó. A Bizottság következésképpen úgy ítélte meg, hogy e hitelek mindegyikét csak egyszer, vagy a csoport, vagy pedig a gyártó vállalat hiteljegyzékében jelentették be.

                  (198)

                  A (196) preambulumbekezdésben említett „negatív előnyök” kapcsán megfogalmazott állításról a Bizottság megállapította, hogy a tisztességes összehasonlítás nem sérült. Konkrétabban: a nem kedvezményes kamat melletti hitelezés nem ellensúlyozhatja azt a gazdasági előnyt, amelyet egy másik, kedvezményes kamattal folyósított hitellel biztosítottak. A gazdasági előny kiszámítása során a Bizottság kizárólag azokat a hiteleket vette figyelembe, amelyek esetében a kiszámított referenciaérték magasabb volt a vállalatok által fizetett kamatlábaknál. Ezt az állítást ezért elutasították.

            3.4.4.2.   Hesteel Group

                  (199)

                  A Hesteel Group a saját pénzügyi beszámolói szerint általában véve szintén nyereségesen működött a vizsgálati időszakban. Nem volt veszteséges, de jövedelmezősége általában alacsony szinten mozgott, ami bizonytalanná teszi a vállalatcsoport helyzetét az üzleti, pénzügyi vagy gazdasági feltételekben beálló kedvezőtlen változások esetére. A csoportnak emellett magas szintű az eszközarányos adóssága.

                  (200)

                  A melegen síkhengerelt termékek termelésében részt vevő vállalatok szintjén tapasztalható általános pénzügyi helyzet hasonló volt a csoportszinten tapasztalthoz: alacsony szintű jövedelmezőség, de veszteség nélkül. Emellett más pénzügyi mutatók – például az eszközarányos adósság vagy a kamatfedezeti ráta – nem mutattak jelentős strukturális problémákat a vállalatok adósságtörlesztési képességeit illetően. A Bizottság a helyszínen azonban azt állapította meg, hogy a megvizsgált kölcsönök 80 %-a rulírozó volt, és jelentős összeget tett ki, ami arra utal, hogy a vállalatok pénzügyi helyzete kevésbé stabil, mint amire a pénzügyi beszámolók következtetni engednek.

                  (201)

                  A Bizottság megállapította, hogy a Hesteel Group egy kínai hitelminősítő intézettől, az Agricultural Bank of China hangangi alfiókjától AAA minősítést kapott. A (159)–(161) preambulumbekezdésben ismertetett megfontolásokból a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy ez a minősítés nem megbízható. Emellett a rulírozó hitelek jelenléte még inkább alátámasztotta a Bizottság azon értékelését, hogy a Hesteel Group kínai AAA minősítését figyelmen kívül hagyja.

                  (202)

                  A Bizottság ennek megfelelően úgy ítélte meg, hogy a melegen síkhengerelt termékek termelésével foglalkozó vállalatok által élvezett előny számszerűsítéséhez helyénvaló – megfelelő kockázatelemzés hiányában – a vállalatcsoport szintjén a BB minősítéshez tartozó, a (166)–(168) preambulumbekezdésben ismertetett referenciaértéket figyelembe vennie.

                  (203)

                  Emellett a melegen síkhengerelt termékek termelésében részt vevő egyedi vállalatok szintjén jelen lévő rulírozó hitelek miatti nagyobb kockázat figyelembevétele érdekében és tekintetbe véve, hogy ezek a kölcsönök – feltételeiket és lejáratukat tekintve – alapvetően hasonlóak voltak a (162) preambulumbekezdésben említett, magas kamatlábbal folyósított kölcsönhöz, a Bizottság úgy ítélte meg, hogy helyénvaló az említett preambulumbekezdés szerintivel azonos referenciaértéket figyelembe venni minden, a rulírozó hiteleket igénybe vevő termelővállalatok szintjén nyújtott, legfeljebb 2 éves lejáratú kölcsön esetében. Mivel a rulírozó hiteleket általában rövid távra nyújtják, nagyon valószínűtlen, hogy található kétévesnél hosszabb lejáratú rulírozó hitel, és a mintában szereplő vállalatok által felvett kölcsönök ellenőrzött adatai alátámasztják ezt a következtetést.

                  (204)

                  A kínai kormány és egyes, a mintában szereplő vállalatok által a relatív különbözet általános módszerével és a helyettesítő viszonyítási alap alkalmazásával kapcsolatban megfogalmazott észrevételek és érvek a Hesteel Groupra is vonatkoznak. A Bizottság ezeket az észrevételeket a (175)–(195) preambulumbekezdésben már értékelte.

                  (205)

                  A nyilvánosságra hozatalkor a panaszos az iránt érdeklődött, hogy a Bizottság figyelembe vette-e a Hesteel 2010. évi jelentős, hozzávetőleg 1 milliárd EUR összegű tőkeinjekcióját, amelyből a csoportnak még a vizsgálati időszakban is gazdasági előnye származott. A Bizottság megállapította, hogy a WTO támogatások és kiegyenlítő intézkedések bizottságában 2017 áprilisában az Egyesült Államok és az Európai Unió kérdést intézett Kínához a szóban forgó, állítólagos tőkeinjekció tárgyában. E vizsgálat keretében a Bizottság nem talált arra utaló bizonyítékokat, hogy a szóban forgó, állítólagos tőkeinjekció a vizsgálati időszak alatt gazdasági előnyt ruházott volna a Hesteel Groupra.

            3.4.4.3.   Shougang Group

                  (206)

                  A Shougang Group a saját pénzügyi beszámolói szerint általában véve nehéz pénzügyi helyzetben volt a vizsgálati időszakban. A 2014-re és az azt követő évekre vonatkozóan kapott bizonyítékok alapján a csoport 2014-ben és 2015-ben veszteségesnek volt mondható. Hitelállománya magas volt, és a vállalat a vizsgálati időszak folyamán több mint 10 %-kal növelte rövid lejáratú kötelezettségeit. Emellett az anyavállalat szintjén végrehajtott helyszíni ellenőrzés során a Bizottság 25 rulírozó hitelt azonosított. Mindemellett a kölcsönöket bemutató táblázat tanúsága szerint jelentős számú további rövid lejáratú kölcsönt lejáratakor azonos összegű új kölcsön váltott fel.

                  (207)

                  A melegen síkhengerelt termékek termelésében részt vevő vállalatok szintjén a pénzügyi kimutatások, valamint a konkrét kölcsönökkel kapcsolatban az eszközértékelésben és a megvalósíthatósági jelentésekben azonosított bizonyítékok azt mutatták, hogy a szóban forgó vállalatok a több egymást követő veszteséges vagy alig nyereséges év, a magas eszközarányos adósság, az alacsony kamatfedezet, a romló pénzügyi mutatók és a bizonytalan jövőbeli kilátások ellenére is folyamatosan működtek. Ezek a vállalatok a 2012-től 2015-ig tartó időszak több egymást követő évében nem termelték meg a kamatkiadásaik kifizetéséhez szükséges működési nyereséget. Emellett a Bizottság az ellenőrzés során több esetben pénzügyi nehézségek miatt végrehajtott adósságátalakítást azonosított. Mindemellett a vizsgálati időszak során az egyik termelővállalatnak odaítélt rövid lejáratú hitelek mindegyike rulírozó hitel volt.

                  (208)

                  E körülmények ellenére a Shougang Group AAA hitelminősítést kapott a Dagong International kínai hitelminősítő intézettől. A (159)–(161) preambulumbekezdésben ismertetett okokból és az ellenőrzés során feltárt bizonyítékok alapján a Bizottság figyelmen kívül hagyta a Shougang Group kínai hitelminősítését.

                  (209)

                  A fenti általános helyzetre való tekintettel a Bizottság szükségesnek ítélte, hogy csoportszinten megfelelő viszonyítási alapot találjon. A rulírozó hitelek miatti nagyobb kockázat figyelembevétele érdekében és tekintetbe véve, hogy ezek a kölcsönök – feltételeiket és lejáratukat tekintve – alapvetően hasonlóak voltak a (162) preambulumbekezdésben említett, magas kamatlábbal folyósított kölcsönhöz, a Bizottság az említett preambulumbekezdés szerintivel azonos viszonyítási alapot vett figyelembe minden, legfeljebb 2 éves lejáratú kölcsön esetében. Mivel a rulírozó hiteleket általában rövid távra nyújtják, nagyon valószínűtlen, hogy található kétévesnél hosszabb lejáratú rulírozó hitel, és a mintában szereplő vállalatok által felvett kölcsönök ellenőrzött adatai alátámasztják ezt a következtetést.

                  (210)

                  A csoportszinten fennmaradó, 2 éves vagy annál hosszabb lejáratú kölcsönök esetében a Bizottság a rendelkezésre álló információk alapján és a (166)–(168) preambulumbekezdésben ismertetett megfontolásokból kiindulva ahhoz az általános elvhez tért vissza, hogy csoportszinten a „befektetésre nem ajánlott” kötvények lehetséges legkedvezőbb minősítését veszi alapul.

                  (211)

                  Emellett a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy a melegen síkhengerelt termékek termelésében részt vevő vállalatok szintjén a helyzet olyan volt, hogy ezek a vállalatok a vizsgálati időszak során az állam támogatása nélkül nem jutottak volna további kölcsönhöz. Ezért e vállalatok esetében a kapott előny túlment azon, amit egy egyszerű kamatfelár jelezne. Ugyanis a vizsgálati időszak folyamán kapott előny olyan kölcsönök igénybevételéből származott, amelyekhez általános pénzügyi helyzetük miatt az adott vállalatok az állam támogatása nélkül nem férhettek volna hozzá. Ezzel összefüggésben a Bizottság megállapította, hogy a Shougang Group állami tulajdonú nagyvállalat, amelyet a 11. ötéves terv és a 12. ötéves acélipari terv a „bajnokok” között jelölt meg.

                  (212)

                  Ezért az 1998. évi iránymutatás (31) E. b) pontjának v. alpontjával összhangban a Bizottság úgy döntött, hogy az ezekből a kölcsönökből a vizsgálati időszakban még fennmaradó összegeket kormányzati politika folytatása érdekében nyújtott vissza nem térítendő támogatásnak tekinti. A rendelkezésre álló információk alapján a Bizottság csak a vizsgálati időszakban odaítélt kölcsönöket egyenlítette ki.

                  (213)

                  A kínai kormány és egyes, a mintában szereplő vállalatok által a relatív különbözettel és a helyettesítő viszonyítási alappal összefüggésben követett általános módszertannal kapcsolatban megfogalmazott észrevételek és érvek a Shougang Groupra is vonatkoznak. A Bizottság ezeket az észrevételeket a (175)–(195) preambulumbekezdésben már értékelte.

                  (214)

                  A nyilvánosságra hozatalt követően a kínai kormány kifogásolta a kölcsönök vissza nem térítendő támogatásként való figyelembevételét is, és a következő érveket adta elő:

                              (1)

                              A Bizottság nem hozta nyilvánosságra azokat az alapvető tényeket, amelyek ahhoz a ténymegállapításához kapcsolódnak, hogy állami támogatás hiányában a kérdéses vállalatok nem juthattak volna hozzá a kérdéses kölcsönökhöz.

                              (2)

                              Az, hogy a Bizottság egyes hitelösszegeket vissza nem térítendő támogatásként kíván kiegyenlíteni, nincs összhangban a támogatásokról és a kiegyenlítő intézkedésekről szóló megállapodás 1. cikke 1.1. bekezdésének b) pontjával, valamint 14. cikkével és annak b) pontjával. A kínai kormány ezt az észrevételét a WTO-vizsgálóbizottságnak az „EC – DRAMS” ügyben elfogadott jelentésére alapozta, amely észszerűtlennek és a támogatásokról és a kiegyenlítő intézkedésekről szóló megállapodás 1. cikke 1.1. bekezdésének b) pontjával és 14. cikkével ellentétesnek ítélte ezt az eljárást. (32)

                              (3)

                              A Bizottság számítási módszere olyan kivétel, amelyet nem enged meg a támogatásokról és a kiegyenlítő intézkedésekről szóló megállapodás 14. cikkének b) pontja, hiszen ezáltal a hozzájárulás jogi megítélése kölcsönről vissza nem térítendő támogatásra változott. A vizsgálóbizottság az „EC – DRAMS” ügyben rámutatott, hogy a kölcsön alapvetően különbözik a vissza nem térítendő támogatástól abban, hogy tartozást keletkeztet. (33) Az érintett vállalatok könyvelésében minden kölcsön kölcsönként szerepel, nem vissza nem térítendő támogatásként, a kölcsönöket bemutató táblázatok egyetlen kölcsön kapcsán sem említenek adósságelengedést, és az érintett vállalatok a kölcsönök után kamatot fizettek. Végezetül a támogatási összeg számítására irányadó 1998. évi EU-iránymutatás E. b) pontjának v. alpontja adósságelengedést vagy nemteljesítést feltételez.

                              (4)

                              Az érintett vállalatok vélelmezett gazdasági helyzete nem indokolta egyes hitelösszegek vissza nem térítendő támogatásként való figyelembevételét. Az érintett vállalatok ugyanis nagyobb vállalatcsoporthoz tartoztak, és kölcsöneikkel kapcsolatban az anyavállalatok garanciát vállaltak. Emellett 2012 óta az európai uniós gyártók is veszteségesen működtek, ennek ellenére vettek fel kölcsönöket, és képesek voltak adósságukat refinanszírozni. Konkrétabban a Shougang Group esetében a Jingtang termelővállalat 2014-ben és 2015-ben nyereséges volt, bár kereskedelmi tevékenységét csak 2010-ben kezdte meg. Végezetül maga a Bizottság is a „BB” minősítésűnek megfelelőnek tekintette a Shougang Group és a Benxi Group pénzügyi helyzetét, amelynek elegendőnek kellene lennie ahhoz, hogy a kérdéses vállalatok a piacon kölcsönhöz jussanak.

                  (215)

                  Az exportáló gyártók lényegében a kínai kormány észrevételeit ismételték. Mindazonáltal a Shougang Group néhány további észrevételt is megfogalmazott:

                              (1)

                              A Shougang Group észrevételezte, hogy a vállalatcsoport három vállalata esetében a Bizottság egyes hitelösszegeket vissza nem térítendő támogatásként értékelt, de ezt nem magyarázta vagy indokolta meg kellőképpen.

                              (2)

                              A Shougang Group 2014-ben és 2015-ben egészében véve nyereséges volt, és nagy összegű volt a fel nem osztott nyeresége. A vállalatcsoporthoz tartozó Qian'an termelővállalat 2015-ben veszteséges volt ugyan, de 2011-től 2014-ig nyereséggel működött. Emellett a Shougang Group vitatta a Bizottság azon ténymegállapítását is, hogy a termelővállalatok nem termelték meg a kamatkiadásaik kifizetéséhez szükséges nyereséget, rámutatva, hogy a pénzügyi kimutatásokban feltüntetett működési nyereség valójában a pénzügyi kiadások kifizetése utáni nyereséget jelentette.

                  (216)

                  Az első észrevétellel összefüggésben a Bizottság nem értett egyet a kínai kormány azon kijelentésével, hogy nem hozta nyilvánosságra az állami támogatással kapcsolatos ténymegállapításait megalapozó alapvető tényeket. A (211) preambulumbekezdésben az állam támogatására való utalás a kedvezményes hitelezéssel kapcsolatos érvelésben szerepel, így azokon a bizonyítékokon alapul, amelyeket a 3.4.1–3.4.3. szakasz már részletesen ismertet. Emellett a 3.5. szakasz egyes, az acélágazatban működő, nehéz pénzügyi helyzetben lévő vállalatok esetében további érvekkel szolgál a nekik nyújtott állami támogatás tényével kapcsolatban. Mivel a kínai kormány mind a Shougang Groupot, mind a Benxi Groupot „nemzeti bajnoknak” tekintette, a 3.5. szakaszban található érvelés erre a két vállalatcsoportra is vonatkozik.

                  (217)

                  A második és a harmadik észrevétellel összefüggésben a Bizottság elmagyarázta, hogy a mintában szereplő vállalatoknak folyósított kölcsönöket nem tekintette vissza nem térítendő támogatásnak. A kínai kormány állításával ellentétben nincs szó arról, hogy a hozzájárulás jogi megítélését kölcsönről vissza nem térítendő támogatásra változtatta volna. A Bizottság kifejezetten elismerte, hogy a vállalatoknak nyújtott kölcsönök fizetési kötelezettséget vontak maguk után. Ugyanakkor akkor, amikor a szóban forgó ügyletből származó előnyt számszerűsítette, a Bizottság nem a kamatlábakat hasonlította össze egymással, hanem a kölcsönből származó fennálló tőketartozást tekintette kiindulópontnak.

                  (218)

                  Ebben az összefüggésben a Bizottság világossá tette továbbá, hogy az előny számításakor nem a kölcsön teljes összegét vette figyelembe. Ehelyett a kölcsönből származó fennálló tőketartozást tekintette kiindulópontnak, és ezen az összegen több különböző csökkentést is végrehajtott. Az előny meghatározása érdekében a Bizottság először is a kölcsönből származó fennálló tőketartozás és a vizsgálati időszak alatt kifizetett kamatok különbségéből indult ki. Másodszor, a kölcsön tőkeösszegét a kölcsön céljának függvényében kiigazította. Ha a kölcsön likviditási vagy forgótőke-kölcsönként volt megjelölve, a teljes összeget tekintette. Ha a kölcsön egyértelműen hosszú távú beruházáshoz kapcsolódott, a tőkeösszeget szétosztotta a kölcsön teljes futamidejére, és csak a vizsgálati időszakhoz tartozó összeget vette figyelembe. Végül a Bizottság az előny összegét annak érdekében is csökkentette, hogy az csak a futamidőből a vizsgálati időszakra eső napok számát tükrözze.

                  (219)

                  Mindezek a kiigazítások azt mutatják, hogy a Bizottság az előny számításakor nem a kölcsön teljes összegét vette figyelembe. Ennek alapján a Bizottság megállapította, hogy az „EC – DRAMS” ügyben elfogadott vizsgálóbizottsági jelentés érvei ebben a vizsgálatban nem relevánsak. Abban az ügyben a vizsgálóbizottság a számítás módszerét vizsgálta, (34) és különösen azzal foglalkozott, hogy az EK a Hynix által felvett kölcsönök teljes összegét előnynek tekintette, anélkül, hogy figyelembe vette volna az azokhoz tartozó kötelezettségeket. (35) Mivel a jelen vizsgálatban nincs erről szó, a Bizottság az észrevételt elutasította.

                  (220)

                  A kínai kormány azon észrevételével összefüggésben, hogy a Shougang Group és a Benxi Group pénzügyi helyzete a „BB” minősítésnek felelt meg, amelynek elegendőnek kellett lennie ahhoz, hogy a piacon kölcsönhöz jussanak, a Bizottság emlékeztetett arra, hogy külön vizsgálatot végzett a vállalatcsoport, és külön a termelővállalatok szintjén. A Bizottság következtetése az volt, hogy a „BB” minősítésnek megfelelő pénzügyi helyzetben maga a vállalatcsoport volt, a termelésben részt vevő vállalatok szintjén ugyanez nem volt elmondható. Ezért a Bizottság ezt az észrevételt elutasította.

                  (221)

                  A kínai kormány azon észrevételével összefüggésben, hogy az európai uniós gyártók is veszteségesek voltak, és mégis képesek voltak refinanszírozni tartozásaikat, a Bizottság rámutatott arra, hogy a kínai helyzettel szemben az európai uniós gazdasági ágazat tartozásainak refinanszírozása nem a termelővállalatok, hanem a vállalatcsoportok szintjén történt. Az európai uniós gazdasági ágazat pénzügyi helyzete a vállalatcsoportok szintjén nem volt ugyanaz, mint az egyes termelővállalatok szintjén. Például az Arcelor Mittal, a Thyssen Krupp és a Tata vállalatcsoport konszolidált pénzügyi kimutatásai mind nyereséget mutattak a vizsgálati időszakban. Emellett, ahogyan a (192) preambulumbekezdés ismerteti, az EU-ban és Kínában nagyon eltérőek voltak a refinanszírozási műveletek feltételei. Mindezek miatt az észrevétel nem volt megalapozott.

                  (222)

                  Konkrétabban a Shougang Grouppal kapcsolatban az, hogy a vállalatcsoport egészében véve nyereséges volt, nem vonja kétségbe a Bizottságnak a bejelentett kölcsönökkel kapcsolatos számítási módszerét. Ahogyan a (156) preambulumbekezdés elmagyarázza, a Bizottság a vállalatcsoporthoz tartozó vállalatokat külön-külön értékelte, és a következtetésekkel, valamint kezelésükkel kapcsolatban egyedi helyzetüknek megfelelően döntött. Ezt az eljárást az ellenőrző látogatás is visszaigazolta, amikor is a felek kijelentették, hogy a garanciavállaló értékelésekor nem a vállalatcsoport, hanem a konkrét vállalat helyzetéből kell kiindulni. A garanciával kapcsolatban – a Qian'an Coal kivételével – a Bizottság a kérdőívre adott válaszokban nem kapott tájékoztatást arról, hogy a megjelölt kölcsönökért ki vállalat garanciát. Mindezek miatt a Bizottság ezt az észrevételt elutasította.

                  (223)

                  A Jingtang termelővállalat pénzügyi helyzetével összefüggésben kiemelést érdemel, hogy ez a vállalat a 2010-es kereskedelmi működésének megkezdése óta folyamatosan veszteséges, kivéve a 2014. és a 2015. évet, amikor – 0 % és 0,5 % közötti nyereséggel – éppen hogy csak sikerült nyereségessé válnia. Emellett ez a vállalat a létrehozása óta összességében [13–16] milliárd RMB veszteséget halmozott fel. A vállalat teljesítménye folyamatosan messze elmaradt a megvalósíthatósági tanulmányban megfogalmazott várakozásoktól, amelyek alapján az üzem építését jóváhagyták. A vizsgálati időszak alatt a Shougang Jingtang részvényesi szerkezetének megváltozása miatt értékelő jelentést készítettek a vállalat eszközeiről. Ez a jelentés a kezdeti befektetett összeg kevesebb mint egyharmadára teszi a vállalat nettó értékét a vizsgálati időszakban. A Bizottság ezért fenntartotta a Jingtang termelővállalattal kapcsolatos következtetéseit.

                  (224)

                  A Shougang Groupnak a Bizottság számítási módszerével kapcsolatos észrevételével összefüggésben a Bizottság elmagyarázta, hogy nem kerülte el a figyelmét, hogy a kínai vállalatok mindegyike esetében a pénzügyi kimutatásokban feltüntetett működési nyereség a pénzügyi kiadások kifizetése utáni nyereséget jelentette. Emiatt a pénzügyi mutatók számításakor annak érdekében, hogy megállapítsa a kamatkiadások levonása előtti nyereséget az egyes vállalatok esetében, a Bizottság a működési nyereséget megnövelte a pénzügyi kiadásokkal. Ennek alapján a Bizottság fenntartotta a pénzügyi mutatók számításával kapcsolatos álláspontját.

                  (225)

                  A nyilvánosságra hozatalkor a Shougang Group kritizálta, hogy a Bizottság nem szolgált kellően részletes adatokkal három termelővállalatának értékelésével kapcsolatban. A Bizottság felhívta a figyelmet arra, hogy második egyedi nyilvánosságra hozatalában teljes részletességű adatokkal szolgált. Ezen belül különösen a Bizottság értékelte a 2012-től 2015-ig tartó időszak vonatkozásában a Qian'an Coal, a Shougang Mining és a Xishan Coking pénzügyi helyzetét. Ahogyan azt a (226)–(228) preambulumbekezdés bemutatja, a Bizottság a jövedelmezőség mellett más pénzügyi arányszámokat is figyelembe vett a vállalatok pénzügyi stabilitásával kapcsolatos következtetéseinek megfogalmazásakor.

                  (226)

                  A Qian'an Coal 2014 előtt marginális nyereséget könyvelhetett el (a gazdasági megtérülési küszöb közelében), 2014-ben kis nyereséggel működött (3 % alatt), a vizsgálati időszakban pedig veszteséges volt. Forgalma folyamatosan, 2012 és 2015 között mintegy a felére csökkent. Emellett a vállalatnak ugyanebben az időszakban magas volt a hitelállománya (60 % feletti eszközarányos adósság), és a vizsgálati időszakban nem termelte meg a kamatkiadásainak kifizetéséhez szükséges működési nyereséget (1-nél kisebb kamatfedezeti ráta). A vállalat által a vizsgálati időszak során felvett rövid lejáratú kölcsönök mintegy egyharmada (amely a vállalat fennálló tartozásainak mintegy egyharmadát képviselte) rulírozó hitelből származott.

                  (227)

                  A Shougang Mining 2012-től 2015-ig folyamatosan veszteséges volt, kivéve 2013-ban, amikor alacsony haszonkulcsot könyvelhetett el. Összességében a vállalat 2015-re mintegy 2 milliárd RMB veszteséget halmozott fel. A vállalat forgalma az elmúlt négy év során folyamatosan csökkent, 2012 és a vizsgálati időszak között mintegy felére esett vissza. A Shougang Mining az elmúlt öt évben folyamatosan magas hitelállomány mellett működött (mintegy 80 % eszközarányos adósság), és az elmúlt öt év egyikében sem termelte meg a kamatkiadásainak kifizetéséhez szükséges működési nyereséget (1-nél kisebb kamatfedezeti ráta). A vállalat a vizsgálati időszakban egyetlen kölcsönt vett fel, amely rulírozó hitelből származott. A Bizottság ezért fenntartotta a Qian'an Coal és a Shougang Mining vállalattal kapcsolatos következtetéseit.

                  (228)

                  A Xishan Coking vállalatot 2009-ben alapították, és működését hatalmas (300 millió RMB-t meghaladó) veszteséggel kezdte, amelyet a vizsgálati időszakra sem sikerült ellensúlyoznia. A vállalat forgalma az elmúlt négy évben csökkent, hitelállománya pedig ugyanebben az időszakban egyre magasabb lett. A vállalat által a vizsgálati időszakban felvett kölcsönök egy jelentős része rulírozó hitelből származott. Mindazonáltal a Bizottság elfogadta a Shougang Group azon érvét, hogy a Xishan Coking tartozásának egy jó része valójában a Jingtangnak volt betudható, és a Xishan Coking pénzügyi eredményét ez a körülmény nagyban befolyásolta. Emellett a vállalat 2012 és 2015 között folyamatosan nyereséges volt. Mindezek miatt a Bizottság a Xishan Coking által 2015-ben felvett kölcsönöket nem tekintette vissza nem térítendő támogatásnak, és az előny mértékét a vállalatcsoport szintjén alkalmazott, a (209)–(210) preambulumbekezdésben ismertetett módszerrel újraszámította.

            3.4.4.4.   Benxi Group

                  (229)

                  A Benxi Group a saját pénzügyi beszámolói szerint általában véve nehéz pénzügyi helyzetben volt a vizsgálati időszakban. 2015-ben veszteséggel működött, hitelállománya magas volt, és 2012-től 2015-ig folyamatosan növelte kötelezettségeit. Emellett az anyavállalat szintjén végrehajtott helyszíni ellenőrzés során a Bizottság rulírozó hiteleket azonosított.

                  (230)

                  A melegen síkhengerelt termékek termelésében részt vevő vállalat szintjén a pénzügyi kimutatások, valamint a konkrét kölcsönökkel kapcsolatban azonosított bizonyítékok azt mutatták, hogy a szóban forgó vállalat a több egymást követő veszteséges vagy alig nyereséges év, a folyamatosan növekvő eszközarányos adósság, a romló pénzügyi mutatók és a bizonytalan jövőbeli kilátások ellenére is folyamatosan működött. A vállalat a 2012-től 2015-ig tartó időszakban sohasem termelte meg a kamatkiadásainak kifizetéséhez szükséges működési nyereséget. Emellett a Bizottság a megvizsgált hitelek között talált egy rulírozó hitelt is, és a kölcsönöket bemutató táblázat tanúsága szerint egyes rövid lejáratú kölcsönöket lejáratukkor azonos összegű új kölcsönök váltottak fel.

                  (231)

                  E körülmények ellenére a Benxi Group a vizsgálati időszakban a Moody's kínai leányvállalatától AA+ belföldi hitelminősítést kapott. A leányvállalat általános felelősségkizáró nyilatkozata azonban kijelenti, hogy a cég csak olyan belföldi minősítéseket ad ki, amelyek a Kínán belüli relatív hitelkockázatot tükrözik, míg a Moody's szerepe vezetői szakismeretek és műszaki támogatás rendelkezésre bocsátásában, valamint az elemzők képzésében merül ki. Ennek megfelelően a kínai hitelminősítések kapcsán a (159)–(161) preambulumbekezdésben említett torz helyzet és az ellenőrzés során feltárt bizonyítékok miatt a Bizottság figyelmen kívül hagyta a Benxi Group kínai hitelminősítését.

                  (232)

                  A fenti általános helyzetre való tekintettel a Bizottság szükségesnek ítélte, hogy csoportszinten megfelelő viszonyítási alapot találjon. A rulírozó hitelek miatti nagyobb kockázat figyelembevétele érdekében és tekintetbe véve, hogy ezek a kölcsönök – feltételeiket és lejáratukat tekintve – alapvetően hasonlóak voltak a (162) preambulumbekezdésben említett, magas kamatlábbal folyósított kölcsönhöz, a Bizottság az említett preambulumbekezdés szerintivel azonos viszonyítási alapot vett figyelembe minden, legfeljebb 2 éves lejáratú kölcsön esetében. Mivel a rulírozó hiteleket általában rövid távra nyújtják, nagyon valószínűtlen, hogy található kétévesnél hosszabb lejáratú rulírozó hitel, és a mintában szereplő vállalatok által felvett kölcsönök ellenőrzött adatai alátámasztják ezt a következtetést.

                  (233)

                  A csoportszinten fennmaradó, 2 éves vagy annál hosszabb lejáratú kölcsönök esetében a Bizottság a rendelkezésre álló információk alapján és a (166)–(168) preambulumbekezdésben ismertetett megfontolásokból kiindulva ahhoz az általános elvhez tért vissza, hogy csoportszinten a „befektetésre nem ajánlott” kötvények lehetséges legkedvezőbb minősítését veszi alapul.

                  (234)

                  Emellett a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy a termelővállalat szintjén a helyzet olyan volt, hogy ez a vállalat a vizsgálati időszak során az állam támogatása nélkül nem jutott volna további kölcsönhöz. Ezért e vállalatok esetében a kapott előny túlment azon, amit egy egyszerű kamatfelár jelezne. Ugyanis a vizsgálati időszak folyamán kapott előny olyan kölcsönök igénybevételéből származott, amelyekhez általános pénzügyi helyzete miatt az adott vállalat az állam támogatása nélkül valószínűleg nem férhetett volna hozzá. Ezzel összefüggésben a Bizottság megállapította, hogy a Benxi Group állami tulajdonú nagyvállalat, amelyet a 12. ötéves acélipari terv a „bajnokok” között jelölt meg.

                  (235)

                  Ezért az 1998. évi iránymutatás E. b) pontjának v. alpontjában szemléltetett módon a Bizottság úgy döntött, hogy az ezekből a kölcsönökből a vizsgálati időszakban még fennmaradó összegeket kormányzati politika folytatása érdekében nyújtott vissza nem térítendő támogatásnak tekinti. A rendelkezésre álló információk alapján a Bizottság csak a vizsgálati időszakban odaítélt kölcsönöket egyenlítette ki. A nyújtott előny meghatározása érdekében a Bizottság a kölcsönből származó fennálló tőketartozás és a vizsgálati időszak alatt kifizetett kamatok különbségéből indult ki. Ezt követően a kölcsön tőkeösszegét a kölcsön céljának függvényében kiigazította. Ha a kölcsön likviditási vagy forgótőke-kölcsönként volt megjelölve, a teljes összeget tekintette. Ha a kölcsön egyértelműen hosszú távú beruházáshoz kapcsolódott, a tőkeösszeget szétosztotta a kölcsön teljes futamidejére, és csak a vizsgálati időszakhoz tartozó összeget vette figyelembe. Végül a Bizottság az előny összegét annak érdekében is csökkentette, hogy az csak a futamidőből a vizsgálati időszakra eső napok számát tükrözze.

                  (236)

                  A kínai kormány és egyes, a mintában szereplő vállalatok által a relatív különbözettel és a helyettesítő viszonyítási alappal kapcsolatban megfogalmazott észrevételek és érvek a Benxi Groupra is vonatkoznak. A Bizottságnak ezekkel az észrevételekkel kapcsolatban a (175)–(195) preambulumbekezdésben kifejtett álláspontja a Benxi Groupra is vonatkozik.

                  (237)

                  Emellett a kínai kormány és egyes, a mintában szereplő vállalatok által a vissza nem térítendő támogatásként kezelt kölcsönökkel összefüggésben követett általános módszertannal kapcsolatban megfogalmazott észrevételek és érvek a Benxi Groupra is vonatkoznak. A Bizottságnak ezekkel az észrevételekkel kapcsolatban a (216)–(221) preambulumbekezdésben kifejtett álláspontja a Benxi Groupra is vonatkozik.

                  (238)

                  A nyilvánosságra hozatalt követően a Benxi Group lényegében a kínai kormány észrevételeit ismételte. Mindazonáltal néhány egyedi észrevételt is megfogalmazott:

                              (1)

                              A Benxi Group előadta, hogy az egyedi nyilvánosságra hozatali dokumentumában említett pénzügyi mutatók nem támasztották alá megfelelő módon azt a következtetést, hogy a Bengang nem volt képes visszafizetni a kölcsöntartozásait. Ha a Bengangnak voltak is pénzügyi nehézségei az elmúlt években, eközben fenntartotta rendes működését, és kellően képes volt visszafizetni a tartozásait.

                              (2)

                              A Benxi Group azt is kifogásolta, hogy a hitelminősítési besorolásával kapcsolatos elemzés nem volt kellően átfogó.

                              (3)

                              Végezetül a Benxi Group előadta, hogy a panaszos a kérelmében nem hivatkozott erre a támogatási programra, és a kölcsönök vissza nem térítendő támogatásként való kezelése ezért nem volt összhangban a támogatásokról és a kiegyenlítő intézkedésekről szóló megállapodás 11. cikkének 11.1. bekezdésével.

                  (239)

                  Az első észrevétellel összefüggésben a Bizottság megjegyezte, hogy a vállalat a nyilvánosságra hozatali dokumentumára adott válaszában maga is elismerte, hogy az elmúlt években pénzügyi nehézségekkel küzdött, továbbá hogy a Bizottság egyetlen ténymegállapítását sem vitatta, így a csökkenő haszonkulcsokra és forgalomra, a nagy eladósodottságra, valamint a kölcsönökkel kapcsolatos kamatfizetési kötelezettség teljesítésére való képtelenségre vonatkozókat sem. A vállalatnak a vizsgálati időszakban jelentős veszteségei voltak. Továbbá a Benxi Group elismerte, hogy egyes kölcsönöket nem fizetett vissza az eredeti törlesztési menetrendnek megfelelően, ami szintén azt jelzi, hogy a vállalatnak pénzügyi nehézségei voltak a kölcsöneinek visszafizetésével kapcsolatban. A vállalat fentiek szerinti általános helyzetére való tekintettel a Bizottság fenntartotta azt az álláspontját, hogy rendes piaci viszonyok között a vállalat nem jutott volna további kölcsönhöz.

                  (240)

                  Azzal összefüggésben, hogy az érintett vállalatok nagyobb vállalatcsoporthoz tartoztak, és hogy kölcsöneikkel kapcsolatban az anyavállalatok garanciát vállaltak, a Bizottság elismerte, hogy a Benxi Grouphoz tartozó termelővállalatoknak nyújtott kölcsönökkel kapcsolatban a vállalatcsoport egy másik vállalata valóban garanciát vállalt. Ugyanakkor azonban az ellenőrző látogatás során világossá vált, hogy a garanciákat a vállalatcsoport egy vagy több olyan másik vállalata nyújtotta, amely maga is hasonló pénzügyi helyzetben volt. A Benxi Grouphoz tartozó ellenőrzött vállalatok mindegyike veszteséges volt a vizsgálati időszakban, és maga a vállalat is úgy nyilatkozott a kérdőívre adott válaszában, hogy a vállalatcsoport „tartósan veszteséges” volt, és több kapcsolt vállalkozásának nem volt esélye arra, hogy a közeljövőben nyereségessé váljon.

                  (241)

                  A vállalat hitelminősítési besorolásával összefüggésben a Bizottság úgy ítélte meg, hogy miután a vállalat maga is elismerte nehéz pénzügyi helyzetét, egyértelmű, hogy AA+ minősítése nem volt indokolt. Ezzel kapcsolatban a vállalat egyedül arra mutatott rá, hogy – mint nagy méretű, nagy múltra visszatekintő, a hitelezők körében kedvező megítélésnek örvendő vas- és acélipari vállalatcsoportnak – pénzügyi nehézségei és hitelminősítési besorolása között nem volt szükségképpen összefüggés. A Bizottság úgy ítélte meg, hogy ez a fajta érvelés megfelelően alátámasztja a Bizottság azon álláspontját, hogy a kínai hitelminősítések nem megbízhatóak, hiszen elsősorban a vállalat méretén és közmegítélésén alapulnak, nem pedig tényleges kölcsöntörlesztési helyzetén.

                  (242)

                  A harmadik észrevétellel összefüggésben a Bizottság nem értett egyet a vállalat azon felvetésével, hogy a panasz nem utalt a vissza nem térítendő támogatásokhoz hasonló módon kezelt kölcsönökből fakadó támogatásra. Ezzel a kérdéssel valójában külön számítási módszer foglalkozott a kedvezményes hitelezéssel foglalkozó részen belül, tehát része volt a panasznak. Ezt az észrevételt ezért a Bizottság elutasította.

            3.4.5.   A kedvezményes hitelnyújtásra vonatkozó következtetés

                  (243)

                  A vizsgálat kimutatta, hogy a vizsgálati időszak során kedvezményes hitelnyújtás révén az exportáló gyártóknak a mintában szereplő valamennyi csoportja előnyre tett szert. A pénzügyi hozzájárulás, az exportáló gyártók számára biztosított gazdasági előny, illetve az egyedi jelleg fennállására tekintettel ezt az előnyt kiegyenlíthető támogatásnak kell tekinteni.

                  (244)

                  E program esetében a mintában szereplő vállalatcsoportokra vonatkozóan a vizsgálati időszakra megállapított támogatási mértékek a következőképpen alakultak:

                              Kedvezményes hitelek

                              Vállalat/Csoport

                              Teljes támogatási összeg

                              Állami tulajdonú bankoktól

                              Más pénzügyi intézményektől

                              Benxi Group

                              26,70 %

                              26,70 %

                              0 %

                              Hesteel Group

                              4,68 %

                              4,66 %

                              0,02 %

                              Jiangsu Shagang Group

                              1,99 %

                              1,44 %

                              0,55 %

                              Shougang Group

                              27,91 %

                              27,17 %

                              0,74 %

            3.5.
            De facto garancia

                  (245)

                  A panaszos egy olyan önálló támogatási program meglétét állította, amelyben a kínai kormány közvetlenül juttathat forrást de facto garancia formájában, ezáltal biztosítva a melegen síkhengerelt termékek ágazatában működő, pénzügyi helyzetüknél fogva hiteltörlesztési nehézségekkel küzdő vállalatok folyamatos működését.

                  (246)

                  A Bizottság megjegyzi, hogy az íratlan intézkedések esetében a WTO az intézkedések létezésének bizonyításával szemben szigorú követelményeket támaszt. Ennek keretében a vizsgálatot lefolytató hatóságnak – érvek és bizonyítékok alapján – meg kell állapítania különösen legalább: azt, hogy a vélt íratlan „szabály vagy norma” külföldi kormánynak róható fel; annak tartalmát; valamint azt, hogy azt nem általánosan és a jövőre nézve alkalmazzák. Ezek a szigorú követelmények csak akkor teljesíthetők, ha a felek mindhárom említett elemmel kapcsolatban elegendő bizonyítékot terjesztenek be. (36)

            3.5.1.   Felróhatóság a kínai kormánynak

                  (247)

                  A Bizottság először azt vizsgálata, hogy a vélt de facto garancia felróható-e a kínai kormánynak. Ebben az összefüggésben megállapította, hogy Kína valóban folytat olyan kormányzati politikát, amellyel az acélipar többnyire állami tulajdonú nagy „nemzeti bajnokait” kívánja fejleszteni a többnyire magántulajdonban álló kisebb acélművekkel szemben.

                  (248)

                  A politika már 2009-ben is érvényben volt, amikor az Államtanács kiadta az acélipar kiigazításáról és revitalizációjáról szóló tervezetét. Ez a dokumentum alapelvként rögzítette, hogy a kiemelt vas- és acélipari vállalkozásokat és kategóriákat támogatni kell a stabil piac fenntartása, valamint az ágazat stabil fejlődésének előmozdítása érdekében.

                  (249)

                  A 2008-as válság ellensúlyozása érdekében a tervezet hangsúlyozta továbbá, hogy az ágazat felépítését „a teljes mennyiség szabályozásával együttesen a fejletlen kapacitások felszámolása, a vállalkozások szerkezetátalakítása, valamint a városi acélgyártás áthelyezése” alapján szükséges kiigazítani és optimalizálni.

                  (250)

                  A dokumentum szerint a kínai kormány célja, hogy több olyan óriásvállalatot hozzon létre, amelyek erős független innovációs képességgel rendelkeznek és nemzetközileg is versenyképesek, továbbá, hogy az öt legnagyobb belföldi vas- és acélipari vállalkozás részesedését az országos termelésen belül több mint 45 %-osra növelje. Ennek megfelelően előirányozza több 50 millió tonnát meghaladó kapacitású, nemzetközileg erősen versenyképes vas- és acélipari óriásvállalat létrehozását (Baosteel, Ansteel, Wuhan Iron and Steel). A tervekben emellett több 10–30 millió tonna kapacitású vas- és acélipari nagyvállalat létrehozása is szerepel. Ezenkívül a dokumentumban célkitűzésként szerepel a Shougang Group áthelyezésének, valamint a Caofeidian Iron and Steel Base építésének befejezése.

                  (251)

                  A tervezet előírja és ösztönzi a kiemelt vállalkozások pénzügyi támogatását, továbbá előírja a támogatás részvénykibocsátás, vállalati kötvények, közepes és rövid lejáratú kötvények, bankhitelek, valamint magántőke-befektetések felhasználása formájában történő nyújtását a környezetvédelmi és földhasználati jogszabályoknak és a beruházásirányítási szabályoknak megfelelő projektek, valamint az összefonódást és felvásárlást vagy szerkezetátalakítást végrehajtó vállalkozások számára.

                  (252)

                  A dokumentum ugyanakkor említi a finanszírozás korlátozását is a jogellenes, engedély nélküli építkezéssel járó projektek, valamint a „fejletlen kapacitással” rendelkező vállalkozások esetben. Kifejezetten úgy rendelkezik, hogy „a fejletlen létesítmények szabálytalan bővítése, felújítása, áthelyezése esetén a pénzügyi intézmények semmilyen formában nem nyújthatnak támogatott hitelt, a nemzeti föld- és erőforrásügyi hatóság pedig nem folytathatja le a földhasználati eljárást.”

                  (253)

                  A 12. ötéves acélipari terv a tervezetben megfogalmazott stratégiát vitte tovább. A 12. ötéves terv szintén említett kiemelt acélipari vállalkozásokat, emellett fő célnak tekintette az ágazati felépítés optimalizálását. Emellett rögzítette a nagy projektek ösztönzését és a kis projektek visszafogásának szükségességét a fejletlen termelési kapacitások felszámolása mellett.

                  (254)

                  A 12. ötéves terv egyik fő célkitűzése volt továbbá a bizonyos fokú ágazati klaszteresedés elérése az acélipari vállalkozások számának jelentős csökkentésével. A cél az volt, hogy a 10 vezető acélipari vállalkozás acéltermelése a nemzeti össztermelés 60 %-ára emelkedjen. E cél elérését az összefonódások, a szerkezetátalakítás, valamint a fejletlen kapacitások felszámolásának előmozdításával kívánta biztosítani. A terv ezenfelül jegyzéket tartalmazott a fejletlennek minősülő termékekről és gyártási folyamatokról.

                  (255)

                  A 12. ötéves acélipari terv a jelen vizsgálat mintájában szereplő vállalkozások mindegyikét a kiemelt nagyvállalatok között említette.

