title: A BIZOTTSÁG (EU) .../... VÉGREHAJTÁSI RENDELETE a 2003/87/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv értelmében az adatok hitelesítéséről és a hitelesítők akkreditálásáról

text:
               A BIZOTTSÁG (EU) .../... VÉGREHAJTÁSI RENDELETE

               (2018.12.19.)

               a 2003/87/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv értelmében az adatok hitelesítéséről és a hitelesítők akkreditálásáról

               (EGT-vonatkozású szöveg)

               AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,

               tekintettel az üvegházhatást okozó gázok kibocsátási egységei Közösségen belüli kereskedelmi rendszerének létrehozásáról és a 96/61/EK tanácsi irányelv módosításáról szóló, 2003. október 13-i 2003/87/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvre
                  1
                és különösen annak 15. cikke harmadik bekezdésére és 10a. cikkének (2) bekezdésére,

               mivel:

               (1)E rendeletnek sürgősen hatályba kell lépnie a „Nemzetközi szabványok és ajánlott gyakorlatok, Környezetvédelem – A nemzetközi légi közlekedés kibocsátáskompenzációs és -csökkentési rendszere (CORSIA)” (a Chicagói Egyezmény 16. mellékletének IV. kötete) első kiadásának figyelembevétele érdekében; ezeket a nemzetközi szabványokat és ajánlott gyakorlatokat az ICAO-tanács 2018. június 27-én tartott 214. ülésszakának tizedik ülésén fogadta el, és a tervek szerint 2019-től lesznek alkalmazandók.

               (2)Átfogó szabályozási keretet kell létrehozni a hitelesítők akkreditálására vonatkozóan annak érdekében, hogy az üzemeltető vagy légijármű-üzembentartó által a(z) [Kiadóhivatal: az üvegházhatású gázok kibocsátásának a 2003/87/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek megfelelő nyomon követéséről és jelentéséről szóló PE/2018/9016] bizottsági végrehajtási rendelet
                  2
                értelmében benyújtandó jelentéseknek az üvegházhatású gázok kibocsátási egységei uniós kereskedelmi rendszerének keretében történő hitelesítését olyan hitelesítők végezzék, akik rendelkeznek a rájuk bízott feladat független és pártatlan módon, valamint az e rendeletben meghatározott követelményekkel és elvekkel összhangban történő végrehajtásához szükséges műszaki szakértelemmel.

               (3)A 600/2012/EU bizottsági rendelet
                  3
                alkalmazása során szerzett tapasztalatok azt mutatják, hogy a harmonizáció további előmozdítása és a rendszer hatékonyságának fokozása érdekében javítani, pontosítani és egyszerűsíteni kell az akkreditálási és hitelesítési szabályokat. A 600/2012/EU rendelet ezért számos ponton módosításra szorul. Az egyértelműség érdekében az említett rendeletet egy új rendelettel kell felváltani.

               (4)A 2006/123/EK európai parlamenti és a tanácsi irányelv
                  4
                átfogó keretrendszert hozott létre a szolgáltatások és szolgáltatásnyújtók Unión belüli szabad mozgásának elősegítésére, valamint a szolgáltatások jó minőségének fenntartására. Az uniós kibocsátáskereskedelmi rendszerrel kapcsolatos akkreditálási és hitelesítési szabályok uniós harmonizációjának hozzá kell járulnia a hitelesítői versenypiac létrejöttéhez, és biztosítania kell az átláthatóságot és a tájékoztatást az üzemeltetők és a légijármű-üzembentartók számára.

               (5)A 2003/87/EK irányelv 15. cikkének végrehajtása során biztosítani kell egyrészről a 765/2008/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet
                  5
                és a 768/2008/EK európai parlamenti és tanácsi határozat
                  6
                kapcsolódó rendelkezései, másrészről pedig az üvegházhatású gázok kibocsátási egységei uniós kereskedelmi rendszerének konkrét jellemzői és a 2003/87/EK irányelv hatékony végrehajtásához elengedhetetlen követelményei közötti szinergiát. A 765/2008/EK rendeletnek továbbra is vonatkoznia kell a hitelesítők akkreditálásának azon aspektusaira, amelyeket e rendelet nem érint. Különösen azt kell biztosítani, hogy amennyiben egy adott tagállam belső gyakorlata miatt az akkreditálás eltérő eljárását, nevezetesen a hitelesítőként működő természetes személyek minősítését a 765/2008/EK rendelet értelmében az adott tagállam által kijelölt nemzeti hatóság végzi, az érintett tagállam igazoló dokumentumokat nyújtson be arról, hogy az említett hatóság eléri azon nemzeti akkreditáló testületek hitelességének szintjét, amelyek sikeresen átestek a hivatkozott rendelet 14. cikke alapján elismert szerv által megszervezett szakértői értékelésen.

               (6)Az 1221/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet
                  7
                független és pártatlan akkreditálási vagy engedélyezési rendszert irányoz elő a környezetvédelmi hitelesítők számára. A koherencia, valamint a tagállamokra és a gazdasági szereplőkre háruló igazgatási teher csökkentése érdekében helyénvaló figyelembe venni az említett rendelet és e rendelet közötti szinergiákat.

               (7)A hitelesítési és akkreditálási rendszernek el kell kerülnie az Unió más jogi eszközei alapján létrehozott eljárások és szervezetek felesleges párhuzamosságát, amely megnöveli a tagállamok és a gazdasági szereplők terheit. Ezért helyénvaló átvenni azokat a bevált gyakorlatokat, amelyek egyrészt az Európai Szabványügyi Bizottság által – az 1025/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletnek
                  8
                megfelelően tett bizottsági felkérés alapján – elfogadott harmonizált szabványok (például a megfelelőségértékelő szervezeteket akkreditáló testületekre vonatkozó általános követelményekkel kapcsolatos harmonizált szabvány, illetve az üvegházhatású gázok validálását és hitelesítését végző testületek esetében az akkreditálásra és az elismerés más formáira alkalmazandó követelményekkel kapcsolatos harmonizált szabvány, amelyek hivatkozásait közzétették az Európai Unió Hivatalos Lapjában), az EA-6/03. számú dokumentum és egyéb, az Európai Akkreditálási Együttműködés vagy más szervek által kidolgozott műszaki dokumentumok alkalmazásából erednek.

               (8)Az üzemeltetők vagy légijármű-üzembentartók jelentéseinek hitelesítésére és a hitelesítők akkreditálására vonatkozó harmonizált szabályok megalkotásakor gondoskodni kell arról, hogy az évente kevesebb szén-dioxidot (CO2) kibocsátó üzemeltetőkre, a(z) [Kiadóhivatal: az üvegházhatású gázok kibocsátásának a 2003/87/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek megfelelő nyomon követéséről és jelentéséről szóló PE/2018/9016] végrehajtási rendelet értelmében kis kibocsátónak számító légijármű-üzembentartókra, valamint a tagállamok rendelkezésre álló erőforrásaira háruló teher ne legyen aránytalan a kitűzött célokhoz képest.

               (9)A szinergiák optimális kihasználása érdekében, valamint tekintettel arra, hogy mennyire fontos az előzetes referenciaértékek frissítéséhez felhasznált adatok hitelesítése és a kibocsátási egységek létesítmények számára történő ingyenes kiosztásának meghatározása, a hitelesítésre és a hitelesítők akkreditálására vonatkozó harmonizált szabályokba helyénvaló belefoglalni az alapadat-jelentéseknek és az új belépői adatokat tartalmazó jelentéseknek a(z) [Kiadóhivatal: az ingyenes kiosztásra vonatkozó szabályokról szóló PE/2018/8979] bizottsági rendelettel
                  9
                előírt hitelesítésére irányadó szabályokat is.

               (10)A 2003/87/EK irányelv 27. cikke lehetővé teszi a tagállamok számára, hogy az üvegházhatású gázok kibocsátási egységeinek uniós kereskedelmi rendszeréből kivegyék a kisebb létesítményeket, amennyiben teljesülnek a szóban forgó cikk szerinti feltételek. A 2003/87/EK irányelv 27a. cikke lehetővé teszi a tagállamok számára, hogy az üvegházhatású gázok kibocsátási egységeinek uniós kereskedelmi rendszeréből kivegyék a 2 500 tonnánál kisebb kibocsátású létesítményeket, amennyiben teljesülnek a szóban forgó cikk szerinti feltételek. Indokolt úgy rendelkezni, hogy ez a rendelet ne legyen közvetlenül alkalmazandó ezekre a 2003/87/EK irányelv 27. és 27a. cikke értelmében a rendszerből kivett létesítményekre, kivéve, ha a tagállam ettől eltérően dönt.

               (11)A 2003/87/EK irányelv V. mellékletében foglalt elveknek megfelelően a hitelesítőnek helyszíni szemlét kell tartania az érintett létesítmény vagy légijármű-üzembentartó telephelye határainak ellenőrzése, a mérőműszerek és nyomonkövetési rendszerek működésének értékelése, interjúk lefolytatása és egyéb tevékenységek elvégzése céljából. A hitelesítő által végzendő helyszíni ellenőrzéstől csak bizonyos egyedi feltételek mellett lehet eltekinteni.

               (12)A 2003/87/EK irányelv V. mellékletének alapelvei alapján a hitelesítőnek kockázatalapú megközelítést kell alkalmaznia egy olyan hitelesítő szakvélemény kialakítása céljából, amely elvárható bizonyosságot nyújt azzal kapcsolatban, hogy a teljes kibocsátást vagy a tonnakilométereket illetően nincs lényeges valótlanság, és hogy a jelentés kielégítőnek tekinthető. A bizonyosság szintjének össze kell függnie a hitelesítés során végzett hitelesítési tevékenységek alaposságával és részletességével, valamint a hitelesítő szakvélemény megfogalmazásával. Amennyiben a hitelesítési eljárás során tett megállapítások, illetve az annak alapján kapott információk azt szükségessé teszik, a hitelesítőt indokolt kötelezni egy vagy több, a hitelesítési eljáráshoz kapcsolódó tevékenység kiigazítására, hogy megfeleljen a megalapozott bizonyosság megszerzésére vonatkozó követelményeknek.

               (13)Az illetékes hatóság és a hitelesítő közötti szerepcsere elkerülése érdekében egyértelműen meg kell határozni a hitelesítést végző hitelesítő kötelezettségeit. A hitelesítőnek az illetékes hatóság által jóváhagyott nyomonkövetési tervet kell alapul vennie, és értékelnie kell, hogy a tervet és a tervben leírt eljárásokat megfelelően hajtották-e végre. Amennyiben a hitelesítő a(z) [Kiadóhivatal: az üvegházhatású gázok kibocsátásának a 2003/87/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek megfelelő nyomon követéséről és jelentéséről szóló PE/2018/9016] végrehajtási rendeletnek való meg nem felelést állapít meg, a hitelesítői jelentésben köteles jelezni ezt a meg nem felelési problémát.

               (14)Az üzemeltetők vagy légijármű-üzembentartók jelentésének hatékony hitelesítéséhez az üzemeltetők és a légijármű-üzembentartók tevékenységeinek teljes körű ismerete szükséges. A hitelesítőnek csak a kért hitelesítési tevékenységeket kell elvégeznie, miután előzetes értékelés során megállapítást nyert, hogy a hitelesítő alkalmas ezekre a feladatokra. A hitelesítési tevékenységek megfelelő színvonalának biztosítása érdekében harmonizált szabályokat kell kialakítani arra vonatkozóan, hogy egy előzetes értékelés során meghatározható legyen, hogy a hitelesítő alkalmas, független és pártatlan-e a kért hitelesítési tevékenységeknek az e rendeletben meghatározott szabályokkal és alapelvekkel összhangban történő elvégzése szempontjából.

               (15)A lényeges információk cseréje az üzemeltető vagy légijármű-üzembentartó és a hitelesítő között a hitelesítési eljárás minden szakaszában alapvető fontosságú, különösen a szerződéskötést megelőző szakaszban, a stratégiai elemzés hitelesítő által történő végrehajtásakor és a hitelesítés során. Olyan harmonizált követelményrendszert kell létrehozni, amely folyamatosan szabályozza az üzemeltető vagy légijármű-üzembentartó és a hitelesítő közötti információcserét.

               (16)A hitelesítési eljárás minden hitelesítési tevékenysége összefügg, és a hitelesítőnek olyan hitelesítői jelentés kibocsátásával kell befejeznie tevékenységeit, amely a hitelesítési értékelés eredményével összhangban lévő hitelesítő nyilatkozatot tartalmaz. Harmonizált követelményrendszert kell meghatározni a hitelesítői jelentésekre és a hitelesítési tevékenységek elvégzésére vonatkozóan annak érdekében, hogy a hitelesítői jelentések és a hitelesítési tevékenységek ugyanazoknak a szabványoknak feleljenek meg az összes tagállamban.

               (17)A jelentésben szereplő adatok lényeges valótlanságokra való érzékenységének elemzése a hitelesítési eljárás fontos része, és meghatározza, hogy a hitelesítő hogyan végezze a hitelesítési tevékenységeket. Így a hitelesítési eljárás minden elemének szoros kapcsolatban kell állnia a valótlanságok kockázataira vonatkozó elemzés eredményével.

               (18)Külön kell rendelkezni a légijármű-üzembentartók, illetve a 2009/31/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv
                  10
                hatálya alá tartozó tárolóhelyek üzemeltetői által készített jelentések hitelesítéséről.

               (19)A 2003/87/EK irányelv végrehajtásához elengedhetetlenül fontos, hogy az üzemeltető vagy légijármű-üzembentartó pontosan és ténylegesen bejelentse az üvegházhatásúgáz-kibocsátást. A nyomonkövetési és jelentési eljárás megfelelő működésének biztosítása érdekében gondoskodni kell arról, hogy az üzemeltető vagy légijármű-üzembentartó teljesítményének folyamatos javítása részét képezze a hitelesítő által végzett hitelesítési tevékenységeknek.

               (20)Indokolt előírni, hogy a hitelesítési tevékenységeket és a hitelesítői jelentések kibocsátását csak a hitelesítők és illetékes munkatársaik végezhessék. A hitelesítőknek létre kell hozniuk és folyamatosan javítaniuk kell azokat a belső folyamatokat, amelyek biztosítják, hogy a hitelesítési tevékenységekben részt vevő személyzet alkalmas a rábízott feladatok elvégzésére. Azoknak a kritériumoknak, amelyek segítségével megállapítható a hitelesítők alkalmassága, minden tagállamban egységesnek, hitelesnek, objektívnek és átláthatónak kell lenniük.

               (21)A 765/2008/EK rendeletnek megfelelően létrehozott nemzeti akkreditáló testületet fel kell hatalmazni arra, hogy irányadó nyilatkozatot akkreditáljon és adjon ki azzal kapcsolatban, hogy a hitelesítő alkalmas-e az e rendeletnek megfelelő hitelesítési tevékenységek elvégzésére, közigazgatási intézkedéseket hozzon meg, és ellássa a hitelesítők felügyeletét.

               (22)A hitelesítők által használandó sablonok és külön fájlformátumok előmozdítják a tagállamok közötti harmonizációt, ami által elkerülhetők a megközelítések közötti eltérések. A hitelesítőknek a Bizottság által kidolgozott sablonokat vagy különleges fájlformátumokat kell használniuk. Amennyiben egy tagállam nemzeti sablonokat vagy fájlformátumot dolgozott ki, azoknak magukban kell foglalniuk legalább ugyanazokat a tartalmi elemeket, amelyek a Bizottság által a harmonizált megközelítések biztosítására kidolgozott sablonokban is szerepelnek.

               (23)Azon tagállamnak, amelyik gazdasági szempontból nem ítéli fontosnak vagy fenntarthatónak egy nemzeti akkreditáló testület létrehozását vagy akkreditálási tevékenységek végzését, hozzáféréssel kell rendelkeznie egy másik tagállam nemzeti akkreditáló testületéhez. Csak azok a nemzeti akkreditáló testületek végezhetnek az e rendelet szerinti akkreditálási tevékenységeket, amelyek a 765/2008/EK rendelet 14. cikke alapján elismert szerv által megszervezett, sikeres szakértői értékelésen estek át.

               (24)Azokról a nemzeti akkreditáló testületekről, amelyek megfelelnek e rendeletnek, és amelyek sikeresen átestek a 765/2008/EK rendelet 14. cikke alapján elismert testület által szervezett szakértői értékelésen, helyénvaló feltételezni, hogy megfelelnek a nemzeti akkreditáló testületekre vonatkozó eljárási követelményeknek, köztük a nemzeti akkreditáló testületek szerkezetére, az alkalmassági eljárás létrehozására, a megszerzett információk bizalmasságának megóvásához szükséges eljárások, illetve irányítási rendszer és intézkedések létrehozására vonatkozó követelményeknek; továbbá a szóban forgó testületeket e rendelet hatálybalépése után mentesíteni kell az újabb szakértői értékelés alól. A 2003/4/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek
                  11
                megfelelően a hitelesített üzemeltetők vagy légijármű-üzembentartók által készített, a közigazgatási szervek birtokában lévő jelentésekben foglalt környezeti információkat bizonyos titoktartási követelmények betartása mellett közzé kell tenni az átláthatóság biztosítása érdekében.

               (25)A nemzeti akkreditáló testületek vagy adott esetben más nemzeti hatóságok és az illetékes hatóságok közötti hatékony együttműködés elengedhetetlen az üvegházhatású gázok kibocsátási egységei kereskedelmi rendszerének megfelelő működéséhez és a hitelesítés minőségének felügyeletéhez. Az átláthatóság érdekében biztosítani kell, hogy a nemzeti akkreditáló testületek vagy adott esetben más nemzeti hatóságok és az illetékes hatóságok létrehozzák az információcsere hatékony módszereit. Az illetékes hatóságok közötti, valamint az illetékes hatóságok és a nemzeti akkreditáló testületek vagy más nemzeti hatóságok közötti információcserére a bizalmas adatkezelés és a szakmai titoktartás legszigorúbb követelményeinek kell vonatkozniuk, emellett az információcserét a vonatkozó nemzeti és uniós jogszabályokkal összhangban kell kezelni.