                  (256)

                  Végül a 13. ötéves acélipari terv I.2. fejezete rámutat, hogy „a kínai acélipari vállalkozások közöl egyesek jók, mások nem.” A kiemelt célkitűzések egyike újfent a 10 vezető vállalkozás ágazati koncentrációjának 60 %-ra növelése 2020-ig (a cél a 12. ötéves acélipari terv során nem valósult meg). Ez illeszkedik a kapacitásfeleslegek csökkentésére irányuló általános célkitűzéshez, és szintén az összefonódások és a szerkezetátalakítás támogatásával jár együtt.

                  (257)

                  A 13. ötéves acélipari terv IV. fejezete ugyancsak hangsúlyozza, hogy a zombivállalatokat el kell távolítani a piacról. Meghatározásuk szerint ezek olyan vállalkozások, amelyek több egymást követő évben veszteségesek, adósságuk csökkentéséhez nem rendelkeznek elegendő eszközzel, kilátástalanul veszteségesek, és folyamatos banki hitelezésre, valamint egyéb finanszírozási módszerekre támaszkodnak. A terv szerint azoknál a vállalkozásoknál, amelyek adósságuk csökkentéséhez nem rendelkeznek elegendő eszközzel, vagy nem törlesztik az adósságukat, csődeljárást lefolytatni és átszervezést kell végrehajtani.

                  (258)

                  Ezenfelül a pénzügyi támogatásra és a kapacitásfelesleg csökkentésére vonatkozó, a fenti 3.4.1.1. szakaszban bemutatott konkrét iránymutatások megkülönböztetik a „jó” vállalatokat, vagyis a nemzeti iparpolitikát követő nagy ipari csoportokat, valamint a „rossz” vállalatokat, amelyek „fejletlen termelési kapacitással” rendelkeznek, és nem illenek a kormányzatilag ösztönzött kategóriákba.

                  (259)

                  mivel mindegyik fent említett dokumentum (a 2009-es tervezet, a 12. és a 13. ötéves terv és a megfelelő acélipari tervek) az Államtanácstól származnak, a bennük foglalt szakpolitikai törekvések felróhatók a kínai kormánynak.

            3.5.2.   A de facto garancia pontos tartalma

                  (260)

                  Ezt követően a Bizottság elemezte a vélt de facto garancia pontos tartalmát. Nem találta úgy, hogy létezne egy olyan általános, mindenre kiterjedő íratlan intézkedés, amely az összes Kínában működő acélipari vállalat megmentését célozná. Ehelyett az előző szakaszban bemutatott összes dokumentum megkülönböztet „jó” vállalatokat, vagyis a nemzeti iparpolitikát követő nagy ipari csoportokat, valamint „rossz” vállalatokat, amelyek „fejletlen termelési kapacitással” rendelkeznek, és nem illenek a kormányzatilag ösztönzött kategóriákba. Ennek megfelelően még ha létezik is íratlan de facto garancia, az csak az első kategóriába tartozó „nemzeti bajnokokra” vonatkozhat.

            3.5.3.   A de facto garancia általános és jövőre néző alkalmazása

                  (261)

                  Ezt követően a Bizottság megkísérelt meggyőződni arról, hogy a szóban forgó íratlan garanciát általánosan és a jövőre nézve alkalmazzák.

                  (262)

                  E kormányzati politika hatását nemrégen a Kínai Renmin Egyetem Nemzeti Fejlesztési és Stratégiai Akadémiája a kínai zombivállalatokról készített kutatási jelentésben (37) mutatta be. A jelentés szerint 2013-ban a tőzsdén jegyzett acélipari vállalatok 51 %-a zombivállalatnak volt tekinthető. Tulajdonjog tekintetében a zombivállalatok aránya az állami és szövetkezeti tulajdonú vállalatok körében volt a legmagasabb. Kor és méret szempontjából a zombivállalatok legnagyobb hányadát a régi nagy- és közepes vállalatok tették ki. Annak okait vizsgálva, hogy egyes ágazatokban miért ilyen magas a zombivállalatok száma, a jelentés megállapította továbbá, hogy a helyi kormányzatok folyamatosan támogatják a csődközelbe került zombivállalatokat, és a látszatot állami támogatások és hitelek segítségével tartják fenn. Ezért a több támogatásban részesített, illetve állami tulajdonú vállalatok esetében nagyobb a zombivállalattá válás esélye.

                  (263)

                  Ezenfelül akkor, ha egy ágazat, például az acélipar a kiemelt állami támogatások körébe tartozik, akkor a helyi kormányzatok az ágazat támogatására törekednek, ami kapacitásfelesleg kialakulásához, majd újabb zombivállalatok létrejöttéhez vezet. Ezt követően a kormányzat a vállalatok számát az összefonódások, valamint a nagyobb cégek általi felvásárlások ösztönzésével próbálta meg csökkenteni. A jelentés alátámasztja, hogy a helyi kormányzatok olyan feltételeket szabtak, amelyek alapján ágazati támogatás keretében csupán bizonyos számú nagyvállalat menthető meg. Végül a jelentés kiemeli, hogy a pénzügyi intézmények megkülönböztető hitelezési gyakorlata is befolyásolja a zombivállalatok létrejöttét. Csakugyan, az állami tulajdonú vállalatok eredményessége 2008 után visszaesett, míg eladósodottságuk minden évben nőtt. Ezzel szemben a magántulajdonú vállalkozások eladósodottsága stabil eredményesség mellett csökkent. Ez arra utal, hogy az állami tulajdonú vállalatok a magántulajdonú vállalkozásokhoz képest könnyebben jutottak hitelhez.

                  (264)

                  Összefoglalva: e politika célja tehát az, hogy különféle intézkedések útján pénzügyileg támogassa a „jó” vállalatokat, vagyis a kiemelt cégeket és a „nemzeti bajnokokat”, ugyanakkor a hitelforrások elzárásával eltüntesse a rosszakat. Ezenkívül a „bajnokokat” arra ösztönzi, hogy kisebb versenytársaikat a kormány által támogatott összefonódásokon és felvásárlásokon keresztül semmisítsék meg. A politika gazdasági előnye akár addig is terjedhet, hogy egyes, pénzügyi nehézségekkel küzdő állami tulajdonú nagyvállalatok számára implicit de facto garanciát biztosítson.

                  (265)

                  A Bizottság azonban nem tudott pontosabb kritériumokat meghatározni a szóban forgó, önálló programnak vélt íratlan intézkedés általános és jövőre néző alkalmazásával kapcsolatban. Ehelyett arra a következtetésre jutott, hogy mivel a meghatározott, pénzügyi nehézségekkel küzdő állami tulajdonú nagyvállalatoknak nyújtott kedvezményes hiteleket vissza nem térítendő támogatásként, nem pedig hitelként már megvizsgálta, ezzel a kérdéssel szükségtelen tovább foglalkozni.

                  (266)

                  A nyilvánosságra hozatalkor a panaszos ezzel a következtetéssel kapcsolatban kijelentette, hogy a „szélesebb körű intézkedés az acéltermelés támogatásával kapcsolatos állami terv”, amelynek „végrehajtása egyfelől írott normák, például jogszabályi és közigazgatási rendelkezések, másfelől pedig utasítások, közigazgatási iránymutatások és ajánlások segítségével történik”. A bizonyítással kapcsolatos követelmény teljesülésének alátámasztására a panaszos egyebek mellett a WTO Fellebbezési Testületének az „US – Zeroing” ügyben hozott határozatára hivatkozott, amelyben a bizonyíték jelentősen többől állt, mint esetek sorozatából vagy megismételt fellépésekből. (38) A Bizottság nem értett egyet ezzel az elemzéssel. Az „US – Zeroing” ügy központi eleme az volt, hogy az USA Kereskedelmi Minisztériumának folytatólagos gyakorlata volt egy bizonyos méltánytalan számítási módszertan alkalmazása. Ez nagyon sajátos eset volt, és egy, a szövetségi kormány által kifejezetten a piacvédelmi ügyek lefolytatásával megbízott kormányzati hatóság belső preferenciáján alapult. Ez az eset nem hasonlítható össze egy „szélesebb körű intézkedés” vélelmezésével, amely potenciálisan helyi, regionális és központi szinten működő kormányzati szereplők ezreinek egyetlen terv végrehajtására irányuló, jövőre néző cselekvéséből állna. A Bizottság ennélfogva ezt az érvelést elutasította.

            3.6.   Az állam által a megfelelő ellenszolgáltatásnál kisebb összeg fejében biztosított áruk

                  (267)

                  A fenti 3.2. szakaszban említett módon a Bizottság értesítette a kínai kormányt, hogy mivel a vasércet, kokszot és kokszosítható szenet gyártó vállalatoktól nem kapott kitöltött kérdőívet, ténymegállapításait a rendelkezésre álló legjobb tényekre kénytelen alapozni az alaprendelet 28. cikke (1) bekezdésének értelmében, amennyiben vasércet, kokszot és kokszosítható szenet szállító vállalatokkal kapcsolatos információkról van szó. A Bizottság megvizsgálta, hogy a mintában szereplő vállalatok az államtól támogatott áron jutottak-e a melegen síkhengerelt termékek előállításához szükséges nyersanyagokhoz.

            3.6.1.   Vasérc

                  (268)

                  A mintában szereplő valamennyi vállalat vásárolt vasércet belföldön vele kapcsolatban álló, illetve tőle független vállalatoktól, emellett azonban jelentős volumenben importáltak is vasércet. A Bizottság a mintában szereplő vállalatok mindegyikétől egyedi vasércügyletekre vonatkozóan kapott, ellenőrzött információk alapján megállapította, hogy a vasérc beszerzési árai hasonlóképpen alakultak függetlenül attól, hogy a vasércet belföldön vagy behozatal útján, illetve hogy az adott vállalattal kapcsolatban álló vagy tőle független vállalattól szerezték-e be.

                  (269)

                  A mintában szereplő vállalatok közül kettő rendelkezett kapcsolt vállalkozása által külföldön üzemeltetett bányával. A vizsgálat azonban az e bányákra irányuló beruházások kapcsán nem tárt fel állami támogatásra utaló körülményt. Mindenesetre az ilyen bányákból való beszerzésekhez tartozó beszerzési ár (transzferár) a szokásos piaci feltételeknek megfelelőnek bizonyult.

                  (270)

                  A panaszos azt is állította, hogy a kínai kormány a Kínai Vas- és Acélipari Gyártók Szövetsége (China Iron & Steel Association, a továbbiakban: CISA) útján befolyásolta a beszerzési árakkal kapcsolatos nemzetközi tárgyalásokat. A Bizottság talált olyan bizonyítékokat, amelyek arra utalnak, hogy a múltban volt ilyen gyakorlat. A kínai kormány azonban 2013-ban felhagyott ezzel a gyakorlattal, és nincs jele annak, hogy abból a vizsgálati időszak alatt a melegen síkhengerelt termékek mintában szereplő gyártóinak előnye származott volna.

                  (271)

                  A Bizottság a fenti ténymegállapítások alapján nem állapította meg azt, hogy a mintában szereplő vállalatok a vizsgálati időszak alatt a kínai kormánytól állami támogatást kaptak a vasérc beszerzéséhez.

            3.6.2.   Koksz

                  (272)

                  A mintában szereplő valamennyi vállalat vásárolt kokszot belföldön vele kapcsolatban álló, illetve tőle független vállalatoktól, emellett azonban kisebb volumenben importáltak is kokszot. A Bizottság a mintában szereplő vállalatok mindegyikétől egyedi ügyletekre vonatkozóan kapott, ellenőrzött információk alapján megállapította, hogy a koksz beszerzési árai hasonlóképpen alakultak függetlenül attól, hogy a kokszot belföldön vagy behozatal útján, illetve hogy az adott vállalattal kapcsolatban álló vagy tőle független vállalattól szerezték-e be.

                  (273)

                  A Bizottság a mintában szereplő vállalatoktól kapott, ellenőrzött adatok alapján nem állapíthatta meg azt, hogy azok a vizsgálati időszak alatt a kínai kormánytól állami támogatást kaptak a koksz beszerzéséhez.

            3.6.3.   Kokszosítható szén

                  (274)

                  A kínai kormány elmagyarázta, hogy a szén kiviteli piacát általánosságban az állami kereskedelmi vállalatokra vonatkozó szabályok keretében szabályozzák, amelyeket bejelentettek a WTO-nak. (39) Az exportvolument kiviteli kvótákon keresztül korlátozzák, és az exportőröknek kiviteli engedélyt kell igényelniük. Ilyen kiviteli engedélyt eddig öt vállalatnak adtak ki: a China National Coal Group Corporationnek, a China Minmetals Corporationnek, a Shanxi Coal Import and Export Group Co. Limitednek, a Shenhua Group Corporation Ltd-nek és az Aluminum Corporation of China Limitednek. Mindegyikük állami tulajdonú nagyvállalat. A kivitelt ezenkívül 3 %-os vám is terheli. A kínai kormánytól kapott tájékoztatás szerint külön-külön tekintve mind a kivitel, mind a behozatal a belföldi felhasználás kevesebb mint 1 %-át teszi ki.

                  (275)

                  Az ellenőrző látogatás során a kínai kormány tisztségviselői azt is megerősítették, hogy a kokszosítható szenet előállító vállalatok számára a kínai kormány határozza meg a termelési napok éves számát, ami határozottan arra utal, hogy a kokszosítható szén belföldi kínálatát állami beavatkozás útján befolyásolják. A kínai kormány a kokszosítható szén piacáról nem szolgált további információkkal.

                  (276)

                  A mintában szereplő valamennyi vállalat vásárolt kokszosítható szenet belföldön vele kapcsolatban álló, illetve független vállalatoktól, emellett azonban kisebb volumenben importáltak is kokszosítható szenet. A Bizottság a mintában szereplő vállalatok mindegyikétől egyedi ügyletekre vonatkozóan kapott, ellenőrzött információk alapján megállapította, hogy a kokszosítható szén beszerzési árai hasonlóképpen alakultak függetlenül attól, hogy a kokszosítható szenet belföldön vagy behozatal útján, illetve hogy az adott vállalattal kapcsolatban álló vagy tőle független vállalattól szerezték-e be.

                  (277)

                  Annak ellenére, hogy a vizsgálat megállapítása szerint – a (274) és a (275) preambulumbekezdésben kifejtett okokból – az állam bizonyos mértékig befolyásolja a kokszosítható szén kínálatát a belföldi piacon, a Bizottság nem tudta megállapítani, hogy a mintában szereplő vállalatok támogatást kaptak a kokszosítható szén beszerzéséhez, sem pedig azt, hogy a szóban forgó vállalatoknak a vizsgálati időszak alatt a kormányzati beavatkozásokból előnye származott.

                  (278)

                  A nyilvánosságra hozatalkor a panaszos felvetette, hogy a Bizottságnak elemeznie kellett volna azt is, milyen mértékben hat ki a vasérc, a koksz és a szén belföldi ára arra az árra, amelyet az exportáló gyártók az importált nyersanyagokért készek kifizetni. A Bizottság elutasította ezt a felvetést, mert az előny meghatározásához nincs szükség arra, hogy az érintett gyártó termelési költségei hosszú távon életképesek legyenek. Ehelyett a Bizottságnak azt kellett megvizsgálnia (és ezt meg is vizsgálta), hogy a kormányzat a megfelelő ellenszolgáltatásnál kisebb összeg fejében biztosította-e a vasércet, a kokszot vagy a szenet. Ez nem így volt, mert a gyártók piaci áron kapták a nyersanyagokat.

            3.6.4.   Villamos energia

                  (279)

                  A mintában szereplő vállalatok mindegyike vagy maga állított elő villamos energiát, vagy a villamosenergia-rendszeren keresztül vásárolta azt. A villamosenergia-rendszeren keresztül vásárolt villamos energia beszerzési árai a hivatalosan megállapított árszinteket követték, amelyeket a nagy ipari vásárlók számára tartományi szinten határoztak meg. Ahogyan azt a Bizottság korábbi vizsgálatok (40) keretében már megállapította, ezekből az árszintekből ezeknek a nagy ipari vásárlóknak nem származott konkrét előnye. Emellett ebben az esetben a Bizottság nem talált olyan bizonyítékot, amely szerint bármelyik vállalat alacsonyabb, kedvezményes áron tudott volna vásárolni. A Bizottság nem talált arra utaló jelet sem, hogy a mintában szereplő vállalatok a villamos energiával kapcsolatban külön támogatásban részesültek volna.

                  (280)

                  Tehát a Bizottság a mintában szereplő vállalatoktól kapott, ellenőrzött adatok alapján nem állapíthatta meg azt, hogy azok a vizsgálati időszak alatt a kínai kormánytól állami támogatást kaptak az energia beszerzéséhez.

            3.6.5.   Földhasználati jogok

                  (281)

                  Kínában valamennyi földterület az állam vagy – falvak vagy városok alkotta – társulás tulajdonában áll, de a földterület jog szerinti vagy feltételes használati joga társaságra vagy magánszemélyre átruházható. Minden telek tulajdonosa a városi térségekben az állam, a vidéki térségekben az ott található település.

                  (282)

                  A kínai alkotmány és földtörvény értelmében azonban a vállalatok és magánszemélyek „földhasználati jogot” vásárolhatnak. Ipari földterület esetén a haszonbérlet időtartama általában 50 év, amely további 50 évre meghosszabbítható.

                  (283)

                  A kínai kormány szerint 2006. augusztus 31. óta a földügyi szabályozás megerősítéséről szóló államtanácsi közlemény (GF, 2006/31.) 5. cikke alapján ipari földterület használati jogát az állam kizárólag pályázat vagy hasonló nyilvános ajánlattételi eljárás keretében adhatja át ipari vállalkozásnak, amelyben a végleges ügyleti ár nem lehet alacsonyabb a legkisebb ajánlati árnál. A kínai kormány úgy ítéli meg, hogy Kínában a földterületek piaca szabadpiac, és az ipari vállalkozások által a haszonbérleti jogért fizetett ár a piaci árnak felel meg.

            a)   Jogalap

                  (284)

                  Kínában a földhasználati jog biztosítása a Kínai Népköztársaság földügyi igazgatásról szóló törvényének hatálya alá tartozik. Ezenkívül a jogalap részét képezik az alábbi dokumentumok is:

                              —

                              a Kínai Népköztársaság városi ingatlanok igazgatásáról szóló törvénye,

                              —

                              a Kínai Népköztársaság átmeneti szabályai a városi térségekben található állami tulajdonú földterületek használati jogának engedményezéséről és átruházásáról,

                              —

                              a Kínai Népköztársaság földügyi igazgatásról szóló törvényének végrehajtási rendelete,

                              —

                              rendelkezés az állami tulajdonú földterületek építési célú használati jogának ajánlattételi felhívás, aukció és ajánlat útján történő engedményezéséről,

                              —

                              államtanácsi közlemény a földügyi szabályozás megerősítéséről (Guo Fa, 2006/31.).

            b)   A vizsgálat ténymegállapításai

                  (285)

                  Az állami tulajdonú földterületek építési célú használati jogának ajánlattételi felhívás, aukció és ajánlat útján történő engedményezéséről szóló rendelkezés 10. cikke értelmében a helyi hatóságok a földterületek árát a csak háromévente aktualizált városi földértékelési rendszer, valamint a kormányzati iparpolitika szerint szabják meg.

                  (286)

                  Korábbi vizsgálatai során a Bizottság megállapította, hogy a földhasználati jogokért Kínában fizetett árak nem tükrözik a szabadpiaci kereslet és kínálat által meghatározott piaci árat, mert úgy találta, hogy a pályázati, illetőleg a nyilvános ajánlattételi eljárás nem egyértelmű, átláthatatlan és nem működik a gyakorlatban, és az árakat a hatóságok önkényesen szabják meg. Az előző preambulumbekezdésben említetteknek megfelelően a hatóságok a városi földértékelési rendszer szerint szabják meg az árakat, és ez a rendszer – egyéb szempontok mellett – arra kötelezi őket, hogy az ipari földterületek árának meghatározásakor az iparpolitikát is figyelembe vegyék. Ugyanakkor – legalábbis az acélágazatban – az ipari földterületekhez való hozzáférés törvényileg csak azokra a vállalatokra korlátozódik, amelyek követik az állam által meghatározott iparpolitikát. (41)

                  (287)

                  A jelen vizsgálat ebben a tekintetben nem mutatott ki érdemi változást. A Bizottság például megállapította, hogy a mintában szereplő exportáló gyártók egyike sem vett részt pályázati vagy hasonló nyilvános ajánlattételi eljárásban földhasználati jogaira vonatkozóan, ideértve a közelmúltban szerzett földhasználati jogokat is. A mintában szereplő vállalatoknak a 2000 előtt szerzett földhasználati jogaikat általában díjmentesen osztották ki. A közelmúltban a helyi hatóságok tárgyalásos áron osztottak földterületet a vállalkozásoknak.

                  (288)

                  A Bizottság megállapította továbbá, hogy a Shougang Grouphoz tartozó vállalatok visszatérítést kaptak a helyi hatóságoktól a földhasználati jogokért fizetett ár ellentételezése céljából, például a földterületen a vállalat által az alapvető infrastruktúrával kapcsolatban elvégzett munkákért. Ezenkívül a Shougang Grouphoz tartozó vállalatoknak a földhasználati jogok egy része esetében a jog ellenértékét csak évekkel a földterület használatbavételét követően kellett megfizetniük.

                  (289)

                  A fenti bizonyítékok cáfolják a kínai kormány azon állításait, hogy a földhasználati jogokért Kínában fizetett árak a szabadpiaci kereslet és kínálat által meghatározott piaci árat tükrözik.

                  (290)

                  A nyilvánosságra hozatalt követően a kínai kormány kijelentette, hogy a városi földterületeket nyomon követő rendszer mellett működik egy dinamikus földterület-nyomonkövető rendszer is, és hogy ezt a Bizottság a Kínai Népköztársaságból származó szolárpanelekkel kapcsolatos hatályvesztési felülvizsgálat keretében elismerte. A Bizottság elismerte, hogy a szolárpanelekkel kapcsolatos hatályvesztési felülvizsgálat nyomán elfogadott rendeletében (42) valóban elemezte a dinamikus földterület-nyomonkövető rendszert. A rendelet (421) és (425) preambulumbekezdésében a Bizottság megállapította, hogy ezek az árak magasabbak a városi földterület-értékelő rendszer által megszabott, a helyi önkormányzatok által használt minimális referenciaáraknál, mert ez utóbbiakat csak háromévente aktualizálják, míg a dinamikus nyomon követő rendszer árait negyedévente. Ugyanakkor nem volt arra utaló jel, hogy a földterületek árát a dinamikus nyomon követő rendszer árai alapján határozták volna meg. Ugyanis a kínai kormány a szolárpanelekkel kapcsolatos vizsgálat keretében megerősítette, hogy a városi földterületek árának dinamikus nyomon követését biztosító rendszer Kína egyes területeire (105 városra) vonatkozóan követi nyomon a földterületek árszintjének ingadozását, és a földterületek árának alakulását hivatott felmérni. A pályázatok és az árverések kiindulási árai azonban a földértékelési rendszer által meghatározott referenciaértékeken alapultak. Emellett esetünkben a mintában szereplő vállalatcsoportok ingyenesen vagy kiosztás útján jutottak hozzá földterületeikhez. Ezért irreleváns ez utóbbi rendszer létezése, hiszen a mintában szereplő vállalatokra nem volt kihatása.

                  (291)

                  A kínai kormány azt is felvetette, hogy a földterületek tárgyalásos áron való kiosztása nem utal a tisztességes verseny hiányára, sem pedig arra, hogy az érintett vállalatok a rendes piaci árnál alacsonyabb árakat fizettek. Mindazonáltal sem a kínai kormány, sem a mintában szereplő vállalatok nem szolgáltak új bizonyítékkal arra nézve, hogy a kiosztott földterületekért fizetett árak a piaci árakon alapultak volna.

                  (292)

                  Emellett a kínai kormány nehezményezte, hogy a Bizottság korábbi vizsgálatok ténymegállapításaira hivatkozva állapította meg, hogy a kormányzati beavatkozás hatására a piaci árak torzak, ahelyett, hogy az adott ügy konkrét adataiból indult volna ki. A Bizottság felhívja a figyelmet arra, hogy a (287)–(288) preambulumbekezdésben ismertetett módon az adott ügy adatait is felhasználta, és ezek alátámasztották a Bizottság azon következtetését, hogy a korábbi vizsgálatok ténymegállapításai továbbra is helytállóak.

                  (293)

                  A Benxi Group álláspontja szerint a Bizottságnak el kellene fogadnia a kínai anyaországi földterületárat, mert a vállalat úgy ítéli meg, hogy észszerű, a földterület valós árát tükröző árat fizetett. A vállalat azonban nem szolgált olyan új bizonyítékkal, amelynek hatására a Bizottságnak meg kellene változtatnia értékelését. A Bizottság ezért elutasította a felvetést.

                  (294)

                  A kínai kormány azt is felvetette, hogy a vállalat által az alapvető infrastruktúra fejlesztéséért kapott visszatérítés nem támogatás, mert ez a fajta fejlesztés rendesen a helyi önkormányzat feladata. Az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdésének iii. alpontja azonban csak az általános infrastruktúrát veszi ki a támogatás fogalmából. Az infrastruktúrával összefüggésben az egy meghatározott vállalat vagy annak ügyfelei általi kizárólagos használatra nyújtott szolgáltatások, például magánutak vagy más közművek építése, tereprendezés vagy a telek gyárépítésre való alkalmassá tételét célzó más típusú munkavégzés általában véve nem tekinthetők olyan infrastruktúra-fejlesztésnek, amely az állam feladata. A szóban forgó infrastruktúra-fejlesztés kifejezetten a vállalat érdekét szolgálja, és nem került volna rá sor akkor, ha vállalat nem az adott telken épített volna gyárat. A Bizottság ezért elutasította ezt az állítást.

            c)   Következtetés

                  (295)

                  Kínában a földterületek juttatásának és szerzésének körülményei nem átláthatók, és a hatóságok önkényesen szabják meg az árakat.

                  (296)

                  Ennek megfelelően a földhasználati jogok kínai kormány által történő biztosítását az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának iii. alpontja, illetve 3. cikkének (2) bekezdése értelmében áruk rendelkezésre bocsátásának formájában nyújtott támogatásnak kell tekinteni, amelynek révén a kedvezményezett vállalatok gazdasági előnyben részesülnek. A (285)–(289) preambulumbekezdésben kifejtettek szerint a földterületek értékesítésének nincs működő piaca Kínában, és a külső viszonyítási alap használata (lásd a (300)–(311)preambulumbekezdést) azt bizonyítja, hogy a mintában szereplő exportáló gyártók által a földhasználati jogokért fizetett összeg jóval a szokásos piaci ár alatt van.

                  (297)

                  Azzal összefüggésben, hogy egyes ágazatokban működő vállalatok kivételes feltételek mellett jutnak földterülethez, a Bizottság megjegyzi, hogy az árak megszabásakor a helyi hatóságoknak a (285) preambulumbekezdésben említettek szerint figyelembe kell venniük a kormányzati iparpolitikát is. Az iparpolitika az acélipart a kínai ipar egyik pillérének tekinti, és az ösztönzött ágazatok közé sorolja. Ezenkívül az Államtanács 40. sz. határozata előírja, hogy az állami hatóságok gondoskodjanak az ösztönzött ágazatok földterülethez jutásáról. A 40. sz. határozat 18. cikke egyértelművé teszi, hogy a „korlátozott” iparágaknak nem juttatható földhasználati jog. Ebből következik, hogy a támogatás az alaprendelet 4. cikke (2) bekezdésének a) és c) pontja alapján egyedi, mert a kivételes feltételek melletti földterülethez jutás lehetősége csak egyes iparágakban – esetünkben az acélágazatban – működő vállalatok számára adott, és a kormányzati gyakorlat ezen a területen nem egyértelmű és nem átlátható.

                  (298)

                  A nyilvánosságra hozatalt követően a kínai kormány előadta, hogy a Bizottságnak az egyedi jelleggel kapcsolatos ténymegállapítása vitatható, ha egyszer nincs Kínában működő földpiac, hiszen ebben az esetben a Kínában működő összes vállalatra ugyanaz a kiindulási ár és vételár vonatkozik ugyanazon földterület földhasználati jogáért. Emellett a kínai kormány úgy vélte, hogy az egyedi jelleg vizsgálata nincs kellően megalapozva, mert csupán arra hivatkozik, hogy az acélipart az állam ösztönzi.

                  (299)

                  A Bizottság álláspontja szerint az, hogy Kínában nincs működő földpiac, nem szükségképpen zárja ki e piac vonatkozásában az egyedi jelleggel kapcsolatos ténymegállapítást. Az, hogy a mintában szereplő vállalatok ingyenesen kaptak földhasználati jogot, azt mutatja, hogy egyedi preferenciális bánásmódban részesültek. Másfelől az, hogy egyes vállalatok további preferenciális bánásmódban részesülnek, független attól, hogy a piac egésze hogyan működik. A mintában szereplő vállalatoknál összegyűjtött bizonyítékok azt is megerősítették, hogy a jogalap szerinti „ösztönzés” a gyakorlatban is megvalósult. Ezért a Bizottság fenntartotta azt a következtetését, hogy a támogatás egyedi jellegű, és ebből következően kiegyenlíthető.

            3.6.6.   A támogatási összeg kiszámítása

                  (300)

                  Korábbi vizsgálataihoz hasonlóan (43) és az alaprendelet 6. cikke d) pontjának ii. alpontjával összhangban a Bizottság külső viszonyítási alapként Tajvan, Penghu, Kinmen és Matsu Független Vámterület (a továbbiakban: Tajvan) földterületárait vette figyelembe. (44) A Bizottság a támogatásban részesülő fél által szerzett gazdasági előnyt úgy számította ki, hogy figyelembe vette a mintában szereplő egyes exportáló gyártók által a földhasználati jogokért ténylegesen fizetett összeg (azaz a szerződésben megjelölt, ténylegesen kifizetett összeg, illetve adott esetben a szerződésben megjelölt, a helyi önkormányzatoktól kapott visszatérítésekkel/támogatásokkal csökkentett összeg) és azon összeg különbségét, amelyet azoknak a tajvani viszonyítási alapnak megfelelően fizetniük kellett volna.

                  (301)

                  A Bizottság a következő indokok miatt tekinti Tajvant megfelelő külső viszonyítási alapnak:

                              —

                              összehasonlítható a gazdasági fejlettség szintje, a GDP és a gazdasági struktúra Tajvanon, valamint a mintában szereplő exportáló gyártók székhelye szerinti kínai tartományok és városok többségében,

                              —

                              Tajvan földrajzilag közel helyezkedik el Kínához,

                              —

                              a Tajvanra és több kínai tartományra egyaránt jellemző magas szintű ipari infrastruktúra,

                              —

                              szoros gazdasági kapcsolatok és határokon átnyúló kereskedelem Tajvan és Kína között,

                              —

                              a Tajvanra és több kínai tartományra egyaránt jellemző magas népsűrűség,

                              —

                              a Tajvan viszonyítási alapként történő alkalmazásához figyelembe vett földtípus és ügyletek hasonlósága a kínai földtípusokkal és ügyletekkel, valamint

                              —

                              Tajvan és Kína közös demográfiai, nyelvi és kulturális jellemzői.

                  (302)

                  A korábbi vizsgálatai során alkalmazott módszertant követve a Bizottság a számítás során a tajvani földterületek átlagos négyzetméterárát alkalmazta, és azt a földhasználati jogokra vonatkozó szerződések időpontja után bekövetkezett inflációnak és a GDP alakulásának megfelelően kiigazította. Az ipari földterületekre vonatkozó árak Tajvan Gazdasági Minisztériuma Ipari Hivatalának honlapjáról származnak. A Bizottság az inflációt és a GDP alakulását Tajvan vonatkozásában az IMF által 2015-ben közzétett inflációs ráták, illetve a tajvani egy főre jutó folyóáras, USA-dollárban kifejezett GDP alakulása alapján számította ki.

                  (303)

                  A nyilvánosságra hozatalt követően a kínai kormány előadta, hogy a Bizottságnak a következő két okból külső helyett belföldi referenciaértéket kellett volna használnia a vélt támogatás összegének meghatározásához: először, a vélt támogatást a Bizottság az acélágazatra nézve egyedinek tekinti, ezért a földhasználati jogokért más ágazatokban felszámított árakat kellett volna felhasználni. Alternatívaképpen a dinamikus földterület-nyomonkövető rendszer árait is fel lehetett volna használni. Az első észrevételre a Bizottság a fentiekben már reagált: az, hogy egyes vállalatok további preferenciális bánásmódban részesülnek, független attól, hogy a piac egésze hogyan működik, és a Bizottság megállapította, hogy a piac egésze nem működik. A dinamikus földterület-nyomonkövető rendszer referenciaként való felhasználását illetően a Bizottság megjegyezte, hogy ez a rendszer arra szolgál, hogy meghatározott területeken figyelje a földterületárak alakulását. Ennélfogva csupán leképeződése a földhasználati jogokért Kínában fizetett áraknak, amelyek, mint a fentiekben rámutattunk, nem tekinthetők piaci áraknak.

                  (304)

                  A tajvani földterületárak referenciaként való felhasználását a Benxi Group is kifogásolta, a következő megfontolásokból: a vállalatcsoport telephelye Liaoning tartományban, kevésbé fejlett területen található, ahol sokkal kisebb a népsűrűség, jóval kevesebb földterület áll rendelkezésre, és sokkal alacsonyabb a GDP, mint Tajvanon. Továbbá a Benxi Group által folytatott földhasználat hosszú múltra tekint vissza, és a vállalatcsoport hosszú távú felhasználással számolva fektetett be a tereprendezésbe és az építésbe. Emiatt az árak jelentősen eltérőek. Végezetül a vállalat azzal is érvelt, hogy a földterületek feletti tulajdonjog ára nem hasonlítható össze a földhasználati jogok árával.

                  (305)

                  Először: a Bizottság nem értett egyet azzal, ahogyan a vállalat Liaoning tartományt jellemezte. A nyilvánosan rendelkezésre álló információk (45) szerint Liaoning tartomány az elsők között volt Kínában, ahol az iparosodás végbement. Tartományi szinten tekintve Liaoning képviseli a legnagyobb gazdaságot Északkelet-Kínában. Nominális GDP-je 2011-ben a hetedik legnagyobb volt Kínán belül (31 tartomány közül). Bár a GDP kisebb, mint Tajvanon, 2008-ban Liaoning mutatta fel a legnagyobb GDP-növekedést a globális G8x8-ak körében, azaz a nyolc legnagyobb GDP-jű ország nyolc legnagyobb GDP-jű, az országos szint alatt található tartománya és állama között. Liaoning a 13,1 %-os GDP-növekedési rátáját 2009-ben is megtartotta, és ebben az évben is a leggyorsabban növekvő gazdaságú tartománynak számított. A gazdasági növekedés azóta lelassult, de még 2015-ben is 3 %-os bővülés volt tapasztalható. Országos szinten Liaoning fontos szerepet tölt be a nyersvas, az acél és a forgácsoló szerszámgépek gyártása területén, mindhárom termék esetében az első három tartomány között van. Emellett Liaoning az egyik legfontosabb nyersanyagtermelő bázis Kínában.

                  (306)

                  Másodszor: azt, hogy egyes földhasználati jogokat a vállalatcsoport a régmúltban, hosszú távú használatra szerzett meg, a Bizottság már figyelembe vette az előny összegének meghatározásakor, hiszen a referenciaértéket az időbeli változásokra való tekintettel – a GDP és az infláció alakulásának figyelembevételével – kiigazította.

                  (307)

                  Harmadszor: a földtulajdon és a földhasználati jog ára közötti különbségeket illetően megjegyzendő, hogy a kínai vállalatok a földhasználati jogot nem lízingként, hanem immateriális eszközként számolják el, azaz ugyanúgy kezelik, mint más országok vállalatai a megvásárolt földterületeket. Maguk a vállalatok a jelek szerint nem tesznek különbséget a földterület feletti tulajdonjog és a földhasználati jog között. Ezért a Benxi Groupnak a földhasználati jogokkal kapcsolatos érveit a Bizottság elutasította.

                  (308)

                  A nyilvánosságra hozatalt követően a Shougang Group felvetette, hogy az egyik termelővállalata által használt földterületet a tengertől hódították el. Ennélfogva ez a terület ideiglenesen mentes a földhasználati adó alól, mert kevésbé számít értékesnek. Emiatt e tengertől elhódított földterület esetében kisebb referenciaértéket indokolt figyelembe venni. A Bizottság elismerte, hogy a tengertől elhódított földterületek a használat első éveiben mentesek a földhasználati adó alól. A földhasználati adóra vonatkozó jogszabályok azonban ezzel a mentességgel kapcsolatban nem utalnak arra, hogy a tengertől elhódított területeknek kisebb lenne az értéke. Emellett a Bizottság már elvégzett minden olyan kiigazítást a földhasználati jog árán, amelyet az exportáló gyártó a földterület feltöltésének költségeire való tekintettel kért. Végezetül: a tengertől elhódított földterület Pekinghez közel, elsőrangú parti övezetben fekszik, és nagyban megkönnyíti az importált nyersanyagokhoz való hozzájutást és a végtermék elszállítását. Ezt a felvetést ezért a Bizottság szintén elutasította.

                  (309)

                  A Shougang Group emellett további felvetésekkel élt egyes, a földhasználati jogokkal összefüggő kiadásokkal kapcsolatban, amelyeket a Bizottság a Shougang Qian'an vállalat kapcsán figyelmen kívül hagyott, továbbá felvetette, hogy a Bizottság a Shougang Mining egyes földterületeit helytelenül sorolta be. A Bizottság ezeket a felvetéseket elfogadta, és megfelelő módon kiigazította az érintett két vállalat által élvezett előny összegének számítását.

                  (310)

                  A Bizottság a támogatási összeget az alaprendelet 7. cikkének (3) bekezdésével összhangban – az ipari földterületek földhasználati joga szokásos időtartamának (50 év) figyelembevételével – kivetítette a vizsgálati időszakra. Ezt az összeget azután a Bizottság az adott vállalatok vizsgálati időszak alatti teljes forgalmára vetítette, figyelemmel arra, hogy a támogatás nem függött az exportteljesítménytől, és nem a gyártott, előállított, exportált vagy szállított termékek mennyisége szerint került meghatározásra.

                  (311)

                  E program esetében a mintában szereplő exportáló gyártókra vonatkozóan a vizsgálati időszakra megállapított támogatási mérték:

                              Az állam által a megfelelő ellenszolgáltatásnál kisebb összeg fejében biztosított földhasználati jogok

                              Vállalat/Csoport

                              Támogatási összeg

                              Benxi Group

                              1,46 %

                              Hesteel Group

                              2,71 %

                              Jiangsu Shagang Group

                              1,20 %

                              Shougang Group

                              7,63 %

            3.7.   Közvetlenadó-mentességi és -csökkentési programok

      3.7.1.   A „két évig adómentesség, három évig fele adó” program a külföldi tőkével működő vállalatok számára

                  (312)

                  A „két évig adómentesség, három évig fele adó” program alapján a ktv-knek az első két évben nem kell, a következő három évben pedig az általános 25 %-os adómérték helyett csak 12,5 %-os társasági adót kell fizetniük.

            a)   Jogalap

                  (313)

                  E program jogalapja a Kínai Népköztársaság a külföldi tőkével működő vállalatok és külföldi vállalatok társasági adójáról szóló törvényének 8. cikke és a Kínai Népköztársaság a külföldi tőkével működő vállalatok és a külföldi vállalatok társasági adójáról szóló törvénye végrehajtási szabályainak 72. cikke.

                  (314)

                  A kínai kormány szerint a szóban forgó program a vállalatok társasági adójáról szóló 2008. évi törvény (a továbbiakban: társaságiadó-törvény) 57. cikke alapján – 2012-ig tartó átmeneti időszakkal – megszűnt.

            b)   A vizsgálat ténymegállapításai

                  (315)

                  A „két évig adómentesség, három évig fele adó” program előnyhöz juttatta a vállalatokat a 2012-es pénzügyi év folyamán, amelyet követően – a kínai kormány szerint – a támogatási programot visszavonták. A vizsgálat megerősítette, hogy a Jiangsu Shagang Group jogosult volt az adóügyi intézkedés keretében nyújtott kedvezmények igénybevételére, de ebből 2012 után egyáltalán nem származott előnye. A Bizottság továbbá megállapította, hogy a kínai kormány valóban visszavonta az adóügyi intézkedést.

            c)   Következtetés

                  (316)

                  A vizsgálati időszak alatt a mintában szereplő vállalatok nem részesültek e program alapján pénzügyi támogatásban, és nem élveztek további előnyöket.

            3.7.2.   A szinergikus erőforrás-felhasználás útján előállított termékek utáni társaságiadó-kedvezmény

                  (317)

                  A program keretében a vállalkozások az erőforrásokat átfogóan felhasználó gyártási tevékenységükből származó eredményt levonhatják az adóköteles eredményükből. Ha egy vállalat a Szinergikus felhasználás utáni társaságiadó-kedvezmények jegyzékében meghatározott szabványoknak megfelelően végzi termelését, teljes eredményének 10 %-ával csökkentheti adóköteles eredményét.

            a)   Jogalap

                  (318)

                  A program jogalapját a társaságiadó-törvény 33. cikke, a társaságiadó-törvény végrehajtási szabályai, valamint az alábbi közlemények jelentik:

                              —

                              a Pénzügyminisztérium, a Nemzeti Fejlesztési és Reformbizottság, valamint a Központi Adóigazgatóság közleménye az államilag ösztönzött szinergikus felhasználás meghatározására vonatkozó közigazgatási intézkedések kiadásáról (Fa Gai Huan Zi, 2006/1864.),

                              —

                              a Pénzügyminisztérium, a Nemzeti Fejlesztési és Reformbizottság, valamint a Központi Adóigazgatóság közleménye a Szinergikus felhasználás utáni társaságiadó-kedvezmények jegyzékének közzétételéről (Cai Shui, 2008/117.),

                              —

                              a Pénzügyminisztérium és a Központi Adóigazgatóság közleménye a Szinergikus felhasználás utáni társaságiadó-kedvezmények jegyzékének bevezetéséről (Cai Shui, 2008/47.),

                              —

                              a Központi Adóigazgatóság közleménye a szinergikus felhasználás utáni társaságiadó-kedvezményekkel kapcsolatos gazdálkodási kérdésekről (Guo Shui Han, 2009/185.).

            b)   A vizsgálat ténymegállapításai

                  (319)

                  Az adólevonás kizárólag akkor alkalmazható, ha a vállalat fő nyersanyag(ok)ként a Szinergikus felhasználás utáni társaságiadó-kedvezmények jegyzékében szereplő erőforrásokat használja fel. Ezenkívül az e nyersanyagok feldolgozásával kapott végterméket a jegyzékben a termékre vonatkozóan meghatározott nemzeti vagy ágazati szabványoknak megfelelően kell előállítani.

                  (320)

                  A vizsgálat megállapította, hogy a mintában szereplő exportáló gyártók egyike, a Hesteel Group igénybe veszi a támogatást. A vállalat hivatalos értesítést kért és kapott arról, hogy teljesíti a program kritériumait, így társaságiadó-bevallását ennek megfelelően készítheti el.

            c)   Következtetés

                  (321)

                  A Bizottság megítélése szerint a szóban forgó adólevonás az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának ii. alpontja és 3. cikkének (2) bekezdése értelmében támogatásnak minősül, mivel bevételről való lemondás formájában a kínai kormány pénzügyi hozzájárulást nyújt, amelynek révén az érintett vállalatok gazdasági előnyhöz jutnak. A támogatásban részesülő feleknek nyújtott előny mértéke az adómegtakarítás összegének felel meg.

                  (322)

                  A támogatás az alaprendelet 4. cikke (2) bekezdésének a) pontja szerinti egyedi támogatásnak minősül, mivel egyes nyersanyagosztályokra, valamint a Szinergikus felhasználás utáni társaságiadó-kedvezmények jegyzékében teljeskörűen meghatározott tevékenységcsoportokban előállított végtermékekre korlátozódik.

                  (323)

                  A nyilvánosságra hozatalt követően a kínai kormány kifogásolta a szóban forgó támogatás egyedi jellegének megállapítását, arra hivatkozva, hogy a támogatás különböző ágazatokra terjedt ki, és odaítélése objektív kritériumok alapján történt (annak alapján, hogy a termelést meghatározott erőforrások felhasználásával kellett végezni). A Bizottság azért tekintette ezt a támogatást egyedinek, mert maga a támogatást nyújtó hatóság tevékenységét meghatározó jogszabály a támogatás igénybevételét a nyersanyagok olyan kategóriáihoz és a végtermékek olyan ágazatokban történő előállításához köti, amelyek jogszabályi szinten, a Szinergikus felhasználás utáni társaságiadó-kedvezmények jegyzékében tételesen fel vannak sorolva, és amelyek között az acélágazat is nevesítve van. A nyersanyagok között szerepel például a konvertersalak, az elektrokemencében képződő salak és a vasötvöző kohó salakja, amelyeket a vas és a vasötvözetek előállításához használnak fel, a kohógáz, amelynek segítségével villamos energiát és hőt állítanak elő, valamint a vas-szulfát előállításához felhasznált kokszkemencegáz.