               (26)Ez a rendelet többek között az akkreditálás és hitelesítés javítását célzó olyan rendelkezéseket foglal magában, amelyek részben figyelembe veszik a „Nemzetközi szabványok és ajánlott gyakorlatok, Környezetvédelem – A nemzetközi légi közlekedés kibocsátáskompenzációs és -csökkentési rendszere (CORSIA)” (a Chicagói Egyezmény 16. mellékletének IV. kötete) első kiadásában foglaltakat; ezeket a nemzetközi szabványokat és ajánlott gyakorlatokat az ICAO-tanács 2018. június 27-én tartott 214. ülésszakának tizedik ülésén fogadta el. A nemzetközi szabványok és ajánlott gyakorlatok első kiadásának figyelembevétele érdekében az üvegházhatású gázok kibocsátásának a 2003/87/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek megfelelő nyomon követéséről és jelentéséről szóló rendelet is módosítás tárgyát képezi, és e két jogi eszközt egy, a 2003/87/EK irányelv 28c. cikke szerinti felhatalmazáson alapuló jogi aktus is kiegészíti.

               (27)Az e rendeletben előírt intézkedések összhangban vannak az éghajlatváltozással foglalkozó bizottság véleményével,

               ELFOGADTA EZT A RENDELETET:

               I. FEJEZET

               ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK

               1. cikk

               Tárgy

               Ez a rendelet a 2003/87/EK irányelv alapján benyújtott jelentések hitelesítésére, valamint a hitelesítők akkreditálására és felügyeletére vonatkozó rendelkezéseket állapít meg.

               E rendelet ezenkívül a 765/2008/EK rendelet sérelme nélkül rendelkezéseket állapít meg a hitelesítők kölcsönös elismerésére és a nemzeti akkreditáló testületek szakértői értékelésére vonatkozóan, összhangban a 2003/87/EK irányelv 15. cikkével.

               2. cikk

               Hatály

               Ez a rendelet a 2003/87/EK irányelv 14. cikke alapján bejelentett, 2019. január 1. utáni üvegházhatásúgáz-kibocsátás és tonnakilométer-adatok hitelesítésére, valamint az előzetes referenciaértékek naprakésszé tétele szempontjából releváns adatok és a kibocsátási egységek létesítmények számára történő ingyenes kiosztásának meghatározásához szükséges adatok hitelesítésére vonatkozik.

               3. cikk

               Fogalommeghatározások

               E rendelet alkalmazásában a 2003/87/EK irányelv 3. cikkében és a(z) [Kiadóhivatal: az üvegházhatású gázok kibocsátásának a 2003/87/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek megfelelő nyomon követéséről és jelentéséről szóló PE/2018/9016] végrehajtási rendelet 3. cikkében foglalt fogalommeghatározásokon túlmenően az alábbi fogalommeghatározások érvényesek:

               1.„észlelési kockázat”: annak kockázata, hogy a hitelesítő nem vesz észre lényeges valótlanságot;

               2.„akkreditáció”: egy akkreditáló testület igazolása arról, hogy a hitelesítő megfelel a 765/2008/EK rendelet 2. cikke 9. pontjának értelmében vett harmonizált szabványokban meghatározott követelményeknek, valamint az üzemeltetők vagy légijármű-üzembentartók jelentéseinek az e rendelet szerinti hitelesítéséhez szükséges, e rendeletben meghatározott követelményeknek;

               3.„hitelesítő”: olyan jogi személy vagy más jogalany, amely e rendeletnek megfelelően hitelesítési tevékenységeket végez, és amelyet valamely nemzeti akkreditáló testület a 765/2008/EK rendeletnek és e rendeletnek megfelelően akkreditált, illetve – az említett rendelet 5. cikke (2) bekezdésének sérelme nélkül – a hitelesítői jelentés kiadásának idején más módon felhatalmazott természetes személy;

               4.„hitelesítés”: a hitelesítő által a hitelesítői jelentés kibocsátása érdekében e rendeletnek megfelelően végzett tevékenységek;

               5.„valótlanság”: kihagyás, tévesen közölt információ vagy hiba az üzemeltető vagy légijármű-üzembentartó jelentésében foglalt adatokban, nem ideértve a(z) [Kiadóhivatal: az üvegházhatású gázok kibocsátásának a 2003/87/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek megfelelő nyomon követéséről és jelentéséről szóló PE/2018/9016] végrehajtási rendelet 12. cikke (1) bekezdésének a) pontja szerint megengedett bizonytalanságot;

               6.„lényeges valótlanság”: olyan valótlanság, amely a hitelesítő véleménye szerint önmagában vagy más valótlanságokkal együttesen meghaladja a lényegességi szintet, vagy befolyásolhatja az üzemeltető vagy légijármű-üzembentartó jelentésének illetékes hatóság általi kezelését;

               7.„üzemeltető vagy légijármű-üzembentartó jelentése”: az üzemeltető vagy a légijármű-üzembentartó által a 2003/87/EK irányelv 14. cikkének (3) bekezdése értelmében benyújtandó éves kibocsátási jelentés, a légijármű-üzembentartó által az említett irányelv 3e. és 3f. cikke szerint a kibocsátási egységek kiosztására való jelentkezés céljából benyújtott tonnakilométer-jelentés, az üzemeltető által a(z) [Kiadóhivatal: az ingyenes kiosztásra vonatkozó szabályokról szóló PE/2018/8979] bizottsági rendelet 4. cikkének (2) bekezdése alapján benyújtott alapadat-jelentés vagy az üzemeltető által az említett rendelet 5. cikkének (2) bekezdése alapján benyújtott adatjelentés;

               8.„az akkreditáció hatóköre”: az I. mellékletben említett azon tevékenységek, amelyek akkreditálását kérték, vagy már megadták;

               9.„szakértelem”: egy tevékenység végrehajtásához szükséges ismeretek és készségek alkalmazásának képessége;

               10.„lényegességi szint”: számszerű küszöbérték vagy határpont, amely fölött a valótlanságokat, önmagukban vagy más valótlansággal összesítve a hitelesítő lényegesnek minősít;

               11.„ellenőrzési rendszer”: az üzemeltető vagy légijármű-üzembentartó kockázatértékelése és ellenőrzési tevékenységeinek összessége, ideértve ezek folyamatos irányítását, amelyet egy üzemeltető vagy légijármű-üzembentartó hoz létre, dokumentál, hajt végre és tart fenn a(z) [Kiadóhivatal: az üvegházhatású gázok kibocsátásának a 2003/87/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek megfelelő nyomon követéséről és jelentéséről szóló PE/2018/9016] végrehajtási rendelet 59. cikke vagy – adott esetben – a(z) [Kiadóhivatal: az ingyenes kiosztásra vonatkozó szabályokról szóló PE/2018/8979] bizottsági rendelet 11. cikke alapján;

               12.„ellenőrzési tevékenységek”: bármely, az üzemeltető vagy a légijármű-üzembentartó által az eredendő kockázatok csökkentése érdekében végrehajtott tevékenység vagy intézkedés;

               13.„eltérés”: az alábbiak egyikét jelenti:

               a)egy üzemeltető kibocsátási jelentésének hitelesítése vonatkozásában az üzemeltető olyan cselekedete vagy mulasztása, amely ellentétes az üvegházhatású gáz kibocsátására vonatkozó engedéllyel és az illetékes hatóság által jóváhagyott nyomonkövetési terv követelményeivel;

               b)egy légijármű-üzembentartó kibocsátási vagy tonnakilométer-jelentésének hitelesítése vonatkozásában a légijármű-üzembentartó olyan cselekedete vagy mulasztása, amely ellentétes az illetékes hatóság által jóváhagyott nyomonkövetési terv követelményeivel;

               c)az üzemeltető által a(z) [Kiadóhivatal: az ingyenes kiosztásra vonatkozó szabályokról szóló PE/2018/8979] bizottsági rendelet 4. cikke (2) bekezdésének a) pontja szerint benyújtott alapadat-jelentés vagy az üzemeltető által az említett rendelet 5. cikkének (2) bekezdése alapján benyújtott, új belépői adatokat tartalmazó jelentés hitelesítése vonatkozásában az üzemeltető olyan cselekedete vagy mulasztása, amely ellentétes a nyomonkövetési módszertani terv követelményeivel;

               d)a IV. fejezet szerinti akkreditáció vonatkozásában a hitelesítő olyan cselekedete vagy mulasztása, amely ellentétes e rendelet követelményeivel;

               14.„telephely”: egy légijármű-üzembentartó kibocsátási vagy tonnakilométer-jelentésének hitelesítése vonatkozásában olyan helyszínek, ahol meghatározzák és irányítják a nyomonkövetési folyamatot, ideértve azokat a helyszíneket, ahol lényeges adatokat és információkat ellenőriznek és tárolnak;

               15.„ellenőrzési környezet”: az a környezet, amelyben a belső ellenőrzési rendszer működik, illetve az üzemeltető vagy légijármű-üzembentartó vezetősége által a belső ellenőrzési rendszer ismeretének biztosítására meghozott általános intézkedések;