                  (324)

                  Következésképp a Bizottság ezt a támogatást kiegyenlíthetőnek tartja.

            d)   A támogatási összeg kiszámítása

                  (325)

                  A Bizottság a kiegyenlíthető támogatás összegét a rendes körülmények között az érintett vállalatok által a vizsgálati időszakban fizetendő adó és a vizsgálati időszakban ténylegesen fizetett adó különbözeteként határozta meg.

                  (326)

                  E konkrét program esetében a Bizottság a Hesteel Group vonatkozásában 0,06 %-os támogatási összeget állapított meg.

            3.7.3.   Kutatási-fejlesztési kiadások utáni társaságiadó-jóváírás

                  (327)

                  A kutatás-fejlesztés utáni adójóváírás keretében a vállalkozások egyes, az állam által meghatározott, csúcstechnológiát képviselő kiemelt területeken végzett kutatási-fejlesztési tevékenységeik után kedvezményes adózási elbánás alá esnek, amennyiben a kutatási-fejlesztési kiadások teljesítenek meghatározott értékhatárokat.

                  (328)

                  Pontosabban az immateriális eszköznek nem minősülő új technológiák, új termékek és új járművek kifejlesztése során felmerült és a tárgyidőszaki eredményben elszámolt kutatási-fejlesztési kiadások után a mindenkori helyzetre tekintettel történő teljes levonást követően további 50 %-os levonás jár. Ha az említett kutatási-fejlesztési kiadások eredményeképpen immateriális eszköz jön létre, akkor arra az immateriális eszköz költségének 150 %-a alapján kell értékcsökkenést elszámolni.

            a)   Jogalap

                  (329)

                  A program jogalapját a társaságiadó-törvény 30. cikkének (1) bekezdése, a társaságiadó-törvény végrehajtási szabályai, valamint az alábbi közlemények jelentik:

                              —

                              a Pénzügyminisztérium, a Központi Adóigazgatóság, valamint a Tudományos és Technológiai Minisztérium közleménye a kutatási-fejlesztési kiadások adózás előtti levonására vonatkozó szabályok tökéletesítéséről (Cai Shui, 2005/119.),

                              —

                              a Központi Adóigazgatóság közleménye a kutatási-fejlesztési kiadások adózás előtti levonására vonatkozó szabályokkal kapcsolatos kérdésekről,

                              —

                              a Nemzeti Fejlesztési és Reformbizottság, a Tudományos és Technológiai Minisztérium, a Kereskedelmi Minisztérium, valamint a Nemzeti Szellemitulajdon-jogi Hivatal 2007/6. sz. iránymutatása a csúcstechnológiai iparágak fejlesztésének kiemelt területeiről.

            b)   A vizsgálat ténymegállapításai

                  (330)

                  A kínai kormánynál tartott ellenőrző látogatás során megállapítást nyert, hogy az adólevonásra jogosult „új technológiák, új termékek és új járművek” az állam által támogatott csúcstechnikai területekhez, valamint az állam által támogatott csúcstechnikai területek jelenlegi prioritásaihoz tartoznak, amelyeket a csúcstechnológiai iparágak fejlesztésének kiemelt területeiről szóló iránymutatás sorol fel.

                  (331)

                  Az e program keretében támogatásban részesülő vállalkozásoknak be kell nyújtaniuk társaságiadó-bevallásukat és a kapcsolódó mellékleteket. A gazdasági előny tényleges összegét az adóbevallás tartalmazza.

            c)   Következtetés

                  (332)

                  A Bizottság megítélése szerint a szóban forgó adójóváírás az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának ii. alpontja és 3. cikkének (2) bekezdése értelmében támogatásnak minősül, mivel bevételről való lemondás formájában a kínai kormány pénzügyi hozzájárulást nyújt, amelynek révén az érintett vállalatok gazdasági előnyhöz jutnak. A támogatásban részesülő feleknek nyújtott előny mértéke az adómegtakarítás összegének felel meg. A támogatás az alaprendelet 4. cikke (2) bekezdésének a) pontja értelmében egyedi támogatásnak minősül, mivel a jogszabály a program alkalmazását olyan vállalkozásokra korlátozza, amelyeknél a kutatási-fejlesztési kiadások a csúcstechnológia állam által meghatározott kiemelt területein, például az acélágazatban merülnek fel.

                  (333)

                  A nyilvánosságra hozatalt követően a kínai kormány kifogásolta a szóban forgó támogatás egyedi jellegének megállapítását, arra hivatkozva, hogy a támogatás különböző ágazatokra terjedt ki, odaítélése objektív kritériumok alapján történt (annak alapján, hogy kutatási-fejlesztési kiadásoknak kellett felmerülniük), és – nem egyedi jellegére való tekintettel – a Kínából származó egyes moduláris falpanelekkel kapcsolatos kanadai szubvencióellenes vizsgálat nyomán sem került kiegyenlítésre. A Bizottság észrevételezte, hogy a támogatási program a bevont finompapírra (46) vonatkozó vizsgálat nyomán korábban kiegyenlítésre került. Ez a támogatás azért egyedi, mert maga a támogatást nyújtó hatóság tevékenységét meghatározó jogszabály a támogatás igénybevételét csupán egyes vállalatok és egyes, „kiemelt területként” meghatározott ágazatok – köztük az acélágazat – számára teszi lehetővé.

            d)   A támogatási összeg kiszámítása

                  (334)

                  A kiegyenlíthető támogatás összegét a Bizottság a támogatásban részesülő feleknek a vizsgálati időszakban nyújtott gazdasági előny mértékének megfelelően számította ki. A gazdasági előny a szokásos adókulcs szerint fizetendő adó teljes összege, valamint a tényleges kutatás-fejlesztési kiadásokra tekintettel alkalmazott további 50 %-os levonás után fizetendő teljes adóösszeg különbözete.

                  (335)

                  Ebből a támogatásból csak egyetlen vállalat, a Hesteel Group részesült, és a megállapított támogatási összeg 0,28 % volt.

            3.7.4.   Mentesség a földhasználati adó alól

                  (336)

                  A városban, megyei jogú városban, megyeszékhelyen, valamint ipari és bányászati körzetben található földterületet használó szervezet vagy magánszemély általában városi földhasználati adót fizet. A földhasználati adót a használt földterület fekvése szerint illetékes helyi adóhatóság szedi be. Egyes földterület-kategóriák, például a tengertől elhódított földterületek, a kormányzati intézmények, a népi szervezetek és a katonai egységek által saját használatra igénybe vett földterületek, a Pénzügyminisztérium kezelésében lévő kormányzati előirányzatokból finanszírozott intézmények által igénybe vett földterületek, a vallási kegyhelyek, a közparkok és a nyilvános történelmi emlékhelyek és idegenforgalmi látnivalók által elfoglalt földterületek, valamint az utcák, a közutak, a közterek, a zöldterületek és más nyilvános városi földterületek mentesek a földhasználati adó alól.

            a)   Jogalap

                  (337)

                  Ennek a programnak a jogalapját a következők képezik:

                              —

                              A Kínai Népköztársaság ingatlanadóra vonatkozó átmeneti szabályai (Guo Fa 1986/90.), valamint

                              —

                              a Kínai Népköztársaság városi földhasználati adóra vonatkozó átmeneti szabályai (483. sz. államtanácsi rendelet).

            b)   A vizsgálat ténymegállapításai

                  (338)

                  A földhasználati adó megfizetése alól a helyi földhasználati hivatal által megítélt mentesség vagy adó-visszatérítés formájában két vállalat, a Hesteel Group és a Shougang Group jutott előnyhöz annak ellenére, hogy nem tartoztak az említett nemzeti jogszabályokban meghatározott mentességi kategóriák egyikébe sem.

            c)   Következtetés

                  (339)

                  A Bizottság megítélése szerint a szóban forgó mentesség az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának ii. alpontja és 3. cikkének (2) bekezdése értelmében támogatásnak minősül, mivel bevételről való lemondás formájában a kínai kormány pénzügyi hozzájárulást nyújt, amelynek révén az érintett vállalatok gazdasági előnyhöz jutnak. A támogatásban részesülő feleknek nyújtott előny mértéke az adómegtakarítás összegének felel meg. A támogatás az alaprendelet 4. cikke (2) bekezdésének a) pontja értelmében egyedi támogatásnak minősül, mivel a vállalatok egyedileg a számukra kialakított adócsökkentésben részesültek, amelyet a (336) preambulumbekezdésben említett általános jogi keretek között más vállalatok nem vehettek igénybe.

                  (340)

                  A nyilvánosságra hozatalt követően a kínai kormány kifogásolta a szóban forgó támogatás egyedi jellegének megállapítását, arra hivatkozva, hogy a támogatás különböző ágazatokra terjedt ki, és odaítélése objektív kritériumok alapján történt. A Bizottság elismerte, hogy a földhasználati adó alóli mentesség kedvezményezettjeinek meghatározására vonatkoznak objektív kritériumok. Mivel azonban a szóban forgó támogatást igénybe vevő vállalatok annak ellenére kaptak ilyen adómentességet, hogy ezen objektív kritériumok egyikét sem teljesítették, az e vállalatoknak nyújtott támogatás de facto egyedinek tekintendő.

            d)   A támogatási összeg kiszámítása

                  (341)

                  A kiegyenlíthető támogatás összegét a Bizottság a támogatásban részesülő feleknek a vizsgálati időszakban nyújtott gazdasági előny mértékének megfelelően számította ki. A gazdasági előny a szokásos adókulcs szerint fizetendő adó teljes összege, valamint a vizsgálati időszakban ténylegesen befizetett teljes adóösszeg különbözete.

                  (342)

                  E program keretében Hesteel Group és a Shougang Group kapott adómentességet. E konkrét program esetében a támogatási összeg a Shougang Group vonatkozásában 0,66 % volt. A Hesteel Group esetében az összeg jelentéktelen volt, és nem hatott ki a vállalatcsoport teljes támogatási mértékére.

            3.7.5.   Egyéb közvetlenadó-mentességi és -csökkentési programok

                  (343)

                  A Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy a mintában szereplő exportáló gyártók nem részesültek sem pénzügyi hozzájárulásban, sem előnyben a fenti 3.3. szakasz iv. alpontjában említett fennmaradó közvetlenadó-mentességi programok alapján a vizsgálati időszak alatt.

            3.7.6.   A közvetlenadó-mentességi és -csökkentési programok végösszege

                  (344)

                  Az összes közvetlenadó-program vonatkozásában a mintában szereplő exportáló gyártókra vonatkozóan a vizsgálati időszakra megállapított teljes támogatási összeg a következő volt:

                              Közvetlenadó-mentességek és -csökkentések

                              Vállalat/Csoport

                              Támogatási összeg

                              Benxi Group

                              0,00 %

                              Hesteel Group

                              0,34 %

                              Jiangsu Shagang Group

                              0,00 %

                              Shougang Group

                              0,66 %

            3.8.   Közvetettadó- és behozatalivám-programok

      3.8.1.   Héamentességek és behozatalivám-visszatérítések behozott berendezés és technológia használatáért

                  (345)

                  A program héa- és behozatalivám-mentességet biztosít a gyártás során felhasznált munkaeszközök behozatalára. A mentességre való jogosultság feltétele, hogy az eszköz nem szerepelhet a támogatásra nem jogosult eszközök jegyzékében, és a támogatást igénylő vállalatnak be kell szereznie a kínai hatóságok vagy a Nemzeti Fejlesztési és Reformbizottság által a vonatkozó beruházási, adózási és vámjogszabályokkal összhangban kibocsátott „államilag ösztönzött projekt” tanúsítványt.

            a)   Jogalap

                  (346)

                  Ennek a programnak a jogalapját a következők képezik:

                              —

                              az Államtanács körlevele a behozott berendezésekre vonatkozó adópolitika szabályozásáról (Guo Fa, 37/1997.),

                              —

                              a Pénzügyminisztérium, a Vámügyi Főigazgatóság és a Központi Adóigazgatóság közleménye egyes kedvezményes behozatalivám-politikák kiigazításáról,

                              —

                              a Pénzügyminisztérium, a Vámügyi Főigazgatóság és a Központi Adóigazgatóság 2008/43. sz. közleménye,

                              —

                              a Nemzeti Fejlesztési és Reformbizottság 2006/316. sz. közleménye az állami fejlesztési támogatásban részesülő belföldi vagy külföldi finanszírozású projektek igazolásának kezelésével kapcsolatos lényeges kérdésekről,

                              —

                              a ktv-k, illetve a belföldi vállalkozások számára behozott, vámfizetés alól nem mentesíthető árucikkek 2008. évi jegyzéke.

            b)   A vizsgálat ténymegállapításai

                  (347)

                  A belföldi vagy külföldi beruházási projekteknek a külföldi vagy belföldi beruházási projektek ösztönzésére irányuló politikával összhangban történő fejlesztése céljából behozott berendezések mentesíthetők a héa és/vagy a behozatali vám megfizetése alól, kivéve, ha a berendezéskategória szerepel a vámfizetés alól nem mentesíthető árucikkek jegyzékében. Ennek a programnak az igénybevételéhez a vállalatnak igazolást kell kérnie a projektért felelős helyi önkormányzattól, és azt be kell nyújtania a helyi vámhatósághoz.

                  (348)

                  A kínai kormány azt állította, hogy 2009. január 1-jei hatállyal csak a behozatali vám után jár mentesség, és a saját felhasználásra szánt berendezések behozatalára vonatkozó héa beszedésre kerül.

                  (349)

                  A Shougang Group esetében azonban a Bizottság a vizsgálati időszakra vonatkozóan mind a héa, mind a behozatali vám tekintetében mentességet állapított meg. Ezek a mentességek olyan, az előző években importált eszközökre is vonatkoztak, amelyek esetében a gazdasági előny értékcsökkenését az eszköz teljes élettartamára számolták el, és így az csak részben jutott a vizsgálati időszakra. Bár a Bizottság nem talált bizonyítékot e mentesség vizsgálati időszak alatti alkalmazására, az üggyel kapcsolatos bizonyítékok alapján azt állapította meg, hogy a Shougang Group továbbra is gazdasági előnyhöz jutott e program keretében.

            c)   Következtetés

                  (350)

                  Ez a program az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának ii. alpontja értelmében kínai kormányzati bevételek elengedése formájában nyújtott pénzügyi hozzájárulásnak minősül, mivel a ktv-k és más jogosult belföldi vállalkozások mentesülnek az általuk egyébként megfizetendő héa és/vagy vám megfizetése alól. A program emellett az alaprendelet 3. cikkének (2) bekezdése értelmében gazdasági előnyt ruház a kedvezményezett vállalatokra.

                  (351)

                  A program az alaprendelet 4. cikke (2) bekezdésének a) pontja értelmében egyedinek minősül. A jogszabályok – amelyek alapján a támogatást nyújtó hatóság működik – azokra a vállalkozásokra korlátozzák a jogosultságot, amelyek jogszabályokban tételesen meghatározott, konkrét ágazatokban valósítanak meg beruházást, és amelyek a külföldi beruházásra és technológiatranszferre vonatkozó iparági útmutatók jegyzéke értelmében vagy az ösztönzött vagy a korlátozott „B” kategóriába tartoznak, vagy azokra, amelyek megfelelnek az állami fejlesztésösztönzésben részesülő kulcsfontosságú iparágak, termékek és technológiák jegyzékének. Ezenfelül az e programra való jogosultságot nem korlátozzák objektív kritériumok, és a kínai kormány nem szolgáltatott olyan döntő bizonyítékot, amelynek alapján megállapítható lenne, hogy a jogosultság az alaprendelet 4. cikke (2) bekezdésének b) pontja szerint automatikus.

                  (352)

                  A nyilvánosságra hozatalt követően a kínai kormány kifogásolta a szóban forgó támogatás egyedi jellegének megállapítását, arra hivatkozva, hogy a támogatás különböző ágazatokra terjedt ki, és odaítélése objektív kritériumok alapján történt (meghatározott munkaeszközöket kellett importálni). A Bizottság azért tekintette ezt a támogatást egyedinek, mert maga a támogatást nyújtó hatóság tevékenységét meghatározó jogszabály a támogatás igénybevételét az importált munkaeszközök olyan kategóriáihoz köti, amelyek jogszabályi szinten, a Nemzeti Fejlesztési és Reformbizottságnak az államilag ösztönzött termékeket tartalmazó jegyzékében tételesen és egyértelműen meg vannak határozva, és amelyek között az acélágazat munkaeszközei is szerepelnek. A Bizottság megjegyzi továbbá, hogy ez a támogatás a Kínából származó bevont finompapírra, valamint a Kínából származó szolárpanelekre vonatkozó szubvencióellenes vizsgálat (47) nyomán korábban kiegyenlítésre került. Az, hogy a jogosultság meghatározott ágazatokra korlátozódik, azt támasztja alá, hogy a rendszer a gazdasági ágazatok széles köre számára nem általánosan elérhető, így az e rendszer keretében kapott támogatások az alaprendelet 4. cikke (2) bekezdésének a) pontja értelmében egyediek.

            d)   A támogatási összeg kiszámítása

                  (353)

                  A kiegyenlíthető támogatás összegét a Bizottság a támogatásban részesülő feleket érintő, a vizsgálati időszak vonatkozásában megállapított gazdasági előny mértékének megfelelően számította ki. A támogatásban részesülő felek által szerzett gazdasági előny a behozott berendezésre vonatkozó, elengedett héa és vám összege. Annak érdekében, hogy a kiegyenlített összeg kizárólag a vizsgálati időszakra vonatkozzon, a szerzett gazdasági előny értékcsökkenését – a vállalat rendes számviteli eljárásainak megfelelően – a berendezés teljes élettartamára számolták el.

                  (354)

                  E program keretében a Shougang Group kapott visszatérítéseket. E konkrét program esetében a Bizottság a Shougang Group vonatkozásában 0,11 %-os támogatási összeget állapított meg.

            3.8.2.   Politikai alapon történő áthelyezés utáni adómentesség

                  (355)

                  Környezetvédelmi okokból a Shougang Group felkérést kapott arra, hogy teljes pekingi acélgyárát helyezze át egy Caofeidianban található parti területre. A projektet 2004-ben hagyták jóvá, a kivitelezés 2006-ban kezdődött meg, az új helyszínen a termelés 2009 végén indult.

            a)   Jogalap

                  (356)

                  A Pénzügyminisztérium és a Központi Adóigazgatóság 2007. december 29-i 2007/174. sz. közleménye a Shougang Group áthelyezésével kapcsolatos adópolitikai problémákról.

            b)   A vizsgálat ténymegállapításai

                  (357)

                  A fenti közlemény a Shougang Group 18 vállalkozása által 2006–2009-ben fizetett héa és társasági adó teljes összegének utólagos visszatérítéséről rendelkezik.

                  (358)

                  A közlemény szerint „az elengedett adó összegét kifejezetten a Shougang Group Jingtang Iron & Steel projektjére irányuló beruházásra kell fordítani.” A közlemény emellett a vállalkozás áthelyezése miatt az alkalmazottak áttelepítése során felmerült költségeket említi.

                  (359)

                  A vállalatnál végzett ellenőrzés azonban sem az alkalmazottak áttelepítésével, sem a 2006–2009-ben történt áthelyezéssel nem állapított meg kapcsolatot. Ezenfelül a csoportnak a közleményben említett 18 tagvállalata a Jingtang Iron & Steel projekthez sem kapcsolódik.

            c)   Következtetés

                  (360)

                  A Bizottság megítélése szerint a szóban forgó mentesség az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának ii. alpontja és 3. cikkének (2) bekezdése értelmében támogatásnak minősül, mivel bevételről való lemondás formájában a kínai kormány pénzügyi hozzájárulást nyújt, amelynek révén az érintett vállalatok gazdasági előnyhöz jutnak. A támogatásban részesülő feleknek nyújtott előny mértéke az adómegtakarítás összegének felel meg. A program az alaprendelet 4. cikke (2) bekezdésének a) pontja értelmében egyedinek minősül, mivel kizárólag a Shougang Group részesült adómentességben. Az ellenőrző látogatás során a kínai kormány megerősítette, hogy egyedi esetről van szó, amely nem illeszkedik a kormányzat politikai döntései alapján a tevékenységüket áthelyező vállalatoknak szóló általános adóprogramba.

            d)   A támogatási összeg kiszámítása

                  (361)

                  A támogatásban részesülő félnek nyújtott gazdasági előny az elengedett héa és társasági adó összege. A mentesség ugyan a vizsgálati időszakot megelőző időszakot érint, az előny erre jutó részét a vizsgálati időszakra kell vetíteni, mivel a pénzügyi hozzájárulás nagyszabású beruházási projekthez kapcsolódott. Annak érdekében, hogy a kiegyenlített összeg kizárólag a vizsgálati időszakra vonatkozzon, a szerzett előny értékcsökkenését – a vállalat rendes számviteli eljárásainak megfelelően – a vállalat befektetett eszközeinek átlagos élettartamára számolták el.

                  (362)

                  E program keretében kizárólag a Shougang Group kapott mentességeket. E konkrét program esetében a Bizottság a Shougang Group vonatkozásában 0,90 %-os támogatási összeget állapított meg.

            3.8.3.   Egyéb közvetettadó-mentességi és -csökkentési programok

                  (363)

                  A mintában szereplő exportáló gyártók nem részesültek pénzügyi hozzájárulásban a fenti 3.3. szakasz v. alpontjában említett fennmaradó közvetettadó-mentességi programok alapján a vizsgálati időszak alatt.

            3.8.4.   A közvetettadó-mentességi és -csökkentési programok végösszege

                  (364)

                  A közvetettadó-mentességi és az importvám-visszatérítési programok vonatkozásában a mintában szereplő exportáló gyártókra vonatkozóan a vizsgálati időszakra megállapított teljes támogatási összeg 1,01 % volt a Shougang Group esetében.

            3.9.   Támogatási programok

      3.9.1.   Energiamegtakarítási és környezetmegóvási támogatások

                  (365)

                  A mintában szereplő vállalatok mindegyike részesült a környezetvédelemhez és a kibocsátáscsökkentéshez kapcsolódó különféle támogatásokban; ilyen többek között a környezetvédelem és erőforrás-védelem ösztönzése, a szinergikus erőforrás-felhasználás előmozdítása, energiatakarékossági célú felújítási projekteket ösztönző alap, az energiagazdálkodási bemutatóközpontok előmozdítása, a légszennyezettség csökkentésére irányuló projektek támogatása, a szinterezés során keletkezett füstgáz kénmentesítéséhez kapcsolódó támogatás, valamint a körforgásos gazdasági projektek ösztönzése.

            a)   Jogalap

                  (366)

                  Ennek a programnak a jogalapját a következők képezik:

                              —

                              a Kínai Népköztársaság energiatakarékossági törvényének átdolgozott és 2007. október 28-án elfogadott, majd 2016. július 2-án módosított változata,

                              —

                              a vas- és acéliparban az energiatakarékosság és a kibocsátáscsökkentés erősítéséről, valamint a szerkezeti kiigazítás gyorsításáról szóló 2010. júniusi államtanácsi vélemény,

                              —

                              „Az energiatakarékosság és az átfogó ipari használás fő szempontjai 2015-ben” (MIIT, 2015. április 3.),

                              —

                              az újrahasznosító gazdaság különleges fejlesztési alapja (2014),

                              —

                              ipari vállalkozások energiagazdálkodási központjának kivitelezése, demonstrációs projekt – pénzügyi támogatási alap (Gongxinting Jie Han, 2011).

            b)   Következtetés

                  (367)

                  Az energiamegtakarítási és környezetmegóvási program keretében nyújtott támogatások az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának i. alpontja és 3. cikkének (2) bekezdése értelmében az érintett termék gyártói szempontjából olyan támogatásnak minősülnek, amely a kínai kormánytól származó, támogatás formáját öltő transzfer formájában valósult meg.

                  (368)

                  A Bizottság megállapította továbbá, hogy a támogatási program az alaprendelet 4. cikke (2) bekezdésének a) pontja értelmében egyedinek tekintendő, mivel a támogatásokra csak a rendszeresen közzétett iránymutatásokban és jegyzékekben felsorolt, kulcsfontosságú technológiák területén működő, valamint kulcsfontosságú terméket gyártó vállalatok jogosultak. Így különösen az Államtanács 2010. évi véleménye kizárólag az acéliparra vonatkozik. Ezenfelül az MIIT 2015. évi dokumentuma egyes energiamegtakarítási vonatkozású ösztönzőkkel összefüggésben kifejezetten említi az acélipart.

                  (369)

                  A nyilvánosságra hozatalt követően a kínai kormány kifogásolta a szóban forgó támogatás egyedi jellegének megállapítását, arra hivatkozva, hogy a támogatás különböző ágazatokra terjedt ki. A Bizottság azért tekintette ezt a támogatást egyedinek, mert maga a támogatást nyújtó hatóság tevékenységét meghatározó jogszabály a támogatás igénybevételét a vállalatok olyan kategóriáihoz köti, amelyek jogszabályi szinten tételesen meg vannak határozva. Az előző preambulumbekezdés konkrét példáit tartalmazza azoknak a jogszabályoknak, amelyek vagy csak az acélágazatra vonatkoznak, vagy kifejezetten megemlítik az acélágazatot (a többi említett iparág a nemvasfémekkel, az építőanyagokkal, a vegyi anyagokkal és a textiltermékekkel foglalkozó ágazat volt). Az, hogy a jogszabály korlátozott körben egyes más ágazatokat is megemlít, nem mond ellent az egyedi jelleggel kapcsolatos ténymegállapításnak.

            c)   A támogatási összeg kiszámítása

                  (370)

                  Az előnyt a Bizottság a vizsgálati időszak alatt kapott vagy a vizsgálati időszakra vetített összegként számította ki úgy, hogy az összeg értékcsökkenését a támogatás alapját képező befektetett eszköz hasznos élettartamára számolta el. A Bizottság megfontolta, hogy a támogatási összeg számítására vonatkozó 1998. évi bizottsági iránymutatás (48) F. a) pontjával összhangban vegyen-e figyelembe kiegészítő éves kereskedelmi kamatlábat. Ez azonban több különböző komplex hipotetikus tényező vizsgálatát igényelte volna, amelyekre vonatkozóan nem álltak rendelkezésre pontos információk. Ezért a Bizottság megfelelőbbnek ítélte, hogy – azt a módszert követve, amelyet korábbi esetekben (49) alkalmazott – az összegeket a kapcsolódó befektetett eszközök értékcsökkenési rátái alapján rendelje hozzá a vizsgálati időszakhoz.

                  (371)

                  Mint a 3.2.2. szakasz is említi, a Jiangsu Shagang Group részére nyújtott támogatás kapcsán a támogatási összeg meghatározása a rendelkezésre álló legjobb tények alapján történt. A Bizottság rendelkezésre álló legjobb tényként az egyes támogatások tekintetében azonosított legmagasabb támogatási összeget vette figyelembe. Az energiamegtakarítási és környezetmegóvási támogatások vonatkozásában a mintában szereplő exportáló gyártókra vonatkozóan a vizsgálati időszakra megállapított támogatási összeg ennek megfelelően a következő volt:

                              Energiamegtakarítási és környezetmegóvási támogatások

                              Vállalat/Csoport

                              Támogatási összeg

                              Benxi Group

                              0,26 %

                              Hesteel Group

                              0,05 %

                              Jiangsu Shagang Group

                              0,38 %

                              Shougang Group

                              0,38 %

            3.9.2.   Technológiai korszerűsítéshez, átalakításhoz kapcsolódó támogatások

                  (372)

                  A mintában szereplő vállalatok e program keretében előnyhöz jutottak a kutatáshoz-fejlesztéshez, technológiai korszerűsítéshez és innovációhoz kapcsolódó különféle támogatások révén; ilyen többek között a tudományos és technológiai támogatási tervek keretében a kutatás-fejlesztési feladatok előmozdítása, a 863. sz. terv keretében végrehajtott projektek köre, a kulcságazatok kiigazításának, revitalizációjának és technológiai megújításának előmozdítása, a kutatási-fejlesztési eredmények kereskedelmi alkalmazásának támogatása, valamint a minőségfejlesztés előmozdítása.

            a)   Jogalap

                  (373)

                  Ennek a programnak a jogalapját a következők képezik:

                              —

                              12. ötéves tervek az ipartechnológiai innovációra vonatkozóan,

                              —

                              a Kínai Államtanács 2009 márciusában kiadott tervezete az acélipar kiigazításáról és revitalizációjáról („revitalizációs terv”),

                              —

                              az Államtanács 2006-ban kihirdetett közép- és hosszú távú technológiai és tudományos fejlesztési programja (2006–2020),

                              —

                              a nemzeti tudományos és technológiai támogatási terv 2011-ben módosított közigazgatási intézkedései,

                              —

                              a nemzeti csúcstechnológiai kutatási és fejlesztési terv (863. sz. terv) 2011-ben módosított közigazgatási intézkedései,

                              —

                              közlemény az új és csúcstechnológiával előállított termékekre vonatkozó iránymutatás-gyűjtemény összeállításáról,

            b)   Következtetés

                  (374)

                  A program keretében nyújtott támogatások az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának i. alpontja és 3. cikkének (2) bekezdése értelmében az érintett termék gyártói szempontjából olyan támogatásnak minősülnek, amely a kínai kormánytól származó, támogatás formáját öltő transzfer formájában valósult meg.

                  (375)

                  A Bizottság megállapította továbbá, hogy ezek a támogatások az alaprendelet 4. cikke (2) bekezdésének a) pontja értelmében egyediek, mivel a támogatásokra csak a rendszeresen közzétett iránymutatásokban és jegyzékekben felsorolt, kulcsfontosságú technológiák területén működő vállalatok jogosultak. Az acélipar a támogatásra jogosult ágazatok között szerepel.

                  (376)

                  A nyilvánosságra hozatalt követően a kínai kormány kifogásolta a szóban forgó támogatás egyedi jellegének megállapítását, arra hivatkozva, hogy a támogatás különböző ágazatokra terjedt ki. A Bizottság azért tekintette ezt a támogatást egyedinek, mert maga a támogatást nyújtó hatóság tevékenységét meghatározó jogszabály vagy az acélágazatra korlátozza a támogatás igénybevételét (a jogalapban említett revitalizációs terv esetében), vagy pedig az acélágazatot is kifejezetten megemlíti a kedvezményezetti körben (mint például a közép- és hosszú távú technológiai és tudományos fejlesztési program vagy a 863. sz. terv esetében). Az, hogy a jogszabály más ágazatokat is megemlít, nem mond ellent az egyedi jelleggel kapcsolatos ténymegállapításnak.

            c)   A támogatási összeg kiszámítása

                  (377)

                  Az előny kiszámítása a (370) preambulumbekezdésben ismertetett módszerrel történt.

                  (378)

                  Az e támogatástípus vonatkozásában a mintában szereplő exportáló gyártókra vonatkozóan a vizsgálati időszakra megállapított támogatási összeg a következő volt:

                              Technológiai korszerűsítéshez, átalakításhoz kapcsolódó támogatások

                              Vállalat/Csoport

                              Támogatási összeg

                              Benxi Group

                              0,09 %

                              Hesteel Group

                              0,01 %

                              Jiangsu Shagang Group (50)

                              0,94 %

                              Shougang Group

                              0,94 %

            3.9.3.   Önkormányzati, regionális hatóságok által nyújtott eseti támogatások

                  (379)

                  A panaszos bizonyítékkal szolgált azzal kapcsolatban, hogy a kínai acélipar különböző szintű kormányzati hatóságoktól, azaz helyi, regionális és országos szinten kaphat különböző egyszeri vagy ismétlődő támogatásokat.

                  (380)

                  A vizsgálat során megállapítást nyert, hogy a mintában szereplő mindegyik vállalatcsoport jelentős mértékű, különböző kormányzati szintű, egyszeri vagy ismétlődő támogatásokban is részesült, amelyek a vizsgálati időszakban gazdasági előnyökhöz juttatták őket. Egyes támogatásokról a mintában szereplő vállalatok már beszámoltak a kérdőívre adott válaszaikban, míg több más támogatásra az ellenőrző látogatások során a helyszínen derült fény. A támogatások egyike sem jelent meg a kínai kormány kérdőívre adott válaszában.

            a)   Jogalap

                  (381)

                  A szóban forgó támogatásokat országos, tartományi, városi, megyei vagy körzeti kormányzati hatóságok nyújtották a vállalatok részére, és mindegyik egyedinek bizonyult a mintában szereplő vállalatok vagy a földrajzi elhelyezkedés, illetőleg az iparág típusa szempontjából. Általában nem adták meg pontosan, hogy melyik jogszabály alapján történt a támogatások nyújtása – feltéve, hogy volt egyáltalán ilyen jogszabály. Ugyanakkor a Bizottság az ellenőrző látogatás során több esetben megkapta a kormányzati hatóság által a támogatás odaítélésére vonatkozóan kiadott dokumentum (az úgynevezett „értesítés”) másolatát.

            b)   A vizsgálat ténymegállapításai

                  (382)

                  Tekintettel a panaszban szereplő és/vagy a mintában szereplő vállalatok könyvelésében talált különböző támogatások hatalmas számára, e rendelet csak a főbb ténymegállapításokat foglalja össze. Eredetileg a mintában szereplő négy vállalat szolgált bizonyítékokkal több támogatás fennállásáról és arról a tényről, hogy a kínai kormány különböző szintjei révén támogatásokban részesülnek.

                  (383)

                  Az ilyen támogatások közé tartoztak a szabadalmi alapok, a tudományos és technológiai alapok és díjak, az üzleti fejlesztési alapok, az alapvető infrastruktúrához nyújtott támogatások, a körzeti vagy tartományi szinten biztosított támogatási alapok, a vasércbehozatalt támogató alapok, a vállalatok áthelyezését támogató alapok, a külföldi fejlett technológiák bevezetését támogató különleges alap, valamint a berendezések behozatalához felvett hitelek kamatkedvezményei.

            c)   Következtetés

                  (384)

                  A Bizottság ezeket a támogatásokat az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának i. alpontja és 3. cikkének (2) bekezdése értelmében vett támogatásnak minősítette, mivel a kínai kormány támogatás formájában transzfert biztosított az érintett termék gyártói számára, ezáltal pedig gazdasági előny nyújtása valósult meg.

                  (385)

                  Ezek a támogatások az alaprendelet 4. cikke (2) bekezdésének a) pontja és 4. cikkének (3) bekezdése értelmében egyedinek is minősülnek, mivel úgy tűnik, hogy konkrét régiók bizonyos vállalataira vagy konkrét projektjeire és/vagy az acéliparra korlátozódnak. Ezek a támogatások nem felelnek meg az alaprendelet 4. cikke (2) bekezdésének b) pontjában a nem egyedi jelleggel kapcsolatos követelményeknek, mivel a támogathatósági feltételek és a vállalkozásokra alkalmazott tényleges kiválasztási kritériumok nem átláthatóak, nem objektívek és nem érvényesülnek automatikusan.

                  (386)

                  A vállalatok minden esetben tájékoztatást adtak a támogatás összegéről és arról, hogy kitől kapták a támogatást. Az érintett vállatok ezt a bevételt többnyire a „támogatási bevétel” soron könyvelték le a nyilvántartásaikban, és ezeket a nyilvántartásokat külön könyvvizsgálatnak vetették alá. Ez arra utaló egyértelmű bizonyítékként került figyelembevételre, hogy kiegyenlíthető gazdasági előnyt nyújtó támogatás valósult meg.

                  (387)

                  Ezért a Bizottság úgy döntött, hogy ebben a tekintetben a helyszíni ellenőrzések keretében ellenőrzött ténymegállapítások észszerűen mutatják a támogatásnyújtás szintjét. Mivel ezek a támogatások közös jellemzőkkel rendelkeznek, egy állami hatóság ítéli oda őket, és nem egy szélesebb támogatási program részét képezik, hanem különálló támogatások, a Bizottság együttesen értékelte őket.

                  (388)

                  A nyilvánosságra hozatal nyomán megfogalmazott válaszában a kínai kormány kifogásolta, hogy a Bizottság nem ismertette kellő részletességgel a szóban forgó támogatások egyedi jellegének megállapítása mögötti indokokat. Meg kell azonban jegyezni, hogy a Bizottság a kérdőívre adott válaszokból nagyon kevés részletet ismerhetett meg ezekkel a programokkal kapcsolatban. A mintában szereplő exportáló gyártók nem kifogásolták a Bizottság által kiszámított és velük ismertetett összegeket. Nem vitatták továbbá azt sem, hogy ezeket a támogatásokat a kínai kormánytól kapták. Az ellenőrzések ténymegállapításai jelentősen eltértek a támogatásoknak a kínai kormány által a kérdőívre adott válaszokban megadott számától és összértékétől. A Bizottság úgy döntött, hogy ebben a tekintetben a helyszíni ténymegállapítások észszerűen mutatják a támogatásnyújtás szintjét.

                  (389)

                  A Bizottság éppen azért él az „úgy tűnik” fordulattal a támogatások korlátozott kedvezményezetti köre kapcsán, mert a mintában szereplő vállalatok esetében nem kellően átlátható az objektív jogosultsági kritériumok megléte. A Bizottság nem értett egyet azzal, hogy ily módon nem indokolta meg kellőképpen a kiegyenlített támogatások egyedi jellegének megállapítását. A Bizottság ezért elutasította azt a kifogást, amely szerint nem indokolta meg kellő színvonalon az egyedi jelleg megállapítását.

            d)   A támogatási összeg kiszámítása

                  (390)

                  Az előny kiszámítása a (370) preambulumbekezdésben ismertetett módszerrel történt.

                  (391)

                  Az e támogatástípus vonatkozásában a mintában szereplő exportáló gyártókra vonatkozóan a vizsgálati időszakra megállapított támogatási összeg a következő volt:

                              Eseti támogatások

                              Vállalat/Csoport

                              Támogatási összeg

                              Benxi Group

                              0,001 %

                              Hesteel Group

                              0,02 %

                              Jiangsu Shagang Group (51)

                              0,13 %

                              Shougang Group

                              0,13 %

            3.9.4.   Más támogatási programok

                  (392)

                  A mintában szereplő exportáló gyártók nem részesültek pénzügyi hozzájárulásban a fenti 3.3. szakasz iii. alpontjában említett fennmaradó támogatási programok alapján a vizsgálati időszak alatt.

            3.9.5.   Az összes támogatási program végösszege

                  (393)

                  Az összes támogatás vonatkozásában a mintában szereplő exportáló gyártókra vonatkozóan a vizsgálati időszakra megállapított teljes támogatási összegek a következőképpen alakultak:

                              Támogatások

                              Vállalat/Csoport

                              Támogatási összeg

                              Benxi Group

                              0,34 %

                              Hesteel Group

                              0,09 %

                              Jiangsu Shagang Group

                              1,45 %

                              Shougang Group

                              1,45 %

            3.10.   Külkereskedelmi átalakítási és korszerűsítési demonstrációs alapok és közös szolgáltatási platformok

                  (394)

                  A támogatási programot az Egyesült Államok a WTO előtt kifogásolta. 2016 áprilisában Kína és az Egyesült Államok egyetértési megállapodást (52) írt alá, amelyben Kína kötelezettséget vállalt a programhoz kapcsolódó valamennyi jogi instrumentum hatályon kívül helyezésére, módosítására vagy helyettesítésére. A konzultációk során a kínai kormány további bizonyítékokat mutatott be a kötelezettségvállalások végrehajtásáról. A vizsgálati időszak alatt továbbá a mintában szereplő vállalatok egyikének sem származott előnye a programból. A Bizottság ezért úgy tekinti, hogy e program esetében nem bizonyított a kiegyenlíthető támogatás megléte.

            3.11.   A melegen síkhengerelt termékek Unióba irányuló behozatalának támogatása

                  (395)

                  A panaszos azt állította, hogy a kínai kormány a melegen síkhengerelt termékek ellátási láncában található különböző szereplőknek pénzügyi hozzájárulást nyújt azáltal, hogy a melegen síkhengerelt termékek kínai gyártását érintő beavatkozásai eredményeként a megfelelő ellenszolgáltatásnál kisebb összeg fejében biztosít melegen síkhengerelt termékeket például hitelnek, nyersanyagnak és energiának a megfelelő ellenszolgáltatásnál kisebb összeg fejében történő biztosításával; a panaszos azt állította továbbá, hogy a program előnyt biztosít az ellátási lánc valamennyi tagjának, ezen belül a kínai exportáló gyártóknak (amelyek továbbra is fenntarthatják tevékenységüket, és méretgazdaságossá válhatnak), a kapcsolódó uniós importőröknek (amelyek növelhetik piaci részesedésüket), az Unión belüli vevőknek (amelyek a piacon alacsonyabb áron vásárolhatnak), valamint magának a kínai kormánynak (amely elérheti politikai célkitűzéseit).

                  (396)

                  A Bizottság megállapította, hogy az alaprendelet a külföldi kormányok által az exportáló gyártóiknak juttatott azon támogatásokkal foglalkozik, amelyek az Európai Unióba irányuló kivitel esetén torzítják a versenyt. Az (5) preambulumbekezdés előírja annak bizonyítását, hogy a támogatást nyújtó ország „területén” egy kormányzat vagy közjogi szerv pénzügyi hozzájárulást nyújtott. Ezenfelül az alaprendelet 4. cikke az egyedi jelleg fogalmát említi olyan esetekben, amikor egy külföldi kormányzat a támogatást „az azt nyújtó hatóság illetékességébe tartozó gazdasági ágazatnak” nyújtja. Ebből következik, hogy az egy külföldi kormány által az illetékességi területén kívüli jogalanyoknak, például az Európai Unión belüli független importőröknek, vagy akár az Európai Unión belüli végső vevőknek nyújtott támogatásokra az instrumentum hatálya nem terjed ki, mert nem rendelhetők hozzá az exportáló gyártóhoz.

                  (397)

                  A Bizottság nem talált arra utaló bizonyítékot, hogy a kínai kormány az exportáló gyártóval kapcsolatban álló jogalanyoknak kiegyenlíthető támogatást nyújt. Ezt az állítást ezért a Bizottság elutasította.

                  (398)

                  A nyilvánosságra hozatalt követően a panaszos előadta, hogy nézete szerint a Bizottság tévesen értelmezi az alaprendelet (5) preambulumbekezdését és 4. cikkét. Álláspontja szerint az (5) preambulumbekezdés nem kötelező erejű norma, és ha van is területi követelmény, az nem minden más követelménnyel szemben érvényesül. Álláspontjának alátámasztása érdekében az alaprendelet (3) preambulumbekezdésére hivatkozott, amely szerint figyelembe kell venni a WTO szabályait, amelyek viszont a WTO-vizsgálóbizottságnak a „Brazil – Aircraft” ügyben elfogadott jelentése (53) szerint területi korlátozás nélkül alkalmazandók. Az alaprendelet 4. cikke kapcsán a panaszos előadta, hogy álláspontja szerint az értelmezését alátámasztja a (4) bekezdés azon rendelkezése, amely szerint az exportteljesítményhez kötött támogatásokat egyedi támogatásnak kell tekinteni.

                  (399)

                  A Bizottság elutasította ezeket az érveket. Először: annyiban, amennyiben az alaprendelet elfogadása mögötti megfontolásokat ismertetik, az alaprendelet preambulumbekezdései jogilag kötelezőek. Mint ilyenek fontos forrásai a jogi aktus értelmezésének. Másodszor: a panaszos következetlen önmagához képest, amikor az (5) preambulumbekezdésben foglalt területiségi követelményt szembeállítja egy másik, a (3) preambulumbekezdés tartalmával. Nem egyértelmű, miért volna az (5) preambulumbekezdés jogilag nem kötelező, ha egyszer a (3) preambulumbekezdés jogilag kötelező. Emiatt az (5) preambulumbekezdéssel szemben felhozott formai érv nem meggyőző. Harmadszor: a jelen ügyben a „Brazil – Aircraft” ügyben elfogadott WTO-vizsgálóbizottsági jelentés nem irányadó. A vizsgálóbizottság által elbírált ügyben Brazíliában működő légijármű-gyártók kaptak támogatást, és azt megosztották külföldi vásárlókkal. Esetünkben a támogatást egyáltalán nem a Kínában működő kínai gyártók kapják, hanem kizárólag külföldi jogalanyok. Negyedszer: az alaprendelet 4. cikkének (4) bekezdésére való hivatkozás sem támasztja alá a panaszos álláspontját. E rendelkezés értelmében egyedinek kell tekinteni azt a támogatást, amelyet a támogatást nyújtó hatóság egy, az illetékességi területén működő termelővállalatnak ítél oda azzal, hogy azt exportcélra kell felhasználni. Ez alapvetően más eset, mint amikor egy, a hatóság illetékességi területén kívül működő jogalany kap közvetlenül támogatást. Ebből következően a Bizottság fenntartotta azt az álláspontját, hogy az egy külföldi kormány által az illetékességi területén kívüli jogalanyoknak, például az Európai Unión belüli független importőröknek, vagy akár az Európai Unión belüli végső vevőknek nyújtott támogatásokra az instrumentum hatálya nem terjed ki, mert nem rendelhetők hozzá az exportáló gyártóhoz.

            3.12.   A támogatásnyújtásra vonatkozó következtetés

                  (400)

                  A Bizottság az alaprendelet rendelkezéseivel összhangban az egyes támogatásokat, illetve támogatási programokat külön-külön vizsgálva kiszámította, hogy a mintában szereplő vállalatok kiegyenlíthető támogatásai mekkora összeget tesznek ki, majd ezeket az összegeket összeadta, hogy így az egyes exportáló gyártókra vonatkozóan meghatározza a vizsgálati időszak alatti teljes támogatási összeget. Az alábbiakban feltüntetett összesített támogatási összegek kiszámításához a Bizottság először a támogatási százalékot, vagyis a támogatási összegnek a vállalat összforgalmára jutó részét számította ki. Az így kapott százalékértékkel számolva meghatározta az érintett termék Unióba irányuló, vizsgálati időszak alatti kiviteleihez tartozó támogatást. A Bizottság ezt követően kiszámította a vizsgálati időszak alatt Unióba exportált érintett termék egy tonnájára jutó támogatási összeget, majd ugyanezen exportok egy tonnára vonatkozó költség, biztosítás és fuvardíj (CIF) értékének százalékában kifejezte az alábbiakban feltüntetett különbözeteket.

                  (401)

                  Az alaprendelet 15. cikkének (3) bekezdésével összhangban a Bizottság a mintában nem szereplő együttműködő vállalatok teljes támogatási összegét a kiegyenlíthető támogatásoknak a mintában szereplő együttműködő exportáló gyártókra megállapított összegéből képzett súlyozott átlag alapján határozta meg úgy, hogy a számításból kizárta az elhanyagolható összegeket, valamint a Jiangsu Shagang Group részére folyósított, az alaprendelet 28. cikke (1) bekezdésének hatálya alá tartozó támogatásokkal összefüggésben megállapított támogatási összeget. A Bizottság azonban a kedvezményes hitelnyújtással kapcsolatos ténymegállapításokat nem hagyta figyelmen kívül, azokban az esetekben sem, amikor ezeket az összegeket részben csupán a rendelkezésre álló legjobb tényekre támaszkodva tudta meghatározni. A Bizottság úgy ítélte meg, hogy a rendelkezésre álló legjobb tények felhasználása a szóban forgó esetekben nem befolyásolta érdemben a kedvezményes hitelnyújtás formájában nyújtott támogatás összegének méltányos meghatározásához szükséges adatokat, így e módszer alkalmazása miatt a vizsgálatban való részvételre nem felkért exportőröket nem érte hátrány. (54) A Bizottság mindemellett emlékeztet arra, hogy a mintában nem szereplő együttműködő vállalatok az alaprendelet 20. cikke alapján kérhetik gyorsított felülvizsgálat lefolytatását.

                  (402)

                  A kínai exportáló gyártók nagyfokú együttműködésére tekintettel a „minden más vállalathoz” tartozó összeget a Bizottság a mintában szereplő vállalatokra meghatározott legmagasabb összeg szintjén határozta meg. A „minden más vállalathoz” tartozó összeg azokra a vállalatokra vonatkozik, amelyek nem működtek együtt a vizsgálatban.

                              Vállalat neve

                              A kiegyenlíthető támogatások összege

                              Benxi Group

                              28,5 %

                              Hesteel Group

                              7,8 %

                              Jiangsu Shagang Group

                              4,6 %

                              Shougang Group

                              38,6 %

                              Egyéb együttműködő vállalatok

                              16,9 %

                              Minden más vállalat

                              38,6 %

            4.   A KÁR

      4.1.   Az uniós gazdasági ágazat és az uniós termelés meghatározása

                  (403)

                  Az Unión belül 17 vállalat szolgáltatott termelési és értékesítési adatokat a legitimációs szakaszban, és jelezte, hogy a vizsgálati időszak alatt gyártotta a hasonló terméket. A panaszból rendelkezésre álló információk alapján e 17 vállalat a hasonló termék uniós termelésének mintegy 90 %-át adja.

                  (404)

                  A vizsgálati időszak alatt a szóban forgó 17 vállalat mellett még öt másik vállalat foglalkozott a hasonló termék gyártásával.

                  (405)

                  A vizsgálati időszak alatt a teljes uniós termelés mintegy 74.7 millió tonna volt. Ezt az adatot a Bizottság az uniós gazdasági ágazatról rendelkezésre álló összes információ alapján állapította meg, így például a panaszostól és az összes ismert uniós gyártótól származó információk alapján. A (18) preambulumbekezdésben említettek szerint a Bizottság hat uniós gyártót vett fel a mintába, amelyek a hasonló termék teljes uniós termelésének 45 %-át képviselték. Ez reprezentatív mintának minősül.

                  (406)

                  Az uniós össztermelést előállító uniós gyártók alkotják az alaprendelet 9. cikkének (1) bekezdése értelmében az uniós gazdasági ágazatot, ezeket a jelen rendelet uniós gazdasági ágazatként említi.

                  (407)

                  Az uniós gyártók üzleti modellje és vertikális integrációjuk foka eltér. Ennek ellenére az uniós gazdasági ágazat összességében – miként azt a (408) preambulumbekezdés részletesen kifejti – magas fokú vertikális integrációval rendelkező ágazatként jellemezhető.

            4.2.   Uniós felhasználás

                  (408)

                  A (45) preambulumbekezdésben említett módon az érintett termék több KN-kód, egyebek mellett bizonyos ex kódok alá tartozik. Az uniós felhasználás alábecslésének elkerülése érdekében, illetve tekintettel e kódoknak a teljes felhasználásra gyakorolt nyilvánvalóan elhanyagolható hatására, az uniós felhasználás számítása az ex KN-kódok behozatali volumenét teljeskörűen figyelembe veszi.

                  (409)

                  mivel az uniós gazdasági ágazat jobbára vertikálisan integrált, az érintett termék pedig többféle, hozzáadott értéket képviselő feldolgozott termék – többek között a hidegen hengerelt termékek – gyártásának elsődleges nyersanyagaként szolgál, a belső és a szabadpiaci felhasználást külön elemezték.

                  (410)

                  A belső és a szabadpiaci felhasználás közötti különbségtétel azért releváns a kárelemzés szempontjából, mert a belső felhasználásra szánt termékek nem állnak közvetlen versenyben a behozatallal, a transzferárakat pedig különféle árpolitikák mentén a csoportokon belül rögzítik. Ezzel szemben a szabadpiacra szánt termelés közvetlen versenyben áll az érintett termék behozatalával, és az árak szabadpiaci árak.

                  (411)

                  Az uniós gazdasági ágazatról alkotott lehetőleg legteljesebb kép érdekében a Bizottság adatokat gyűjtött a hasonló termékkel kapcsolatos teljes tevékenységre vonatkozóan és meghatározta, hogy a termelést belső felhasználásra vagy a szabadpiacra szánták-e. A Bizottság megállapította, hogy az uniós gyártók teljes termelésének mintegy 60 %-át belső felhasználásra szánták.

            4.2.1.   Belső felhasználás az uniós piacon

                  (412)

                  A Bizottság az uniós belső felhasználást az Unióban működő összes ismert gyártó általi belső felhasználás és az uniós piacon általuk végzett kötött értékesítés alapján állapította meg. Ezek alapján az uniós belső felhasználás a következőképpen alakult:

                     1. táblázat

                     Belső felhasználás az uniós piacon (tonna)

                              2012

                              2013

                              2014

                              Vizsgálati időszak

                              Belső felhasználás

                              40 775 889

                              42 418 062

                              42 887 175

                              42 271 071

                                 Index (2012 = 100)

                                 100

                                 104

                                 105

                                 104

                                 Forrás: Az Eurofer kérdőívre adott válasza.

                  (413)

                  A figyelembe vett időszak alatt az uniós belső felhasználás az uniós piacon mintegy 4 %-os növekedést mutatott. Ez az emelkedés főként a kötött piacok, többek között a például gépjárműipart ellátó alkatrészgyártás növekedéséből adódik.

            4.2.2.   Szabadpiaci felhasználás az uniós piacon

                  (414)

                  A Bizottság az uniós szabadpiaci felhasználást a) az Unióban működő összes ismert gyártó által az uniós piacon végzett értékesítés és b) az összes harmadik országból az Unióba irányuló, az Eurostat által jelentett behozatal alapján határozta meg, vagyis az érintett országban működő együttműködő exportáló gyártók által benyújtott adatokat is figyelembe véve. Ezek alapján az uniós szabadpiaci felhasználás a következőképpen alakult:

                     2. táblázat

                     Szabadpiaci felhasználás (tonna)

                              2012

                              2013

                              2014

                              Vizsgálati időszak

                              Szabadpiaci felhasználás

                              31 405 157

                              32 292 192

                              33 139 474

                              35 156 318

                                 Index (2012 = 100)

                                 100

                                 103

                                 106

                                 112

                                 Forrás: Az Eurofer kérdőívre adott válasza.

                  (415)

                  A figyelembe vett időszak alatt az uniós szabadpiaci felhasználás mintegy 12 %-kal nőtt. A növekedés mindenekelőtt a kiszolgált ágazatban jelentkező gazdasági fellendülésének tudható be.

                  (416)

                  A fenti két táblázat összevonása révén az összfelhasználás (a belső és a szabadpiaci felhasználás együtt) az alábbiak szerint alakult a figyelembe vett időszak alatt:

                     3. táblázat

                     Összfelhasználás (belső és szabadpiaci) (tonna)

                              2012

                              2013

                              2014

                              Vizsgálati időszak

                              Összfelhasználás

                              72 181 046

                              74 710 254

                              76 026 649

                              77 427 389

                                 Index (2012 = 100)

                                 100

                                 104

                                 105

                                 107

                                 Forrás: Az Eurofer kérdőívre adott válasza és az Eurostat.

                  (417)

                  A fenti táblázat szerint az összfelhasználás olyan szintre emelkedett, amely magasabb volt a vizsgálati időszak során, mint a figyelembe vett időszak elején. A tendenciára a belső felhasználás növekedése szolgál magyarázattal, amely abszolút értékben sokkal erőteljesebb volt a szabadpiaci felhasználás növekedésénél.

            4.3.   Az érintett országból érkező behozatal

      4.3.1.   Az érintett országból érkező behozatal volumene és piaci részesedése

                  (418)

                  A Bizottság a behozatal volumenét az Eurostat adatbázisa alapján határozta meg. A behozatal piaci részesedésének meghatározása a behozatal volumenének – a (414) preambulumbekezdésben található táblázat szerinti – uniós szabadpiaci felhasználással történt összehasonlítása alapján történt.

                  (419)

                  A Kínából az Unióba irányuló behozatal a következőképpen alakult:

                     4. táblázat

                     A teljes támogatott behozatal (tonna) és piaci részesedése

                              2012

                              2013

                              2014

                              Vizsgálati időszak

                              A Kínából érkező behozatal volumene

                              246 720

                              336 028

                              592 104

                              1 519 304

                                 Index (2012 = 100)

                                 100

                                 136

                                 240

                                 616

                              Kína piaci részesedése

                              0,79 %

                              1,04 %

                              1,79 %

                              4,32 %

                                 Index (2012 = 100)

                                 100

                                 132

                                 227

                                 550

                                 Forrás: Eurostat.

                  (420)

                  A fenti táblázat azt mutatja, hogy az érintett országból érkező behozatal abszolút adatokban kifejezve jelentősen növekedett a figyelembe vett időszak alatt. Ezzel párhuzamosan az Unióba irányuló kínai behozatal teljes piaci részesedése több mint ötszörösére nőtt a figyelembe vett időszak alatt.

            4.3.2.   Az érintett országból érkező behozatal árai és áralákínálás

                  (421)

                  A Bizottság a behozatal árait az Eurostat adatai alapján határozta meg. Az érintett országból az Unióba irányuló behozatal súlyozott átlagára a következőképpen alakult:

                     5. táblázat

                     Importárak (EUR/tonna)

                              2012

                              2013

                              2014

                              Vizsgálati időszak

                              A támogatott behozatal átlagára

                              600

                              505

                              463

                              404

                                 Index (2012 = 100)

                                 100

                                 84

                                 77

                                 67

                                 Forrás: Eurostat.

                  (422)

                  A behozatal átlagárai a 2012. évi 600 EUR/tonna-ról a vizsgálati időszak alatti 404 EUR/tonna-ra csökkentek. A figyelembe vett időszak alatt a támogatott behozatal átlagos egységárának csökkenése körülbelül 33 % volt.

                  (423)

                  A vizsgálati időszak alatti áralákínálás meghatározásához a Bizottság az alábbi tényezőket hasonlította össze:

                              —

                              a hat uniós gyártó által az Unió szabadpiacán független vevők számára történő értékesítés során alkalmazott, terméktípusonkénti értékesítési árak gyártelepi szintre igazított súlyozott átlaga; valamint

                              —

                              az érintett ország együttműködő gyártóitól érkező behozatal uniós piacon, első független vevő számára történő értékesítése során alkalmazott, uniós határparitáson számított, terméktípusonkénti CIF-árak megfelelő súlyozott átlaga, megfelelőképpen kiigazítva a behozatal utáni költségek tekintetében.

                  (424)

                  Az árakat terméktípusonként, azonos kereskedelmi szinten megvalósuló ügyleteket vizsgálva, az adatokat szükség esetén kiigazítva, az engedmények és a visszatérítések levonása után hasonlították össze. Az összehasonlítás eredményét az uniós gyártók vizsgálati időszak alatt lebonyolított forgalmának százalékában fejezték ki. A legjelentősebb kiigazítások a leszállítási költségekhez (a mintában szereplő uniós gyártókként 2,7 % és 6,3 % közötti kiigazítások), illetve az árengedményekhez (0,1 % és 19,5 % közötti kiigazítások) kapcsolódtak. Abból adódóan, hogy a jelenlegi ügy során egyetlen független importőr sem jelentkezett, ehhez még behozatal utáni költségként hozzáadódott tonnánként 7 EUR. Ez az egyes hidegen síkhengerelt acéltermékekre vonatkozó vizsgálatban (55) alkalmazott kiigazításnak felelt meg, tehát a Bizottság ezt az összeget a jelen ügyben is indokoltnak tartotta: a jelenlegi vizsgálatban érintett termék sok tekintetben hasonlít egyes hidegen síkhengerelt acéltermékekhez.

                  (425)

                  A fentiek alapján megállapítást nyert, hogy a támogatott kínai behozatallal 2,7 % és 5,6 % között kínáltak az uniós gazdasági ágazat árai alá.

            4.4.   Az uniós gazdasági ágazat gazdasági helyzete

      4.4.1.   Általános megjegyzések

                  (426)

                  A támogatott behozatal uniós gazdasági ágazatra gyakorolt hatásának vizsgálata az alaprendelet 8. cikke (4) bekezdésének megfelelően magában foglalta valamennyi olyan gazdasági mutató értékelését, amely a figyelembe vett időszak alatt hatást gyakorolt az uniós gazdasági ágazat helyzetére.

                  (427)

                  A makrogazdasági mutatókat (termelés, termelési kapacitás, kapacitáskihasználás, értékesítési volumen, készletek, növekedés, piaci részesedés, foglalkoztatás, termelékenység és a dömpingkülönbözetek nagysága) a teljes uniós gazdasági ágazat szintjén értékelték. Az értékelés a panaszos által benyújtott információkon alapult, amelyeket az uniós gyártók által szolgáltatott adatok és a rendelkezésre álló hivatalos statisztikák (Eurostat) adatainak egybevetésével ellenőriztek.

                  (428)

                  A mikrogazdasági mutatók (értékesítési árak, jövedelmezőség, pénzforgalom, beruházások, a beruházások megtérülése, tőkebevonási képesség, bérek és termelési költség) elemzését a mintában szereplő uniós gyártók szintjén végezték. Az értékelés a tőlük származó, megfelelően ellenőrzött információkon alapult.

                  (429)

                  Az uniós gazdasági ágazatról alkotott lehetőleg legteljesebb kép érdekében a Bizottság adatokat gyűjtött az érintett termék teljes termelésére vonatkozóan és meghatározta, hogy a termelést belső felhasználásra vagy a szabadpiacra szánták-e.

                  (430)

                  Az uniós gazdasági ágazatra vonatkozó néhány mutató esetében a Bizottság külön elemezte a szabad- és a kötött piaccal kapcsolatos adatokat, majd összehasonlító elemzést végzett. E tényezők a következők: értékesítés, piaci részesedés, egységárak, egységköltség, jövedelmezőség és pénzforgalom. Ugyanakkor más gazdasági mutatók elemzésének csak a teljes – így az uniós gazdasági ágazat általi belső felhasználást is magában foglaló – tevékenységre vonatkoztatva volt értelme, mivel ezek a teljes tevékenyégtől függnek, és esetükben nem számít, hogy a termelést belső vagy szabadpiaci értékesítésre szánják-e. E tényezők a következők: termelés, kapacitás, kapacitáskihasználás, beruházások, a beruházások megtérülése, foglalkoztatás, termelékenység, készletek és munkaerőköltségek. E tényezők szempontjából a teljes uniós gazdasági ágazat elemzése indokolt az uniós gazdasági ágazatot ért teljes kár megállapításához, mivel a szóban forgó adatokat nem lehet kötött és szabadpiaci értékesítésre különválasztani.

            4.4.2.   Makrogazdasági mutatók

      4.4.2.1.   Termelés, termelési kapacitás és kapacitáskihasználás

                  (431)

                  A figyelembe vett időszakban az uniós össztermelés, termelési kapacitás és kapacitáskihasználás a következőképpen alakult:

                     6. táblázat

                     Termelés, termelési kapacitás és kapacitáskihasználás

                              2012

                              2013

                              2014

                              Vizsgálati időszak

                              Termelési volumen (tonna)

                              73 050 974

                              74 588 182

                              75 509 517

                              74 718 189

                                 Index (2012 = 100)

                                 100

                                 102

                                 103

                                 102

                              Termelési kapacitás (tonna)

                              102 247 218

                              100 667 836

                              100 040 917

                              98 093 841

                                 Index (2012 = 100)

                                 100

                                 99

                                 98

                                 96

                              Kapacitáskihasználás

                              71,4 %

                              74,1 %

                              75,5 %

                              76,2 %

                                 Forrás: Az Eurofer kérdőívre adott válasza.

                  (432)

                  A figyelembe vett időszak alatt az uniós gazdasági ágazat termelési volumene 2 %-kal nőtt, jóllehet ugyanezen időszakban az egyik olaszországi uniós gyártó tetemesen (– 3 millió tonnával) csökkentette termelését.

                  (433)

                  A kapacitásra vonatkozóan bejelentett adatok a műszaki kapacitásra vonatkoznak, amelynek értelmében – az iparág által szokványosnak tekintett – kiigazításokat, így az üzemeltetés indítását, a karbantartást, a szűk keresztmetszeteket és egyéb szokásos leállásokat figyelembe vették. A figyelembe vett időszak alatt a termelési kapacitás csökkent, aminek hátterében az állt, hogy a termelést Belgiumban és Olaszországban leállították.

                  (434)

                  A kapacitáskihasználás arányának növekedése a termelési volumen kismértékű növekedéséből adódott, amelyet főként a belső felhasználás (+ 4 %-os) és a szabadpiaci felhasználás (+ 12 %-os) növekedése idézte elő, annak ellenére, hogy a termelési volument – elsősorban – az egyik olaszországi uniós gyártó jelentősen csökkentette.

            4.4.2.2.   Értékesítési volumen és piaci részesedés

                  (435)

                  Az uniós gazdasági ágazat szabadpiaci értékesítési volumene és piaci részesedése a következőképpen alakult a figyelembe vett időszakban:

                     7. táblázat

                     Értékesítési volumen és piaci részesedés (szabadpiac)

                              2012

                              2013

                              2014

                              Vizsgálati időszak

                              Értékesítési volumen (tonna)

                              27 273 319

                              27 468 243

                              27 910 748

                              27 327 906

                                 Index (2012 = 100)

                                 100

                                 101

                                 102

                                 100

                              Piaci részesedés

                              86,8 %

                              85,1 %

                              84,2 %

                              77,7 %

                                 Index (2012 = 100)

                                 100

                                 98

                                 97

                                 90

                                 Forrás: Az Eurofer kérdőívre adott válasza és az Eurostat.

                  (436)

                  A figyelembe vett időszak alatt az uniós gazdasági ágazat uniós piaci értékesítési volumene viszonylag állandó – vagyis 27 és 28 millió tonna közötti – értékeken mozgott.

                  (437)

                  Az uniós gazdasági ágazat uniós felhasználáson belüli piaci részesedése a figyelembe vett időszak alatt több mint 9 százalékpontot, 86,8 %-ról 77,7 %-ra esett vissza. Az uniós gazdasági ágazat piaci részesedésének csökkenése jelentős mértékben meghaladta az uniós szabadpiaci értékesítése kapcsán tapasztalt kismértékű növekedést.

                  (438)

                  A figyelembe vett időszakban az uniós piacon belüli kötött piac esetében a kötött piaci volumen, illetve piaci részesedés a következőképpen alakult:

                     8. táblázat

                     Kötött uniós piaci volumen és piaci részesedés

                              2012

                              2013

                              2014

                              Vizsgálati időszak

                              Kötött uniós piaci volumen (tonna)

                              40 775 889

                              42 418 062

                              42 887 175

                              42 271 071

                                 Index (2012 = 100)

                                 100

                                 104

                                 105

                                 104

                              Az uniós gazdasági ágazat teljes termelése (tonna)

                              73 050 974

                              74 588 182

                              75 509 517

                              74 718 189

                              Kötött piaci volumen a teljes termelés %-ában

                              55,7 %

                              56,7 %

                              56,6 %

                              56,4 %

                                 Forrás: Az Eurofer kérdőívre adott válasza és az Eurostat.

                  (439)

                  Az uniós gazdasági ágazat (uniós piaci belső felhasználás és kötött értékesítés alkotta) kötött piaci volumene az uniós piacon 4 %-kal – a 2011-es hozzávetőleg 40,7 millió tonnáról a vizsgálati időszak alatt 42,2 millió tonnára – nőtt a figyelembe vett időszak alatt.

                  (440)

                  Az uniós gazdasági ágazat (teljes termelés százalékában kifejezett) kötött piaci részesedése a figyelembe vett időszakban állandó – 55,7 % és 56,7 % közötti – értékeken mozgott.

            4.4.2.3.   Foglalkoztatás és termelékenység

                  (441)

                  A foglalkoztatás-számítás kizárólag azon alkalmazottakat vette figyelembe, akiknek tevékenysége az uniós gyártók különböző acélműveiben közvetlenül kapcsolódott a hasonló termékhez. E módszer pontos, aránylag könnyen meghatározható adatokat eredményezett.

                  (442)

                  A figyelembe vett időszakban a foglalkoztatás és a termelékenység a következőképpen alakult:

                     9. táblázat

                     Foglalkoztatás és termelékenység

                              2012

                              2013

                              2014

                              Vizsgálati időszak

                              Alkalmazottak létszáma
                              (teljes munkaidőben történő foglalkoztatás/alkalmazott)

                              18 729

                              18 632

                              17 739

                              17 829

                                 Index (2012 = 100)

                                 100

                                 99

                                 95

                                 95

                              Termelékenység (tonna/alkalmazott)

                              3 900

                              4 003

                              4 257

                              4 191

                                 Index (2012 = 100)

                                 100

                                 103

                                 109

                                 107

                                 Forrás: Az Eurofer kérdőívre adott válasza.

                  (443)

                  A figyelembe vett időszak alatt az uniós gazdasági ágazat csökkentette foglalkoztatási szintjét, hogy a kínai, illetve egyéb behozatal nyomán fokozódó piaci verseny közepette csökkentse termelési költségeit és javítsa hatékonyságát. Ennek következtében a figyelembe vett időszak alatt a munkaerő – a közvetett foglalkoztatást nem számítva – 5 %-kal csökkent. Emiatt, illetve a termelési volumen figyelembe vett időszakban tapasztalt mérsékelt növekedése (+ 2 %) következtében az uniós gazdasági ágazat – egy alkalmazottra jutó éves termeléseként számított – munkaerő-termelékenységének növekedése jóval (+ 7 %-kal) meghaladta a tényleges termelés bővülését. Mindez azt bizonyítja, hogy versenyképességének megtartása érdekében az uniós gazdasági ágazat kész volt alkalmazkodni a változó piaci viszonyokhoz.

            4.4.2.4.   Készletek

                  (444)

                  Az uniós gyártók készletszintjei a következőképpen alakultak a figyelembe vett időszakban:

                     10. táblázat

                     Készletek

                              2012

                              2013

                              2014

                              Vizsgálati időszak

                              Zárókészletek (tonna)

                              2 908 745

                              2 646 989

                              2 653 224

                              2 798 420

                                 Index (2012 = 100)

                                 100

                                 91

                                 91

                                 96

                              Zárókészletek a termelés százalékában kifejezve

                              4,0 %

                              3,5 %

                              3,5 %

                              3,7 %

                                 Index (2012 = 100)

                                 100

                                 89

                                 88

                                 94

                                 Forrás: Az Eurofer kérdőívre adott válasza.

                  (445)

                  A figyelembe vett időszak alatt a zárókészletek szintje kismértékű csökkenést mutatott. Az uniós gazdasági ágazat a hasonló termék legtöbb típusát konkrét felhasználói megrendelésre gyártja. A készletek ezért ezen ágazat esetében nem számítanak meghatározó kármutatónak. Ezt a termelés százalékában kifejezett zárókészletek változásának elemzése is alátámasztja. Miként az a fentiekből is kitűnik, ez a mutató viszonylag stabilan a termelési volumen 3,5 %–4 %-a körüli szinten maradt.

            4.4.2.5.   A kiegyenlíthető támogatások összegének nagysága

                  (446)

                  A támogatásokról szóló szakaszban szereplő, Kína vonatkozásában megállapított kiegyenlíthető támogatások összege jelentős. Tekintettel az érintett országból érkező támogatott behozatal volumenére és áraira, a tényleges támogatáskülönbözetek hatása nem tekinthető elhanyagolhatónak.

            4.4.2.6.   Növekedés

                  (447)

                  A figyelembe vett időszak alatt az uniós (szabadpiaci) felhasználás mintegy 12 %-kal nőtt, míg az uniós gazdasági ágazat uniós piaci értékesítési volumene állandó maradt. Az uniós gazdasági ágazat tehát vesztett piaci részesedéséből, szemben az érintett országból érkező behozatallal, amely piaci részesedését a figyelembe vett időszak alatt jelentősen növelte.

            4.4.3.   Mikrogazdasági mutatók

      4.4.3.1.   Árak és az árakat befolyásoló tényezők

                  (448)

                  Az uniós gyártók által felszámított uniós szabadpiaci értékesítési egységárak súlyozott átlaga a figyelembe vett időszakban a következőképpen alakult:

                     11. táblázat

                     Értékesítési árak az uniós szabadpiacon

                              2012

                              2013

                              2014

                              Vizsgálati időszak

                              Értékesítési ár (EUR/tonna)

                              553

                              498

                              471

                              427

                                 Index (2012 = 100)

                                 100

                                 90

                                 85

                                 77

                              Termelési egységköltség (EUR/tonna)

                              572

                              511

                              469

                              431

                                 Index (2012 = 100)

                                 100

                                 89

                                 82

                                 75

                                 Forrás: A mintában szereplő uniós gyártók által kitöltött kérdőívek.

                  (449)

                  A fenti táblázat az értékesítési egységárnak a hozzá tartozó termelési költséghez viszonyított, uniós szabadpiaci változását mutatja. Az értékesítési árak átlagosan a termelési egységköltségnél alacsonyabbak voltak, leszámítva a 2014-es évet, amikor a piac élénkülni kezdett, és a kínai behozatal piaci részesedése a vizsgálati időszakban tapasztaltnál mélyebb szintet ért el.

                  (450)

                  2012-ben és 2013-ban az euróövezeti adósságválság – amellyel párhuzamosan 2012-ben még az acél iránti kereslet is csökkent – gyakorolt kedvezőtlen hatást az uniós gazdasági ágazat teljesítményére. 2014-ben, valamint 2015 első félévében megindult a fellendülés az uniós gazdasági ágazatban, aminek hátterében a versenyképesség megőrzését, különösképpen pedig az uniós gazdasági ágazat munkaerő-termelékenységének javítást célzó – a (443) preambulumbekezdésben leírt – egyre erőteljesebb, a termelékenység és a kapacitáskihasználás javulását eredményező törekvések álltak.

                  (451)

                  E törekvések ellenére a termelési költség átlagban továbbra is meghaladta a csökkenő értékesítési árakat, és az uniós gyártók annak érdekében, hogy a piaci részesedés tekintetében a lehető legkisebb veszteséget szenvedjék el, követték a lefelé irányuló árspirált és – különösen 2015-ben – jelentősen csökkentették értékesítési áraikat. Mivel az érintett termék alapanyag, a figyelembe vett időszak során az uniós gyártók kénytelenek voltak követni a lefelé tartó árspirált.

                  (452)

                  A mintában szereplő gyártók a belső felhasználásra szánt egyes melegen hengerelt, sík, vasból, ötvözetlen acélból vagy más ötvözött acélból készült termékeket további feldolgozásra különböző árpolitikák alapján megállapított transzferárakon adják át, illetve értékesítik egymásnak. A belső felhasználás tekintetében érvényesített árak alakulása alapján ezért nem lehet érdemi következtetéseket levonni.

            4.4.3.2.   Munkaerőköltségek

                  (453)

                  Az uniós gyártók átlagos munkaerőköltségei a figyelembe vett időszakban a következőképpen alakultak:

                     12. táblázat

                     Alkalmazottankénti átlagos munkaerőköltség

                              2012

                              2013

                              2014

                              Vizsgálati időszak

                              Alkalmazottankénti átlagos munkaerőköltség (EUR)

                              63 722

                              63 374

                              66 039

                              66 023

                                 Index (2011 = 100)

                                 100

                                 99

                                 104

                                 104

                                 Forrás: A mintában szereplő uniós gyártók által kitöltött kérdőívek.

                  (454)

                  Az alkalmazottankénti átlagbér a figyelembe vett időszak alatt 4 %-kal nőtt.

            4.4.3.3.   Jövedelmezőség, pénzforgalom, beruházások, beruházások megtérülése és tőkebevonási képesség

                  (455)

                  Az uniós gyártók jövedelmezősége, pénzforgalma, beruházásai és beruházásainak megtérülése a következőképpen alakult a figyelembe vett időszakban:

                     13. táblázat

                     Jövedelmezőség, pénzforgalom, beruházások és a beruházások megtérülése

                              2012

                              2013

                              2014

                              Vizsgálati időszak

                              A szabadpiaci uniós értékesítések jövedelmezősége (az értékesítési forgalom %-ában)

                              – 3,3 %

                              – 2,7 %

                              0,4 %

                              – 0,8 %

                              Pénzforgalom (ezer EUR)

                              150 190

                              139 285

                              221 982

                              122 723

                                 Index (2012 = 100)

                                 100

                                 93

                                 148

                                 82

                              Beruházások (ezer EUR)

                              334 789

                              256 013

                              289 581

                              291 771

                                 Index (2012 = 100)

                                 100

                                 76

                                 86

                                 87

                              A beruházások megtérülése

                              – 4,5 %

                              – 3,5 %

                              0,5 %

                              – 1,0 %

                                 Forrás: A mintában szereplő uniós gyártók által kitöltött kérdőívek.

                  (456)

                  A Bizottság az uniós gyártók jövedelmezőségét oly módon állapította meg, hogy a hasonló termék uniós szabadpiaci értékesítéséből származó adózás előtti nettó veszteséget az ezen értékesítésekből származó forgalom százalékos arányában fejezte ki.

                  (457)

                  A figyelembe vett időszakban a jövedelmezőség romlott: a 2014-es év kivételével mindhárom évben veszteség keletkezett. Amíg a 2012. és 2013. évi veszteségek részint az euróövezeti adósságválság következményeivel magyarázhatók (amely válsággal párhuzamosan 2012-ben még az acél iránti kereslet is csökkent), az uniós gyártók 2014-ben és a 2015-ös év első félévében már képesek voltak valamelyest javítani helyzetükön.

                  (458)

                  A nettó pénzforgalom az uniós gyártók önfinanszírozó képességét jelzi. Jóllehet a nettó pénzforgalom alakulása a figyelembe vett időszak alatt igen változatos képet mutatott, elsősorban az olyan nem készpénz jellegű ráfordításoknak köszönhetően, mint amilyen az értékcsökkenés, összességében javarészt pozitív tartományban maradt.

                  (459)

                  mivel a beruházások megtérülése a 2014-es év kivételével minden évben összességében negatív maradt, az uniós gazdasági ágazat 2012 és 2015 között 13 %-kal csökkentette a beruházási szintet. Miként az a beruházások csökkenéséből is látható, a figyelembe vett időszak alatt elszenvedett veszteségek a tőkebevonási képességet is befolyásolták.

                  (460)

                  Végezetül: az alábbi táblázat 2015 negyedéves bontását tartalmazza, mivel a panaszos azt állította panaszában, hogy 2015 második félévében jelentős romlás volt tapasztalható. A táblázatban szereplő adatok csakugyan megerősítik, hogy a jövedelmezőség és a nettó értékesítési érték – az uniós szabadpiac értékesítési árainak további leszorításából adódóan – jelentősen romlott 2015 második félévében.

                     14. táblázat

                     A mintában szereplő uniós gyártók jövedelmezősége negyedéves bontásban

                              Negyedév 2015-ben

                              A vállalatok jövedelmezősége (vesztesége) negyedéves bontásban (millió EUR)

                              Tonnánkénti nettó értékesítési ár

                              Szabadpiaci nettó értékesítés
                              (millió EUR)

                              A jövedelmezőség százalékos aránya

                              Első

                              37,98

                              444,71

                              1 073,34

                              3,5 %

                              Második

                              22,78

                              436,19

                              1 001,60

                              2,3 %

                              Harmadik

                              – 22,92

                              426,36

                              857,49

                              – 2,7 %

                              Negyedik

                              – 69,80

                              392,92

                              699,47

                              – 10,0 %

                              Összesen

                              – 31,9

                              427,2

                              3 631,9

                              – 0,8 %

                                 Forrás: A mintában szereplő uniós gyártók által kitöltött kérdőívek.

            4.4.4.   A jelentős mértékű kárra vonatkozó következtetés

                  (461)

                  Egyfelől a belső és a szabadpiaci felhasználás növekedése jóvoltából az uniós gazdasági ágazat egésze képes volt kismértékben növelni termelési volumenét (méghozzá úgy, hogy a termelést – elsősorban – az egyik legjelentősebb olaszországi gyártó jelentős mértékben lecsökkentette) és javítani kapacitáskihasználásának szintjét. Az ágazat emellett konkrét lépéseket tett a hatékonyságnövelés érdekében: szigorú kontroll alatt tartotta az előállítási (mindenekelőtt a nyersanyagokhoz kapcsolódó) költségeket és növelte az egy alkalmazottra jutó termelést. Ennek eredményeként a termelési költség 25 %-kal csökkent. Az ágazat pénzforgalma mindemellett a figyelembe vett időszak egésze alatt pozitív maradt. A mintában szereplő uniós gyártók évente még mintegy 250-330 millió EUR összegű beruházást tudtak végrehajtani a figyelembe vett időszak alatt.

                  (462)

                  Másfelől viszont a többi kármutató, még az uniós gazdasági ágazatnak az összteljesítménye javítását célzó, figyelembe vett időszak alatti intézkedései ellenére is arról tanúskodik, hogy romlott a szabadpiaci helyzet. Az uniós gazdasági ágazat a 2014-es év és a 2015-ös év elejének kivételével, amikor helyzete kezdett valamelyest javulni, a teljes figyelembe vett időszak alatt veszteséget termelt, amely 2015 második félévében már fenntarthatatlan szinteket ért el. Annak ellenére ugyanis, hogy az uniós szabadpiaci értékesítések volumene aránylag állandó szinten mozogott, az uniós gazdasági ágazat piaci részesedést veszített, és kénytelen volt a beruházásokat – a beruházások negatív megtérülése miatt – visszafogni.

                  (463)

                  Az előzőekben említettek figyelembevételével megállapítható, hogy a fenti adatok tanúsága szerint az uniós gazdasági ágazat helyzete a vizsgálati időszak végén sérülékeny volt, (56) de nem olyan mértékben, hogy az uniós gazdasági ágazatot a figyelembe vett időszak alatt az alaprendelet 8. cikkének (4) bekezdése értelmében jelentős mértékű kár érte volna.

                  (464)

                  A nyilvánosságra hozatalt követően a kínai kormány a következő okokból ellenvéleményét fejezte ki a Bizottság azon következtetésével szemben, hogy az uniós gazdasági ágazat a vizsgálati időszak végén sérülékeny helyzetben volt:

                              —

                              Először: a teljes termelési volumen 2012 és a vizsgálati időszak között 2 %-kal nőtt. Emellett az uniós gazdasági ágazat termelési kapacitásainak kihasználtsága a figyelembe vett időszak alatt 4,8 %-kal javult.

                              —

                              Másodszor: az uniós gazdasági ágazat értékesítési volumenei stabilak maradtak, és a piaci részesedés kilenc százalékpontos csökkenése nem annyira jelentős, ha figyelembe vesszük, hogy az uniós gazdasági ágazat a vizsgálati időszakban is domináns pozíciót, 77,7 %-os piaci részesedést tudhatott magáénak.

                              —

                              Harmadszor: bár a figyelembe vett időszak folyamán a foglalkoztatás 5 %-kal visszaesett, eközben a termelékenység 7 %-kal nőtt.

                              —

                              Negyedszer: az értékesítési árak csökkenését a termelési egységköltségek hasonló csökkenése fényében kell értékelni. Emellett a kínai kormány ellenvéleményét fejezte ki azzal kapcsolatban is, hogy a Bizottság szerint a figyelembe vett időszak során a jövedelmezőség kedvezőtlenül változott, hiszen valójában 2012-hez képest 2,5 %-os javulás volt tapasztalható. Emellett az adatok azt mutatják, hogy az uniós gazdasági ágazat pénzforgalma a figyelembe vett időszakban mindvégig pozitív volt, és a mintában szereplő uniós gyártók évi mintegy 250–330 millió EUR összegű beruházást tudtak végrehajtani.

                              —

                              Ötödször: a kínai kormány szerint a jelen ügy és a T-528/09. sz. Hubei Xinyegang Steel kontra Tanács ügy (57) adatainak egybevetése azt mutatja, hogy ez utóbbi ügy adatai sokkal inkább jelezték az uniós gazdasági ágazat sérülékeny helyzetét.

                  (465)

                  A Bizottság a kínai kormány fenti érveit a következő indokok alapján elutasította:

                              —

                              Először: a kínai kormánynak a termelésre és a termelési kapacitásra vonatkozó adatokkal kapcsolatos érveivel összefüggésben a Bizottság a (461) preambulumbekezdésben leírt módon elismerte, hogy egyes makrogazdasági mutatók (például a kötött és a szabadpiaci felhasználás növekedése következtében a termelési volumenek és a kapacitáskihasználási szintek) továbbra is pozitív tendenciát követtek. Ezek a tendenciák azonban nem kérdőjelezik meg azt az általános ténymegállapítást, hogy az uniós gazdasági ágazat a vizsgálati időszak végén sérülékeny helyzetben volt, hiszen a (462) preambulumbekezdésben ismertetett módon más mutatók az uniós gazdasági ágazat helyzetének romlásáról tanúskodtak.

                              —

                              Másodszor: a kínai kormánynak az értékesítési volumenekre és a piaci részesedésekre vonatkozó adatokkal kapcsolatos érveivel összefüggésben a Bizottság a (436) preambulumbekezdésben elismerte, hogy az uniós gazdasági ágazat értékesítési volumenei viszonylag stabil szinten maradtak. A Bizottság azonban nem értett egyet a kínai kormánnyal abban, hogy a piaci részesedés kilenc százalékpontos csökkenése nem jelentős. Ahogyan a (437) preambulumbekezdés elmagyarázza, a Bizottság megállapítása szerint „az uniós gazdasági ágazat piaci részesedésének csökkenése jelentős mértékben meghaladta az uniós piaci értékesítése kapcsán tapasztalt kismértékű növekedést”. Az elemzés az uniós gazdasági ágazat teljes egészén alapul, függetlenül attól, hogy éltek-e panasszal vagy sem. A panasszal nem élő uniós gyártóknál tapasztalt növekedés elhanyagolható ahhoz a súlyos mértékű visszaeséshez képest, amely a panasszal élő uniós gyártóknál bekövetkezett.

                              —

                              Harmadszor: a kínai kormánynak a foglalkoztatással és a termelékenységgel kapcsolatos érveivel összefüggésben a Bizottság a (442) preambulumbekezdésben elismerte, hogy az uniós gazdasági ágazatban foglalkoztatott munkaerő termelékenysége (az egy főre jutó termelés) sokkal jobban (7 %-kal) nőtt, mint a tényleges termelés. Továbbá a figyelembe vett időszak tekintetében a mutató akkor is egyértelműen csökkenést jelezne a melegen síkhengerelt termékek területén foglalkoztatottak számában, ha a Bizottság figyelmen kívül hagyná a kötött piaci szegmensben foglalkoztatott munkavállalókat.

                              —

                              Negyedszer: a kínai kormánynak az értékesítési árak csökkenésével és a termelési egységköltség, a jövedelmezőség és a pénzforgalom hasonló csökkenésével kapcsolatos érveit a Bizottság a következő okokból elutasította:

                                          —

                                          Az egységköltség és az értékesítési ár hasonló csökkenésével kapcsolatban a Bizottság a (448) preambulumbekezdésben található 11. táblázatban elismerte, hogy az uniós gazdasági ágazat értékesítési ára a termelési egységköltséghez hasonlóan alakult. Mindazonáltal a Bizottság a (449) preambulumbekezdésben arra is rámutatott, hogy az értékesítési árak átlagosan a termelési egységköltségnél alacsonyabbak voltak, kivéve a 2014-es évet, amikor a piac élénkülni kezdett, és a kínai behozatal piaci részesedése a vizsgálati időszakban tapasztaltnál mélyebb szintet ért el. Emellett, ahogyan azt az (589) preambulumbekezdés megemlíti, az uniós gazdasági ágazaton belüli termelési költség a figyelembe vett időszak folyamán összességében 25 %-kal csökkent, míg az átlagos kínai importár ennél nagyobb, 33 %-os csökkenést mutatott ugyanebben az időszakban (lásd az (517) preambulumbekezdést). Továbbá, ahogyan azt az (590) preambulumbekezdés megemlíti, az uniós gazdasági ágazat fenn tudta volna tartani értékesítési árszintjét, hogy így előnyt kovácsolhasson a költségek csökkenésből. Ezt azonban az alacsonyabb árú, támogatott kínai import miatt nem tudta megtenni.

                                          —

                                          A kínai kormány azon felvetésével, hogy a jövedelmezőség a figyelembe vett időszak folyamán nem alakult kedvezőtlenül, hanem 2012 és a vizsgálati időszak között még 2,5 %-kal nőtt is, a Bizottság a következő okokból nem értett egyet. A Bizottság abból indult ki, hogy az (544) preambulumbekezdés szerint a vizsgálati időszakban ugyan –0,8 %-os volt a veszteség, de a mintában szereplő uniós gyártók jövedelmezősége 2015 negyedik negyedévében, a legerősebb kínai árnyomás idején fenntarthatatlan, –10 %-os szintre esett vissza.

                                          —

                                          A pozitív pénzforgalom tényét a Bizottság már a (461) preambulumbekezdésben, a figyelembe vett időszak alatt pozitívan alakuló kármutatók kapcsán elismerte.