               16.„eredendő kockázat”: az üzemeltető vagy légijármű-üzembentartó jelentésében szereplő valamely paraméter érzékenysége olyan valótlanságokra, amelyek a kapcsolódó ellenőrzési tevékenységek hatásának figyelembevétele előtt önmagukban vagy más valótlanságokkal összesítve lényeges valótlanságok lehetnek;

               17.„ellenőrzési kockázat”: az üzemeltető vagy légijármű-üzembentartó jelentésében szereplő valamely paraméter érzékenysége olyan valótlanságokra, amelyek önmagukban vagy más valótlanságokkal együttesen lényeges valótlanságok lehetnek, és amelyeket az ellenőrzési rendszer nem tud időben megakadályozni, észlelni vagy korrigálni;

               18.„hitelesítési kockázat”: annak kockázata – az eredendő kockázat, az ellenőrzési kockázat és az észlelési kockázat függvényében –, hogy a hitelesítő nem megfelelő hitelesítő szakvéleményt ad olyan esetben, amikor az üzemeltető vagy légijármű-üzembentartó jelentése lényeges valótlanságokat tartalmaz;

               19.„elvárható bizonyosság”: nagy fokú, de nem teljes bizonyosság – amely kifejezetten szerepel a hitelesítő szakvéleményben – a tekintetben, hogy az üzemeltető vagy légijármű-üzembentartó hitelesítés tárgyát képező jelentése nem tartalmaz lényeges valótlanságot;

               20.„analitikai eljárások”: az adatok ingadozásainak és tendenciáinak elemzése, ideértve az olyan összefüggések vizsgálatát, amelyek nincsenek összhangban más lényeges információkkal, vagy eltérnek az előre jelzett mennyiségektől;

               21.„belső hitelesítő dokumentáció”: minden olyan belső dokumentáció, amelyet egy hitelesítő összegyűjtött az üzemeltetői vagy légijármű-üzembentartói jelentés hitelesítése céljából végrehajtott tevékenységeket igazoló dokumentumok és indokolások nyilvántartására;

               22.„EU ETS vezető hitelesítő”: a hitelesítést végző csoport irányításáért és felügyeletéért felelős EU ETS hitelesítő, aki felelős az üzemeltetők vagy légijármű-üzembentartók jelentésének hitelesítéséért és a hitelesítésre vonatkozó jelentés elkészítéséért;

               23.„EU ETS hitelesítő”: az üzemeltető vagy légijármű-üzembentartó jelentésének hitelesítéséért felelős, hitelesítést végző csoportnak az EU ETS vezető hitelesítőn kívüli tagja

               24.„külső szakértő”: olyan személy, aki egy konkrét területen a III. fejezet szerinti hitelesítési tevékenységek, valamint az V. fejezet szerinti akkreditálási tevékenységek elvégzéséhez szükséges részletes ismeretekkel és szakértelemmel rendelkezik;

               25.„bizonyossági szint”: annak mértéke, hogy a hitelesítési kötelezettségvállalás körülményeitől függően a hitelesítő – a hitelesítési kockázat csökkentésére vonatkozó cél figyelembevételével – mekkora bizonyosságot nyújt a hitelesítői jelentéssel kapcsolatban;

               26.„minősítő”: a nemzeti akkreditáló testület által arra kijelölt személy, hogy e rendelet értelmében egyénileg vagy az értékelést végző csoport tagjaként értékelést készítsen egy hitelesítőről;

               27.„vezető minősítő”: olyan minősítő, aki e rendelet értelmében átfogó felelősséggel rendelkezik a hitelesítők értékelését illetően;

               28.„alapadat-jelentés”: egy üzemeltető által a(z) [Kiadóhivatal: az ingyenes kiosztásra vonatkozó szabályokról szóló PE/2018/8979] bizottsági rendelet 4. cikkének (2) bekezdése alapján benyújtott jelentés;

               29.„új belépői adatokat tartalmazó jelentés”: egy üzemeltető által a(z) [Kiadóhivatal: az ingyenes kiosztásra vonatkozó szabályokról szóló PE/2018/8979] bizottsági rendelet 5. cikkének (2) bekezdése alapján benyújtott jelentés.

               4. cikk
               A megfelelőség vélelmezése

               Amennyiben egy hitelesítő bizonyítja az olyan vonatkozó, a 765/2008/EK rendelet 2. cikkének 9. pontja szerinti harmonizált szabványokban meghatározott kritériumoknak vagy a kritériumok egy részének való megfelelőségét, amelyek hivatkozásai közzétételre kerültek az Európai Unió Hivatalos Lapjában, feltételezni kell, hogy megfelel az e rendelet II. és III. fejezetében meghatározott követelményeknek, amennyiben a vonatkozó harmonizált szabványok kiterjednek azokra a követelményekre.

               5. cikk
               Az akkreditáció általános kerete

               Amennyiben e rendelet nem állapít meg konkrét rendelkezéseket a nemzeti akkreditáló testületek összetételével vagy az akkreditációhoz kapcsolódó tevékenységekkel és követelményekkel kapcsolatban, a 765/2008/EK rendelet rendelkezéseit kell alkalmazni.

               II. FEJEZET

               HITELESÍTÉS

               6. cikk

               A hitelesítés megbízhatósága

               A hitelesített kibocsátási jelentésnek, alapadat-jelentésnek vagy új belépői adatokat tartalmazó jelentésnek megbízhatónak kell lennie a felhasználók számára. Hitelesen kell képviselnie azt, amit jellegéből adódóan képvisel, vagy amit észszerűen várható, hogy képviselni fog.

               Az üzemeltető vagy légijármű-üzembentartó jelentésének hitelesítésére vonatkozó eljárásnak a minőségbiztosítási és minőségirányítási eljárások alátámasztására szolgáló hatékony és megbízható eszköznek kell lennie, és olyan információkat kell nyújtania, amelyek alapján az üzemeltető vagy légijármű-üzembentartó intézkedhet a kibocsátás, illetve az ingyenes kiosztás szempontjából releváns adatok nyomon követésében és bejelentésében elért teljesítmény javítása érdekében.

               7. cikk

               A hitelesítő általános kötelezettségei

               (1)A hitelesítő a hitelesítést és az e fejezetben előírt tevékenységeket azzal a céllal végzi, hogy olyan hitelesítői jelentést készítsen, amely elvárható bizonyosságot nyújt arról, hogy az üzemeltető vagy légijármű-üzembentartó jelentése nem tartalmaz lényeges valótlanságokat.

               (2)A hitelesítő kritikus szakmai hozzáállással tervezi és végzi a hitelesítést, szem előtt tartva, hogy lehetnek olyan körülmények, amelyek miatt az üzemeltető vagy légijármű-üzembentartó jelentésében lényeges valótlanságok szerepelhetnek.

               (3)A hitelesítő közérdekből végzi a hitelesítést, és független az üzemeltetőtől vagy légijármű-üzembentartótól és a 2003/87/EK irányelv végrehajtásáért felelős illetékes hatóságoktól.

               (4)A hitelesítő a hitelesítés során az alábbiakat értékeli:

               a)az üzemeltető vagy légijármű-üzembentartó jelentése teljes-e és megfelel-e a(z) [Kiadóhivatal: az üvegházhatású gázok kibocsátásának a 2003/87/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek megfelelő nyomon követéséről és jelentéséről szóló PE/2018/9016] végrehajtási rendelet X. mellékletében vagy – adott esetben – a(z) [Kiadóhivatal: az ingyenes kiosztásra vonatkozó szabályokról szóló PE/2018/8979] rendelet IV. mellékletében meghatározott követelményeknek;

               b)az üzemeltető vagy légijármű-üzembentartó az üvegházhatású gáz kibocsátására vonatkozó engedély és az illetékes hatóság által jóváhagyott nyomonkövetési terv követelményeinek megfelelően cselekedett-e, amennyiben ez érinti az üzemeltető kibocsátási jelentésének hitelesítését, valamint az illetékes hatóság által jóváhagyott nyomonkövetési terv követelményeinek megfelelően cselekedett-e, amennyiben ez érinti a légijármű-üzembentartó kibocsátási vagy tonnakilométer-jelentésének hitelesítését;

               c)a valamely üzemeltető által benyújtott alapadat-jelentés vagy új belépői adatokat tartalmazó jelentés hitelesítése tekintetében az üzemeltető az illetékes hatóság által jóváhagyott nyomonkövetési módszertani tervnek a(z) [Kiadóhivatal: az ingyenes kiosztásra vonatkozó szabályokról szóló PE/2018/8979] rendelet 8. cikkében meghatározott követelményei szerint cselekedett-e;

               d)az üzemeltető vagy légijármű-üzembentartó jelentésében szereplő adatok nem tartalmaznak-e lényeges valótlanságokat;

               e)lehet-e tájékoztatást nyújtani az üzemeltető vagy légijármű-üzembentartó adatkezelési tevékenységeiről, ellenőrzési rendszeréről és kapcsolódó eljárásairól annak érdekében, hogy hatékonyabb legyen nyomon követésük és jelentésük.

               A c) ponttól eltérve a hitelesítő értékeli, hogy az üzemeltető nyomonkövetési módszertani terve megfelel-e a(z) [Kiadóhivatal: az ingyenes kiosztásra vonatkozó szabályokról szóló PE/2018/8979] rendeletben meghatározott követelményeknek, amennyiben a nyomonkövetési módszertani terv esetében az alapadat-jelentés benyújtása előtt nem kötelező megszerezni az illetékes hatóság jóváhagyását. Ha a hitelesítő megállapítja, hogy a nyomonkövetési módszertani terv nem felel meg a(z) [Kiadóhivatal: az ingyenes kiosztásra vonatkozó szabályokról szóló PE/2018/8979] rendeletnek, akkor az üzemeltető köteles módosítani a nyomonkövetési módszertani tervet oly módon, hogy az megfeleljen az említett rendeletnek.

               E bekezdés d) pontjának alkalmazásában a hitelesítő egyértelmű és objektív bizonyítékokat szerez az üzemeltetőtől vagy légijármű-üzembentartótól a jelentésben szereplő összesített kibocsátás, tonnakilométer vagy az ingyenes kiosztás szempontjából releváns adatok igazolása érdekében, figyelembe véve minden más, az üzemeltető vagy légijármű-üzembentartó jelentésében szereplő információt.

               (5)Ha a hitelesítő megállapítja, hogy az üzemeltető vagy légijármű-üzembentartó nem felel meg a(z) [Kiadóhivatal: az üvegházhatású gázok kibocsátásának a 2003/87/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek megfelelő nyomon követéséről és jelentéséről szóló PE/2018/9016] végrehajtási rendeletnek vagy a(z) [Kiadóhivatal: az ingyenes kiosztásra vonatkozó szabályokról szóló PE/2018/8979] rendeletnek, ezt a meg nem felelési problémát jelezni kell a hitelesítői jelentésben akkor is, ha az illetékes hatóság jóváhagyta az érintett nyomonkövetési tervet vagy – adott esetben – nyomonkövetési módszertani tervet.

               (6)Amennyiben az illetékes hatóság a(z) [Kiadóhivatal: az üvegházhatású gázok kibocsátásának a 2003/87/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek megfelelő nyomon követéséről és jelentéséről szóló PE/2018/9016] végrehajtási rendelet 12. cikke értelmében nem hagyta jóvá a nyomonkövetési tervet, a nyomonkövetési terv hiányos, vagy a jelentési időszakban az említett rendelet 15. cikkének (3) vagy (4) bekezdésében szereplő olyan jelentős változások történtek, amelyeket az illetékes hatóság nem hagyott jóvá, a hitelesítő köteles javasolni az üzemeltetőnek vagy a légijármű-üzembentartónak, hogy szerezze meg a szükséges jóváhagyást az illetékes hatóságtól.

               Ha a nyomonkövetési módszertani terv esetében az alapadat-jelentés benyújtása előtt a(z) [Kiadóhivatal: az ingyenes kiosztásra vonatkozó szabályokról szóló PE/2018/8979] rendelet 8. cikkének (4) bekezdése értelmében kötelező megszerezni az illetékes hatóság jóváhagyását, és a hatóság nem hagyta jóvá a nyomonkövetési módszertani tervet vagy az említett terv hiányos, vagy ha a jelentési időszakban az említett rendelet 9. cikkének (5) bekezdésében említett olyan, jelentős változások történtek, amelyeket az illetékes hatóság nem hagyott jóvá, a hitelesítő köteles javasolni az üzemeltetőnek, hogy szerezze be a szükséges jóváhagyást az illetékes hatóságtól.

               Miután az illetékes hatóság megadta a jóváhagyást, a hitelesítő értelemszerűen folytatja, megismétli vagy módosítja a hitelesítési tevékenységeket.

               Amennyiben a hitelesítői jelentés kibocsátásáig nem kerül sor jóváhagyás megszerzésére, a hitelesítő ezt jelzi hitelesítői jelentésben.

               8. cikk

               A szerződéskötést megelőző kötelezettségek

               (1)A hitelesítőnek, mielőtt elfogadja a hitelesítési kötelezettségvállalást, teljeskörűen meg kell ismernie az üzemeltetőt vagy légijármű-üzembentartót, és meg kell állapítania, hogy el tudja-e végezni a hitelesítést. Ennek érdekében a hitelesítő legalább a következő tevékenységeket végzi el:

               a)e rendelet értelmében értékeli az üzemeltető vagy légijármű-üzembentartó jelentésének hitelesítésében rejlő kockázatokat;

               b)a hitelesítés hatókörének meghatározása érdekében áttekinti az üzemeltető vagy légijármű-üzembentartó által benyújtott információkat;

               c)értékeli, hogy a kötelezettségvállalás beletartozik-e akkreditációjának hatókörébe;

               d)értékeli, hogy rendelkezik-e a szükséges szakértelemmel, alkalmazottakkal és erőforrásokkal egy olyan hitelesítést végző csoport összeállításához, amely képes megbirkózni a létesítménnyel vagy a légijármű-üzembentartó tevékenységeivel és flottájával összefüggő bonyolult feladatokkal, valamint képes-e a hitelesítési tevékenységeket határidőn belül végrehajtani;

               e)felméri, hogy tudja-e biztosítani, hogy a rendelkezésére álló, a hitelesítést potenciálisan végző csoport rendelkezzen az adott üzemeltető vagy légijármű-üzembentartó számára végzendő hitelesítési tevékenységek végrehajtásához szükséges szakértelemmel és tagokkal;

               f)minden kért hitelesítési kötelezettségvállalás esetében meghatározza a hitelesítés megfelelő elvégzéséhez szükséges időbeosztást.

               (2)Az üzemeltető vagy légijármű-üzembentartó ellátja a hitelesítőt minden lényeges információval, amelynek segítségével a hitelesítő elvégezheti az (1) bekezdésben említett tevékenységeket.

               9. cikk

               Időbeosztás

               (1)A hitelesítési kötelezettségvállalásra vonatkozó, a 8. cikk (1) bekezdésének f) pontjában említett időbeosztás meghatározásakor a hitelesítő figyelembe veszi legalább az alábbiakat:

               a)a létesítmény vagy a légijármű-üzembentartó tevékenységeinek és flottájának összetettsége;

               b)az információ szintje és az illetékes hatóság által jóváhagyott nyomonkövetési terv vagy – adott esetben – a nyomonkövetési módszertani terv összetettsége;

               c)a szükséges lényegességi szint;

               d)az üzemeltető vagy légijármű-üzembentartó adatkezelési tevékenységeinek és ellenőrzési rendszerének összetettsége és teljessége;

               e)az üvegházhatásúgáz-kibocsátással kapcsolatos információk és adatok, a tonnakilométer-adatok, illetve az ingyenes kiosztás szempontjából releváns adatok tárolásának helye.

               (2)A hitelesítő gondoskodik arról, hogy a hitelesítési szerződés a szerződésben meghatározott időtartamon felül további idő elszámolására is lehetőséget nyújtson, amennyiben kiderül, hogy a stratégiai elemzéshez, a kockázatelemzéshez vagy más hitelesítési tevékenységekhez további időre lesz szükség. Azon helyzetek körébe, amelyekben további időre lehet szükség, beletartoznak legalább az alábbiak:

               a)a hitelesítés során, amennyiben az üzemeltető vagy légijármű-üzembentartó adatkezelési tevékenységei, ellenőrzési tevékenységei vagy logisztikája összetettebbnek tűnik, mint azt eredetileg várták;

               b)amennyiben a hitelesítő a hitelesítés során valótlanságokat, eltéréseket, elégtelen adatokat vagy hibás adatsorokat talál.

               (3)A hitelesítő az időbeosztást a belső hitelesítő dokumentációban dokumentálja.

               10. cikk

               Az üzemeltetőtől vagy légijármű-üzembentartótól származó információk

               (1)Az üzemeltető vagy légijármű-üzembentartó a stratégiai elemzés előtt és a hitelesítés során más időpontokban az alábbiak mindegyikével köteles ellátni a hitelesítőt:

               a)az üzemeltető üvegházhatású gáz kibocsátására vonatkozó engedélye, amennyiben az érinti az üzemeltető kibocsátási jelentésének hitelesítését;

               b)az üzemeltető vagy légijármű-üzembentartó nyomonkövetési tervének friss változata, továbbá a nyomonkövetési terv bármilyen egyéb vonatkozó, az illetékes hatóság által jóváhagyott változata, ideértve a jóváhagyást igazoló dokumentumokat;

               c)az üzemeltető nyomonkövetési tervének friss változata, valamint a nyomonkövetési módszerre vonatkozó terv bármilyen egyéb vonatkozó változata, adott esetben ideértve a jóváhagyást igazoló dokumentumokat;

               d)az üzemeltető vagy légijármű-üzembentartó adatkezelési tevékenységeinek leírása;

               e)az üzemeltető vagy légijármű-üzembentartó által végzett, a(z) [Kiadóhivatal: az üvegházhatású gázok kibocsátásának a 2003/87/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek megfelelő nyomon követéséről és jelentéséről szóló PE/2018/9016] végrehajtási rendelet 59. cikke (2) bekezdésének a) pontjában, illetve – adott esetben – a(z) [Kiadóhivatal: az ingyenes kiosztásra vonatkozó szabályokról szóló PE/2018/8979] rendelet 11. cikkének (1) bekezdésében említett kockázatértékelés, valamint a teljes ellenőrzési rendszer áttekintése;