                              —

                              Ötödször: a jelen ügy és a T-528/09. sz. Hubei Xinyegang Steel kontra Tanács ügy összehasonlításával összefüggésben a kínai kormány azt állítja, hogy ez utóbbi ügyben sokkal több minden mutatta az uniós gazdasági ágazat sérülékeny helyzetét. A Bizottság elutasította a kínai kormány ezen állítását, mert a jelen esetben a Bizottság elemzése követte a szóban forgó ítéletet. A T-528/09. sz. Hubei Xinyegang Steel kontra Tanács ügyben a jogvita alapját képező 926/2009/EK tanácsi rendelettel (58) szembeállítva a jelen ügyben figyelembe kell venni a következőket:

                                          —

                                          először: a Bizottság által elvégzett összes vizsgálat önálló tényalapú vizsgálat, és ez a figyelembe veendő termékkörre, érintett gazdasági ágazatra és kármutatókra egyaránt vonatkozik,

                                          —

                                          ebben a tekintetben a kár veszélyének elemzését igénylő vizsgálatok különösen összetettek. Tehát miközben a különböző termékeket, gazdasági ágazatokat és vizsgálati időszakokat érintő kárvizsgálatok összehasonlítása már önmagában is összetett feladat, a kár veszélyének elemzését igénylő vizsgálatok közötti összehasonlítás különösen az, hiszen a kár veszélyével kapcsolatos ténymegállapítások megfogalmazásakor rendkívül sok minősítő tényezőt kell figyelembe venni. Az összehasonlítás nem egyszerűsíthető le egyetlen tényezőre, például a behozatali volumenek és a piaci részesedések összehasonlítására, ahogyan a kínai kormány a jelek szerint teszi, továbbá

                                          —

                                          harmadszor: a Bizottság a vizsgálati időszak utáni időszak adatainak a lehető legalaposabb elemzésével és értékelésével törekedett ténymegállapításainak ellenőrzésére vagy cáfolatára, ahogyan azt a hivatkozott ítélet megköveteli, és megállapította, hogy az uniós gazdasági ágazat helyzete a vizsgálati időszak végén sérülékeny volt, de nem olyan mértékben, hogy az uniós gazdasági ágazatot a figyelembe vett időszak alatt az alaprendelet 3. cikkének (5) bekezdése értelmében jelentős mértékű kár érte volna. Jelentős különbség a T-528/09. sz. ügy ténymegállapításaihoz képest, hogy a megvizsgált kármutatók nem egy ereje teljében lévő gazdasági ágazat képét festik, ahogyan a Törvényszék az idézett ügyben érintett gazdasági ágazat esetében megállapította. (59)

                        Összességében tehát a Bizottság álláspontja szerint a kínai kormány nem hoz fel olyan új, a már figyelembe vetteken túlmutató szempontokat, amelyek kétségbe vonnák a fenti ténymegállapításokat: érvelésében a kínai kormány elsősorban azokat a mutatókat emeli ki, amelyek a vizsgálati időszak végén még kedvezőek voltak, és amelyeket a Bizottság a (461) preambulumbekezdésben már elismert. A kínai kormány azonban nem szolgál olyan magyarázattal, amely megkérdőjelezné például a (462) preambulumbekezdésben ismertetett, az uniós szabadpiac helyzetének romlásáról tanúskodó többi mutató alapján tett ténymegállapításokat. A (462) preambulumbekezdésben a Bizottság a piaci részesedés csökkenése és a beruházások negatív megtérülése miatt a beruházások területén tapasztalt visszaesés mellett arra is rámutatott, hogy a veszteségek 2015 második felében fenntarthatatlan szintet értek el. Mindezek alapján a Bizottság a kínai kormány összes ilyen jellegű felvetését elutasította.

                  (466)

                  A Bizottság tehát megerősítette a (461)–(463) preambulumbekezdésben foglalt következtetéseit, amelyek értelmében az adatok tanúsága szerint az uniós gazdasági ágazat helyzete a vizsgálati időszak végén sérülékeny volt, de nem olyan mértékben, hogy az uniós gazdasági ágazatot a figyelembe vett időszak alatt az alaprendelet 8. cikkének (4) bekezdése értelmében jelentős mértékű kár érte volna.

            5.   A KÁR VESZÉLYE

      5.1.   Bevezetés

                  (467)

                  Az alaprendelet 8. cikke (8) bekezdésének második albekezdésével összhangban annak elemzésekor, hogy az uniós gazdasági ágazatot fenyegeti-e jelentős mértékű kár, olyan tényezőket kell figyelembe venni, mint:

                              —

                              a kérdéses támogatás vagy támogatások jellegét és a támogatások feltételezhető, kereskedelemre gyakorolt hatását,

                              —

                              az Unióba irányuló támogatott behozatal számottevő növekedését, ami a behozatal valószínűsíthető jelentős mértékű növekedését jelezheti,

                              —

                              azt, hogy az exportőr részéről van-e az exportáló gyártónak megfelelő nagyságú lekötetlen kapacitása vagy az ilyen kapacitásokban jelentkező hirtelen bekövetkező számottevő növekedés, ami az uniós piacokra irányuló támogatott kivitel mennyiségének számottevő növekedésére utal, figyelembe véve az exporttöbblet felvételére alkalmas egyéb exportpiacok elérhetőségét is,

                              —

                              azt, hogy az importtermékek olyan áron érkeznek-e, amely jelentős mértékben leszorítja az árakat, vagy jelentős mértékben megakadályozza azt az áremelkedést, amely egyébként bekövetkezett volna, és amely így feltehetőleg növelné a további behozatal iránti igényt, valamint

                              —

                              a készletek szintjeit.

                  (468)

                  Amint arra az alaprendelet 8. cikke (8) bekezdésének második albekezdésében szereplő „olyan […] mint” szavak utalnak, a kárral való fenyegetés meghatározásához ezen öt tényező mellett egyéb tényezők is elemezhetők. Így különösen a Bizottság tényezőként elemezte még például a jövedelmezőséget és a beérkezett megrendeléseket, amelyekről mind a vizsgálati időszakra, mind a vizsgálati időszakot követő időszakra vonatkozóan rendelkezett adatokkal.

                  (469)

                  Ami a figyelembe vett időszakot illeti, a Bizottság újfent áttekintette a 2012–2015-ös időszakra vonatkozóan gyűjtött adatokat, mivel az uniós gazdasági ágazat jelenlegi helyzetének ismerete nélkülözhetetlen annak megállapításához, hogy az uniós gazdasági ágazatot fenyegeti-e kár. (60)

                  (470)

                  Az ítélkezési gyakorlat szerint továbbá az Unió intézményei bizonyos körülmények fennállása esetén jogosultak figyelembe venni a vizsgálati időszakot követő időszak adatait a kár veszélyére utaló állítások alapján megindított dömpingellenes (és következésképpen kiegyenlítő vám megállapítására irányuló) vizsgálat lefolytatása során. Az ítélkezési gyakorlat alapján a kár veszélye fennállásának megállapításához – annak természetéből fakadóan – valóban a jövőre vonatkozó elemzést kell lefolytatni.

                  (471)

                  A Bizottság ennek megfelelően a jövőre vonatkozó elemzés keretében valamennyi tényezőt megvizsgálta. A Bizottság ezenkívül az előrejelzések Bíróság által megkövetelt megerősítéséhez vagy megkérdőjelezéséhez be tudta szerezni a 2016 januárja és 2017 februárja közötti támogatott behozatalra, kínai kapacitásra és importárakra vonatkozó adatokat. (61) A jövedelmezőségről, illetve a beérkezett megrendelésekről ezzel szemben a 2016. január–szeptember közötti időszakra vonatkozó teljeskörű adatok nem, csak részleges, 2016. június végéig szóló adatok álltak rendelkezésre. A készletek szintjéről teljeskörű adatok nem, csak részleges, 2017 első negyedévéig tartó időszakra vonatkozó adatok voltak fellelhetők.

                  (472)

                  Végül az alaprendelet 8. cikkének (8) bekezdése előírja, hogy a jelentős mértékű kárral való fenyegetés megállapításának tényeken, és nem pusztán állításon, feltételezésen vagy távoli eshetőségen kell alapulnia, és a körülmények olyan megváltozásának, amely azt a helyzetet idézheti elő, hogy a támogatás kárt okoz, világosan előre láthatónak és közvetlennek kell lennie.

                  (473)

                  A nyilvánosságra hozatalt követően a kínai kormány emlékeztetett arra, hogy a jelentős mértékű kárral való fenyegetés megállapításához szigorú követelményeknek kell teljesülniük. A veszélynek egyértelműen nyilvánvalónak kell lennie az ügy körülményei alapján, és a vizsgálatot lefolytató hatóságnak különös gondossággal kell eljárnia. Előzetes észrevételként a kínai kormány előadta, hogy a Bizottság által figyelembe vett tényezők mélyreható elemzése arra utal, hogy a Bizottság vizsgálata a kár veszélyének megállapításával kapcsolatos szigorú követelményeket nem teljesíti.

                  (474)

                  A Bizottság a kínai kormánynak ezt az észrevételét a figyelembe vett összes tényező elemzését tartalmazó 5.2. szakaszban ismertetett megfontolások alapján elutasította. A Bizottság átfogó megközelítést követett. Nem csupán az alaprendelet 3. cikke (9) bekezdésének második albekezdésében felsorolt valamennyi tényezőt mérlegelte és értékelte, hanem néhány további tényezőt is megvizsgált, köztük a beérkező megrendeléseket és a jövedelmezőséget.

                  (475)

                  A Bizottság továbbá emlékeztetett arra, hogy az alaprendelet 11. és 5. cikke szerint, amelyek a kár veszélyével kapcsolatos állítások alapján elindított vizsgálatokra is alkalmazandók, a reprezentatív ténymegállapításoknak az eljárás megindítása előtt lezárult időszakon kell alapulniuk. Ez az elv azt a célt szolgálja, hogy a vizsgálat eredményei reprezentatívak és megbízhatóak legyenek. Így különösen az érintett gyártók magatartása az eljárás megindítását követően nem befolyásolhatja azokat a tényezőket, amelyeken a támogatásnyújtás és a kár meghatározása alapul, hogy a kivetett végleges kiegyenlítő vám ténylegesen orvosolhassa a támogatásnyújtás által okozott kárt.

            5.2.   A kár veszélye

      5.2.1.   A kérdéses támogatás vagy támogatások jellege és a támogatások feltételezhető, kereskedelemre gyakorolt hatása

                  (476)

                  A 3. fejezetben leírtaknak megfelelően a melegen síkhengerelt termékek kínai exportáló gyártói nagyszámú támogatási program révén jutottak előnyhöz. Jellegükből adódóan ezek többsége – például a földhasználati jogok, az adókedvezmények és a támogatási programok – állandó. Ezenfelül az acélipart támogatására nyújtott hitelek szintén a kínai iparpolitika állandó elemeként voltak jelen. A Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy e támogatások strukturális jellegűek. Várhatóan arra ösztönzik a kínai exportáló gyártókat, hogy külföldi piacokon értékesítsék acéltermékeiket és folyamatosan növekvő termelésüket, ha a helyi felhasználás nem képes felvenni a megtermelt mennyiséget.

            5.2.2.   Az Unióba irányuló támogatott behozatal mennyiségének számottevő növekedése, ami a behozatal valószínűsíthető jelentős mértékű növekedését jelezheti

      5.2.2.1.   A vizsgálati időszakra vonatkozó adatok

                  (477)

                  Az érintett országból érkező behozatal 2012 és a vizsgálati időszak között – miként az a (419) preambulumbekezdésben található táblázatból kiderül – jelentős mértékű növekedést mutatott: 246 720 tonnáról 1 519 304 tonnára nőtt. E behozatal árai következetes módon egyre alacsonyabbak voltak. Az, hogy e kínai támogatott behozatal piaci részesedése lényeges mértékű növekedést (+ 550 %) ért el, megerősíti, hogy e behozatal alakulása nem kizárólag a kereslet növekedésének (+ 12 %) következménye, hanem annak, hogy a kínai exportáló gyártók új piacra léptek be, és az alacsony árú behozatallal a többi gazdasági szereplő, többek között az uniós gyártók kárára növelték piaci részesedésüket.

                  (478)

                  A nyilvánosságra hozatalt követően a kínai kormány előadta, hogy a melegen síkhengerelt termékek Kínából érkező behozatala a vizsgálati időszakban csak 4,32 %-os piaci részesedést tudhatott magáénak, miközben az uniós gazdasági ágazat piaci részesedése a vizsgálati időszakban domináns, 77,7 %-os volt. A kínai kormány azt is észrevételezte, hogy a Kínából érkező behozatal volumene mindvégig jelentősen alatta maradt az Oroszországból és – a vizsgálati időszak kivételével – Ukrajnából érkező behozatalénak.

                  (479)

                  A Bizottság a következő indokok alapján elutasította ezeket az érveket. A Bizottság a (419) preambulumbekezdésben elismerte, hogy a melegen síkhengerelt termékek Kínából érkező behozatala a vizsgálati időszakban 4,32 %-os piaci részesedést tudhatott magáénak. Ugyanabban a preambulumbekezdésben azonban a Bizottság arra is rámutatott, hogy abszolút értelemben az érintett országból érkező behozatal a figyelembe vett időszakban 246 720 tonnáról a vizsgálati időszakra 1 519 304 tonnára, azaz a figyelembe vett időszak teljes egészét tekintve 516 %-kal nőtt. Ezzel párhuzamosan az Unióba irányuló kínai behozatal teljes piaci részesedése több mint ötszörösére nőtt a figyelembe vett időszak alatt. Másodszor: nem tagadható, hogy Kína volt az egyetlen ország, amely jelentősen meg tudta növelni az Unióba irányuló behozatalát. A kínai import volumene 2012 és a vizsgálati időszak között 1 273 000 tonnával nőtt (lásd a (419) preambulumbekezdést), míg az orosz behozatalé 373 000 tonnával, az ukráné pedig 178 000 tonnával (lásd az (564) preambulumbekezdést). Harmadszor: az az érv, hogy a kínai behozatal volumene kisebb volt a két másik országénál, csupán ok és okozat kérdése, de irreleváns abból a szempontból, hogy fennáll-e a kár veszélye, hiszen az alaprendelet 8. cikkének (8) bekezdése az uniós piacra érkező támogatott behozatal számottevő volumenére utal.

            5.2.2.2.   A vizsgálati időszakot követő időszakra vonatkozó adatok

                  (480)

                  A kínai behozatal volumene 2016 első félévében tovább nőtt (773 275 tonna, forrás: Eurostat) és 8,5 %-kal mutatott magasabb értéket 2015 első félévéhez képest (712 390 tonna). A rendelkezésre álló adatok nemcsak arra világítanak rá, hogy a kínai támogatott behozatal a figyelembe vett időszak alatt lényeges mértékben nőtt, hanem arra is, hogy e tendencia 2016 júniusáig sem torpant vagy fordult meg.

                  (481)

                  A 2016 júliusa és szeptembere, 2016 októbere és decembere, valamint 2017 januárja és februárja közötti kiegészítő időszakokra vonatkozóan rendelkezésre álló adatok ugyanakkor azt mutatják, hogy a kínai támogatott behozatal volumene – havi átlagokban kifejezve – csökkenni kezdett a 2015. évi vizsgálati időszakhoz és a vizsgálati időszakot követő, 2016. január és június közötti időszakhoz képest.

                     15. táblázat

                     A kínai behozatal volumenének alakulása (tonnában kifejezve)

                              2014

                              Vizsgálati időszak (2015)

                              2016. január–június

                              2016. július–szeptember

                              2016. október–december

                              2017. január–február

                              A Kínából érkező behozatal volumene

                              592 104

                              1 519 304

                              773 275

                              296 267

                              1 460

                              5 024

                              A kínai behozatal átlagos havi volumene

                              49 342

                              126 608

                              128 879

                              98 756

                              486

                              2 512

                                 Forrás: Eurostat.

                  (482)

                  A Bizottság ennélfogva megállapította, hogy a behozatali volumen növekedésének tendenciája – a kínai kormány beadványában (62) foglalt állításokkal összhangban – megállt. E számadatoknak a kár veszélyének megállapításával vagy érvénytelenítésével kapcsolatos elemzés szempontjából vett jelentőségét és megbízhatóságát értékelve a Bizottság a következőket is megállapította:

                              a)

                              A kínai behozatal átlagos havi volumenei 2016 júliusa és szeptembere között még mindig kétszer olyan magasak voltak, mint az átlagos havi behozatal 2014-ben.

                              b)

                              A kínai behozatal átlagos havi volumeneinél a 2016 júliusa és szeptembere közötti csökkenés – 2015-tel összehasonlítva – a következő tényezőkkel magyarázható:

                                          —

                                          a panaszos által 2016. április 5-én az érintett termék Kínából érkező dömpingelt behozatalával szembeni dömpingellenes eljárás keretében benyújtott nyilvántartásbavételi kérelem és a kérelem 2016. júniusi, a pénzügyi adatokra vonatkozó aktualizálásának visszatartó hatása (ezt a kérelmet azonban csak 2016. augusztus közepén vonták vissza),

                                          —

                                          a Kínai Népköztársaságból és az Oroszországi Föderációból származó egyes hidegen síkhengerelt acéltermékek nyilvántartásba vett behozatalára vonatkozó végleges dömpingellenes vám kivetéséről szóló, 2016. július 29-i (EU) 2016/1329 végrehajtási rendelet (63) Bizottság általi elfogadása, amelynek értelmében első ízben került beszedésre visszaható hatállyal dömpingellenes vám, és

                                          —

                                          a Bizottság azon szándékának ismerete, hogy 9 hónap helyett az eljárás megindításától számított 8 hónapon belül döntsön az ideiglenes intézkedésekről.

                              c)

                              A kínai behozatal átlagos havi volumenei esetében a 2016 októbere és 2017 februárja közötti jelentős csökkenés azzal magyarázható, hogy a párhuzamosan folyamatban lévő dömpingellenes eljárás keretében 2016. október 7-én ideiglenes dömpingellenes intézkedések kerültek bevezetésre. (64)

                  (483)

                  Annak okait illetően, hogy a kínai kivitel elsősorban miért 2016 második félévétől kezdődően csökkent, a Bizottság az alábbi négy körülményt jelölte meg lehetséges magyarázatként:

                              —

                              A 2016. március 16-i, az acéliparról szóló bizottsági közlemény alapján (Acélipar: a fenntartható foglalkoztatás és növekedés megőrzése Európában) (65) a kínai exportáló gyártók tisztában voltak a Bizottság azon szándékával, hogy „késedelem nélkül ki fogja használni a rendelkezésre álló lehetőségeket arra, hogy még inkább felgyorsítsa az ideiglenes intézkedések elfogadását a vizsgálati eljárások egy hónappal (kilenc hónapról nyolc hónapra) való csökkentésével”. Ebből kifolyólag – az érintett termék Kínából érkező dömpingelt behozatalával szembeni dömpingellenes eljárás 2016. február 13-án való megindítása miatt – tisztában voltak azzal, hogy 2016. október elején az érintett termék Kínából érkező dömpingelt behozatalával szembeni dömpingellenes eljárás keretében ideiglenes intézkedések bevezetésére kerülhet sor,

                              —

                              2016. április 5-én az érintett termék Kínából érkező dömpingelt behozatalával szembeni dömpingellenes eljárás keretében a panaszos kérelmezte az érintett termék Kínából érkező behozatalának nyilvántartásba vételét. A panaszos 2016. június 2-án frissebb adatok megadásával aktualizálta a kérelmet. Ennek eredményeképpen a jól tájékozott exportáló gyártók és exportőrök tudták, hogy megvan annak a kockázata – amennyiben 2016 második félévétől szállították az érintett terméket –, hogy exportált hasonló termékeikre 2016 júliusáig, azaz a 2016. októberi ideiglenes vámok potenciális kivetése előtt 90 napra visszamenőleg dömpingellenes vámot vethetnek ki az érintett termék Kínából érkező dömpingelt behozatalával szembeni dömpingellenes eljárás keretében,

                              —

                              2016. július 29-én a Bizottság elfogadta az (EU) 2016/1329 végrehajtási rendeletet, (66) amelynek értelmében első ízben került beszedésre visszaható hatállyal dömpingellenes vám egyes hidegen síkhengerelt termékekre, tehát egy acéltermékre vonatkozóan. Ebből kifolyólag annak kockázata, hogy az érintett termék Kínából érkező dömpingelt behozatalával szembeni dömpingellenes eljárás során az intézkedések már 2016 júliusának elejétől hatályosak lesznek, még biztosabbá vált, mivel a dömpingellenes vámok ebben az esetben egy acéltermékre vonatkozóan visszaható hatállyal kerültek beszedésre,

                              —

                              A párhuzamosan folyamatban lévő dömpingellenes eljárás keretében 2016. október 7-én ideiglenes dömpingellenes intézkedések kerültek bevezetésre.

            5.2.2.3.   Következtetés

                  (484)

                  Az érintett országból érkező behozatal 2012 és a vizsgálati időszak között – miként az a (419) preambulumbekezdésben található táblázatból kiderül – jelentős mértékű növekedést mutatott: 246 720 tonnáról 1 519 304 tonnára nőtt. E behozatal árai következetes módon egyre alacsonyabbak voltak. A kínai behozatal volumene 2016 első félévében tovább nőtt (773 275 tonna, forrás: Eurostat) és 8,5 %-kal mutatott magasabb értéket 2015 első félévéhez képest (712 390 tonna).

                  (485)

                  A kínai behozatali volumenek 2016 júliusa után tapasztalható csökkenése egyrészről az érintett termék Kínából érkező dömpingelt behozatalával szembeni dömpingellenes eljárás keretében benyújtott nyilvántartásbavételi kérelem visszatartó hatásával, másrészről a Bizottság azon szándékának ismeretével, hogy az érintett termék Kínából érkező dömpingelt behozatalával szembeni dömpingellenes eljárás megindításától számított nyolc hónapon belül döntsön az ideiglenes intézkedésekről, végül pedig azzal magyarázható, hogy a párhuzamosan folyamatban lévő dömpingellenes eljárás keretében 2016. október elején tényleges dömpingellenes intézkedések kerültek bevezetésre.

                  (486)

                  A (481) preambulumbekezdésben foglalt táblázatban jelzett módon a kínai behozatali volumenek abszolút szintje a 2016 júliusa és szeptembere közötti időszakban továbbra is rendkívül magas maradt 2014-hez képest. A párhuzamosan lefolytatott dömpingellenes eljárás keretében bevezetett intézkedések hatására ugyanakkor a kínai behozatali volumen abszolút szintje a 2016 októbere és decembere közötti, illetve a 2017 januárja és februárja közötti időszakban jelentősen visszaesett. A 2016 októbere és decembere közötti, valamint a 2017 januárja és februárja közötti időszakban tapasztalt jelentős visszaesés – figyelembe véve Kína meglévő kapacitásfeleslegét (lásd alább az 5.2.3.1. szakaszt) – önmagában is elegendő annak valószínűsítéséhez, hogy a támogatott behozatali volumenek csökkenése csak átmeneti és különösen a 2016 októberétől 2017 februárjáig tartó időszakban a behozatali volumen területén tapasztalt tendencia végleges kiegyenlítő intézkedések hiányában megfordulna. Ezért a Bizottság ebből a megfontolásból nem változtatta meg azon értékelését, hogy a vizsgálati időszak végén egyértelmű és közvetlen kár fenyegette az uniós gazdasági ágazatot.

            5.2.3.   Elegendő szabad kapacitás

      5.2.3.1.   Kínai kapacitás (nyersacél és a hasonló termék)

                  (487)

                  Ami a kínai nyersacél-kapacitást illeti, a rendelkezésre álló információk tanúsága szerint a kínai acélkapacitás már hosszú ideje gyors ütemben bővül. Míg Kína 2004-ben a világ nyersacél-össztermelésének 25,6 %-át adta, (67) addig tényleges termelését közel megkétszerezve 2015-ben már 50,3 %-os részesedéssel rendelkezett. A Bizottság acéliparról szóló közleménye ezzel összefüggésben a következőket állapítja meg: „A szabad termelési kapacitás […] egyes harmadik országokban – különösképpen Kínában – drámai módón megnőtt. A becslések szerint egyedül Kínában mintegy 350 millió tonna, vagyis az Unió éves termelésének közel kétszeresét kitevő kapacitásfelesleg áll rendelkezésre”. (68)

                  (488)

                  Ehhez kapcsolódik, hogy az OECD becslése alapján Kína acélgyártási összkapacitása 2014-ben 1 140 millió tonnát (69) tett ki, míg a számítások szerint a tényleges kínai termelés elérte a 822,8 millió tonnát. (70) A 2015. évi adatok szerint a rendelkezésre álló kínai nyersacéltermelési kapacitásfelesleg 350 millió tonna körül van (lásd az alábbi táblázatot).

                     16. táblázat

                     A hasonló termék harmadik országok általi tényleges termelése (ezer tonnában)

                              Ország

                              A 2015. évre becsült nyersacél-kapacitás (71)

                              Nyersacéltermelés 2014-ben

                              Nyersacéltermelés 2015-ben (72)

                              Elméleti kapacitásfelesleg 2015-ben

                              Melegen síkhengerelt termékek tényleges termelése 2014-ben

                              Melegen síkhengerelt termékek tényleges termelése 2015-ben

                              Oroszország

                              90 000

                              71 461

                              70 898

                              19 102

                              26 898

                              27 509

                              Kína

                              1 153 098

                              822 750

                              803 825

                              349 273

                              317 387

                              322 259

                              Ukrajna

                              42 500

                              27 170

                              22 968

                              19 532

                              7 867

                              6 314

                              Irán

                              28 850

                              16 331

                              16 146

                              12 704

                              8 276

                              7 872

                              Brazília

                              49 220

                              33 897

                              33 256

                              15 964

                              14 229

                              13 388

                  (489)

                  A hasonló termék fenti, 2015-ös frissített termelési adatai azt mutatják, hogy az érintett ország jócskán fölényben van az összes nagyobb exportáló országgal szemben; a nyersacélra vonatkozó, a fenti táblázatban aktualizált 2015. évi kapacitási adatok szintén azt jelzik, hogy kizárólag Kína rendelkezik ilyen mértékű nyersacéltermelési kapacitásfelesleggel (ez 2015-ben majdnem 350 millió tonna, 2014-ben pedig 317 millió tonna termelést jelentett).

                  (490)

                  Ennek megfelelően a Bizottság ismételten megállapította, hogy a Kínára jellemző acéltermelési kapacitásfelesleg fontos mutatónak tekinthető az uniós gazdasági ágazatot közvetlenül fenyegető kár meglétére nézve.

                  (491)

                  Az ilyen kapacitásfelesleg a hasonló termék iránt Kínában, illetve más országokban megmutatkozó kereslettel sincs összhangban. Ami azt illeti, az OECD egy nemrégiben készült tanulmánya (73) szerint a globális piacokon lassul a keresletnövekedés, a kapacitás és a kereslet közötti távolság pedig egyre nő.

                  (492)

                  A kínai hatóságok nem vitatták, hogy az érintett országban tetemes kapacitásfelesleg áll rendelkezésre. Először is: 2016. február 1-jén a Kínai Államtanács elfogadta a „Vélemény az acélipari kapacitásfelesleg kérdésének megoldásáról” (Opinion for the steel industry to resolve excess capacity) című dokumentumot, amely megállapítja a kínai acélipar kapacitásfeleslegének határozott kezelését szolgáló átfogó kínai megközelítést. Az intézkedések többek között öt év alatt 100–150 millió tonnával csökkentik a nyersacél-kapacitást és szigorúan tiltják új termelési kapacitás kiépítését. Másodszor: a CISA szintén megemlítette beadványában, hogy „az elmúlt néhány évben a kínai kormány és a kínai acélszövetség hatékony intézkedéseket hozott […]. Kína 2011 óta eredményesen felszámolta az elavult kapacitásokat, és megerősítette az energiatakarékossági intézkedéseket”. (74) A Bizottság továbbá híresztelésekből értesült arról, hogy Kína látszólag elkezdte csökkenteni kapacitásfeleslegét: ebben a tekintetben a pekingi uniós küldöttség jelentése szerint a CISA igazgatóhelyettese bejelentette, hogy Kína 2016-ban valószínűleg 70 millió tonnával csökkenti majd acéltermelési kapacitásfeleslegét (2016. október 28-án tett bejelentés). Ezenfelül a Baosteel Group és a Wuhan Steel Group szintén bejelentést tett arról, hogy már 2016 októberében teljesítette a 2016-ra előirányzott kapacitáscsökkentést (2016. október 24-i bejelentés). Figyelembe kell továbbá venni, hogy egy friss OECD-jelentés szerint két fontos kínai acélgyártó felszámolta a Jilin és Anshan tartományban található, összesen 2,68 millió tonna kapacitású létesítményeit. (75)

                  (493)

                  Az alábbi fejlemények azonban az ellenkező irányba mutatnak:

                              —

                              Beszámolók szerint az érintett ország a „zombi” acélművek (76) jelenségétől szenved: ezek olyan acélművek, amelyekről folyton azt állítják, hogy a végüket járják, azonban ténylegesen sosem zárnak be.

                              —

                              Egy másik forrás szerint is 41 nagyolvasztót újból megnyitottak, még frissebb beszámolók alapján pedig több mint 50 millió tonnányi acélkapacitást állítottak Kínában ismét üzembe 2016 eleje óta. (77)

                              —

                              Az Acélipari Világszövetség a következőket állítja a világ 2016 első hat hónapjára vonatkozó nyersacéltermelésével kapcsolatban: „A világ nyersacéltermelése 2016 első hat hónapja során 794,8 millió tonna volt, ami 2015 hasonló időszakához képest – 1,9 %-os csökkenést jelent […]. A nyersacéltermelés […] – 6,1 %-kal visszaesett az EU 28 tagállamában […]. Kína 2016. júniusi nyersacéltermelése 69,5 millió tonna volt, ami 2015 júniusához képest 1,7 %-os növekedésnek felel meg […].” (78)

                              —

                              Az OECD 2016. évi előrejelzése (79) szerint Kína várhatóan még tovább fogja növelni kapacitását 2016, 2017 és 2018 során. Az OECD egy nemrégiben kiadott, 2017. évi jelentése (80) megemlíti, hogy a kínai acélgyártó kapacitás évi 1,16 milliárd tonnás szinten stabilizálódhatott (a 2016. és 2015. évi adatok összevetése alapján). A kínai fél továbbra is kitért az Unióval és Kínával folytatandó kétoldalú platformban való részvétel elől, amely a kapacitásfelesleg ellenőrzését szolgálná. Ezen túlmenően az „Acélipar kiigazítási és korszerűsítési tervével” kapcsolatos, a 2016 és 2020 közötti időszakra meghatározott 13. ötéves terv 2020-ra 750-800 millió tonna nyersacéltermelési volument irányoz elő, 2020-ig 100-150 millió tonnányi termelésikapacitás-csökkentéssel. A terv emellett ösztönzi a jó pozícióban lévő acélipari vállalkozásokat arra, hogy külföldön hozzanak létre acélgyártói bázisokat, valamint acélfeldolgozó és -forgalmazó központokat.

                  (494)

                  A fentieket összegezve elmondható, hogy a kínai acélágazat kapacitásfeleslege széles körben ismert probléma, amelyet még a kínai hatóságok is elismernek. A kínai hatóságok néhány bejelentése ellenére nem valószínű, hogy a problémára a közeljövőben megoldás születik: Kína kapacitásfeleslege olyan nagy mértékű, hogy rövid vagy középtávon reálisan nem szüntethető meg.

                  (495)

                  A nyilvánosságra hozatalt követően a kínai kormány észrevételezte, hogy a CISA 2016. március 21-i beadványában foglaltak szerint 2011 óta mintegy 77,8 millió tonna kapacitást helyeztek üzemen kívül, és a kínai acélgyártók sem tétlenkedtek, 2015 januárja és októbere között több mint 15 millió tonnával csökkentették termelésüket. Ebből azt a következtetést vonta le, hogy a melegen síkhengerelt termékek kapacitásfeleslege várhatóan csökkenni fog, semmint számottevően nőni, ahogyan az az alaprendelet 8. cikke (8) bekezdése második albekezdésének c) pontja szerint a kár veszélyének megállapításához szükséges volna.

                  (496)

                  A Bizottság emlékeztetett korábbi ténymegállapításaira, amelyek értelmében a kínai hatóságok egyes bejelentései ellenére nem várható, hogy a kínai kapacitásfelesleg kérdése a közeljövőben megoldódjék. A szabad kapacitás olyan nagy mértékű, hogy rövid vagy középtávon reálisan nem szüntethető meg. Továbbá az alaprendelet 8. cikke (8) bekezdése második albekezdésének c) pontjában foglalt kritérium abban áll, hogy van-e az exportőr részéről megfelelő nagyságú lekötetlen kapacitás vagy az ilyen kapacitásokban jelentkező hirtelen bekövetkező számottevő növekedés, ami az uniós piacokra irányuló támogatott kivitel mennyiségének számottevő növekedésére utal.

                  (497)

                  Az értékelések szerint a hasonló termék a következő okból nagy hányadát teszi ki a teljes nyersacéltermelésnek: míg 2013-ban és 2014-ben a teljes kínai nyersacéltermelés 822 000 millió tonna és 822 698 millió tonna volt, a melegen síkhengerelt termékek kínai össztermelése 311 564 millió tonnát és 317 387 millió tonnát tett ki, amely a teljes nyersacéltermelés körülbelül 37,9 %-ának, illetőleg 38,6 %-ának felelt meg. (81) Ennélfogva a nyersacéllal kapcsolatos fenti adatok megfelelően jelzik a hasonló termék kínai kapacitásfeleslegét is.

                  (498)

                  A nyilvánosságra hozatalt követően a kínai kormány észrevételezte, hogy a Bizottság csak 2013-as és 2014-es statisztikai adatokra támaszkodott, újabb adatokkal nem szolgált. Ennek alapján megkérdőjelezte a Bizottságnak a melegen síkhengerelt termékek kínai kapacitásfeleslegének nagyságára vonatkozó következtetését, mert az elsősorban általában a nyersacéltermelési adatokon alapul, amelyek nem feltétlenül reprezentatívak.

                  (499)

                  A Bizottság ezt az észrevételt a következő indokok alapján elutasította. Először: 2013-as és 2014-es adatoknál újabbak nem álltak rendelkezésre. Emiatt a Bizottság nem tudott újabb adatokat figyelembe venni. Továbbá maga a kínai kormány sem szolgált a legutóbbi beadványában újabb kapacitásadatokkal vagy adott más elfogadható magyarázatot, pedig ehhez ő volna a legjobb helyzetben.

                  (500)

                  Másodszor: az (571) preambulumbekezdésben található táblázat 2013 és 2014 vonatkozásában összehasonlítja a hasonló termék tényleges kínai termelését más országok tényleges termelésével. A táblázat azt mutatja például, hogy a hasonló termék 2014-es tényleges kínai termelése (317,4 millió tonna) körülbelül ötszörösét teszi ki Oroszország, Ukrajna, Irán és Brazília együttes összesített össztermelésének (57,4 millió tonna). Ez a hasonló termék kínai termelési kapacitásának rendkívüli mértékét jelzi.

                  (501)

                  Harmadszor: a vizsgálat megerősítette, hogy a mintában szereplő négy kínai exportáló gyártó közül három a vizsgálati időszak alatt átlagosan 65 %-os kapacitáskihasználás mellett működött. A negyedik gyártó kapacitáskihasználása ugyanakkor meghaladta a 80 %-ot. Ez az érintett termék összesen több mint 15 millió tonnát kitevő szabad kapacitását jelenti, amely mindössze négy vállalat között oszlik meg. Ez is jelzésértékű a hasonló termék szabad kapacitása szempontjából. Ha a melegen síkhengerelt termékek más kínai gyártói részéről is hasonló mértékű kapacitást feltételezünk, akkor e termékek terén összességében véve magas kínai szabad kapacitással kell számolnunk.

                  (502)

                  Emellett az uniós piac nyitott piac, ahova – miként az az (564) preambulumbekezdésben található táblázatban szerepel – számos országból tekintélyes mértékű behozatal érkezik. A (419) preambulumbekezdésben található 4. táblázat adatai szerint a kínai exportáló gyártók főleg 2012-től kezdve exportáltak az uniós piacra, és az alacsony árú behozatallal azóta szereztek gyors ütemben piaci részesedést más gazdasági szereplők, így az uniós gyártók kárára. Ez azt bizonyítja, hogy a kínai exportáló gyártók számára a térnyerés viszonylag egyszerűnek és nagyon sikeresnek bizonyult a figyelembe vett időszak alatt, ami pedig annak jele, hogy az uniós piac vonzó a kínai és más exportáló gyártók számára.

            5.2.3.2.   Harmadik országok felvevőképessége

                  (503)

                  Az alaprendelet 8. cikke (8) bekezdése második albekezdésének c) pontja értelmében a Bizottság elemezte, hogy a kínai exportáló gyártók számára rendelkezésre állnak-e más exportpiacok az exporttöbblet felvételére.

                  (504)

                  Erre vonatkozóan a kínai kormány közölte, hogy a Vietnamba és Dél-Koreába irányuló kivitel mintegy kétszerese az Unióba irányuló exportvolumennek, míg a Közel-Keletre és Pakisztánba irányuló kivitel nagyjából megegyezik az Unióba irányuló exportvolumennel.

                  (505)

                  Ettől függetlenül a Bizottság megállapította, hogy néhány (nagyobb) exportpiac egyre nehezebben hozzáférhető a kínai exportáló gyártók számára piacvédelmi intézkedések (például USA, Malajzia, India és Mexikó) és/vagy vizsgálatok (például Thaiföld) vagy megemelt vámok (Dél-Afrika) miatt.

                  (506)

                  A harmadik országok felvevőképességével kapcsolatosan 2016 júliusa óta elérhetővé vált adatokból a következő derült ki:

                              —

                              egyfelől Malajzia 2016 januárjában lezárt egy védintézkedésekkel kapcsolatos vizsgálatot, amelyet az említett hónapban folytatott le Kínával és néhány további országgal szemben a melegen hengerelt tekercsekkel kapcsolatban; Törökország pedig egy dömpingellenes vizsgálatot zárt le 2016 áprilisában, amely a Kínából, Franciaországból, Japánból, Romániából, Oroszországból, Szlovákiából és Ukrajnából származó melegen hengerelt tekercsek behozatalával foglalkozott,

                              —

                              másfelől India egy védintézkedésekkel kapcsolatos vizsgálat részeként végleges vámtételeket vezetett be az ötvözött és ötvözetlen acélból készült, melegen síkhengerelt szalagok és lemezek tekintetében. Brazília emellett szubvencióellenes vizsgálatot indított a melegen síkhengerelt szénacél termékek behozatalával összefüggésben. Végül pedig török gyártók új, dömpingellenes intézkedések és kiegyenlítő vám alkalmazására irányuló petíciókat nyújtottak be a többek között Kínából származó, melegen hengerelt tekercsek behozatalára vonatkozóan. E tekintetben az egyik érdekelt fél tájékoztatta a Bizottságot, hogy a török hatóságok időközben új dömpingvizsgálatot indítottak 2016. december 21-én, ami a durvalemezt és a melegen síkhengerelt termékek bizonyos típusait érintette.

                  (507)

                  Az exportstatisztikai adatok azonban – 2015 és 2016 első hat hónapja tekintetében és a hasonló termékkel kapcsolatos KN-kódok egy mintája (82) alapján – azt mutatják, hogy a világ többi részére irányuló kínai exportvolumen rendeltetési országok közötti megoszlása változott ugyan, de az összesített exportvolumen stabil maradt a korábbiakhoz képest.

                  (508)

                  Egyfelől az érintett ország által 2016 első hat hónapjában lebonyolított export volumene egy évre kivetítve nagyjából ugyanakkora, mint a 2015. évi volumen. Ennek ellenére az átlagos értékesítési egységár 2016 első hat hónapjában alacsonyabb volt, mint 2015-ben. Másfelől a 2016 első hat hónapjában néhány országban (például Indonézia és Vietnam) a 2015-höz képest elszenvedett piacvesztést más országokban (például Banglades és a Koreai Népi Demokratikus Köztársaság) szerzett piaci részesedéssel sikerült ellensúlyozni. A Bizottság ezért arra a következtetésre jutott, hogy nem valószínű, hogy harmadik országok önmagukban felvennék a hatalmas mértékű kínai szabad kapacitást. Annak ellenére, hogy a korábbiakhoz képest nem változott az egyéb harmadik országokba irányuló kínai összesített exportvolumen, a vonzó uniós piac valószínűleg továbbra is a támogatott kínai export elsődleges célpiacai között fog szerepelni.

                  (509)

                  A nyilvánosságra hozatalt követően a kínai kormány észrevételezte, hogy a harmadik országok piacai nemcsak fontosabbak az uniós piacnál, hanem sokkal több lehetőséget is tartogatnak. A harmadik országok máris lekötnék a melegen síkhengerelt termékek állítólagos kapacitásfeleslegét. Emellett azt is jelezte, hogy a kínai melegen síkhengerelt termékeknek a Bizottság által megnevezetteknél sokkal fontosabb exportpiacai is vannak. Végezetül kijelentette, hogy az uniós piac nem lesz elsődleges célpiaca a kínai melegen síkhengerelt termékeknek.

                  (510)

                  A Bizottság a következő indokok alapján elutasította ezeket az észrevételeket. Először: a Bizottság emlékeztetett arra, hogy ahogyan azt a 4. táblázat bemutatja, a kínai behozatal a figyelembe vett időszak során jelentősen, 1,3 millió tonnával nőtt. Ez egyértelmű jele annak, hogy az uniós piac vonzó volt, és a támogatott kínai behozatal első számú célpiacai közé számított. A Bizottság emlékeztetett továbbá arra, hogy milyen okokból állt meg a behozatali volumen növekedése 2016 júniusa után (lásd a (482) preambulumbekezdés b) pontját). Továbbá a Bizottság megismételte az (523) preambulumbekezdésben foglaltakat, miszerint intézkedések hiányában, és figyelembe véve az acél terén meglévő tetemes kapacitásfelesleget (az érintett terméket is ideértve), a kínai exportáló gyártók ismét agresszív árstratégiát tudnak követni, miközben támogatott értékesítési áraikat minimális szintre csökkentik. Végezetül: a Bizottság a harmadik országok felvevőképességét nem elszigetelt tényezőként, hanem átfogó megközelítést követve vizsgálta. Nem csupán az alaprendelet 3. cikke (9) bekezdésének második albekezdésében felsorolt valamennyi tényezőt mérlegelte és értékelte, hanem néhány további tényezőt, például a beérkező megrendeléseket és a jövedelmezőséget (lásd az (540) preambulumbekezdést) is megvizsgált, hogy átfogó értékelését megalapozott tényekkel támassza alá.

            5.2.3.3.   Felvevőképesség Kínában

                  (511)

                  Kína sem rendelkezik elegendő felvevőképességgel. Az acél iránti belső kereslet csökkenőben van Kínában: Az Acélipari Világszövetség adatai szerint Kína acélkeresletének a 2013-as keresleti csúcsot követően először 2015-ben kellett volna csökkennie – 3,5 %-kal, majd 2016-ban – 2,0 %-kal. (83) Ugyanez a szervezet az adatokat azonban a későbbiekben a következők szerint kiigazította: „a kínai acélkereslet visszaesése várhatóan – 4,0 % lesz 2016-ban, amelyet 2017-ben – 3,0 % csökkenés fog követni. Mindez 626,1 millió tonna acél iránti keresletet feltételez 2017-ben (15 %-kal elmaradva a 2013-as évihez képest), valamint azt, hogy a világ acélfelhasználása a 2009-es 47,9 %-ról és a 2015-ös 44,8 %-ról 41,9 %-ra zsugorodik.” (84)

                  (512)

                  2016 júliusa óta csak kevés információ vált elérhetővé Kína felvevőképességére vonatkozóan. A Bizottság mindazonáltal megállapította, hogy a kínai belföldi acélkeresletre vonatkozó előrejelzés kismértékű vagy zéró növekedést mutat az elkövetkező négy-öt évre (azaz a 2015 és 2020 közötti időszakra) vonatkozóan, mivel a beruházások lelassultak (például az építőipar területén is lassulás tapasztalható), ami drámai hatással lesz a készacél hazai (azaz kínai) felhasználására. (85)

                  (513)

                  A nyilvánosságra hozatalt követően a kínai kormány megjegyezte, hogy a Bizottság kizárólag a teljes acélágazat iránti kínai belső kereslet adataira támaszkodott, de nem szolgált konkrét adatokkal a melegen síkhengerelt termékek keresletére vonatkozóan. Azt állította, hogy ezek az általános adatok nem feltétlenül reprezentatívak a melegen síkhengerelt teremékek ágazata szempontjából, ezért nem lehetséges ehhez az állításhoz észrevételeket fűzni; és emiatt úgy ítélte meg, hogy ezt az állítást el kell vetni.

                  (514)

                  A Bizottság ezt az észrevételt a következő indokok alapján elutasította. Amellett, hogy a Bizottság hivatkozott az összes acéltípus iránti kínai belső keresletre, az (512) preambulumbekezdésben az építőipari beruházásokkal is foglalkozott, és ez az ágazat a panaszos által szolgáltatott statisztikai adatok szerint a melegen síkhengerelt termékek egyik legnagyobb felhasználója. Továbbá maga a kínai kormány sem szolgált a legutóbbi beadványában újabb adatokkal a melegen síkhengerelt termékek kínai felvevőképességéről, vagy adott más elfogadható magyarázatot a kínai felvevőképességgel kapcsolatban, pedig ehhez ő volna a legjobb helyzetben.

            5.2.3.4.   A kapacitásra vonatkozó következtetés

                  (515)

                  Összefoglalva, valószínű, hogy az acél – beleértve a hasonló terméket – terén meglévő tetemes kapacitásfelesleg jelentős volumene továbbra is az uniós piacra irányul majd. A jelenlegi kapacitásfeleslegek és a harmadik országok, illetve maga Kína elégtelen felvevőképessége annak valószínűségét jelzik, hogy jelentősen megnövekszik az Unióba irányuló támogatott kínai export, ha nem kerül sor intézkedések bevezetésére.

            5.2.4.   A támogatott behozatal árszintje

                  (516)

                  A Bizottság nem elszigetelt tényezőként, hanem átfogó megközelítést követve vizsgálta a kínai árak trendjét. Nem csupán az alaprendelet 3. cikke (9) bekezdésének második albekezdésében felsorolt valamennyi tényezőt mérlegelte és értékelte, hanem néhány további tényezőt, például a beérkező megrendeléseket és a jövedelmezőséget (lásd alább) is vizsgálta, hogy átfogó értékelését megalapozott tényekkel támassza alá.

            5.2.4.1.   A vizsgálati időszakra vonatkozó adatok

                  (517)

                  Az érintett országból érkező behozatal átlagos importárai a figyelembe vett időszak alatt – amint az a (421) preambulumbekezdésben szerepel – a 2012-es 600 EUR/tonna-ról 2015-ben 404 EUR/tonna-ra, 33 %-kal csökkent.

                  (518)

                  A lenti táblázat összehasonlítja a kínai behozatal átlagos egységárait a mintában szereplő öt uniós gyártó értékesítési egységáraival:

                     17. táblázat

                     Összehasonlító táblázat: értékesítési árak az uniós szabadpiacon és a kínai támogatott behozatal árai a figyelembe vett időszak alatt

                              Preambulumbekezdés

                              2012

                              2013

                              2014

                              Vizsgálati időszak

                              A mintában szereplő öt uniós gyártó értékesítési árai (EUR/tonna)

                              (448)

                              553

                              498

                              471

                              427

                              A kínai behozatal átlagárai az Eurostat szerint
                              (EUR/tonna)

                              (421)

                              600

                              505

                              463

                              404

                              Különbség (EUR/tonna)

                              – 47

                              – 7

                              + 8

                              + 23

                                 Forrás: A mintában szereplő uniós gyártók és exportáló gyártók által kitöltött kérdőívek és Eurostat.

                  (519)

                  2012-ben az átlagos kínai árak lényegesen magasabbak voltak az uniós gyártók árainál. 2015-ben azonban a támogatott kínai behozatal árai az uniós gazdasági ágazat árai alá csökkentek (404 EUR/tonna kontra 427 EUR/tonna). Mindezt a (425) preambulumbekezdésben ismertetett, az alákínálással kapcsolatos elemzés is megerősíti.

            5.2.4.2.   A vizsgálati időszakot követő időszakra vonatkozó adatok

                  (520)

                  A következő táblázat az alábbiakat mutatja be:

                              —

                              a kínai egységárak további csökkenését a vizsgálati időszakot követő időszak alatt (2016. január–június) történt uniós értékesítések során,

                              —

                              a támogatott behozatal emelkedő árszintjét a 2016. július–december közötti időszakban.

                     18. táblázat

                     A kínai támogatott behozatal árai a vizsgálati időszakot követő időszakban

                              A kínai behozatal átlagos importára (2016 első féléve)

                              (EUR/tonna)

                              A kínai behozatal átlagos importárai
                              (2016 második féléve és 2017 első két hónapja)

                              (EUR/tonna)

                              2016. jan.

                              326

                              2016. júl.

                              371

                              2016. febr.

                              312

                              2016. aug.

                              367

                              2016. márc.

                              313

                              2016. szept.

                              370

                              2016. ápr.

                              303

                              2016. okt.

                              729

                              2016. máj.

                              299

                              2016. nov.

                              795

                              2016. jún.

                              308

                              2016. dec.

                              1 289

                              2017. jan.

                              454

                              2017. febr.

                              7 840

                                 Forrás: Eurostat.

                  (521)

                  A kínai behozatalnak a vizsgálati időszakban és 2016 első félévében tapasztalt alacsony árszintje kettős negatív hatással járt:

                              —

                              egyfelől a jelentős árkülönbség valószínűleg (további) elmozdulást fog okozni a támogatott behozatal irányába, mert valószínűbb, hogy a felhasználók egyre nagyobb mennyiségben vesznek olcsóbb árukat, és

                              —

                              másfelől az ilyen alacsony piaci árszintet a vevők valószínűleg alkupozícióik javítására fogják használni, hogy leszorítsák az uniós gyártók és más források által kínált termékek árait, ezáltal további nyomást gyakorolva mind a volumenek csökkenése, mind az alacsonyabb árszint irányába. Míg ezek a hatások megkérdőjelezhetők olyan helyzetben, amikor az árkülönbségek nem túl nagyok, a jelen esetben, és figyelembe véve a megállapított áralákínálást, az uniós gazdasági ágazat károsodása várhatóan súlyos lesz.

                  (522)

                  A kínai importáraknak a 2016 júliusától 2017 februárjáig tartó időszakban tapasztalt emelkedéséhez kapcsolódóan az alábbi szempontokat is figyelembe kell venni:

                              —

                              2016. június 30. után nem csupán a kínai importárak emelkedtek. 2016. június 30. után más főbb, az Unióba exportáló országok importárai is nőttek.

                              —

                              A 2016. július és szeptember között elért szint továbbra is az uniós gazdasági ágazat átlagos termelési költségei alatt volt (mintegy 431 EUR/tonna a vizsgálati időszak végén). Így tehát a megnövekedett árszintek ellenére 2016 szeptemberéig továbbra is jelentős mértékű árerózió jellemző. Ezzel összefüggően fontos kiemelni, hogy az uniós gazdasági ágazat vizsgálati időszak végére jellemző termelési költségére vonatkozó adatok a legfrissebb elérhető adatok voltak ezen eljárásban, mivel nem gyűjtenek vizsgálati időszakot követő adatokat az uniós gazdasági ágazat termelési költségeire vonatkozóan. Mindenesetre, még ha egy alternatív lehetőség szerint az uniós gazdasági ágazat termelési költsége a legutóbbi időszakban csökkent volna, az nem érvénytelenítené azt a tényt, hogy a támogatott kínai árak 2016. szeptemberi szintje továbbra is óriási árnyomást gyakorolt az uniós acéliparra.

                              —

                              Másfelől a 2016 októbere és 2017 februárja között elért árszint továbbra is lényegesen magasabb az uniós gazdasági ágazat átlagos termelési költségeinél. Mindazonáltal az időszak árszintje jelentéktelen behozatali volumenhez kapcsolódik (2016. október–decemberben 1 460 tonna, 2017 első két hónapjában 5 024 tonna, lásd a 15. táblázatot). Lehetséges, hogy ez a behozatal korlátozott számú csúcsminőségű termékre vonatkozik. A Bizottság megállapította továbbá, hogy Japánt leszámítva más harmadik országok exportárai a 2016. október–decemberi időszakban lényegesen alacsonyabbak voltak (375–439 EUR/tonna). Ennek megfelelően a 2016 októbere és 2017 februárja közötti jelentéktelen mennyiségű kínai export árszintje nem tekinthető kellően reprezentatívnak.

                              —

                              Az érintett termék globális árainak növekedése részben a nyersanyagárak növekedésével magyarázható. A kokszosítható szén árai például majdnem megkétszereződtek (tonnánként mintegy 200 USA-dollárra nőttek) 2016 utolsó negyedévében az első félévvel összehasonlítva. Emellett a kokszolható szén ára 2017 első negyedévében ingadozó maradt, és 2017 márciusának végén körülbelül 150 USA-dollár/tonna volt, ami még mindig meghaladja a 2016 első félévében tapasztalt árszinteket.

            5.2.4.3.   Következtetés

                  (523)

                  A vizsgálati időszakot követően keletkezett, az árakkal kapcsolatos adatok még a kínai támogatott behozatal importárainak 2016 júliusától tartó emelkedése mellett sem érvénytelenítik azt a megállapítást, hogy a kínai árak csökkenése a kár veszélyéhez vezetett. A kár veszélyét nem szüntette meg a kínai importárak 2016 júliusa óta tapasztalható emelkedése. Még ez a megnövekedett árszint sem állítja meg a jelentős mértékű áreróziót, ami miatt fenntarthatatlan helyzetbe kerül az uniós gazdasági ágazat, a magasabb kínai árakat és az uniós gyártók vizsgálati időszak végére jellemző termelési költségeit összevetve. A Bizottság végül arra a következtetésre jutott, hogy az importárak emelkedése megállhat, ha a nyersanyagár-növekedések közelmúltban tapasztalt ingadozása megszűnik. A kínai exportáló gyártók agresszív árképzést folytattak az Unió piacán, különösen 2015 második és 2016 első félévében. A Bizottság tudatában van annak, hogy 2016 első féléve után a kínai árak folyamatosan nőttek. Mindazonáltal intézkedések hiányában, és figyelembe véve az acél terén meglévő tetemes kapacitásfelesleget (az érintett terméket is ideértve), a kínai exportáló gyártók ismét agresszív árstratégiát tudnak követni, miközben támogatott értékesítési áraikat minimális szintre csökkentik.

                  (524)

                  A nyilvánosságra hozatalt követően a kínai kormány elsőként arra hivatkozott, hogy a más harmadik országokból érkező behozatal ára hasonlóan alakult, és hogy a kínai árak csökkenése egyszerűen az uniós piac általános folyamataihoz igazodott, nem pedig a kínai exportáló gyártók agresszív árstratégiájának volt a következménye. Másodszor a kínai kormány előadta, hogy a kínai árak az uniós gazdasági ágazat termelési költségeivel összhangban változtak. Harmadszor a kínai kormány kifejtette, hogy a kínai gyártóktól eltérően az uniós gazdasági ágazat a figyelembe vett időszak alatt bekövetkezett nyersanyagköltség-csökkenést nem tudta teljes mértékben megjeleníteni az értékesítési áraiban, mert képtelen volt ellenőrzése alatt tartani a saját kiadásait. Negyedszer a kínai kormány vitatta a Bizottság azon következtetését, hogy a kínai árak gyakoroltak nyomást az uniós gazdasági ágazatra. Ebben az összefüggésben arra hivatkozott, hogy a figyelembe vett időszak alatt más országok árai mindvégig jelentősen elmaradtak az uniós gazdasági ágazat áraitól, míg a kínai árak 2014-ig nem voltak kisebbek az uniós gazdasági ágazat árainál. Végezetül a kínai kormány előadta, hogy a kínai melegen síkhengerelt termékek importára 2016 júliusa óta nő, továbbá hogy a Bizottság következetesen hipotetikus állításokat fogalmazott meg és általános kijelentéseket tett, és ezeket semmiféle adattal nem támasztotta alá.

                  (525)

                  A Bizottság a következő preambulumbekezdésekben ismertetett okokból valamennyi észrevételt elutasította.

                  (526)

                  Először: a Bizottság az (571) preambulumbekezdésben elismerte, hogy a hasonló termék egyes egyéb országokból, így Iránból, Oroszországból és Ukrajnából érkező behozatala során még alacsonyabb árakat számítottak fel, mint az érintett országból érkező behozatal esetében. A kínai kormány azonban nem vette figyelembe érvelésében azt, hogy ahogyan az (571) preambulumbekezdésben szerepel, a vizsgálati időszakban az Iránból érkező behozatal volumene sokkal kisebb volt, mint a Kínából érkezőé. Továbbá az Oroszországból és Ukrajnából érkező behozatal volumene valóban növekedett a figyelembe vett időszak alatt, de a kínai behozatalénál jóval lassabb ütemben. Ezenkívül az Oroszországból és Ukrajnából érkező behozatal – a Kínából érkező behozatallal ellentétben – jelentős részesedést vesztett a teljes uniós behozatali volumenből a figyelembe vett időszak alatt.

                  (527)

                  Másodszor: a kínai kormány azon állításával összefüggésben, hogy a kínai árak alakulása összhangban volt az uniós gazdasági ágazat termelési költségeivel, a Bizottság emlékeztetett a (451) preambulumbekezdésben foglalt ténymegállapításokra: még ha elismernénk is, hogy a kínai importárak és az uniós gazdasági ágazat termelési költségei hasonló tendenciát mutattak, az továbbra is igaz maradna, hogy az uniós gazdasági ágazat termelési költségei általában véve magasabbak voltak a csökkenő értékesítési áraknál. Ezért a piaci részesedésük visszaesésének korlátozása érdekében az uniós gyártók negatív árspirálba kerültek, és – különösen 2015 folyamán – értékesítési áraikat jelentős mértékben csökkentették. Mivel az érintett termék alapanyag, a figyelembe vett időszak során az uniós gyártók kénytelenek voltak követni a lefelé tartó árspirált.

                  (528)

                  Harmadszor: azzal az állítással összefüggésben, hogy az uniós gyártók képtelenek voltak ellenőrzésük alatt tartani a saját kiadásaikat, a Bizottság felhívta a figyelmet a kínai kormány érvelésének ellentmondásosságára. Miközben a kínai kormány beadványának 267. pontja azt állítja, hogy az uniós gazdasági ágazat képtelen volt ellenőrzése alatt tartani a saját kiadásait, a beadvány 239. pontja kijelenti, hogy a figyelembe vett időszak alatt 7 %-kal javult a termelékenység. Emellett a termelékenység javulására a Bizottság is hivatkozott a (450) preambulumbekezdésben.

                  (529)

                  Negyedszer: a Bizottság ismételten utalt az (571) preambulumbekezdésben foglalt érvelésére, amelyben egyértelműen elismerte, hogy a hasonló termék egyes egyéb országokból, így Iránból, Oroszországból és Ukrajnából érkező behozatala során még alacsonyabb árakat számítottak fel, mint az érintett országból érkező behozatal esetében. A Bizottság ugyanakkor ugyanabban a preambulumbekezdésben arra is utalt, hogy az Iránból érkező behozatal szintje jóval alacsonyabb volt a Kínából érkező behozatal szintjénél a vizsgálati időszakban. Továbbá az Oroszországból és Ukrajnából érkező behozatal volumene valóban növekedett a figyelembe vett időszak alatt, de a kínai behozatalénál jóval lassabb ütemben.

                  (530)

                  Végezetül: a Bizottság elutasította azt az állítást, hogy következetesen hipotetikus állításokat fogalmazott volna meg és általános kijelentéseket tett volna, és ezeket semmiféle adattal ne támasztotta volna alá. A Bizottság a következtetéseit tények, nem pedig vélekedések, spekulációk vagy távoli asszociációk alapján fogalmazta meg. Független vizsgáló hatóságként ez a kötelessége, és egyebek mellett ez következik az alaprendelet 6. cikkének (8) bekezdésében foglalt kötelezettségéből is. Az bizonyosan állítható, hogy a Bizottság nem elszigetelt tényezőként, hanem átfogó megközelítést követve vizsgálta a kínai árak alakulását.

            5.2.5.   Készletszint

                  (531)

                  A Bizottság véleménye szerint ennek a tényezőnek nincs különösebb jelentősége az elemzésben, mert a készleteket általában a kereskedők (raktározók), nem pedig a gyártók tárolják. Ezenkívül az uniós gyártók főleg rendelésre gyártanak, ami lehetővé teszi számukra azt, hogy készleteiket a lehető legalacsonyabb szinten tartsák. A Bizottság ennek ellenére elemezte ezt a tényezőt, amelyet az alaprendelet 8. cikke (8) bekezdése második albekezdésének e) pontja kifejezetten megemlít (lásd a (467) preambulumbekezdést).

                  (532)

                  A nyilvánosságra hozatalt követően a kínai kormány előadta, hogy a Bizottság maga ásta alá a készletszintekkel kapcsolatos elemzésének relevanciáját, amikor többször is kijelentette, hogy a készletszinteknek nincs különösebb jelentőségük.

                  (533)

                  A Bizottság az (531) preambulumbekezdésben foglalt okokból hivatkozott többször arra, hogy a készletszinteknek az elemzés szempontjából nincs különösebb jelentőségük. Mindazonáltal a Bizottság nem elszigetelt tényezőként, hanem átfogó megközelítést követve vizsgálta a készletszinteket. Ezt az érvet ezért a Bizottság elutasította.

                  (534)

                  A vizsgálati időszak végén mind Kínában, mind az uniós piacon (86) csökkenő készletszintekről lehetett beszámolni. Ennek oka a 2015-ben és 2016-ban bekövetkezett árcsökkenés lehet a következők szerint: amennyiben egy gyártó vagy kereskedő az árak emelkedésére számít, gyorsan növeli készleteit, hogy az áremelkedés kapcsán arányosan nagyobb nyereséget érjen el.

                  (535)

                  A Bizottság kérése és saját kutatása ellenére nem tudott átfogó adatokat szerezni a vizsgálati időszakot követő időszak alatti készletekről. Ennek ellenére valószínűnek találta, hogy az érintett termék uniós készletszintjei viszonylag alacsonyak voltak 2016 elején: Például Németországban „az Acélforgalmazók Német Szövetsége (BDS) szerint a sík acéltermékek készletei a múlt év végén a 2003. december óta mért legalacsonyabb szintre estek vissza. A legfrissebb adatok némi javulást mutatnak, de a sík acéltermékek februárban 1,4 millió tonnát kitevő készletei éves szinten 7 %-kal alacsonyabbak voltak.” (87) Továbbá egy nemrégiben megjelent sajtócikk arra látszik utalni, hogy 2017 elején a készletszintek nőttek: „[…] miközben a vevők is úgy érzékelték, hogy készleteik kellően nagyok ahhoz, hogy nem legyen szükségük nagyobb beszerzésekre.” (88)

                  (536)

                  Ami Kínát illeti, 40 nagyobb kínai város raktárainak acélkészlete a beszámolók szerint 2016. június végén 8,86 millió tonnára esett vissza a 2016. májusi 9,47 millió tonnáról, szemben a 2015. június végi 12,86 millió tonnával. 2016 májusában 80 nagyobb kínai acélmű acélkészlete 14,17 millió tonnát tett ki szemben a 2015. május végi 16,71 millió tonnával. (89) Ehhez járul még az, hogy 40 nagyobb kínai város raktárainak acélkészlete a beszámolók szerint 2016. október végén 8,89 millió tonnára esett vissza a 2016. szeptember végi 9,41 millió tonnáról. Ezenfelül 2016. szeptember végén 80 nagyobb kínai acélmű acélkészlete 13,46 millió tonnát tett ki (90) szemben a 2015. szeptember végi 16,07 millió tonnával. Mindazonáltal egy nemrég megjelent 2017-es sajtócikk azt jelzi, hogy a melegen hengerelt tekercsek készletszintjei ismét nőnek Kínában: „a jelek szerint megfelelő végfelhasználói kereslet híján Kína felhalmozza felesleges acéltermékeit”. (91) Ezzel összefüggésben egy másik, nemrégiben megjelent sajtócikk állítása szerint „bizonyosan nem látszik logikusnak, hogy az árak továbbra is magasak lehetnek, miközben a készletszintek zavaróan magas szintet érnek el”. (92)

                  (537)

                  Összefoglalva: az acélkészletek mind a vizsgálati időszak végén, mind 2016-ban csökkenést mutattak, 2017 elején azonban ismét nőni kezdtek. Noha ez a tényező nem meghatározó az elemzés szempontjából, az árak lehetséges csökkenését jelezheti 2017-re, ami megerősíti a kár veszélyét.

            5.2.6.   Egyéb elemek: Az uniós gazdasági ágazat jövedelmezősége és beérkező megrendelései az Unióban

      5.2.6.1.   A vizsgálati időszakra vonatkozó adatok

                  (538)

                  Miként az a (457) preambulumbekezdésben szerepel, a jövedelmezőséget tekintve az uniós gyártók 2014-ben és 2015 első két negyedéve folyamán némi fellendülést tapasztaltak. A (460) preambulumbekezdésben említett módon az uniós jövedelmezőségi adatok 2015 második félévében veszteségről tanúskodnak, és a veszteségek a vizsgálati időszak negyedik negyedévében elérték a – 10 %-os fenntarthatatlan szintet.

            5.2.6.2.   A vizsgálati időszakot követő időszakra vonatkozó adatok

                  (539)

                  A Bizottság a vizsgálati időszakot követő időszakra vonatkozóan jövedelmezőségi adatokat gyűjtött a panaszosokkal kapcsolatban, amelyek – miként az a (403) preambulumbekezdésben szerepel – az uniós gazdasági ágazat teljes termelésének 90 %-át képviselik.

                  (540)

                  A vizsgálat során megállapítást nyert, hogy a panaszosok jövedelmezősége 2016 júniusáig tovább romlott.

                     19. táblázat

                     A panaszosok jövedelmezőségének és beérkezett megrendeléseinek alakulása

                              Leírás

                              2012

                              2013

                              2014

                              2015

                              2015. április–2016. március

                              2015. július–2016. június

                              Jövedelmezőség

                              – 1,31 %

                              – 4,86 %

                              – 1,28 %

                              – 3 % és –5 % között

                              – 5 % és – 7 % között

                              – 7 % és – 9 % között

                              Beérkezett megrendelések

                              16 763 734

                              16 631 630

                              16 677 099

                              15 529 155

                              15 636 444

                              15 944 183

                                 Forrás: Eurofer.

                  (541)

                  A fenti táblázat azt mutatja, hogy a beérkező megrendelések mértéke kismértékben nőtt a 2015. évhez képest, de egyúttal jelzi a panaszosoknak a minden korábbinál nagyobb mértékű veszteségeit is. A mintában szereplő uniós gyártók vesztesége a 2015. július 1-jétől2016. június 30-ig tartó időszakban – 7,8 % volt, ami újabb érv az uniós gazdasági ágazat helyzetének romlása mellett. Mindemellett egy nemrégiben megjelent sajtócikk szerint ugyanakkor „miután 2016-ban újjáéledtek az acélárak, a nagy európai acélipari vállalatok többsége ismét nyereséges”. (93) Ebből következően, még ha a 2015. évhez képest újjáéledtek is volna az uniós gyártók a vizsgálati időszak utáni legutóbbi időszak során, az nem ellensúlyozná az ugyanazon időszakban elszenvedett, drámai mértékben emelkedő veszteségeket. Figyelembe kell továbbá azt is venni, hogy a 2016 második félévére és az azt követő időszakokra vonatkozó adatokat – a (482) preambulumbekezdésben foglalt okokból – befolyásolta az intézkedések várható bevezetése és a párhuzamos dömpingellenes vámok kivetése.

            5.2.6.3.   Következtetés

                  (542)

                  Összefoglalva: a Bizottság a panaszosok jövedelmezőségének további romlását állapította meg 2016 első félévét illetően. Ugyanakkor olyan jeleket is tapasztalt, amelyek arra utalnak, hogy az uniós acélgyártók 2016 második félévében talán ismét lábra kaptak, de ez nem látszik ellensúlyozni a 2015-ben és 2016 első félévében elszenvedett veszteségeket. Ennek megfelelően a Bizottság nem érvénytelenítette azt a megállapítást, hogy a közvetlen kár veszélye fennállt 2015 végén. Ehelyett a jövedelmezőség 2016 teljes első félévében jellemző további romlása megerősítette a Bizottság e mutatóval kapcsolatos értékelésének pontosságát.

            5.2.7.   A körülmények megváltozásának előreláthatósága és közvetlensége

                  (543)

                  Az alaprendelet 8. cikkének (8) bekezdése szerint „[…] a körülmények olyan megváltozásának, amely azt a helyzetet idézheti elő, hogy a támogatás kárt okoz, világosan előre láthatónak és közvetlennek kell lennie”.

                  (544)

                  A Bizottság a fenti tényezők mindegyikét elemezte és ellenőrizte a vizsgálati időszakra vonatkozóan. Kiemelendő, hogy a mintában szereplő uniós gyártók jövedelmezősége fenntarthatatlan szintet (– 10 %) ért el 2015 negyedik negyedévében, amikor a kínai árnyomás a leginkább érezhető volt. Emellett a vizsgálati időszakot követő időszak adatai rámutattak, hogy ez a negatív tendencia – amely 2015 második félévében kezdődött – 2016 első félévében sem fordult meg.

                  (545)

                  A 2016. július–decemberi, illetve a 2017. január–februári időszakra vonatkozóan elérhető adatok vegyes képet mutattak. Bár a kínai behozatali volumenek 2016 júliusa után csökkentek, ami valószínűleg egyrészről az érintett termék Kínából érkező dömpingelt behozatalával szembeni dömpingellenes eljárás keretében benyújtott nyilvántartásbavételi kérelem visszatartó hatásával, másrészről a Bizottság azon szándékának ismeretével, hogy az érintett termék Kínából érkező dömpingelt behozatalával szembeni dömpingellenes eljárás megindításától számított nyolc hónapon belül döntsön az ideiglenes intézkedésekről, végül pedig azzal magyarázható, hogy a párhuzamosan folyamatban lévő dömpingellenes eljárás keretében 2016. október elején tényleges dömpingellenes intézkedések kerültek bevezetésre (lásd a (485) preambulumbekezdést), a kapacitásfelesleg fenyegető maradt. Továbbá, ahogyan azt a (486) preambulumbekezdés kifejti, valószínű, hogy a támogatott behozatali volumenek csökkenése csak átmeneti, és ez a tendencia a végleges kiegyenlítő intézkedések hiányában megfordulna.

                  (546)

                  A kínai árak ugyanezen legutóbbi időszakban tapasztalt emelkedésével kapcsolatban azt kell kiemelni, hogy még ha egy alternatív lehetőség szerint az uniós gazdasági ágazat termelési költsége a legutóbbi időszakban csökkent volna is, továbbra is fennáll, hogy a támogatott kínai árak 2016. szeptemberig kialakult szintje továbbra is óriási árnyomást gyakorolt az uniós acéliparra. Továbbá, ahogyan azt az (523) preambulumbekezdés kifejti, az importárak emelkedése megállhat, ha a nyersanyagár-növekedések ingadozása megszűnik. Ebből következik, hogy a vizsgálati időszak vége után a kár közvetlen és előre látható veszélye fenyegette az uniós gazdasági ágazatot.

                  (547)

                  A Bizottság ezért megerősítette, hogy a vizsgálati időszak végén egyértelműen a körülmények olyan előre látható és közvetlen megváltozása következett be, hogy az annak eredményeként kialakuló helyzetben a támogatás kárt okozott volna. Az előző preambulumbekezdésben mondottaknak megfelelően a körülmények e megváltozását a vizsgálati időszak utáni adatok nem cáfolták, amelyeket egyébként a dömpingellenes vámok kivetésére és a kiegyenlítő intézkedések várható bevezetésére való azonnali piaci reakció fényében kell értékelni.

                  (548)

                  A nyilvánosságra hozatalt követően a kínai kormány azt állította, hogy nem következett be egyértelműen a körülmények előre látható és közvetlen megváltozása. Az (543)–(547) preambulumbekezdésben ismertetett okokból a Bizottság ezt az állítást elutasította.

            5.3.   A kár veszélyével kapcsolatos következtetés

                  (549)

                  Míg az uniós gazdasági ágazatban 2014-ben és 2015 első két negyedévében megindult a fellendülés, 2015 második félévében szinte az összes kármutató drasztikus mértékben romlani kezdett. A vizsgálat rámutatott, hogy ez a negatív tendencia – amely 2015 második félévében kezdődött – 2016 első félévében sem fordult meg. Összefoglalva, az alaprendelet 8. cikkének (8) bekezdése részeként értékelt összes tényező – különösképpen a támogatott behozatal jelentős mértékű, tovább csökkenő árak melletti növekedése 2015-ben, a hatalmas kínai kapacitásfelesleg és az uniós gazdasági ágazat jövedelmezőségének negatív fejleményei – egyazon irányba mutat.

                  (550)

                  A 2016 júliusa és decembere közötti időszakra vonatkozóan elérhető adatok vegyes képet mutatnak. Miközben a kínai behozatali volumenek – különösen a 2016 októberétől 2017 decemberéig tartó időszakban – jelentősen csökkentek, a kapacitásfelesleg továbbra is fenyegető szinten maradt, és az árak 2016 szeptemberéig az uniós gazdasági ágazat termelési költségei alatt voltak a közelmúltban tapasztalható emelkedésük ellenére. Továbbá, ahogyan azt az (545) preambulumbekezdés kifejti, a kínai behozatali volumenek 2016 júliusa után tapasztalható csökkenése valószínűleg egyrészről az érintett termék Kínából érkező dömpingelt behozatalával szembeni dömpingellenes eljárás keretében benyújtott nyilvántartásbavételi kérelem hatásával, másrészről a Bizottság azon szándékának ismeretével, hogy az érintett termék Kínából érkező dömpingelt behozatalával szembeni dömpingellenes eljárás megindításától számított nyolc hónapon belül döntsön az ideiglenes intézkedésekről, végül pedig azzal magyarázható, hogy a párhuzamosan folyamatban lévő dömpingellenes eljárás keretében 2016. október elején tényleges dömpingellenes intézkedések kerültek bevezetésre. Továbbá, ahogyan azt az (546) preambulumbekezdés kifejti, az importárak emelkedése megállhat, ha a nyersanyagár-növekedések ingadozása megszűnik.

                  (551)

                  Ezen elemzésre tekintettel a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy a vizsgálati időszak végén egyértelműen előre látható és közvetlen kár fenyegette az uniós gazdasági ágazatot. Az értékelést nem cáfolták a fent elemzett, vizsgálati időszakot követő fejlemények.

            6.   OK-OKOZATI ÖSSZEFÜGGÉS

                  (552)

                  A Bizottság az alaprendelet 8. cikkének (5) bekezdésével összhangban megvizsgálta, hogy az uniós gazdasági ágazatot érő jelentős mértékű kárral való fenyegetést az érintett országból érkező, fennálló támogatott behozatal okozta-e. A Bizottság emellett az alaprendelet 8. cikke (6) bekezdésével összhangban azt is megvizsgálta, hogy más ismert tényezők ezzel egy időben kárral fenyegették-e az uniós gazdasági ágazatot. A Bizottság gondoskodott arról, hogy a kárnak a Kínából érkező támogatott behozatalon kívüli egyéb tényezőkből eredő esetleges veszélyét ne a támogatott behozatalnak tulajdonítsák. E tényezők a következők: a gazdasági válság és az acél iránti kereslet csökkenése, az értékesítési árak csökkenését előidéző nyersanyagköltség, egyéb harmadik országokból érkező behozatal, az uniós gyártók exportértékesítési teljesítménye és az az állítás, miszerint egy uniós gyártó maga is kárt okoz az uniós gazdasági ágazatnak.

            6.1.   A támogatott behozatal hatása

                  (553)

                  A kínai exportáló gyártók értékesítési árai a 2012. évi 600 EUR/tonna-ról átlagosan 404 EUR/tonna-ra csökkentek (– 33 %) a vizsgálati időszak alatt. A kínai exportáló gyártók azáltal, hogy a figyelembe vett időszak alatt folyamatosan csökkentették értékesítési egységáraikat, – és miként az a (418) preambulumbekezdésben szerepel – 2012-től (0,79 %) a vizsgálati időszakig (4,32 %) jelentős mértékben növelni tudták piaci részesedésüket. A vizsgálati időszak alatt jelentősen megnőtt a kínai behozatal mennyisége az előző évekhez képest.

                  (554)

                  Míg az acél iránti kereslet visszaesése és az euróövezeti adósságválság következményei kedvezőtlenül hatottak az uniós gazdasági ágazat teljesítményére 2012-ben és 2013-ban, az uniós gazdasági ágazat 2014-ben valamelyest erőre kapott. Ennek ellenére – különösen 2015 második félévétől kezdődően – az érintett országból érkező, az uniós árak alá kínáló behozatal folyamatos növekedése egyértelműen negatívan befolyásolta az uniós gazdasági ágazat teljesítményét. Ugyanis miközben az uniós gazdasági ágazat a termelékenység növelésével, ezen belül bizonyos fokú munkaerő-csökkentéssel, valamint a nyersanyagárak mérséklődéséből származó előnyök kiaknázásával visszaszorította költségeit 2015-ben, addig a támogatott behozatal folyamatos növekedést mutatott, és arra kényszerítette az uniós gazdasági ágazatot, hogy a további piacvesztést elkerülendő még nagyobb mértékben csökkentse uniós értékesítési árait. Ennek eredményeként míg az uniós gazdasági ágazat jövedelmezősége csekély javulást mutatott a veszteségek 2014-ben és 2015 első félévében történő csökkentése miatt, a trend 2015 második félévétől kezdődően teljesen megfordult: a kínai behozatal volumene tovább emelkedett, és a kínai árak még tovább csökkentek, mialatt az uniós gazdasági ágazat árai és jövedelmezősége még inkább visszaesett.
                  Tekintettel az időbeli egybeesésre egyfelől a támogatott behozatalnak a folyamatosan csökkenő árak melletti állandó növekedése, másfelől az uniós gazdasági ágazat piacvesztése és az árerózió között, amelyek különösen 2015 második félévétől kezdve további veszteségeket okoztak, a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy a támogatott behozatal negatív hatást gyakorolt az uniós gazdasági ágazat helyzetére. Ehhez hozzájárul még az is, hogy a kínai gazdaság fokozatos lassulása, valamint a kínai acélipar jelentős kapacitásfeleslege arra késztette a kínai acélipari gyártókat, hogy többlettermelésüket az exportpiacokra, és így a vonzó kiviteli célpiacnak számító Unióba irányítsák. Ugyanis a többi, hagyományosan fontos exportpiac közül néhány intézkedéseket vezetett be a kínai acéltermékkel, így a melegen síkhengerelt acéltermékekkel szemben.

                  (555)

                  A piacvédelmi intézkedések egyre nagyobb nemzetközi térnyerésével valószínűsíthető, hogy az uniós piac az érintett termék kínai támogatott behozatalának egyik legvonzóbb célpiacává vált, aminek az uniós gazdasági ágazat látja kárát. Ezt a következtetést megerősíti:

                              —

                              az Eurostat importstatisztikája, amely szerint a Kínából érkező behozatal a vizsgálati időszak vége óta – és különösen 2016 első félévében – változatlanul jelentős, valamint

                              —

                              az acél iránti belső kereslet gyengülése Kínában.
                              Emellett az Unióba érkező támogatott kínai behozatal volumenének csökkenése mögött álló okokat az (550) preambulumbekezdés már kifejtette. Ahogyan azt az (545) preambulumbekezdés kifejti, valószínű, hogy a támogatott behozatali volumenek csökkenése csak átmeneti, és ez a tendencia a végleges kiegyenlítő intézkedések hiányában megfordulna.

                  (556)

                  A nyilvánosságra hozatalt követően a kínai kormány azt állította, hogy a következő okokból nem áll fenn ok-okozati összefüggés a támogatott behozatal és annak az uniós gazdasági ágazatra gyakorolt kedvezőtlen hatásai között. Miközben a melegen síkhengerelt termékek Kínából érkező behozatala csupán 0,79 %-ról 4,32 %-ra nőtt, a kínai árak folyamatosan magasabbak voltak, mint a Brazíliából, Iránból, Oroszországból és Ukrajnából érkező behozatal ára, és csak 2014-ben csökkentek le az uniós gazdasági ágazat árai alá. Emellett a kínai kormány azt is előadta, hogy az uniós gazdasági ágazat veszteségei sokkal jelentősebbek voltak 2012-ben és 2013-ban, mint a vizsgálati időszak alatt.

                  (557)

                  Ezekkel a felvetésekkel a Bizottság korábban már foglalkozott: Kína piaci részesedésével e rendelet (479) preambulumbekezdése foglalkozik. A kínai árakat a (465), az (526) és az (527) preambulumbekezdés tárgyalja. Végezetül az uniós gyártók veszteségeivel a Bizottság ismételten a (465) preambulumbekezdésre kíván hivatkozni.

            6.2.   Az egyéb tényezők hatásai

      6.2.1.   A gazdasági válság

                  (558)

                  A kínai kormány azzal érvelt, hogy az uniós gazdasági ágazatot részben a gazdasági recesszió elhúzódó hatásai érintik kedvezőtlenül.

                  (559)

                  Az acél iránti kereslet főként 2012-ben bekövetkezett visszaesése és az euróövezeti adósságválság következményei kedvezőtlenül hatottak az uniós acélipar teljesítményére 2012-ben és 2013-ban. A (450) preambulumbekezdésben említett módon, a Bizottság elismeri e negatív hatásokat. Ugyanakkor az is megállapítást nyert, hogy az uniós gazdasági ágazat 2014 és 2015 folyamán fellendülésnek indult.

                  (560)

                  Következésképpen egyfelől, még ha az uniós gazdasági ágazatban az euróövezeti adósságválság éreztette is hatását a 2012–2013-as években, a viszonylag stabil, sőt 2013-tól növekvő uniós piaci kereslet mellett a piacnak sikerült bizonyos mértékben megbirkóznia a válság említett hatásaival. Ennek eredményeként 2014 és 2015 között az uniós gazdasági ágazatnak lehetősége lett volna, hogy jobban kihasználja a piaci fellendülést, de erre mégsem kerülhetett sor a Kínából érkező behozatal erőteljes növekedése miatt. Az olcsó kínai behozatal fokozatosan növekedett, illetve tett szert piaci részesedésre az uniós gazdasági ágazattal szemben. A behozatal jelentette folyamatos nyomás 2015 második félévétől kezdve éreztette teljeskörűen hatását.

                  (561)

                  A nyilvánosságra hozatalt követően a kínai kormány előadta, hogy az uniós gazdasági ágazatot érő jelentős mértékű kárral való esetleges fenyegetés legalább részben a figyelembe vett időszakban mindvégig érezhető gazdasági recesszió következménye.

                  (562)

                  A Bizottság ezt a felvetést az (558)–(560) preambulumbekezdésben ismertetett megfontolások és gondolatmenet alapján elutasította.

                  (563)

                  A Bizottság ezért arra a következtetésre jutott, hogy az euróövezeti adósságválságnak kedvezőtlen hatásai voltak főként a figyelembe vett időszak 2012-es és 2013-as éveiben, valamint a vizsgálati időszakot megelőzően. Ennek ellenére a válság nem járult hozzá a kár 2015 vége vonatkozásában megállapított veszélyéhez.

            6.2.2.   Harmadik országokból érkező behozatal

                  (564)

                  A harmadik országokból érkező behozatal volumene és piaci részesedése (a teljes behozatal volumenében) a következőképpen alakult a figyelembe vett időszakban:

                     20. táblázat

                     Harmadik országokból érkező volumen, a vonatkozó egységárak és piaci részesedés

                              2012

                              2013

                              2014

                              Vizsgálati időszak

                              BRAZÍLIA

                              A Brazíliából érkező behozatal volumene

                              69 457

                              41 895

                              108 973

                              580 525

                                 Index (2012 = 100)

                                 100

                                 60

                                 157

                                 836

                              A Brazíliából érkező behozatal egységárai

                              515

                              461

                              433

                              386

                                 Index (2012 = 100)

                                 100

                                 89

                                 84

                                 75

                              Piaci részesedés

                              0,22 %

                              0,13 %

                              0,33 %

                              1,65 %

                              Részesedés a teljes uniós behozatali volumenben

                              1,68 %

                              0,87 %

                              2,08 %

                              7,42 %

                              IRÁN

                              Az Iránból érkező behozatal volumene

                              96 505

                              125 202

                              527 161

                              1 015 088

                                 Index (2012 = 100)

                                 100

                                 130

                                 546

                                 1 052

                              Az Iránból érkező behozatal egységárai

                              499

                              454

                              415

                              369

                                 Index (2012 = 100)

                                 100

                                 91

                                 83

                                 74

                              Piaci részesedés

                              0,31 %

                              0,39 %

                              1,59 %

                              2,89 %

                              Részesedés a teljes uniós behozatali volumenben

                              2,34 %

                              2,60 %

                              10,08 %

                              12,97 %

                              OROSZORSZÁG

                              Az Oroszországból érkező behozatal volumene

                              1 341 666

                              1 334 322

                              1 376 412

                              1 714 880

                                 Index (2012 = 100)

                                 100

                                 99

                                 103

                                 128

                              Az Oroszországból érkező behozatal egységárai

                              500

                              448

                              431

                              387

                                 Index (2012 = 100)

                                 100

                                 90

                                 86

                                 77

                              Piaci részesedés

                              4,27 %

                              4,13 %

                              4,15 %

                              4,88 %

                              Részesedés a teljes uniós behozatali volumenben

                              32,47 %

                              27,66 %

                              26,32 %

                              21,90 %

                              SZERBIA

                              A Szerbiából érkező behozatal volumene

                              156 894

                              155 055

                              211 835

                              427 558

                                 Index (2012 = 100)

                                 100

                                 99

                                 135

                                 273

                              A Szerbiából érkező behozatal egységárai

                              523

                              468

                              442

                              400

                                 Index (2012 = 100)

                                 100

                                 89

                                 84

                                 77

                              Piaci részesedés

                              0,50 %

                              0,48 %

                              0,64 %

                              1,22 %

                              Részesedés a teljes uniós behozatali volumenben

                              3,8 %

                              3,21 %

                              4,05 %

                              5,46 %

                              UKRAJNA

                              Az Ukrajnából érkező behozatal volumene

                              906 872

                              905 397

                              939 545

                              1 084 477

                                 Index (2012 = 100)

                                 100

                                 100

                                 104

                                 120

                              Az Ukrajnából érkező behozatal egységárai

                              478

                              429

                              415

                              370

                                 Index (2012 = 100)

                                 100

                                 90

                                 87

                                 78

                              Piaci részesedés

                              2,89 %

                              2,81 %

                              2,84 %

                              3,08 %

                              Részesedés a teljes uniós behozatali volumenben

                              21,95 %

                              18,77 %

                              17,97 %

                              13,85 %

                                 Forrás: Eurostat.

                  (565)

                  Miként azt a (419) preambulumbekezdésben található táblázat is mutatja, a Kínából érkező behozatal 516 %-kal növekedett a figyelembe vett időszak alatt. Jóllehet a figyelembe vett időszak alatti növekedési ráta még ennél is magasabb volt Brazília (+ 736 %) és Irán (+ 952 %) esetében, az e két országból érkező behozatal szintje (580 525 tonna Brazíliából és 1 015 088 tonna Iránból) abszolút értelemben jóval alacsonyabb volt a Kínából érkező behozatalnál (1 519 304 tonna Kínából) a vizsgálati időszak alatt.

                  (566)

                  Ezenkívül az exportadatok abszolút értékben történő összevetése azt mutatja, hogy az uniós piacra irányuló export tekintetében az érintett ország volt Oroszország után a második legfontosabb exportáló ország a vizsgálati időszak alatt. Az oroszországi behozatal (94) hozzájárulhatott a kár veszélyének kialakulásához, ugyanakkor a következő megfontolások miatt nem befolyásolta az ok-okozati összefüggést.

                  (567)

                  Egyfelől Kína figyelembe vett időszak alatti növekedési rátája (+ 516 %) jóval magasabb, mint Oroszországé (+ 28 %).

                  (568)

                  Másfelől Kína behozta hátrányát Oroszországgal szemben, amely 2016 első félévében alig valamivel többet, azaz 773 686 tonnát (forrás: Eurostat) exportált az ugyanezen időszakbeli, 773 275 tonnát kitevő (forrás: Eurostat) kínai volumenhez képest.