               f)adott esetben a(z) [Kiadóhivatal: az ingyenes kiosztásra vonatkozó szabályokról szóló PE/2018/8979] rendelet 7. cikke (2) bekezdésének c) pontja szerinti egyszerűsített bizonytalansági értékelés;

               g)az illetékes hatóság által jóváhagyott nyomonkövetési tervben vagy a nyomonkövetési módszertani tervben említett eljárásokkal, többek között az adatkezelési tevékenységekre és az ellenőrzési tevékenységekre vonatkozó eljárásokkal kapcsolatos információk;

               h)az üzemeltető vagy légijármű-üzembentartó éves kibocsátási jelentése, tonnakilométer-jelentése, alapadat-jelentése vagy – adott esetben – új belépői adatokat tartalmazó jelentése;

               i)a korábbi kiosztási szakaszok előző kiosztási időszakaira vonatkozó alapadat-jelentés és a korábbi években az éves tevékenységi szintre vonatkozóan készített jelentések, amelyeket adott esetben a 2003/87/EK irányelv 10a. cikke (21) bekezdésének alkalmazásában benyújtottak az illetékes hatóságnak;

               j)adott esetben az üzemeltetőnek a(z) [Kiadóhivatal: az üvegházhatású gázok kibocsátásának a 2003/87/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek megfelelő nyomon követéséről és jelentéséről szóló PE/2018/9016] végrehajtási rendelet 33. cikkében említett, az illetékes hatóság által jóváhagyott mintavételi terve;

               k)amennyiben a nyomonkövetési terv módosult a jelentési időszak alatt, valamennyi módosítás nyilvántartása a(z) [Kiadóhivatal: az üvegházhatású gázok kibocsátásának a 2003/87/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek megfelelő nyomon követéséről és jelentéséről szóló PE/2018/9016] végrehajtási rendelet 16. cikkének (3) bekezdésével összhangban;

               l)adott esetben a(z) [Kiadóhivatal: az üvegházhatású gázok kibocsátásának a 2003/87/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek megfelelő nyomon követéséről és jelentéséről szóló PE/2018/9016] végrehajtási rendelet 69. cikkének (4) bekezdése szerinti jelentés;

               m)az előző évi vagy – adott esetben – az előző alapidőszakra vonatkozó hitelesítői jelentés, amennyiben az előző évben vagy – adott esetben – az előző alapidőszakban nem a hitelesítő végezte az adott üzemeltető vagy légijármű-üzembentartó hitelesítését;

               n)az illetékes hatósággal folytatott minden vonatkozó levelezés, különösen a nyomonkövetési terv vagy – adott esetben – nyomonkövetési módszertani terv módosításairól szóló értesítéssel kapcsolatos információk;

               o)a nyomonkövetési és jelentési célokra használt adatbázisokról és adatforrásokról szóló információk, ideértve a Eurocontroltól vagy más releváns szervezettől származó információkat is;

               p)amennyiben a hitelesítés az üvegházhatású gázoknak a 2009/31/EK irányelv értelmében engedélyezett tárolóhelyen történő geológiai tárolását végző létesítmény kibocsátási jelentését érinti, az irányelvben előírt nyomonkövetési terv és azok a hivatkozott irányelv 14. cikkében előírt jelentések, amelyek legalább a hitelesítés tárgyát képező kibocsátási jelentés jelentési időszakára vonatkoznak;

               q)adott esetben a létesítmények helyszíni szemléjének elhagyására vonatkozóan az illetékes hatóság által a 31. cikk (1) bekezdése szerint adott jóváhagyás;

               r)az üzemeltető által szolgáltatott bizonyíték, amely alátámasztja, hogy az üzemeltető vagy légijármű-üzembentartó megfelel a nyomonkövetési tervben a meghatározási szintekre vonatkozóan megállapított bizonytalansági küszöbértékeknek;

               s)minden más lényeges információ, amely a hitelesítés megtervezéséhez és elvégzéséhez szükséges.

               (2)Mielőtt a hitelesítő kibocsátja a hitelesítői jelentést, az üzemeltető vagy légijármű-üzembentartó a hitelesítő rendelkezésére bocsátja a jóváhagyott és belső ellenőrzésen hitelesített végleges üzemeltetői vagy légijármű-üzembentartói jelentést.

               11. cikk

               Stratégiai elemzés

               (1)A hitelesítés kezdetén a hitelesítő a létesítménnyel vagy a légijármű-üzembentartóval kapcsolatos tevékenységek stratégiai elemzése révén értékeli a hitelesítési feladatok várható jellegét, léptékét és összetettségét.

               (2)A létesítmény vagy a légijármű-üzembentartó által végzett tevékenységek megismerésének céljából a hitelesítő összegyűjti és áttekinti azokat az információkat, amelyek szükségesek annak megállapításához, hogy a hitelesítést végző csoport elegendő szakértelemmel rendelkezik-e a hitelesítés elvégzéséhez, annak meghatározásához, hogy a szerződésben feltüntetett időbeosztás helyes-e, valamint annak biztosításához, hogy a hitelesítő el tudja végezni a szükséges kockázatelemzést. Ezen információknak legalább a következőket kell magukban foglalniuk:

               a)a 10. cikk (1) bekezdésében említett információk;

               b)a szükséges lényegességi szint;

               c)a korábbi években a hitelesítés során szerzett információk, amennyiben a hitelesítő ugyanazon üzemeltető vagy légijármű-üzembentartó hitelesítését végzi.

               (3)A (2) bekezdésben említett információk áttekintése során a hitelesítő legalább az alábbiakat értékeli:

               a)az üzemeltető kibocsátási jelentésének hitelesítése tekintetében a létesítménynek a(z) [Kiadóhivatal: az üvegházhatású gázok kibocsátásának a 2003/87/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek megfelelő nyomon követéséről és jelentéséről szóló PE/2018/9016] végrehajtási rendelet 19. cikkében említett kategóriája és az adott létesítményben folytatott tevékenységek;

               b)a légijármű-üzembentartó kibocsátási vagy tonnakilométer-jelentésének hitelesítése tekintetében a légijármű-üzembentartó mérete és jellege, az információk különböző helyszíneken való terjesztése, valamint a járatok száma és típusa;

               c)az illetékes hatóság által jóváhagyott nyomonkövetési terv vagy – adott esetben – a nyomonkövetési módszertani terv, valamint a nyomonkövetési tervben vagy – adott esetben – a nyomonkövetési módszertani tervben meghatározott nyomonkövetési módszer jellemzői;

               d)a kibocsátó források és forrásanyagok jellege, mérete és összetettsége, továbbá a kibocsátást, tonnakilométer-adatokat vagy az ingyenes kiosztás szempontjából releváns adatokat eredményező felszerelések és eljárások, ideértve a nyomonkövetési tervben vagy – adott esetben – nyomonkövetési módszertani tervben leírt mérőműszereket, valamint a számítási tényezők és más elsődleges adatforrások eredetét és alkalmazását;

               e)az adatkezelési tevékenységek, az ellenőrzési rendszer és az ellenőrzési környezet.

               (4)A stratégiai elemzés elvégzésekor a hitelesítő az alábbiakat ellenőrzi:

               a)a számára benyújtott nyomonkövetési terv vagy – adott esetben – nyomonkövetési módszertani terv a legfrissebb változat-e, valamint – amennyiben ez követelmény – az illetékes hatóság jóváhagyta-e;

               b)a jelentési időszakban érintették-e módosítások a nyomonkövetési tervet vagy – adott esetben – az alapidőszakban érintették-e módosítások a nyomonkövetési módszertani tervet;

               c)adott esetben azt, hogy a b) pont szerinti módosításokról az illetékes hatóságot értesítették-e a(z) [Kiadóhivatal: az üvegházhatású gázok kibocsátásának a 2003/87/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek megfelelő nyomon követéséről és jelentéséről szóló PE/2018/9016] végrehajtási rendelet 15. cikke (1) bekezdése vagy 23. cikke értelmében, vagy hogy e módosításokat az illetékes hatóság jóváhagyta-e az említett végrehajtási rendelet 15. cikke (2) bekezdésével összhangban;

               d)adott esetben azt, hogy a b) pont szerinti módosításokról értesítették-e az illetékes hatóságot a(z) [Kiadóhivatal: az ingyenes kiosztásra vonatkozó szabályokról szóló PE/2018/8979] rendelet 9. cikkének (3) bekezdése értelmében, vagy hogy az illetékes hatóság jóváhagyta-e ezeket az említett rendelet 9. cikkének (4) bekezdése értelmében.

               12. cikk

               Kockázatelemzés

               (1)A hitelesítő a következő elemeket határozza meg és elemzi a hatékony hitelesítés kidolgozása, megtervezése és végrehajtása érdekében:

               a)eredendő kockázatok;

               b)ellenőrzési tevékenységek;

               c)amennyiben végrehajtották a b) pont szerinti ellenőrzési tevékenységeket, az ellenőrzési tevékenységek hatékonyságát érintő ellenőrzési kockázatok.