                  (569)

                  Harmadsorban az alábbi táblázat szerint az oroszországi kapacitásfelesleg nem olyan jelentékeny, mint a kínai:

                     21. táblázat

                     A hasonló termék harmadik országok általi tényleges termelése (ezer tonnában)

                              Ország

                              A 2014. évre becsült nyersacél-kapacitás

                              Nyersacéltermelés 2013-ban

                              Nyersacéltermelés 2014-ben

                              Melegen síkhengerelt termékek tényleges termelése 2013-ban

                              Melegen síkhengerelt termékek tényleges termelése 2014-ben

                              Oroszország

                              89 000

                              69 008

                              71 461

                              26 140

                              26 996

                              Kína

                              1 140 000

                              822 000

                              822 698

                              311 564

                              317 387

                                 A kapacitással kapcsolatos adatok forrása: OECD. (OECD – Tudományos, Technológiai és Innovációs Igazgatóság: A világ acélipara: kapacitástendenciák (Capacity developments in the world steel industry), DSTI/SU/SC(2015)8/Final, 1. táblázat, 10. o., http://www.oecd.org/officialdocuments/publicdisplaydocumentpdf/?cote=DSTI/SU/SC(2015)8/FINAL&docLanguage=En).

                                 A termeléssel kapcsolatos adatok forrása: Acélipari Világszövetség: Acélstatisztikai évkönyv, 2015 (Steel Statistical Yearbook 2015). (Acélipari Világszövetség: Acélstatisztikai évkönyv, 2015, 1. sz. táblázat az 1–2. oldalon és 13. sz. táblázat a 35. oldalon, http://www.worldsteel.org/statistics/statistics-archive/yearbook-archive.html)

                  (570)

                  Még akkor is, ha a kapacitással kapcsolatos fenti adatok kizárólag a nyersacélra vonatkoznak, és azzal a valószínűtlen feltételezéssel élünk, hogy az Oroszországban rendelkezésre álló összes nyersacélt a hasonló termék gyártásához használják fel, Oroszország kapacitásfeleslege jóval elmarad Kína kapacitásfeleslegétől.

                  (571)

                  Ezután a Bizottság értékelte a harmadik országokból érkező behozatal árait és piaci részesedéseit. Megállapította, hogy a hasonló termék egyes egyéb országokból, így Iránból, Oroszországból és Ukrajnából érkező behozatala során még alacsonyabb árakat számítottak fel, mint az érintett országból érkező behozatal esetében. Ennek ellenére az Iránból érkező behozatal szintje jóval alacsonyabb volt a Kínából érkező behozatal szintjénél a vizsgálati időszakban. Továbbá az Oroszországból és Ukrajnából érkező behozatal volumene valóban növekedett a figyelembe vett időszak alatt, de a kínai behozatalénál jóval lassabb ütemben. Ezenkívül az Oroszországból és Ukrajnából érkező behozatal – a Kínából érkező behozatallal ellentétben – jelentős részesedést vesztett a teljes uniós behozatali volumenből a figyelembe vett időszak alatt.

                  (572)

                  Végezetül a Bizottság összehasonlítást végzett a harmadik országok tényleges termelése és az érintett ország termelése között, ami azt mutatta, hogy Kína mind a hasonló termék termelése, mind a nyersacél-kapacitás terén fölényben van az összes országgal szemben.

                     22. táblázat

                     A hasonló termék harmadik országok általi tényleges termelése (ezer tonnában)

                              Ország

                              A 2014. évre becsült nyersacél-kapacitás (95)

                              Nyersacéltermelés 2013-ban

                              Nyersacéltermelés 2014-ben (96)

                              Elméleti kapacitásfelesleg 2014-ben

                              Melegen síkhengerelt termékek tényleges termelése 2013-ban

                              Melegen síkhengerelt termékek tényleges termelése 2014-ben

                              Oroszország

                              89 000

                              69 008

                              71 461

                              17 539

                              26 140

                              26 996

                              Kína

                              1 140 000

                              822 000

                              822 698

                              317 302

                              311 564

                              317 387

                              Ukrajna

                              42 500

                              32 771

                              27 170

                              15 330

                              8 929

                              7 867

                              Irán

                              27 000

                              15 422

                              16 331

                              10 669

                              8 250

                              8 276

                              Brazília

                              48 000

                              34 163

                              33 897

                              14 103

                              15 014

                              14 229

                  (573)

                  A hasonló termék fenti termelési adatai azt mutatják, hogy az érintett ország jócskán fölényben van az összes nagyobb exportáló országgal szemben. Ezenkívül a nyersacél-kapacitással kapcsolatos fenti adatok azt is jelzik, hogy kizárólag Kínának van ilyen tetemes kapacitásfeleslege. Ennek megfelelően a Bizottság megállapította, hogy a kínai kivitel közvetlen kárral fenyegeti az uniós gazdasági ágazatot.

                  (574)

                  Ugyanakkor az is valószínű, hogy a Brazíliából, Iránból, Oroszországból, Szerbiából és Ukrajnából érkező behozatal is hozzájárul a jelentős mértékű kárral való fenyegetéshez. Ennek ellenére az alapul szolgáló termelés, a behozatali trendek és az abszolút értékben vett pontos behozatali volumenek nem olyan mértékűek, hogy befolyásolnák a Kínából érkező, folyamatosan növekvő és egyre inkább támogatott behozatal és az uniós gazdasági ágazatot fenyegető kár közötti ok-okozati összefüggést.

                  (575)

                  A nyilvánosságra hozatalt követően a kínai kormány azt állította, hogy a Bizottság a fenti következtetését az ugyanezen érintett termék öt országból érkező behozatalára vonatkozóan folyamatban lévő párhuzamos vizsgálat (97) jelentős mértékű kárral kapcsolatos ténymegállapításával megcáfolta. Kijelentette, hogy a „jelentős mértékű kár” és a „jelentős mértékű kárral való fenyegetés” két külön jogi fogalom, és együtt nem állhatnak fenn, tehát az egyik megállapítása automatikusan kizárja a másikat.

                  (576)

                  A Bizottság a következő indokok alapján elutasította ezeket a felvetéseket. Annak elismerése mellett, hogy a jelen vizsgálat és az öt ország esetében végzett vizsgálat esetében az érintett termék és a hasonló termék pontosan megegyezik, a Bizottság mindenekelőtt rámutatott, hogy a jelen vizsgálat és az öt ország esetében végzett vizsgálat nem azonos időszakot vesz figyelembe a kárral kapcsolatos folyamatok és az ok-okozati összefüggés értékelésekor. A jelen vizsgálatban a dömpingre/támogatásra és a kár veszélyére vonatkozó vizsgálat a 2015. január 1-jétől2015. december 31-ig tartó időszakra, míg a kár felmérése szempontjából lényeges tendenciák vizsgálata a 2012. január 1-jétől 2015 végéig tartó időszakra terjed ki. Ennek megfelelően a vizsgálati időszak utáni időszak a jelen vizsgálat esetében 2016. január 1-jén kezdődik. Ezzel szemben az öt ország esetében végzett vizsgálat esetében a dömping és a kár vizsgálata a 2015. július 1-jétől2016. június 30-ig tartó időszakra, míg a kár felmérése szempontjából lényeges tendenciák vizsgálata a 2013. január 1-jétől2016. június 30-ig tartó időszakra terjed ki. Ennek megfelelően a vizsgálati időszak utáni időszak az öt ország esetében végzett vizsgálat esetében 2016. július 1-jén kezdődik. Bár a két vizsgálat vizsgálati időszaka között valóban van hat hónapos átfedés (2015. július 1-jétől2015. december 31-ig), a dömping és a kár meghatározása a jelen vizsgálat és az öt ország esetében végzett vizsgálat esetében eltérő vizsgálati időszak és figyelembe vett időszak alapján történt, illetve történik, és ezeket az időszakokat a Bizottság előzetesen, az alaprendelet irányadó rendelkezései alapján választotta meg és tette közzé az eljárás megindításáról szóló értesítésben.

                  (577)

                  Emellett sem jogi, sem közgazdasági szempontból nem lehet elfogadni azt az érvelést, hogy a kár alapján végzett vizsgálat kizárja a kár veszélyén alapuló, legalább részben a jelentős mértékű káron alapuló vizsgálat vizsgálati időszakát megelőző vizsgálati időszakra kiterjedő vizsgálatot. Az öt ország esetében végzett vizsgálat kapcsán a Bizottság előzetesen elegendő bizonyítékot kapott – különösen a rendkívül alacsony árakra vonatkozóan – ahhoz, hogy a vizsgálati időszakban bekövetkezett tényleges kár vélelmezése alapján eljárást indítson. A jelen esetben ezzel szemben a vizsgálat a kár veszélyén alapul, egy olyan vizsgálati időszak figyelembevételével, amely részben megelőzi a másik vizsgálati időszakot, és a jelen vizsgálat nem csupán a kínai import árának és volumenének alakulására terjed ki, hanem a kínai exportáló gyártók jövőben várható viselkedésére is, különös tekintettel a meglévő szabad kapacitásokra.

                  (578)

                  Az ítélkezési gyakorlat azt követeli meg a Bizottságtól, hogy elemezze a különböző tényezők szerepét. Amennyiben a meglévő bizonyítékok elegendő volta megerősítést nyer, az öt ország esetében végzett vizsgálatban a Bizottság azt állapíthatja meg, hogy az érintett öt országból érkező behozatal a vizsgálat vizsgálati időszakában az uniós gazdasági ágazatnak tényleges kárt okozott. E tényleges kártól függetlenül a kínai behozatal további kárral fenyegeti az uniós gazdasági ágazatot. Tehát a két vizsgálati időszak különböző volta és az (571)–(574) preambulumbekezdésben foglalt ténymegállapítások alapján kijelenthető, hogy az öt ország esetében végzett vizsgálat majdani ténymegállapításai nem cáfolhatják a jelen ügynek az ok-okozati összefüggés fennállásával kapcsolatos következtetését.

            6.2.3.   Az uniós gazdasági ágazat exportértékesítési teljesítménye

                  (579)

                  A mintában szereplő uniós gyártók exportvolumene a következőképpen alakult a figyelembe vett időszakban:

                     23. táblázat

                     A mintában szereplő uniós gyártók független vevők részére történt exportértékesítésének volumene

                              2012

                              2013

                              2014

                              Vizsgálati időszak

                              Független vevők részére történt exportértékesítés volumene

                              2 344 463

                              2 379 035

                              2 777 446

                              2 409 721

                                 Index (2012 = 100)

                                 100

                                 101

                                 118

                                 103

                              Átlagár (EUR/tonna)

                              516

                              463

                              459

                              391

                                 Index (2011 = 100)

                                 100

                                 90

                                 89

                                 76

                                 Forrás: A mintában szereplő uniós gyártók által kitöltött kérdőívek.

                  (580)

                  A független vevőkkel bonyolított export volumene 3 %-kal nőtt a vizsgálati időszak alatt. Az árakat illetően jelentős, – 24 %-os visszaesés volt tapasztalható a figyelembe vett időszakban.

                  (581)

                  Az exportértékesítések a teljes uniós termelés nem több mint 4 %-át és a független vevőknek történt összértékesítések 22 %-át tették ki a vizsgálati időszak alatt. Emellett az exportárak százalékos csökkenése az uniós gyártók által az uniós piacon alkalmazott értékesítési árakéhoz hasonló trendet követett. Ennélfogva a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy az uniós gyártók exportértékesítési teljesítménye hozzájárult az ágazat helyzetének gyengüléséhez. Ez a tényező azonban az ilyen értékesítés uniós gazdasági ágazat forgalmán belüli csekély arányára tekintettel szintén nem befolyásolta a támogatott behozatal és az uniós gazdasági ágazatot fenyegető jelentős mértékű kár közötti ok-okozati összefüggést.

            6.2.4.   A növekvő energiaköltségek jelentette fenyegetés az uniós gyártókra

                  (582)

                  A kínai kormány azt állította, hogy az uniós gyártók energiaköltségei a legtöbb nemzetközi versenytárshoz képest magasabbak, továbbá az uniós gazdasági ágazatot átlagosan 38 %-os áremelkedés sújtja. (98) A nyilvánosságra hozatalt követően a kínai kormány észrevételezte, hogy az uniós gazdasági ágazat viszonylag magasabb energiaköltségei egy másik, sokkal valószerűbb magyarázatát adják a vélt jelentős mértékű kárral való fenyegetésnek, mint a melegen síkhengerelt termékek Kínából érkező behozatala, és azzal érvelt, hogy az uniós acélgyártók versenyképességének egyik legfontosabb meghatározó tényezője az energiaköltség. Emellett a kínai kormány azt is előadta, hogy ha csökkentek is az energiaköltségek, ez a csökkenés 2015-ben lelassult, majd az árak 2016-ban ismét nőttek.

                  (583)

                  Az energiaköltségeket illetően először is elmondható, hogy azok az érintett termék előállítási költségeinek fontos, de nem elsődleges elemei, az elsődleges elem ugyanis a nyersanyagár (lásd a 6.2.5. szakaszt). Másodszor: az energiaköltségek fontos tényezői a versenyképességnek. Ez összhangban van a kínai kormány beadványának 300. pontjában foglalt kijelentéssel, amely szerint az energiaköltség fontos, de nem kizárólagosan meghatározó tényezője a jövedelmezőségnek. Valóban, egy energetikai szakértőkből álló konzorcium által nemrégiben készített tanulmány szerint a 2010 és 2015 közötti időszakban az energiaárak 12 %-kal csökkentek. Ennek eredményeképpen a villamos energia árszintje az Unióban a negyedik legalacsonyabb lett a világon. (99) A Bizottságnak nem sikerült beszereznie olyan adatokat, amelyek e helyzet megfordulását jeleznék. Harmadszor: a villamosenergia-költségekkel kapcsolatban előadott érvek nem egyeztethetők össze azzal, hogy az uniós gazdasági ágazat 2013-ban mintegy 0,4 %-os nyereséget volt képes elérni, ahogy a 2007 és 2011 közötti időszakban is, amikor az állítólagos komparatív költséghátrány szintén nagy valószínűséggel fennállt.

                  (584)

                  Ezért a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy ez a tényező nem szünteti meg az ok-okozati összefüggést.

            6.2.5.   A melegen síkhengerelt termékek alacsony ára az uniós piacon az alacsony nyersanyagárak és/vagy a melegen síkhengerelt termékek világszerte alacsony ára miatt

                  (585)

                  A kínai kormány emellett azzal is érvelt, hogy az acélgyártásban felhasznált nyersanyagok, különösen a vasérc alacsony ára az uniós piacon a melegen síkhengerelt termékek piaci árának visszaeséséhez vezetett. (100) A nyilvánosságra hozatalt követően a kínai kormány megismételte azt az álláspontját, hogy a nyersanyagárak csökkenése közrejátszott a melegen síkhengerelt termékek árának csökkenésében, és ennek folytán a melegen síkhengerelt termékek Kínából érkező behozatala mellett egy másik okát képezi az uniós gazdasági ágazatot érő kár vélt veszélyének.

                  (586)

                  A Bizottság elemezte mind a melegen síkhengerelt termékek árának, mind a melegen síkhengerelt termékek nyersanyagárainak a figyelembe vett időszak alatti alakulását.

                  (587)

                  A Bizottság a vizsgálat során megállapította, hogy a nyersanyagárak 2012 és 2015 között csökkentek. Például a vasérc ára körülbelül 141 USA-dollár/tonna-ról 52 USA-dollár/tonna-ra, azaz több mint 60 %-kal csökkent.

                  (588)

                  Ugyanakkor a mintában szereplő legnagyobb uniós gyártó termelési költségének elemzésekor kiderül, hogy e csökkenő nyersanyagárak hatása jóval elmarad az említett árcsökkenéstől. Például a három fenti nyersanyag költségei egy nagyobb gyártó teljes termelési költségének közel 60 %-át tették ki 2012-ben, 2015-ben azonban még mindig elérték a teljes termelési költségének 50 %-át. Ez azt mutatja, hogy nincs közvetlen összefüggés a nyersanyagárak csökkenése és a melegen síkhengerelt termékek termelési költségének visszaesése között.

                  (589)

                  Ezenkívül az uniós gazdasági ágazat termelési költsége összességében 25 %-kal csökkent a figyelembe vett időszakban (lásd a (448) preambulumbekezdést), ami nemcsak az olcsóbb nyersanyagok, hanem a hatékonyság uniós gyártók általi növelésének is az eredménye. Emellett az átlagos importárak ennél nagyobb mértékben, 33 %-kal csökkentek ugyanebben az időszakban (lásd az (517) preambulumbekezdést).

                  (590)

                  Tisztességes piaci viszonyok mellett az uniós gazdasági ágazat fenn tudta volna tartani értékesítési árszintjét, hogy így előnyt kovácsolhasson a költségek csökkenésből és ismét jövedelmezővé váljon. Az uniós gyártók azonban kénytelenek voltak követni az árak uniós piaci trendjét, és az árak visszaestek. A vizsgálati időszak alatt az uniós gyártók még arra is rákényszerültek, hogy a költségek alatti árakon értékesítsenek, jóllehet már így is jelentősen csökkentették termelési költségeiket.

            6.3.   Az ok-okozati összefüggésre vonatkozó következtetés

                  (591)

                  A Bizottság ok-okozati összefüggést állapított meg a kínai támogatott behozatal és az uniós gazdasági ágazatot fenyegető jelentős mértékű kár között. Egyértelmű időbeli egybeesés van a Kínából érkező támogatott behozatal folyamatosan csökkenő értékesítési árak mellett – mindenekelőtt – hirtelen növekvő szintje és az Unió teljesítményének visszaesése között, különösen 2015 második félévétől kezdődően. Az uniós gazdasági ágazatnak nem volt más választása: piaci részesedésének további zsugorodását elkerülendő követnie kellett a támogatott behozatal árszintjét. Ez veszteséges helyzetet teremtett, amely valószínűleg csak tovább romlik majd.

                  (592)

                  A Bizottság megkülönböztette és szétválasztotta az uniós gazdasági ágazat helyzetét befolyásoló összes ismert tényező hatásait a támogatott behozatal káros hatásaitól, amelyek az uniós gazdasági ágazat egészét jelentős mértékű kárral fenyegették a vizsgálati időszak végén. Az azonosított egyéb olyan tényezők, mint a gazdasági válság, a harmadik országokból érkező behozatal és az uniós gyártók exportértékesítési teljesítménye a megállapítások szerint nem befolyásolták a jelentős mértékű kárral való fenyegetés és a kínai támogatott behozatal közötti ok-okozati összefüggést. A fentiek alapján a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy a Kínából érkező támogatott behozatal a vizsgálati időszakban az alaprendelet 8. cikkének (5) és (6) bekezdése értelmében jelentős mértékű kárral fenyegette az uniós gazdasági ágazatot. A Kínából érkező támogatott behozatalon kívüli más olyan ismert tényezők, amelyek ugyancsak hatással voltak az uniós gazdasági ágazat helyzetére, a megállapítások szerint nem befolyásolták az ok-okozati összefüggést.

            7.   AZ UNIÓS ÉRDEK

                  (593)

                  Az alaprendelet 31. cikkével összhangban a Bizottság megvizsgálta, hogy fennállnak-e olyan kényszerítő okok, amelyek alapján arra a következtetésre kell jutnia, hogy az Uniónak a jelen esetben nem áll érdekében intézkedések elfogadása. Az uniós érdek meghatározása a különböző érintett érdekek teljes körének értékelésén alapult, beleértve az uniós gazdasági ágazat, az importőrök és a felhasználók érdekeit is. Ennek meghatározása során a Bizottság különös figyelmet fordított a kárt okozó támogatásnyújtás kereskedelmet torzító hatásai megszüntetésének és a hatékony verseny visszaállításának szükségességére.

            7.1.   Az uniós gazdasági ágazat érdeke

                  (594)

                  Az uniós gazdasági ágazat több tagállamot (Egyesült Királyság, Franciaország, Németország, Cseh Köztársaság, Szlovák Köztársaság, Olaszország, Luxemburg, Belgium, Lengyelország, Hollandia, Ausztria, Finnország, Svédország, Portugália, Magyarország és Spanyolország) ölel fel, és mintegy 18 000 alkalmazottat foglalkoztat közvetlenül a melegen síkhengerelt acéltermékekkel összefüggésben.

                  (595)

                  A vizsgálat során tizenhét gyártó működött együtt. Az ismert gyártók egyike sem ellenezte a vizsgálat megindítását. Amint az a kármutatók fenti elemzésénél szerepel, az uniós gazdasági ágazat egésze a kár valamely jelét mutatta a figyelembe vett időszak alatt. Különösen a mintában szereplő uniós gyártók pénzügyi teljesítményéhez kapcsolódó kármutatók, így a jövedelmezőség esetében volt tapasztalható komoly negatív hatás. A mintában szereplő uniós gyártók a helyzetük romlását tapasztalták, különösen 2015 második félévétől kezdődően, és kedvezőtlen hatással volt rájuk a támogatott behozatal, amely a vizsgálati időszak végére közvetlenné váló kárral fenyegetett.

                  (596)

                  Mindemellett, ahogyan azt az (542) preambulumbekezdés elmagyarázza, a Bizottság olyan jeleket is tapasztalt, amelyek arra utalnak, hogy a jövedelmezőség szempontjából az uniós acélgyártók 2016 második félévében talán elkezdtek lábra kapni, de még ha így is van, ez nem látszik ellensúlyozni a 2015-ben és 2016 első félévében elszenvedett veszteségeket.

                  (597)

                  A nyilvánosságra hozatalt követően a kínai kormány előadta, hogy a jelen vizsgálat keretében szükségtelen végleges intézkedést bevezetni, mert egyáltalán nem egyértelmű, hogy az előnyös volna az uniós gazdasági ágazat számára. Például a végleges intézkedések bevezetése esetén a kínai behozatal helyébe nagy valószínűséggel a melegen síkhengerelt termékek más, a kivetendő vámokkal nem érintett országokból érkező behozatala lépne.

                  (598)

                  A Bizottság ezt az érvet elutasította: a végleges kiegyenlítő vámok kivetése várhatóan visszaállítja a tisztességes kereskedelem feltételeit az uniós piacon, és lehetővé teszi az uniós gazdasági ágazat további fellendülését. Ez az uniós gazdasági ágazat jövedelmezőségének olyan mértékű javulását eredményezné, hogy az megközelítené az ebben a tőkeigényes iparban szükséges szintet. Ennélfogva fontos, hogy az árak újfent egy olyan nem támogatott vagy kárt nem okozó szintet érjenek el, amely lehetővé teszi, hogy a különféle gyártók mindegyike tisztességes kereskedelmi körülmények között tudjon működni az uniós piacon. Intézkedések nélkül valószínű, hogy a fenyegető kár bekövetkezik, és az uniós gazdasági ágazat gazdasági helyzete tovább romlik.

                  (599)

                  Ennek megfelelően a Bizottság azt a következtetést vonja le, hogy a végleges kiegyenlítő vámok kivetése az uniós gazdasági ágazat érdekét szolgálná.

            7.2.   Az importőrök érdeke

                  (600)

                  A (21) preambulumbekezdésben említett módon egyetlen független importőr sem töltött ki teljes kérdőívet, vagy látta el a Bizottságot olyan információkkal, amelyek megmutatták volna, hogy az intézkedések bevezetése milyen kárral járna az importőrök számára. Következésképpen és figyelemmel arra is, hogy Kína mellett sok más ország is exportál az Unióba, a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy valószínű, hogy az intézkedések bevezetése nem szolgálná az importőrök érdekeit.

            7.3.   A felhasználók érdeke

                  (601)

                  A melegen síkhengerelt acéltermékek olyan ipari alapanyagok, amelyeket a végfelhasználók többek között az építőipar (acélcsövek gyártása), hajógyártás, gáztartályok, nyomástartó edények és energiavezetékek területén való különféle alkalmazásokra szereznek be.

                  (602)

                  Az azonos érintett termékkel kapcsolatban Kínával szemben lefolytatott dömpingellenes vizsgálat keretében kitöltött kérdőívet mindössze egy olyan olaszországi felhasználó (a Marcegaglia Carbon Spa) nyújtott be, amely importál az érintett országból, és többek között csöveket és feldolgozott acéltermékeket gyárt. Az érintett termék/a hasonló termék költségtételt jelent e felhasználó számára.

                  (603)

                  Az olasz felhasználó állítása szerint az érintett országból érkező behozatalra vonatkozó intézkedések bevezetése eredményeként a továbbiakban már nem lenne módja az érintett termék – különösen az újrahengerléshez használt jó minőségű tekercsek – megbízható szállítmányaihoz hozzáférni az uniós piacon. Állítása szerint a teljes uniós termelés 88 %-át mindössze 16 – nyolc nagyobb csoporthoz tartozó – vállalat adja, míg a termelés legnagyobb részét (mintegy 70 %-ot) a kötött piacon használják fel. Így az uniós gyártók a még viszonylag magas piaci részesedésük révén állítólag erőteljes nyomást tudnak gyakorolni mind az érintett termék piacára, mind a feldolgozott termékek piacára.

                  (604)

                  Egyfelől a Bizottság megjegyzi, hogy a végleges kiegyenlítő vámok célja nem az, hogy minden behozatal előtt lezárják az uniós piacot, hanem az, hogy a kárt okozó támogatásnyújtás hatásának kiküszöbölésével visszaállítsák a tisztességes kereskedelmet. Ennek megfelelően az olasz és más uniós felhasználók a jövőben is képesek lesznek az érintett terméket – az Unión belülről vagy harmadik országokból – jó minőségben beszerezni.

                  (605)

                  Másfelől a Bizottság megállapította, hogy a felhasználó nem kizárólag a kínai behozatalra van utalva, hanem a vizsgálati időszak alatt uniós gyártóktól, valamint az érintett országon kívüli más harmadik országbeli gyártóktól is beszerezte az érintett terméket. Ezért nem tekinthető úgy, hogy ellátási lánca jelentős zavart fog szenvedni.

                  (606)

                  Harmadsorban még ha a kínai érintett termék árai körülbelül 30 %-kal növekednének, az ezen olasz gyártó termelési költségére 3 %-os hatással lenne. E vállalkozás esetében ez számottevő lehet, ugyanakkor a szimuláció kimutatta azt is, hogy az adózás előtti eredménye így is valamivel a jövedelmezőségi küszöb felett alakulna.

                  (607)

                  Negyedsorban mivel az érintett országból és a más országokból érkező behozatal várhatóan folytatódik a végleges kiegyenlítő vámok kivetését követően, és mivel még mindig rendelkezésre állnak alternatív beszállítói források, megalapozatlan az az állítás, hogy a kiegyenlítő vámok kivetése eredményeként az uniós gazdasági ágazat erőteljes árnyomást tudna gyakorolni. Az uniós gazdasági ágazat 22 gyártóból áll, amelyek már az Unión belül széles kínálatot nyújtanak a felhasználóknak a hasonló terméket gyártó és exportáló egyéb harmadik országokból érkező behozatal jelentette lehetőség mellett. Ennélfogva a Bizottság elutasította azt az állítást, hogy az intézkedések bevezetése az érintett termék/a hasonló termék ellátási hiányához vezetne.

                  (608)

                  Az uniós piaci versenyre gyakorolt lehetséges kedvezőtlen hatásokat illetően elmondható, hogy az uniós versenyszabályok valóban szigorúbb magatartási szabályokat írnak elő a jelentős piaci részesedéssel rendelkező vállalatok számára. Mindazonáltal a Bizottságnak nincs tudomása arról, hogy az érintett termékkel kapcsolatban bármely piaci szereplő erőfölénnyel élne vissza az uniós piacon. Ugyanakkor végső soron az illetékes versenyhatóságok feladata meghatározni, hogy erőfölényről van-e szó, és visszaélnek-e azzal.

                  (609)

                  A nyilvánosságra hozatalt követően a kínai kormány annak a véleményének adott hangot, hogy azok az előnyök, amelyeket az uniós gazdasági ágazat a melegen síkhengerelt termékek behozatalával szembeni végleges intézkedések bevezetése nyomán esetleg élvezne, eltörpülnének a felhasználókat érő negatív következmények mellett. Továbbá kijelentette, hogy az intézkedések bevezetése különösen aránytalan terhet róna a független importőrökre, amelyek közvetlenül versenyeznek az érintett kínai gazdasági szereplőkkel kapcsolatban álló felhasználókkal és már most is hátrányos helyzetben vannak velük szemben, hiszen ez utóbbiak az integrált termelővállalatok berkein belül alakíthatják áraikat és élvezhetik a kedvező kereskedelmi feltételeket.

                  (610)

                  A Bizottság ezt az érvelést a (607) preambulumbekezdésben ismertetett megfontolások alapján elvetette, figyelemmel arra, hogy alternatív beszerzési források a jövőben is létezni fognak.

                  (611)

                  A fentiekre tekintettel a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy az intézkedések bevezetése ellentétes lenne a felhasználók érdekeivel, de nem érintené egyértelműen aránytalanul hátrányosan őket. Kiemelendő, hogy piacon a kínai kivitel tényleges leállása esetén is a termékek széles választéka állna rendelkezésre. A Bizottság megállapította továbbá, hogy az intézkedések a jelentkezett felhasználók jövedelmezőségére korlátozott hatással járnának.

            7.4.   Az uniós érdekre vonatkozó következtetés

                  (612)

                  A Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy az intézkedések bevezetése a jövedelmezőség szempontjából hozzájárulna az uniós gazdasági ágazat fellendüléséhez. Az intézkedések bevezetése lehetővé tenné az uniós gyártók számára, hogy elvégezzék az ahhoz szükséges beruházásokat és kutatást-fejlesztést, hogy jobban felszereljék a melegen síkhengerelt acéltermékek gyártásához használt berendezéseiket, és javítsák versenyképességüket.

                  (613)

                  Az uniós gazdasági ágazat a (közel)múltban már átesett komolyabb szerkezetátalakításon. Intézkedések bevezetése nélkül a vizsgálati időszak végén közvetlenül fenyegető kár valószínűleg bekövetkezik. Előfordulhat, hogy a melegen síkhengerelt acéltermékek néhány uniós gyártója kénytelen beszüntetni/visszafogni a melegen síkhengerelt acéltermékekkel összefüggő tevékenységeit, alkalmazottaiktól megválni, aminek következtében sok uniós felhasználó korlátozott beszállítói forrásokra kényszerülne.

                  (614)

                  A független importőrök és a felhasználók érdekeit illetően a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy az intézkedések javasolt szinten történő bevezetése csak korlátozott hatással járna. Más szóval az árakra, a jövedelmezőségükre és a felhasználók ágazatán belüli foglalkoztatásra nem lenne aránytalan hatással. Ennélfogva a végleges kiegyenlítő intézkedések javasolt szinten történő bevezetése csak mérsékelt hatást fejt ki a szállítói lánc áraira és a felhasználók teljesítményére.

                  (615)

                  Mérlegelve és súlyozva egyfelől egy fontos uniós gazdasági ágazat jelentős érdekeinek a tisztességtelen gyakorlattal szembeni védelmét, másfelől az intézkedések független importőröket és felhasználókat érintő, amellett jelentkező valószínűsíthető korlátozott hatását, hogy e független importőrök és felhasználók továbbra is széles kínálatban részesülnek az Unióban, a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy nem állnak fenn olyan kényszerítő okok, amelyek alapján az érintett országból származó érintett termék támogatott behozatalára vonatkozó intézkedések bevezetése ellentétes lenne az uniós érdekkel.

            8.   VÉGLEGES SZUBVENCIÓELLENES INTÉZKEDÉSEK

                  (616)

                  A Bizottság támogatással, kár veszélyével, ok-okozati összefüggéssel és az uniós érdekkel kapcsolatban levont következtetései alapján végleges szubvencióellenes intézkedéseket kell bevezetni annak kiküszöbölésére, hogy bekövetkezzen a jelentős mértékű kár, amellyel a támogatott behozatal az uniós gazdasági ágazatot közvetlenül fenyegeti.

            8.1.   A kár megszüntetéséhez szükséges mérték (kárkülönbözet)

                  (617)

                  Az intézkedések szintjének megállapításához a Bizottság először az uniós gazdasági ágazattal szembeni kár veszélyének megszüntetéséhez szükséges vám összegét állapította meg.

                  (618)

                  A kár veszélye abban az esetben szűnne meg, ha az uniós gazdasági ágazat fedezni tudná előállítási költségeit, és a hasonló termék uniós piacon történő értékesítése révén olyan adózás előtti nyereségre (ún. nyereségcél) tudna szert tenni, amelyet egy ilyen típusú iparág az ágazatban szokásos versenyfeltételek mellett, vagyis dömpingelt behozatal nélkül észszerűen elérhet.

                  (619)

                  A nyereségcél megállapításához a Bizottság először elemezte a panaszos által az azonos érintett termékkel kapcsolatban Kínával szemben lefolytatott dömpingellenes vizsgálat keretében tett javaslatot, amely egy ugyanarra a termékre vonatkozó korábbi bizottsági határozat alapján 12,9 %-ot jelölt meg. (101) Ez a ténymegállapítás azonban 2000-ben született, és tekintettel az uniós gazdasági ágazat által tapasztalt technológiai és pénzügyi változásokra, valamint az uniós piac méretében 2000 óta a tagállamok 2000 és 2016 között növekvő számának köszönhetően bekövetkezett változásokra, egy több mint 15 évvel ezelőtti adat már nem tekinthető reprezentatívnak.

                  (620)

                  A kínai kormány javaslata szerint legfeljebb 5 %-os haszonkulcs tekinthető indokoltnak. (102) Ebben a tekintetben a Bizottság korábbi gyakorlatára hivatkozott, amely a „betonacél rudak” ügyben (103) 4,8 %-os, a „varrat nélküli vas- és acélcsövek” ügyben (104) pedig 3 %-os nyereségcélt tartott indokoltnak. Ezek a termékek azonban feldolgozott acéltermékek, amelyek nem hasonlóak az érintett termékhez.

                  (621)

                  A Bizottság ezt követően áttekintette a feldolgozott termék, azaz a hidegen hengerelt acéltermékek szempontjából leginkább reprezentatívnak ítélt 2008-as év jövedelmezőségi adatait. (105) A jelenlegi vizsgálatban érintett termék a következő okok miatt sok tekintetben hasonlít egyes hidegen síkhengerelt acéltermékekhez (hidegen hengerelt termékek):

                              —

                              Mindkét termék (vasérc és kokszosítható szén) esetében a bizonyos ötvözetekkel kapcsolatos költségek a termelési költségükön belül jelentős hányadot képviselnek, és hasonló eljárásoknak vetik őket alá (kemence, meleghengermű).

                              —

                              Miként az a (40) preambulumbekezdésben szerepel, az érintett termék elsődleges nyersanyagként szolgál többféle, hozzáadott értéket képviselő feldolgozott acéltermék, egyebek mellett a hidegen hengerelt termékek gyártásához.

                  (622)

                  Ezek alapján a Bizottság 14,4 %-os haszonkulcsot állapított meg.

                  (623)

                  A Kínából és Oroszországból érkező, kárt okozó dömpingre vonatkozó, szóban forgó ügy számos eleme azonban nem hozható összefüggésbe a jelenlegi üggyel, amely kapcsán a Bizottság azt állapította meg, hogy a támogatott kínai export a kár veszélyét hordozza magában, és így az ügy jövőre vonatkozó elemzést foglal magában. A szóban forgó ügyben a vizsgált országokból alacsony áron érkező behozatal a vizsgálati időszakot megelőző négyéves időszak egészére kiterjedt.

                  (624)

                  A Bizottság ezt követően megpróbált megállapítani egy nyereségcélt azáltal, hogy modellezte, hogy az uniós gazdasági ágazatnak a 2009-es gazdasági és pénzügyi válság által előidézett recesszióból való felépülése miként alakulhatott volna, ha nem lép közbe az árakat leszorító, nagy volumenű kínai behozatal. A Bizottság ehhez frissebb adatokra, valamint az OECD acélbizottsága számára 2013 decemberében bemutatott, jövőre vonatkozó elemzésre hagyatkozott. A „Pénzügyileg stabil ágazat alapjainak megteremtése” című szakértői tanulmány megvizsgálta a globális acélipar elmúlt évekbeli jövedelmezőségét, és megállapított egy hosszú távú fenntarthatósági nyereségküszöböt. Az említett tanulmány 17 %-os globális EBITDA (kamatok, adózás és értékcsökkenési leírás előtti eredmény) különbözetet tartana megfelelőnek. (106) A jelentés emellett 7 %-os átlagos beruházási költséget és 3 %-os átlagos adósságot irányoz elő. A Bizottság levonta e két utóbbi költségkategóriát, és 7 %-os kamatfizetés előtti eredményre (EBT) jutott. Más megbízható adat hiányában az acélipar egészére számított ezen adatokat megfeleltette az érintett termékre, mivel a melegen síkhengerelt termékek a nyersacéltermelés jelentős hányadát teszik ki.

                  (625)

                  Következésképpen a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy 7 %-os nyereségcélt lehet alapul venni a melegen síkhengerelt termékek uniós gazdasági ágazata számára a kár veszélyéhez tartozó különbözet számításához.

            8.2.   A kárkülönbözet kiszámításához alkalmazandó időszak kár veszélye esetén

                  (626)

                  Egyfelől Bizottság emlékeztet arra, hogy a támogatás és a kár meghatározása vizsgálati időszakon, valamint az alaprendelet releváns rendelkezéseivel összhangban megállapított, és az eljárás megindításáról szóló értesítésben említett figyelembe vett időszakon alapul. Másfelől az alaprendelet nem határozza meg konkrétan, hogyan kell a kárkülönbözetet az alacsonyabb vám szabálya alapján kiszámítani. Ezenfelül azon időszak meghatározására vonatkozóan sem ír elő konkrét kritériumokat, amelynek során a kárkülönbözet számítására vonatkozó paramétereket értékelik. Ebben az esetben a Bizottság úgy vélte, hogy a kiválasztott időszak tükrözi az ügy egyedi jellegét, és a jövőre vonatkozó elemzéssel összefüggően helyénvaló.

                  (627)

                  Ebben tekintetben a Bizottság azon a véleményen volt, hogy nem alkalmazhatja a jelentős mértékű kárra vonatkozó standard megközelítést úgy, hogy a teljes vizsgálati időszakra (azaz 2015-re) vonatkozóan a kárkülönbözet-átlagot veszi figyelembe: a kár veszélyéhez tartozó különbözetnek a veszély mértékét kell tükröznie, míg akkor, amikor a veszély később, a vizsgálati időszak alatt realizálódik, a kárkülönbözetnek a veszély konkrét hatását kell jeleznie. Annak érdekében, hogy hatékonyan megszüntesse a kár veszélyének hatását, a Bizottság ezért a következők szerint áttekintette a vizsgálati időszak azon szakaszait, amelyekben a kár veszélye materializálódni kezdett: Többek között hivatkozott az (549) preambulumbekezdésre, amely szerint „míg az uniós gazdasági ágazatban 2014-ben és 2015 első két negyedévében megindult a fellendülés, 2015 második félévében szinte az összes kármutató drasztikus mértékben romlani kezdett. A vizsgálat rámutatott, hogy ez a negatív tendencia – amely 2015 második félévében kezdődött – 2016 első félévében sem fordult meg”. Az (554) preambulumbekezdésben rögzítette továbbá, hogy „tekintettel az időbeli egybeesésre egyfelől a támogatott behozatalnak a folyamatosan csökkenő árak melletti állandó növekedése, másfelől az uniós gazdasági ágazat piacvesztése és az árerózió között, amelyek különösen 2015 második félévétől kezdve további veszteségeket okoztak, a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy a támogatott behozatal negatív hatást gyakorolt az uniós gazdasági ágazat helyzetére”.

                  (628)

                  Másrészről ami az ügy érdemi részét illeti, a Bizottság megállapította a (462) preambulumbekezdésben rögzítetteknek megfelelően, hogy a negatív tendencia 2015 második félévében kezdődött, és a vizsgálati időszak végén egyértelműen a körülmények olyan előre látható és közvetlen megváltozásához vezetett, hogy az annak eredményeként létrejövő helyzetben a támogatásnyújtás kárt fog okozni, ha nem hoznak intézkedést. Mindez összhangban van a Bizottságnak a (457) preambulumbekezdésben rögzített megállapításával, miszerint „az uniós gyártók 2014-ben és a 2015-ös év első félévében már képesek voltak valamelyest javítani helyzetükön”. Következésképpen 2015 második féléve inkább tükrözi a kár veszélyének tényleges hatását az uniós gazdasági ágazatra nézve, amely hatást ki kell küszöbölni.

                  (629)

                  Harmadrészről a Bíróság megállapította, hogy a vizsgálati időszakot követő időszak adatainak elemzése kifejezetten megfelelő egy olyan vizsgálatban, amelynek célja megállapítani, fennáll-e a kár veszélye, amihez annak természetéből fakadóan jövőre vonatkozó elemzést kell lefolytatni. A Bizottság szerint 2015 második féléve megfelelőbbnek tűnik e követelmény teljesítéséhez, mivel az közelebb van a jövőbeli fejleményekhez, mint a vizsgálati időszak egésze.

                  (630)

                  Negyedrészről a teljes vizsgálati időszakon alapuló számítás – függetlenül attól, voltak-e jelei a negatív tendenciáknak – veszélyeztetné a kár veszélyének vizsgálatára irányuló eljárások azon célját, hogy lehetőség legyen hatékonyan és megelőző jelleggel fellépni, mielőtt a kár veszélye kárként materializálódik.

                  (631)

                  A nyilvánosságra hozatalt követően a Shougang Group exportáló gyártó kifogásolta, hogy a Bizottság a kárkülönbözet meghatározásakor csak a 2015 második félévére vonatkozó adatokat vette figyelembe. Azzal érvelt, hogy a vizsgálati időszakot azért kell a vizsgálat kezdetekor kijelölni, hogy a vizsgáló hatóság ne hozhasson szubjektív döntéseket. Emellett azt is előadta, hogy mivel a kiegyenlítő vámok kivetésekor az alacsonyabb vám szabályát kell alkalmazni, azaz a vámtétel meghatározására mind a támogatás mértéke, mind pedig a kárkülönbözet kihat, logikusan mind a támogatás mértékét, mind a kárkülönbözetet ugyanarra az időszakra kell megállapítani.

                  (632)

                  A Bizottság a következő indokok alapján elutasította ezeket az érveket. Először: amint azt a (627) preambulumbekezdés elmagyarázza, a kár veszélyéhez tartozó különbözetnek a veszély mértékét kell tükröznie, míg akkor, amikor a veszély később, a vizsgálati időszak alatt realizálódik, a kárkülönbözetnek a veszély konkrét hatását kell jeleznie. Másodszor: az alaprendelet 11. és 5. cikke szerint, amelyek a kár veszélyével kapcsolatos állítások alapján elindított vizsgálatokra is alkalmazandók, a reprezentatív ténymegállapításoknak az eljárás megindítása előtt lezárult időszakon kell alapulniuk (lásd a (475) preambulumbekezdést). Ez az elv azt a célt szolgálja, hogy a vizsgálat eredményei reprezentatívak és megbízhatóak legyenek. Végezetül: amint azt a (626) preambulumbekezdés elmagyarázza, az alaprendelet nem határozza meg konkrétan, hogyan kell a kárkülönbözetet az alacsonyabb vám szabálya alapján kiszámítani.

                  (633)

                  A fent részletezett okokból a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy a kárkülönbözetek kiszámításának ebben a konkrét esetben 2015 második félévén, nem pedig a teljes vizsgálati időszakon kell alapulnia.

                  (634)

                  Következésképpen a Bizottság kiegészítő adatokat kért az együttműködő gyártóktól. A Bizottság a vizsgálati időszakra vonatkozóan a mintában szereplő uniós gyártók tekintetében kiegészítő negyedéves adatokat kapott a termelési költségekről (terméktípusonként), amelyeket később ellenőrzött. Az ellenőrzések kizárólag a szolgáltatott, de korábbi kérelem tárgyát nem képező kiegészítő adatokra terjedtek ki, és biztosították, hogy az adatok, amelyekre végül a Bizottság a ténymegállapításait alapozta, megbízhatóak legyenek.

                  (635)

                  Saját egyedi kárkülönbözetének számításával kapcsolatban a Shougang Group exportáló gyártó észrevételezte, hogy a Bizottság két terméktípus adatait nem vette figyelembe.

                  (636)

                  Az észrevételnek a Bizottság annak elemzése nyomán helyt adott. Ennek alapján a Shougang Group kárkülönbözete lecsökkent 31,9 %-ról 31,5 %-ra.

            8.3.   Végleges intézkedések

                  (637)

                  A Bizottság a szubvencióellenes vizsgálatot a dömpingellenes intézkedéseknek a kár veszélyére vonatkozó szempontjaira korlátozódó vizsgálatával párhuzamosan folytatta le. Tekintettel az alacsonyabb vám szabályának alkalmazására és arra, hogy a kiegyenlíthető támogatások értékalapon kifejezett összegei kisebbek a kár megszüntetéséhez szükséges mértéknél, a Bizottságnak a kiegyenlíthető támogatások megállapított összegeivel megegyező végleges kiegyenlítő vámot, majd ezt követően a kár megszüntetéséhez szükséges mértékig végleges dömpingellenes vámot kell kivetnie. Mivel azonban a végleges dömpingellenes rendeletet a Bizottság 2017. április 6-án már elfogadta, e vizsgálat ténymegállapításainak figyelembevétele érdekében szükségessé vált annak módosítása.