               (2)Az (1) bekezdésben említett elemek meghatározása és elemzése során a hitelesítő figyelembe veszi legalább a következőket:

               a)a 11. cikk (1) bekezdése szerinti stratégiai elemzés megállapításai;

               b)a 10. cikk (1) bekezdésében és a 11. cikk (2) bekezdésének c) pontjában említett információk;

               c)a 11. cikk (2) bekezdésének b) pontja szerinti lényegességi szint.

               (3)Amennyiben a hitelesítő megállapítja, hogy az üzemeltető vagy légijármű-üzembentartó kockázatelemzésében nem tüntette fel a lényeges eredendő kockázatokat és ellenőrzési kockázatokat, a hitelesítő tájékoztatja erről az üzemeltetőt vagy légijármű-üzembentartót.

               (4)A hitelesítés során szerzett információk alapján a hitelesítő adott esetben felülvizsgálja a kockázatelemzést és módosítja vagy megismétli a hitelesítési tevékenységeket.

               13. cikk

               Hitelesítési terv

               (1)A hitelesítő felvázolja a hitelesítési tervet, amelynek összhangban kell lennie a stratégiai elemzés és a kockázatelemzés során megszerzett információkkal és megállapított kockázatokkal, valamint tartalmaznia kell legalább a következőket:

               a)hitelesítési program, amely leírja a hitelesítési tevékenységek jellegét és körét, valamint a szóban forgó tevékenységek elvégzésének idejét és módját;

               b)vizsgálati terv, amely meghatározza az ellenőrzési tevékenységek vizsgálatának körét és módszereit, valamint az ellenőrzési tevékenységek eljárásait;

               c)mintavételi terv, amely meghatározza az üzemeltető vagy légijármű-üzembentartó kibocsátási jelentésében foglalt összesített kibocsátás alapjául szolgáló adatpontokkal, a légijármű-üzembentartó tonnakilométer-jelentésében foglalt összesített tonnakilométer-adatokkal, illetve az üzemeltető alapadat-jelentésében vagy új belépői adatokat tartalmazó jelentésében foglalt, az ingyenes kiosztás szempontjából releváns összesített adatokkal kapcsolatos adatgyűjtés körét és módszereit.

               (2)A hitelesítő oly módon alakítja ki az (1) bekezdés b) pontja szerinti vizsgálati tervet, hogy segítségével megállapíthassa, hogy a 7. cikk (4) bekezdésének b), c) vagy d) pontjában, illetve a 7. cikk (4) bekezdésének második albekezdésében említett követelményeknek való megfelelés értékelése esetén milyen mértékben veheti alapul a lényeges ellenőrzési tevékenységeket.

               Az ellenőrzési tevékenységek vizsgálata során alkalmazott mintaméret és mintavételi tevékenységek meghatározásakor a hitelesítő az alábbiakat veszi figyelembe:

               a)eredendő kockázatok;

               b)ellenőrzési környezet;

               c)lényeges ellenőrzési tevékenységek;

               d)az elvárható bizonyosságot nyújtó hitelesítési vélemény készítésének követelménye.

               (3)Az (1) bekezdés c) pontjában említett adatok mintavétele során alkalmazott mintaméret és mintavételi tevékenységek meghatározásakor a hitelesítő az alábbiakat veszi figyelembe:

               a)eredendő kockázatok és ellenőrzési kockázatok;

               b)az analitikai eljárások eredményei;

               c)az elvárható bizonyosságot nyújtó hitelesítési vélemény készítésének követelménye;

               d)lényegességi szint;

               e)egy adatelem teljes adatsorhoz való hozzájárulásának lényegessége.

               (4)A hitelesítő úgy készíti el és hajtja végre a hitelesítési tervet, hogy a hitelesítési kockázatot elfogadható szintre csökkentse annak érdekében, hogy elvárható bizonyosság legyen elérhető azzal kapcsolatban, hogy az üzemeltető vagy légijármű-üzembentartó jelentése nem tartalmaz lényeges valótlanságokat.

               (5)Amennyiben a hitelesítő a hitelesítés során olyan további kockázatokat állapít meg, amelyeket mérsékelni kell, vagy ha azt állapítja meg, hogy a tényleges kockázat alacsonyabb az eredetileg vártnál, naprakésszé teszi a kockázatelemzést és a hitelesítési tervet, és módosítja a hitelesítési tevékenységeket.

               14. cikk

               Hitelesítési tevékenységek

               A hitelesítő végrehajtja a hitelesítési tervet, és a kockázatelemzés alapján ellenőrzi az illetékes hatóság által jóváhagyott nyomonkövetési terv vagy adott esetben a nyomonkövetési módszertani terv végrehajtását.

               E célból a hitelesítő átfogó vizsgálatot végez, amely legalább analitikai eljárásokból, adathitelesítésből és a nyomonkövetési módszer ellenőrzéséből áll, és ellenőrzi az alábbiakat:

               a)az adatkezelési tevékenységek és az adatkezelés során használt rendszerek, ideértve az informatikai rendszereket;

               b)az üzemeltető vagy légijármű-üzembentartó ellenőrzési tevékenységeit megfelelően dokumentálják-e, hajtják-e végre, tartják-e fenn, és hogy az ellenőrzési tevékenységek hatékonyan csökkentik-e az eredendő kockázatokat;

               c)a nyomonkövetési tervben vagy adott esetben a nyomonkövetési módszertani tervben felsorolt eljárások hatékonyan csökkentik-e az eredendő kockázatokat és az ellenőrzési kockázatokat, és hogy az eljárásokat végrehajtják-e, megfelelően dokumentálják-e és fenntartják-e.

               A második bekezdés a) pontjának alkalmazásában a hitelesítő figyelemmel kíséri az adatkezelést olyan módon, hogy nyomon követi az adatkezelési tevékenységek sorrendjét és kölcsönhatását az elsődleges forrásadatoktól az üzemeltető vagy légijármű-üzembentartó jelentésének összeállításáig.

               15. cikk

               Analitikai eljárások

               (1)A hitelesítő analitikai eljárások segítségével értékeli az adatok hitelességét és teljességét, amennyiben az eredendő kockázatból, az ellenőrzési kockázatból és az üzemeltető vagy légijármű-üzembentartó ellenőrzési tevékenységeinek jellegéből adódóan szükség van ilyen analitikai eljárások végzésére.

               (2)Az (1) bekezdésben említett analitikai eljárások végrehajtása során a hitelesítő értékeli a jelentésekben foglalt adatokat a potenciális kockázati területek meghatározása, valamint a tervezett hitelesítési tevékenységek későbbi hitelesítése és testreszabása érdekében. A hitelesítő legalább:

               a)értékeli az idő múlásával vagy az összehasonlítható adatok között tapasztalható ingadozások és tendenciák hitelességét;

               b)meghatározza a kiugróan eltérő, váratlan és hiányos adatokat.

               (3)Az (1) bekezdésben említett analitikai eljárások alkalmazása során a hitelesítő a következő eljárásokat végzi el:

               a)előzetes analitikai eljárásokat végez az összesített adatokon a 14. cikkben említett tevékenységek végrehajtása előtt azért, hogy megértse a jelentésben szereplő adatok jellegét, összetettségét és jelentőségét;

               b)átfogó analitikai eljárásokat végez az összesített adatokon és az ezen adatok alapját képező adatpontokon annak érdekében, hogy meghatározza a potenciális szerkezeti hibákat és a kiugróan eltérő adatokat;

               c)végleges analitikai eljárásokat végez az összesített adatokon annak biztosítása érdekében, hogy az összes, a hitelesítési eljárás során felismert hibát megfelelően kijavítsák.

               (4)Amennyiben a hitelesítő kiugróan eltérő adatokat, ingadozásokat, tendenciákat, illetve hiányos adatokat vagy olyan adatokat talál, amelyek nincsenek összhangban más lényeges információkkal, vagy jelentősen eltérnek a várakozások szerinti mennyiségektől vagy arányoktól, a hitelesítő magyarázatokat kér az üzemeltetőtől vagy légijármű-üzembentartótól, amelyeket lényeges kiegészítő bizonyítékokkal kell alátámasztani.

               A benyújtott magyarázatok és további bizonyítékok alapján a hitelesítő értékeli a hitelesítési tervre és az elvégzendő hitelesítési tevékenységekre gyakorolt hatást.

               16. cikk

               Adathitelesítés

               (1)A hitelesítő az adatok részletes vizsgálata révén hitelesíti az üzemeltető vagy légijármű-üzembentartó jelentésében foglalt adatokat, ideértve az adatok visszakövetését az elsődleges adatforrásig, az adatok és külső forrásokból származó adatok közötti keresztellenőrzések végzését, az egyeztetések végrehajtását, a megfelelő adatokra vonatkozó küszöbértékek ellenőrzését és az újraszámítások elvégzését.