                  (638)

                  E módszer és a tényállás alapján, továbbá különös tekintettel arra, hogy a jelen vizsgálat nyomán nem kerül kiegyenlítésre exporttámogatás és a bevezetett intézkedések a kárkülönbözetre korlátozódnak, a Bizottság úgy ítéli meg, hogy ebben az esetben nem merül fel a kétszeres értékelés kérdése.

                  (639)

                  A kínai exportáló gyártók nagyfokú együttműködésére tekintettel a „minden más vállalatra” alkalmazandó vámot a Bizottság a mintában szereplő vállalatokra kivetett legmagasabb vám szintjén határozta meg. A „minden más vállalatra” érvényes vámtétel azokra a vállalatokra vonatkozik, amelyek e vizsgálat során nem működtek együtt.

                  (640)

                  A mellékletben felsorolt, a mintában nem szereplő többi együttműködő kínai exportáló gyártókra vonatkozó végleges vámtétel a mintában szereplő együttműködő exportáló gyártókra vonatkozó vámtételek súlyozott átlagaként kerül meghatározásra.

                  (641)

                  A fentiek alapján az említett vámok az alábbi tételek szerint kerülnek megállapításra:

                     24. táblázat

                     Végleges kiegyenlítő vám

                              Kínai exportáló gyártók

                              Dömpingkülönbözet (a dömpingellenes vizsgálat szerint)

                              A kiegyenlíthető támogatások összege

                              A kár megszüntetéséhez szükséges mérték

                              Kiegyenlítő vám

                              Dömpingellenes vám

                              Benxi Group

                              97,3 %

                              28,5 %

                              28,1 %

                              28,1 %

                              0 %

                              Hesteel Group

                              95,5 %

                              7,8 %

                              18,1 %

                              7,8 %

                              10,3 %

                              Jiangsu Shagang Group

                              106,9 %

                              4,6 %

                              35,9 %

                              4,6 %

                              31,3 %

                              Shougang Group

                              A dömpingellenes vizsgálat mintájában nem szerepelt

                              38,6 %

                              31,5 %

                              31,5 %

                              0 %

                              Egyéb, a dömping- és a szubvencióellenes vizsgálatban egyaránt együttműködő vállalatok

                              100,5 %

                              17,1 %

                              27,9 %

                              17,1 %

                              10,8 %

                              Egyéb, a dömpingellenes vizsgálatban együttműködő, de a szubvencióellenes vizsgálatban nem együttműködő vállalatok

                              100,5 %

                              38,6 %

                              35,9 %

                              35,9 %

                              0 %

                              Minden más vállalat

                              106,9 %

                              38,6 %

                              35,9 %

                              35,9 %

                              0 %

                  (642)

                  Az e rendeletben meghatározott, az egyes vállalatokra alkalmazandó dömpingellenes és szubvencióellenes vámtételt a szóban forgó vizsgálatok ténymegállapításai alapján határozták meg. Így a vám mértéke a vizsgálatok során az érintett vállalatra vonatkozóan feltárt helyzetet tükrözi. Ezt a vámtételt (ellentétben a „minden más vállalatra” alkalmazandó országos vámmal) tehát kizárólag az érintett országból származó és az említett vállalat által előállított termékek behozatalaira kell alkalmazni. Azok az importtermékek, amelyeket az e rendelet rendelkező részében külön nem említett egyéb vállalatok gyártanak – ideértve a külön említett vállalatokkal kapcsolatban álló egységeket is –, nem részesülhetnek e vámok előnyeiből, ezekre a „minden más vállalatra” alkalmazandó vámok vonatkoznak.

                  (643)

                  A „Hebei Iron & Steel Group Co., Ltd”„Hesteel Group Co., Ltd-re” módosította nevét a vizsgálat során. A vele kapcsolatban álló vállalatok közül néhány szintén megváltoztatta nevét. A Bizottság tudomásul vette a névváltozásokat.

                  (644)

                  Amennyiben a későbbiek folyamán valamely vállalat megváltoztatja a nevét, kérheti ezen egyedi vámtételek alkalmazását. A kérelmet a Bizottsághoz kell intézni. A kérelemnek tartalmaznia kell az összes olyan releváns információt, amely alapján bizonyítható, hogy a változtatás nem érinti a vállalatnak a rá vonatkozó kedvezményes vámtételre való jogosultságát. Amennyiben a vállalat nevének megváltoztatása nem érinti a rá vonatkozó kedvezményes vámtételre való jogosultságát, névváltoztatással kapcsolatos tájékoztató értesítés kerül közzétételre az Európai Unió Hivatalos Lapjában.

                  (645)

                  A kiegyenlítő vám megfelelő alkalmazásának biztosítása érdekében az összes többi vállalatra alkalmazandó vám szintje nemcsak a nem együttműködő exportáló gyártókra vonatkozik, hanem azokra a gyártókra is, amelyek a vizsgálati időszak során egyáltalán nem exportáltak az Unióba.

            9.   AZ ÉRDEKELT FELEK TÁJÉKOZTATÁSA

                  (646)

                  Az érdekelt felek tájékoztatást kaptak azokról a lényeges tényekről és szempontokról, amelyek alapján a Bizottság a Kínából származó egyes, vasból, ötvözetlen acélból vagy más ötvözött acélból készült melegen síkhengerelt termékek behozatalára vonatkozóan végleges kiegyenlítő vám kivetését kívánja javasolni.

                  (647)

                  Az e rendeletben előírt intézkedések összhangban vannak az (EU) 2016/1036 európai parlamenti és tanácsi rendelet (107) 15. cikkének (1) bekezdésével létrehozott bizottság véleményével,

            ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
      1. cikk
      (1)   A Bizottság végleges kiegyenlítő vámot vet ki egyes, a Kínai Népköztársaságból származó, síkhengerelt, vasból, ötvözetlen acélból vagy más ötvözött acélból készült, tekercsben vagy nem tekercsben lévő (a „méretre vágott” termékeket és a „keskeny szalagot” is beleértve), melegen hengerelt, de tovább nem megmunkált, plattírozás, lemezelés vagy bevonás nélküli termékek behozatalára. Az érintett termék nem foglalja magában:

                  —

                  a rozsdamentes acélból és a szemcseorientált szilícium-elektromos acélból készült termékeket,

                  —

                  a szerszámacélból és gyorsacélból készült termékeket,

                  —

                  a nem tekercsben lévő, felületén mintázás nélküli, 10 mm-t meghaladó vastagságú és legalább 600 mm szélességű termékeket, valamint

                  —

                  a nem tekercsben lévő, felületén mintázás nélküli, legalább 4,75 mm, de legfeljebb 10 mm vastagságú és legalább 2 050 mm szélességű termékeket.

            Az érintett termék jelenleg a 7208 10 00, a 7208 25 00, a 7208 26 00, a 7208 27 00, a 7208 36 00, a 7208 37 00, a 7208 38 00, a 7208 39 00, a 7208 40 00, a 7208 52 10, a 7208 52 99, a 7208 53 10, a 7208 53 90, a 7208 54 00, a 7211 13 00, a 7211 14 00, a 7211 19 00, az ex 7225 19 10 (TARIC-kód: 7225191090), a 7225 30 90, az ex 7225 40 60 (TARIC-kód: 7225406090), a 7225 40 90, az ex 7226 19 10 (TARIC-kód: 7226191090), a 7226 91 91 és a 7226 91 99 KN-kódok alá tartozik.
      (2)   Az (1) bekezdésben megnevezett, az alábbiakban felsorolt vállalatok által előállított termékek vámfizetés előtti, uniós határparitáson számított nettó árára alkalmazandó végleges kiegyenlítő vámtétel a következő:

                  Ország

                  Vállalat

                  Végleges kiegyenlítő vám

                  TARIC-kiegészítő kód

                  Kínai Népköztársaság

                  Bengang Steel Plates Co., Ltd

                  28,1 %

                  C157

                  Handan Iron & Steel Group Han-Bao Co., Ltd

                  7,8 %

                  C158

                  Hesteel Co., Ltd Tangshan Branch (108)

                  7,8 %

                  C159

                  Hesteel Co., Ltd Chengde Branch (109)

                  7,8 %

                  C160

                  Zhangjiagang Hongchang Plate Co., Ltd

                  4,6 %

                  C161

                  Zhangjiagang GTA Plate Co., Ltd

                  4,6 %

                  C162

                  Shougang Jingtang United Iron and Steel Co. Ltd

                  31,5 %

                  C164

                  Beijing Shougang Co. Ltd, Qian'an Iron & Steel branch

                  31,5 %

                  C208

                  A mellékletben felsorolt további együttműködő vállalatok

                  17,1 %

                  Lásd a mellékletet

                  Minden más vállalat

                  35,9 %

                  C999

            (3)   A (2) bekezdésben említett vállalatok számára meghatározott egyedi kiegyenlítő vámtételek alkalmazásának feltétele, hogy a tagállamok vámhatóságai előtt olyan érvényes kereskedelmi számla kerüljön bemutatásra, amelyen szerepel a számlát kibocsátó vállalat név és beosztás szerint azonosított tisztségviselője által keltezett és aláírt alábbi nyilatkozat: „Alulírott igazolom, hogy az e számla tárgyát képező, az Európai Unióba történő kivitelre értékesített (mennyiség) melegen síkhengerelt acélterméket a(z) (vállalat neve és címe) (TARIC-kiegészítő kód) állította elő (érintett ország)-ban/-ben. Kijelentem, hogy az e számlán szereplő adatok hiánytalanok és megfelelnek a valóságnak.” Amennyiben ilyen számla nem kerül bemutatásra, a „minden más vállalatra” érvényes vámot kell alkalmazni.
      (4)   Eltérő rendelkezés hiányában a vámokra vonatkozó hatályos rendelkezések alkalmazandók.
      2. cikk
      (1)   Az (EU) 2017/649 bizottsági végrehajtási rendelet 1. cikkének (2) bekezdése helyébe a következő szöveg lép:

         (1)„(2)   Az (1) bekezdésben megnevezett, az alább felsorolt vállalatok által gyártott termék vámfizetés nélküli, uniós határparitáson számított nettó árára alkalmazandó végleges dömpingellenes vámtételek a következők:

                     Ország

                     Vállalat

                     Végleges dömpingellenes vám

                     TARIC-kiegészítő kód

                     Kínai Népköztársaság

                     Bengang Steel Plates Co., Ltd

                     0 %

                     C157

                     Handan Iron & Steel Group Han-Bao Co., Ltd

                     10,3 %

                     C158

                     Hesteel Co., Ltd Tangshan Branch (110)

                     10,3 %

                     C159

                     Hesteel Co., Ltd Chengde Branch (111)

                     10,3 %

                     C160

                     Zhangjiagang Hongchang Plate Co., Ltd

                     31,3 %

                     C161

                     Zhangjiagang GTA Plate Co., Ltd

                     31,3 %

                     C162

                     Shougang Jingtang United Iron and Steel Co. Ltd

                     0 %

                     C164

                     Beijing Shougang Co. Ltd, Qian'an Iron & Steel branch

                     0 %

                     C208

                     Angang Steel Company Limited

                     10,8 %

                     C150

                     Inner Mongolia Baotou Steel Union Co., Ltd

                     0 %

                     C151

                     Jiangyin Xingcheng Special Steel Works Co., Ltd

                     0 %

                     C147

                     Shanxi Taigang Stainless Steel Co., Ltd

                     0 %

                     C163

                     Maanshan Iron & Steel Co., Ltd

                     10,8 %

                     C165

                     Rizhao Steel Wire Co., Ltd

                     10,8 %

                     C166

                     Rizhao Baohua New Material Co., Ltd

                     10,8 %

                     C167

                     Tangshan Yanshan Iron and Steel Co., Ltd

                     0 %

                     C168

                     Wuhan Iron & Steel Co., Ltd

                     10,8 %

                     C156

                     Minden más vállalat

                     0 %

                     C999

      (2)   Az (EU) 2017/649 bizottsági végrehajtási rendelet 1. cikkének (5) bekezdése helyébe a következő szöveg lép:

         (2)„(5)   Amennyiben a Kínai Népköztársaság bármely új exportáló gyártója elegendő bizonyítékot szolgáltat a Bizottságnak arra vonatkozóan, hogy:

                     a)

                     2015. január 1. és 2015. december 31. között (a továbbiakban: vizsgálati időszak) nem exportálta az Unióba az (1) bekezdés szerinti érintett terméket;

                     b)

                     nem áll kapcsolatban egyetlen olyan kínai népköztársaságbeli exportőrrel vagy gyártóval sem, amelyre kiterjed az e rendelettel bevezetett dömpingellenes intézkedések hatálya;

                     c)

                     az intézkedések alapjául szolgáló vizsgálati időszak vége után exportálta ténylegesen az érintett terméket, vagy vállalt visszavonhatatlan szerződéses kötelezettséget arra, hogy jelentős mennyiséget exportál az Unióba,

               az 1. cikk (2) bekezdése módosítható az új exportáló gyártónak a táblázatban meghatározott jegyzékre történő felvételével, és annak előírásával, hogy a kérdéses exportáló gyártóra a dömpingellenes vizsgálatban együttműködő, de a szubvencióellenes vizsgálatban nem együttműködő vállalatokra vonatkozó egyedi vámtételt, azaz a 0 %-ot nem meghaladó egyedi vámtétel alkalmazandó.”

      3. cikk
      Az (EU) 2017/649 bizottsági végrehajtási rendelet melléklete hatályát veszti.
      4. cikk
      Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba.

         Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
         Kelt Brüsszelben, 2017. június 8-án.

               a Bizottság részéről

               az elnök

            Jean-Claude JUNCKER

         (1)  HL L 176., 2016.6.30., 55. o.

         (2)  E rendelet helyébe 2016. június 30-ával az Európai Unióban tagsággal nem rendelkező országokból érkező támogatott behozatallal szembeni védelemről szóló, 2016. június 8-i (EU) 2016/1037 európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL L 176., 2016.6.30., 55. o.) lépett.

         (3)  HL C 172., 2016.5.13., 29. o.

         (4)  E rendelet a „kínai kormány” kifejezést tágabb értelemben használja, és így az magában foglalja az Államtanácsot, továbbá valamennyi minisztériumot, osztályt, ügynökséget, illetve a központi, regionális és helyi szintű kormányzati szerveket is.

         (5)  Értesítés a Kínai Népköztársaságból származó egyes melegen hengerelt, sík, vasból, ötvözetlen acélból vagy más ötvözött acélból készült termékek behozatalára vonatkozó dömpingellenes eljárás megindításáról (HL C 58., 2016.2.13., 9. o.).

         (6)  Értesítés a Brazíliából, Iránból, Oroszországból, Szerbiából és Ukrajnából származó egyes melegen hengerelt, sík, vasból, ötvözetlen acélból vagy más ötvözött acélból készült termékek behozatalára vonatkozó dömpingellenes eljárás megindításáról (HL C 246., 2016.7.7., 7. o.).

         (7)  A Bizottság (EU) 2017/649 végrehajtási rendelete (2017. április 5.) a Kínai Népköztársaságból származó egyes melegen hengerelt, sík, vasból, ötvözetlen acélból vagy más ötvözött acélból készült termékek behozatalára vonatkozó végleges dömpingellenes vám kivetéséről (HL L 92., 2017.4.6., 68. o.).

         (8)  A hidegen hengerlési eljárás azt jelenti, hogy az előzőleg melegen hengerelt és pácolt lemezt vagy szalagot hideg (azaz a fém lágyulási hőmérséklete alatti hőmérsékletű) hengerek között átvezetik.

         (9)  Bevezető – A 13. ötéves acélipari terv.

         (10)  A 13. ötéves terv 17. fejezetének 1. szakasza, utólagos kiemelés.

         (11)  Ugyanott.

         (12)  A 40. sz. határozat III. fejezetének 12. cikke.

         (13)  Lásd a Tanács 215/2013/EU végrehajtási rendeletének (HL L 73., 2013.3.15., 16. o..) (182) preambulumbekezdését (szerves bevonatú acéltermékek).

         (14)  Az NDRC feladatai közé tartozik – többek között – a nemzetgazdasági és társadalmi fejlődési stratégiák, az éves tervek, a közép- és hosszú távú fejlesztési tervek kialakítása és végrehajtása.

         (15)  W. Maliszwewski, S. Arslanalp, J. Caparusso és mások: Resolving China's Corporate Debt Problem, az IMF munkadokumentuma, 2016. október, WP/16/203.

         (16)  A „US – Anti-Dumping and Countervailing Duties on Certain Products from China”, 2011. március 11-i WT/DS379/AB/R sz. fellebbezési testületi jelentés, DS 379, 318. pontja. Lásd még a „US – Carbon Steel (India)”, 2014. december 8-i WT/DS436/AB/R sz. fellebbezési testületi jelentés 4.9–4.10., 4.17–4.20. pontját, valamint az „United States – Countervailing Duty Measures on Certain Products from China”, 2014. december 18-i WT/DS437/AB/R sz. fellebbezési testületi jelentés 4.92. pontját.

         (17)  A 2000. március 15-i 293. sz., „Főbb állami tulajdonú pénzügyi intézmények felügyelőbizottságáról szóló ideiglenes rendeletek” államtanácsi rendelet 2. cikke.

         (18)  A Kínai Központi Banknak a pénzügyi intézmények RMB-hiteleire vonatkozó referencia-kamatlába.

         (19)  A Shougang Jingtang és a banki konzorcium megbeszéléséről készült jegyzőkönyv (2013) – 14. sz. bizonyíték a Shougang angol nyelvű, korlátozott ellenőrzési anyagában, a kínai nyelvű változatban a hiánypótlás 13.3. sz. melléklete.

         (20)  WT/DS/296, DS 296: United States – Countervailing duty investigation on Dynamic Random Access Memory [DRAMS] from Korea, a Fellebbezési Testület jelentése, 2005. február 21., 116. pont.

         (21)  A Fellebbezési Testület jelentése, DS 296, 116. pont.

         (22)  A Fellebbezési Testület jelentése, DS 296, 115. pont.

         (23)  A Fellebbezési Testület jelentése, DS 296, 114. pont., egyetértve a vizsgálóbizottság azonos tárgyú jelentésével, DS 194, 8.31. pont.

         (24)  A vizsgálóbizottság WT/DS194/R sz. jelentése: US – Export Restraints, 8.29. pont.

         (25)  A Fellebbezési Testület jelentése, DS 296, 110–111. pont.

         (26)  A Fellebbezési Testület WT/DS353/AB/R sz. jelentése: US – Aircraft (Second Complaint), 753. pont.

         (27)  A vizsgálóbizottság WT/DS316/R sz. jelentése: EC – Aircraft, 7.919. pont.

         (28)  Az IMF munkadokumentuma: A kínai vállalatok adósságproblémájának megoldása („Resolving China's Corporate Debt Problem”), szerzők: Wojciech Maliszewski, Serkan Arslanalp, John Caparusso, José Garrido, Si Guo, Joong Shik Kang, W. Raphael Lam, T. Daniel Law, Wei Liao, Nadia Rendak. Philippe Wingender és Jiangyan Yu, 2016. október, WP/16/203.

         (29)  A CBRC kockázatalapú hitelbesorolásra vonatkozó iránymutatása X. cikkének II. pontja.

         (30)  A BNP Paribas, kínai kormány által felhozott példája szintén ezt támasztja alá.

         (31)  Iránymutatás a támogatás összegének kiszámításához a kiegyenlítő vámokra vonatkozó vizsgálatokban (HL C 394., 1998.12.17., 6. o.).

         (32)  A vizsgálóbizottság jelentése, „EC – DRAMS”, 7.213. pont.

         (33)  A vizsgálóbizottság jelentése, „EC – DRAMS”, 7.212. pont.

         (34)  A vizsgálóbizottság jelentése, „EC – DRAMS”, 7.178. pont.

         (35)  A vizsgálóbizottság jelentése, „EC – DRAMS”, 7.212. pont.

         (36)  WT/DS294/AB/R („US – Zeroing”), a Fellebbezési Testület jelentése, 2006. április 18., 198. pont; és WT/DS438/AB/R („Argentina – Import Restrictions”), a Fellebbezési Testület jelentése, 2015. január 15., 5.108. pont.

         (37)  Nie Huiha, Jiang Ting, Fang Mingyue, „China's zombie firms: cause, consequence and cure” („Zombivállalatok Kínában: ok, következmény és megoldás”), Renmin University, 2016.

         (38)  WT/DS/294/AB/R, a Fellebbezési Testület jelentése, 2006. április 18., „US – Zeroing”, 204. pont.

         (39)  G/STR/N/15/CHN, Állami kereskedelmi vállalatok – új és teljes bejelentés a GATT 1994 XVII. cikke 4. bekezdésének (a) albekezdése, valamint a XVII. cikk értelmezéséről szóló egyetértési megállapodás 1. pontja alapján, 2015. október 19.

         (40)  A Tanács 215/2013/EU végrehajtási rendelete (2013. március 11.) a Kínai Népköztársaságból származó egyes szerves bevonatú acéltermékek behozatalára vonatkozó kiegyenlítő vám kivetéséről (HL L 73., 2013.3.15., 16. o.), (182) preambulumbekezdés (szerves bevonatú acéltermékek).

         (41)  A Nemzeti Fejlesztési és Reformbizottság 35. sz. rendeletének (A vas- és acélipar fejlesztési politikái) 24. cikke: „A vas- és acélipari fejlesztési politikának meg nem felelő, valamint vizsgálatnak és jóváhagyásnak alá nem vetett, illetve az olyan projektek vonatkozásában, amelyek ellenőrzése és jóváhagyása a vonatkozó rendelkezéseknek nem felel meg, a nemzeti termőföld- és erőforrásügyi hatóság nem foglalkozik a földhasználati joggal kapcsolatos formaságok intézésével.”

         (42)  A Bizottság (EU) 2017/366 végrehajtási rendelete (2017. március 1.) a Kínai Népköztársaságból származó vagy ott feladott kristályos szilícium fotovillamos modulok és alapvető részeik (azaz elemek) behozatalára vonatkozó végleges kiegyenlítő vámoknak az (EU) 2016/1037 európai parlamenti és tanácsi rendelet 18. cikkének (2) bekezdése szerinti hatályvesztési felülvizsgálatot követő kivetéséről és az (EU) 2016/1037 rendelet 19. cikkének (3) bekezdése szerinti részleges időközi felülvizsgálat megszüntetéséről (HL L 56., 2017.3.3., 1. o.) (szolárpanelek).

         (43)  Lásd egyebek mellett a 452/2011EU tanácsi végrehajtási rendeletet (HL L 128., 2011.5.14., 18. o.) (bevont finompapír), a 215/2013/EU tanácsi végrehajtási rendeletet (HL L 73., 2013.3.15., 16. o.) (szerves bevonatú acéltermékek), az (EU) 2017/366 bizottsági végrehajtási rendeletet (HL L 56., 2017.3.3., 1. o.) (szolárpanelek), az 1379/2014/EU bizottsági végrehajtási rendeletet (HL L 367., 2014.12.23., 22. o.) (üvegszál) és a 2014/918/EU bizottsági végrehajtási határozatban (HL L 360., 2014.12.17., 65. o.) (poliészter vágott szál).

         (44)  Ahogyan azt a Törvényszék a T-444/11. sz. Gold East Paper és Gold Huacheng Paper kontra Tanács ügyben elfogadta: a Törvényszék 2014. szeptember 11-i ítélete, ECLI:EU:T:2014:773.

         (45)  https://en.wikipedia.org/wiki/Liaoning

         (46)  A Tanács 451/2011/EU végrehajtási rendelete (2011. május 6.) a Kínai Népköztársaságból származó bevont finompapír behozatalára vonatkozó végleges dömpingellenes vám kivetéséről és a kivetett ideiglenes vám végleges beszedéséről (HL L 128., 2011.5.14., 1. o.) (bevont finompapír).

         (47)  A Tanács 451/2011/EU végrehajtási rendelete (HL L 128., 2011.5.14., 1. o.) (bevont finompapír), a Bizottság (EU) 2017/366 végrehajtási rendelete (HL L 56., 2017.3.3., 1. o.) (szolárpanelek).

         (48)  HL C 394., 1998.12.17., 6. o.

         (49)  Mint például a 451/2011/EU tanácsi végrehajtási rendeletben (HL L 128., 2011.5.14., 1. o.) (bevont finompapír), a 215/2013/EU tanácsi végrehajtási rendeletben (HL L 73., 2013.3.11., 16. o.) (szerves bevonatú acéltermékek), az (EU) 2017/366 bizottsági végrehajtási rendeletben (HL L 56., 2017.3.3., 1. o.) (szolárpanelek), az 1379/2014/EU bizottsági végrehajtási rendeletben (HL L 367., 2014.12.23., 22. o.) (üvegszál) és a 2014/918/EU bizottsági végrehajtási határozatban (HL L 360., 2014.12.17., 65. o.) (poliészter vágott szál).

         (50)  Az érintett támogatástípus tekintetében azonosított legnagyobb támogatási összeg alapján, amely a Shougang Group esetében azonosított támogatási összegnek felel meg.

         (51)  Az érintett támogatástípus tekintetében azonosított legnagyobb támogatási összeg alapján, amely a Shougang Group esetében azonosított támogatási összegnek felel meg.

         (52)  WT/DS489/7, 2016. április 19., Egyetértési megállapodás a Kínai Népköztársaság és az Amerikai Egyesült Államok között a „China – Measures Related to Demonstration Bases and Common Service Platforms Programs” („Kína – a demonstrációs alapokkal és a közös szolgáltatási platformokkal kapcsolatos programok intézkedései”) vita kapcsán (DS489).

         (53)  Lásd WT/DS46/R, „Brazil – Aircraft”, a vizsgálóbizottság jelentése.

         (54)  Lásd még értelemszerűen: WT/DS294/AB/RW, „US – Zeroing” (vitarendezési egyetértés, 21. cikk 5. bekezdés), a Fellebbezési Testület jelentése, 2009. május 14., 453. pont.

         (55)  A Bizottság (EU) 2016/1328 végrehajtási rendelete (2016. július 29.) a Kínai Népköztársaságból és az Oroszországi Föderációból származó egyes hidegen síkhengerelt acéltermékek behozatalára vonatkozó végleges dömpingellenes vám kivetéséről és a kivetett ideiglenes vám végleges beszedéséről (HL L 210., 2016.8.4., 1. o.).

         (56)  Ez a következtetés összhangban áll a kínai kormány 2016. augusztus 26-i beadványával, amely szerint „az uniós gazdasági ágazatot a figyelembe vett időszak alatt nem érte jelentős mértékű kár” (lásd a kínai kormány 2016. augusztus 26-i beadványának 298. pontját). Az összegyűjtött adatok alapján azonban a Bizottság nem ért egyet a kínai kormány azon következtetésével, hogy „a vizsgálati időszak végén az uniós gazdasági ágazat nem volt sérülékeny állapotban” (lásd a kínai kormány 2016. augusztus 26-i beadványának 298. pontját).

         (57)  2014. január 29-i ítélet, ECLI:EU:T:2014:35. Az ítéletet a Bíróság a C-186/14. és C-193/14. P sz. egyesített ügyekben (ArcelorMittal Tubular Products Ostrava és társai kontra Hubei) 2016. április 7-én hozott ítéletében (ECLI:EU:C:2016:209) helybenhagyta.

         (58)  A Tanács 926/2009/EK rendelete (2009. szeptember 24.) a Kínai Népköztársaságból származó egyes varrat nélküli vas- vagy acélcsövek behozatalára vonatkozó végleges dömpingellenes vám kivetéséről és a kivetett ideiglenes vám végleges beszedéséről (HL L 262., 2009.10.6., 19. o.).

         (59)  A Törvényszék 2014. január 29-iHubei Xinyegang Steel kontra Tanács ítélete, T-528/09, ECLI:EU:T:2014:35, 61. pont.

         (60)  Kereskedelmi Világszervezet: Mexikó – Az Egyesült Államokból érkező magas fruktóztartalmú kukoricaszirupra vonatkozó dömpingellenes vizsgálat (Mexico- Anti-dumping investigation of high fructose corn syrup (HFCS) from the United States) című, 2000. január 28-i WT/DS132/R vizsgálóbizottsági jelentés, 7.140. pont, 214. o. A WTO vizsgálóbizottsága egy dömpingellenes ügyben a következőket állapította meg: „az iparág jelenlegi állapotának ismerete nélkülözhetetlen háttért biztosít annak megállapításához, hogy fennáll-e a jelentős mértékű kárral való fenyegetés az olyan belföldi iparág szempontjából, amelyet a vizsgálati időszak alatti dömpingelt behozatal hatása ellenére jelenleg látszólag nem ér kár. Pusztán az, hogy a dömpingelt behozatal mennyisége növekedni fog és hátrányos árhatásokkal fog járni, önmagában még nem jelenti azt, hogy a belföldi iparág károsodni fog; ha az iparág állapota kifejezetten kedvező, vagy ha egyéb tényezők is közrejátszanak, akkor a dömpingelt importáruk nem feltétlenül fenyegetnek kárral.” Ez az érvelés szubvencióellenes ügyekben is alkalmazható. [Kiemelés a Bizottságtól.]

         (61)  Lásd a Bíróság 2016. április 7-iArcelorMittal Tubular Products Ostrava és társai kontra Hubei ítéletét, C-186/14 P, ECLI:EU:C:2016:209, 72. pont; az ítélet a Törvényszék 2014. január 29-iHubei Xinyegang Steel kontra Tanács ítéletét erősíti meg, T-528/09, ECLI:EU:T:2014:35.

         (62)  A kínai kormány 2016. augusztus 26-i beadványa, 336. és köv. pontok.

         (63)  HL L 210., 2016.8.4., 27. o.

         (64)  A Bizottság (EU) 2016/1778 végrehajtási rendelete (2016. október 6.) a Kínai Népköztársaságból származó egyes melegen hengerelt, sík, vasból, ötvözetlen acélból vagy más ötvözött acélból készült termékek behozatalára vonatkozó ideiglenes dömpingellenes vám kivetéséről (HL L 272., 2016.10.7., 33. o.).

         (65)  A Bizottság közleménye az Európai Parlamentnek, az Európai Tanácsnak, a Tanácsnak, az Európai Gazdasági és Szociális Bizottságnak, a Régiók Bizottságának és az Európai Beruházási Banknak, Brüsszel, 2016. március 16., COM(2016) 155 final, Acélipar: a fenntartható foglalkoztatás és növekedés megőrzése Európában.

         (66)  A Bizottság (EU) 2016/1329 végrehajtási rendelete (2016. július 29.) a Kínai Népköztársaságból és az Oroszországi Föderációból származó egyes hidegen síkhengerelt acéltermékek nyilvántartásba vett behozatalára vonatkozó végleges dömpingellenes vám kivetéséről (HL L 210., 2016.8.4., 27. o.).

         (67)  Acélipari Világszövetség: A világ acélipara számokban – 2015 (World Steel in figures 2015) 14. o., http://www.worldsteel.org/publications/bookshop/product-details.~World-Steel-in-Figures-2015~PRODUCT~World-Steel-in-Figures-2015~.html

         (68)  A Bizottság közleménye az Európai Parlamentnek, az Európai Tanácsnak, a Tanácsnak, az Európai Gazdasági és Szociális Bizottságnak, a Régiók Bizottságának és az Európai Beruházási Banknak – Acélipar: a fenntartható foglalkoztatás és növekedés megőrzése Európában, Brüsszel, 2016. március 16., COM(2016) 155 final, 2. o.

         (69)  OECD – Tudományos, Technológiai és Innovációs Igazgatóság: A világ acélipara: kapacitástendenciák (Capacity developments in the world steel industry), DSTI/SU/SC(2015)8/Final, 1. táblázat, 10. o., http://www.oecd.org/officialdocuments/publicdisplaydocumentpdf/?cote=DSTI/SU/SC(2015)8/FINAL&docLanguage=En

         (70)  Acélipari Világszövetség: A világ acélipara számokban – 2016 (World Steel in Figures 2016), „A legjelentősebb acéltermelő országok – 2014 és 2015” című táblázat (major steel-producting countries 2014 and 2015) 9. o., http://www.worldsteel.org/media-centre/press-releases/2016/World-Steel-in-Figures-2016-is-available-online.html
      (71)

         A kapacitással kapcsolatos adatok forrása: OECD. (OECD, DSTI/SU/SC(2016)6/Final, 2016. szeptember 5., Tudományos, Technológiai és Innovációs Igazgatóság, Aktualizált acélgyártási adatok és keretjavaslat a kapacitás-ellenőrzés fokozása céljából (Updated steelmaking capacity figures and a proposed framework for enhancing capacity monitoring activity), melléklet, 7. és köv. o.)
      (72)

         A termeléssel kapcsolatos adatok forrása: Acélipari Világszövetség: Acélstatisztikai évkönyv, 2015 (Steel Statistical Yearbook 2015). (Acélipari Világszövetség: Acélstatisztikai évkönyv, 2016, 1. sz. táblázat az 1–2. oldalon és 13. sz. táblázat a 35. oldalon, http://www.worldsteel.org/statistics/statistics-archive/yearbook-archive.html)

         (73)  OECD – Tudományos, Technológiai és Innovációs Igazgatóság (2015): Kapacitásfelesleg a globális acéliparban: a jelenlegi helyzet és a lehetséges forgatókönyvek (Excess capacity in the global steel industry: the current situation and ways forward), Technology and Industry Policy Papers, 18 sz. OECD Publishing, 5. és 6. o. http://dx.doi.org/10.1787/5js65x46nxhj-en.

         (74)  A Dentons által a Kínai Vas- és Acélipari Gyártók Szövetsége (CISA) és tagjai nevében benyújtott beadvány a Kínai Népköztársaságból származó egyes melegen hengerelt, sík, vasból, ötvözetlen acélból vagy más ötvözött acélból készült termékek behozatalára vonatkozó dömpingellenes eljárás kapcsán tett észrevételekről, 2016. március 21., 24. pont, 7. o.

         (75)  Az OECD acélbizottságának 2017. március 13-i jelentése: A világ acélipari kapacitásának alakulása (Capacity developments in the world steel industry), 14. bekezdés.

         (76)  Reuters újságcikk: Kína zombi acélművei befűtenek a kemencébe, és még jobban elárasztják a világpiacot (China's zombie steel mills fire up furnaces, worsen global glut), http://in.reuters.com/article/china-steel-overcapacity-idINKCN0XI070

         (77)  Reuters újságcikk: A BHP szerint Kína több mint 50 millió tonnányi acélkapacitást állított ismét üzembe (BHP says over 50 million tonnes of steel capacity restarted in China), http://www.reuters.com/article/us-bhp-china-idUSKCN0YA09E

         (78)  Acélipari Világszövetség, médiaközpont, Nyersacéltermelés 2016 júniusában (June 2016 crude steel production), https://www.worldsteel.org/media-centre/press-releases/2016/June-2016-crude-steel-production0.html

         (79)  Az OECD acélbizottságának 2017. március 13-i jelentése: A világ acélipari kapacitásának alakulása (Capacity developments in the world steel industry).

         (80)  Az OECD acélbizottságának 2016. szeptember 8–9-i jelentése: Aktualizált acélgyártási adatok és keretjavaslat a kapacitás-ellenőrzés előmozdítása céljából (Updated steelmaking capacity figures and a proposed framework for enhancing capacity monitoring activity).

         (81)  Acélipari Világszövetség: Acélstatisztikai évkönyv, 2015 (Steel Statistical Yearbook 2015), 1. sz. táblázat a 2. oldalon és 13. sz. táblázat a 35. oldalon, http://www.worldsteel.org/statistics/statistics-archive/yearbook-archive.html

         (82)  A mintát a hasonló termék 2015-ben 679,4 millió tonnát kitevő kínai exportja, és a hasonló termék 2016 első hat hónapjában 343,8 millió tonnát kitevő kínai exportja alkotta.

         (83)  Világacél rövid távú kilátások, 2014–2015 (Worldsteel Short Range Outlook 2014 – 2015), Acélipari Világszövetség https://www.worldsteel.org/media-centre/press-releases/2015/worldsteel-Short-Range-Outlook-2015-2016.html

         (84)  Lásd még a (444) preambulumbekezdést a mintában szereplő uniós gyártók készleteinek a termelés százalékában kifejezett kismértékű csökkenéséről.

         (85)  Richard Lu, the downside Chinese steel demand scenario: gory details (A csökkenő kínai acélkereslet forgatókönyve: részletes statisztika) http://www.crugroup.com/about-cru/cruinsight/The_downside_Chinese_steel_demand_scenario_gory_details (2016. július 15.).

         (86)  Lásd még a (443) preambulumbekezdést a mintában szereplő uniós gyártók készleteinek a termelés százalékában kifejezett kismértékű csökkenéséről.

         (87)  Platts újságcikk: Az európai acélgyártók támadásba lendülnek, de tartósak lesznek-e az áremelések? (European steel producers on the offensive, but will price increases stick?) Újságcikk, http://blogs.platts.com/2016/04/05/european-steel-producers-on-offensive/ (2016. május 4.).

         (88)  Platts újságcikk: 2017 hatalmas év lehet az európai acélipar számára (2017 could be a huge year for the European steel industry), http://blogs.platts.com/2017/03/08/2017-european-steel-industry/ (2017. március 8.).

         (89)  Acélipari Világszövetség: Kínai acélipar, Aktualizált havi jelentés a világszövetség tagjai számára (The Chinese steel industry, A monthly update for world steel members), 115. szám, 2016. június.

         (90)  Acélipari Világszövetség: Részlet az Acélipari Világszövetség kínai acéliparról szóló aktualizált havi jelentéséből (Extract from Worldsteel monthly update on the Chinese steel industry), 2016. október.

         (91)  Marketrealist sajtócikk: Az emelkedő kínai készletszintek kockázatot jelentenek az acélipari befektetők számára? (Are rising Chinese steel inventories a risk for steel investors?) http://marketrealist.com/2017/03/are-rising-chinese-steel-inventories-a-risk-for-steel-investors/ (2017. március 1.).

         (92)  Reuters sajtócikk: Ellentmondás Kína szárnyaló acél- és vasérckészletei és az árak emelkedése között (China's surging steel, iron ore inventories at odds with price gains) Russell, http://www.reuters.com/article/us-column-russell-ironore-china-idUSKBN1610FI (2017. február 22.).

         (93)  Platts újságcikk: 2017 hatalmas év lehet az európai acélipar számára (2017 could be a huge year for the European steel industry), http://blogs.platts.com/2017/03/08/2017-european-steel-industry/ (2017. március 8.).

         (94)  A korábban említett módon a Bizottság 2016. július 7-én vizsgálatot indított a többek között Oroszországból származó ugyanezen termék dömpingelt behozatala tekintetében. Annak a vizsgálatnak a megindítása azonban nincs hatással a jelen vizsgálat végkimenetelére.
      (95)

         A kapacitással kapcsolatos adatok forrása: OECD. (OECD – Tudományos, Technológiai és Innovációs Igazgatóság: A világ acélipara: kapacitástendenciák (Capacity developments in the world steel industry), DSTI/SU/SC(2015)8/Final, 1. táblázat, 10. o., http://www.oecd.org/officialdocuments/publicdisplaydocumentpdf/?cote=DSTI/SU/SC(2015)8/FINAL&docLanguage=En)
      (96)

         A termeléssel kapcsolatos adatok forrása: Acélipari Világszövetség: Acélstatisztikai évkönyv, 2015 (Steel Statistical Yearbook 2015). (Acélipari Világszövetség: Acélstatisztikai évkönyv, 2015, 1. sz. táblázat az 1–2. oldalon és 13. sz. táblázat a 35. oldalon, http://www.worldsteel.org/statistics/statistics-archive/yearbook-archive.html)

         (97)  Értesítés a Brazíliából, Iránból, Oroszországból, Szerbiából és Ukrajnából származó egyes melegen hengerelt, sík, vasból, ötvözetlen acélból vagy más ötvözött acélból készült termékek behozatalára vonatkozó dömpingellenes eljárás megindításáról (HL C 246., 2016.7.7., 7. o.).

         (98)  A kínai kormány 2016. augusztus 26-i beadványa, 362–366. pont.

         (99)  Részlet az Ecofys és a CEPS részvételével egy tanácsadói konzorcium által az energiaárak és -költségek EK-n belüli alakulásáról alulról építkező szemléletben készített legfrissebb tanulmányból (2016. július).

         (100)  A kínai kormány 2016. augusztus 26-i beadványa, 367–370. pont.

         (101)  Lásd az Indiából és Tajvanról származó, egyes síkhengerelt, legalább 600 mm szélességű, vasból vagy ötvözetlen acélból készült, plattírozás, lemezelés vagy bevonás nélküli, tekercsben lévő, melegen hengerelt, de tovább nem megmunkált termékek behozatalára végleges kiegyenlítő vám kivetéséről, egyes exportáló gyártók által felajánlott kötelezettségvállalások elfogadásáról, valamint a Dél-Afrikából származó behozatalt illetően az eljárás megszüntetéséről szóló, 2000. február 4-i 284/2000/ESZAK bizottsági határozat (HL L 31., 2000.2.5., 44. o.) (338) preambulumbekezdését.

         (102)  A kínai kormány 2016. augusztus 26-i beadványa, nyilvános változat, 311. pont, 114. o.

         (103)  A Bizottság (EU) 2016/1246 végrehajtási rendelete (2016. július 28.) a Kínai Népköztársaságból származó kiváló fáradási tulajdonsággal rendelkező betonacél rudak behozatalára vonatkozó végleges dömpingellenes vám kivetéséről(HL L 204., 2016.7.29., 70. o.), (127) preambulumbekezdés.

         (104)  A Tanács 2006/954/EK rendelete (2006. június 27.) a Horvátországból, Romániából, Oroszországból és Ukrajnából származó, egyes varrat nélküli vas- és acélcsövek behozatalára vonatkozó végleges dömpingellenes vám kivetéséről, a 2320/97/EK és a 348/2000/EK tanácsi rendeletek hatályon kívül helyezéséről, a többek között Oroszországból és Romániából származó, egyes varrat nélküli vas- és ötvözetlen acélcsövek behozatalára vonatkozó dömpingellenes vámok időközi és intézkedés megszűnésére irányuló felülvizsgálatának megszüntetéséről és a többek között Oroszországból és Romániából, valamint Horvátországból és Ukrajnából származó egyes varrat nélküli vas- és ötvözetlen acélcsövek behozatalára kivetett dömpingellenes vámok időközi felülvizsgálatának megszüntetéséről (HL L 175., 2006.6.29., 4. o.), (233) preambulumbekezdés.

         (105)  Lásd a Kínai Népköztársaságból és az Oroszországi Föderációból származó egyes hidegen síkhengerelt acéltermékek behozatalára vonatkozó végleges dömpingellenes vám kivetéséről és a kivetett ideiglenes vám végleges beszedéséről szóló, 2016. július 29-i (EU) 2016/1328 bizottsági végrehajtási rendelet (HL L 210., 2016.8.4., 1. o.) (156) preambulumbekezdését.

         (106)  Pénzügyileg stabil ágazat alapjainak megteremtése (Laying the foundations for a financially sound industry), McKinsey & Company, az OECD acélbizottságának 2013. december 5-i ülése, 7. o.

         (107)  Az Európai Parlament és a Tanács (EU) 2016/1036 rendelete (2016. június 8.) az Európai Unióban tagsággal nem rendelkező országokból érkező dömpingelt behozatallal szembeni védelemről (HL L 176., 2016.6.30., 21. o.).

         (108)  Korábban: „Hebei Iron & Steel Co., Ltd Tangshan Branch”.

         (109)  Korábban: „Hebei Iron & Steel Co., Ltd Chengde Branch”.

         (110)  Korábban: „Hebei Iron & Steel Co., Ltd Tangshan Branch”.

         (111)  Korábban: „Hebei Iron & Steel Co., Ltd Chengde Branch”.”

         MELLÉKLET

                     Ország

                     Név

                     TARIC-kiegészítő kód

                     Kína

                     Angang Steel Company Limited

                     C150

                     Kína

                     Maanshan Iron & Steel Co., Ltd

                     C165

                     Kína

                     Rizhao Steel Wire Co., Ltd

                     C166

                     Kína

                     Rizhao Baohua New Material Co., Ltd

                     C167

                     Kína

                     Wuhan Iron & Steel Co., Ltd

                     C156