               (2)Az (1) bekezdés szerinti adathitelesítés részeként és a jóváhagyott nyomonkövetési terv vagy – adott esetben – a nyomonkövetési módszertani terv figyelembevételével, ideértve a tervben foglalt eljárásokat is, a hitelesítő ellenőrzi:

               a)az üzemeltető kibocsátási jelentésének hitelesítése esetén a létesítmény határait;

               b)az üzemeltető alapadat-jelentésének vagy új belépői adatokat tartalmazó jelentésének hitelesítése vonatkozásában a létesítmény és a létesítmény részeinek határait;

               c)az üzemeltető kibocsátási jelentésének, alapadat-jelentésének vagy új belépői adatokat tartalmazó jelentésének hitelesítése vonatkozásában az illetékes hatóság által jóváhagyott nyomonkövetési tervben vagy – adott esetben – a nyomonkövetési módszertani tervben leírt forrásanyagok és kibocsátó források teljességét;

               d)a légijármű-üzembentartó kibocsátási jelentésének és tonnakilométer-jelentésének hitelesítése esetén a 2003/87/EK irányelv I. mellékletében felsorolt repülési tevékenységek valamelyikét végző összes olyan járat teljességét, amelyekért a légijármű-üzembentartó a felelős, valamint az összes kibocsátási adat és tonnakilométer-adat teljességét;

               e)a légijármű-üzembentartó kibocsátási jelentésének és tonnakilométer-jelentésének hitelesítése esetén a jelentésben foglalt adatok és a tömeg- és súlypontszámítási dokumentáció közötti összhangot;

               f)a légijármű-üzembentartó kibocsátási jelentésének hitelesítése esetén az összesített tüzelőanyag-fogyasztás és a beszerzett vagy a repülési tevékenységet végző légi jármű részére más módon szolgáltatott tüzelőanyagra vonatkozó adatok közötti összhangot;

               g)az üzemeltető vagy légijármű-üzembentartó jelentésében foglalt összesített adatok és az elsődleges forrásadatok közötti összhangot;

               h)amennyiben az üzemeltető valamely, a(z) [Kiadóhivatal: az üvegházhatású gázok kibocsátásának a 2003/87/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek megfelelő nyomon követéséről és jelentéséről szóló PE/2018/9016] végrehajtási rendelet 21. cikkének (1) bekezdésében említett, mérésen alapuló módszert alkalmaz, a hivatkozott végrehajtási rendelet 46. cikkével összhangban az üzemeltető által végzett számítások eredményei alapján mért értékeket;

               i)az adatok megbízhatóságát és pontosságát.

               (3)A (2) bekezdés d) pontja szerinti járatok teljességének ellenőrzése esetén a hitelesítő a légijármű-üzembentartó légiforgalmi adatait használja, ideértve a Eurocontroltól és olyan egyéb érintett szervezetektől szerzett adatokat, amelyek a Eurocontrol számára elérhető légiforgalmi adatokhoz hasonló adatok feldolgozására képesek.

               17. cikk

               A nyomonkövetési módszer helyes alkalmazásának hitelesítése

               (1)A hitelesítő ellenőrzi az illetékes hatóság által a nyomonkövetési tervben jóváhagyott nyomonkövetési módszer helyes alkalmazását és végrehajtását, ideértve a nyomonkövetési módszer konkrét részleteit is.

               (2)Az üzemeltető kibocsátási jelentésének hitelesítése céljából a hitelesítő ellenőrzi a(z) [Kiadóhivatal: az üvegházhatású gázok kibocsátásának a 2003/87/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek megfelelő nyomon követéséről és jelentéséről szóló PE/2018/9016] végrehajtási rendelet 33. cikkében említett, az illetékes hatóság által jóváhagyott mintavételi terv helyes alkalmazását és végrehajtását.

               (3)Az üzemeltető alapadat-jelentésének vagy új belépői adatokat tartalmazó jelentésének hitelesítése esetén a hitelesítő ellenőrzi, hogy a nyomonkövetési módszertani tervben meghatározott adatok gyűjtésére és nyomon követésére vonatkozó módszert helyesen alkalmazzák-e, beleértve a következőket:

               a)a kibocsátásokkal, bemenő és kimenő anyag- és energiaáramokkal kapcsolatos valamennyi adatot a(z) [Kiadóhivatal: az ingyenes kiosztásra vonatkozó szabályokról szóló PE/2018/8979] rendelet I. mellékletében említett rendszerhatároknak megfelelően rendelték-e a létesítményrészekhez;

               b)az adatok teljesek-e, illetve felmerül-e adathiány vagy történt-e kétszeres beszámítás;

               c)a termék-referenciaértékekhez kapcsolódó tevékenységi szintek a(z) [Kiadóhivatal: az ingyenes kiosztásra vonatkozó szabályokról szóló PE/2018/8979] rendelet I. mellékletében felsorolt termékmeghatározások helyes alkalmazásán alapulnak-e;

               d)a hő-referenciaérték szerinti létesítményrészekre, a távfűtés létesítményrészre, a tüzelőanyag-referenciaérték szerinti létesítményrészekre és a technológiai kibocsátások szerinti létesítményrészekre vonatkozó tevékenységi szintek megállapítása az előállított termékeknek megfelelően és a 2003/87/EK irányelv 10b. cikkének (5) bekezdése alapján elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktusokkal összhangban történt-e.

               (4)Amennyiben az átadott CO2-t a(z) [Kiadóhivatal: az üvegházhatású gázok kibocsátásának a 2003/87/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek megfelelő nyomon követéséről és jelentéséről szóló PE/2018/9016] végrehajtási rendelet 49. cikkével összhangban vonják le, vagy ha az átadott N2O-t a hivatkozott rendelet 50. cikkével összhangban nem számítják be, és az átadott CO2-t vagy N2O-t az átadó és az átvevő létesítmény is méri, a hitelesítő ellenőrzi, hogy a két létesítményben mért értékek közötti különbségek magyarázhatók-e a mérőrendszerek bizonytalanságával, és a mért értékek pontos számtani átlagát használták-e mindkét létesítmény kibocsátási jelentésében.

               Amennyiben a két létesítményben mért értékek közötti különbségek nem magyarázhatók a mérőrendszerek bizonytalanságával, a hitelesítő ellenőrzi, hogy végeztek-e módosításokat a mért értékek közötti különbségek kiigazítására, ezek a módosítások mérsékeltek voltak-e, és az illetékes hatóság jóváhagyta-e ezeket a módosításokat.

               (5)Amennyiben a 601/2012/EU bizottsági rendelet 12. cikkének (3) bekezdése alapján az üzemeltetők kötelesek további olyan elemeket foglalni a nyomonkövetési tervbe, amelyek lényegesek a 2011/278/EU bizottsági határozat
                  12
                24. cikkének (1) bekezdésében foglalt követelmények teljesítése szempontjából, a hitelesítő ellenőrzi a 601/2012/EU bizottsági rendelet 12. cikkének (3) bekezdésében említett eljárások helyes alkalmazását és végrehajtását. Ennek során a hitelesítő azt is ellenőrzi, hogy az üzemeltető a jelentési időszak december 31. napjáig benyújtott-e az illetékes hatósághoz bármely, egy adott létesítmény kapacitásán, tevékenységszintjén és működésén végrehajtani tervezett vagy fennálló módosításról szóló tájékoztatást.

               18. cikk

               Az adathiány esetén alkalmazott módszerek hitelesítése

               (1)Amennyiben az illetékes hatóság által jóváhagyott nyomonkövetési tervben meghatározott módszereket használták a hiányzó adatok pótlására a(z) [Kiadóhivatal: az üvegházhatású gázok kibocsátásának a 2003/87/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek megfelelő nyomon követéséről és jelentéséről szóló PE/2018/9016] végrehajtási rendelet 66. cikke alapján, a hitelesítő ellenőrzi, hogy az alkalmazott módszerek megfeleltek-e az adott helyzetnek, és hogy helyesen alkalmazták-e őket.

               Ha az üzemeltető vagy légijármű-üzembentartó megszerezte az illetékes hatóság jóváhagyását ahhoz, hogy a(z) [Kiadóhivatal: az üvegházhatású gázok kibocsátásának a 2003/87/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek megfelelő nyomon követéséről és jelentéséről szóló PE/2018/9016] végrehajtási rendelet 66. cikkének első albekezdésében említett módszerektől eltérő módszereket használhasson, a hitelesítő ellenőrzi, hogy a jóváhagyott megközelítést megfelelően alkalmazták és dokumentálták-e.

               Amennyiben az üzemeltető vagy légijármű-üzembentartó nem tud időben ilyen jóváhagyást szerezni, a hitelesítő ellenőrzi, hogy az üzemeltető vagy légijármű-üzembentartó által a hiányzó adatok pótlására használt megközelítés biztosítja-e, hogy a kibocsátás mértékét nem becsülik alá, és hogy ez a megközelítés nem vezet-e lényeges valótlanságokhoz.

               (2)A hitelesítő ellenőrzi, hogy az üzemeltető vagy légijármű-üzembentartó által a(z) [Kiadóhivatal: az üvegházhatású gázok kibocsátásának a 2003/87/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek megfelelő nyomon követéséről és jelentéséről szóló PE/2018/9016] végrehajtási rendelet 66. cikke szerinti adathiány előfordulásának megelőzése érdekében végrehajtott ellenőrzési tevékenységek hatékonyak-e.

               (3)Amennyiben az alapadat-jelentésekben vagy az új belépői adatokat tartalmazó jelentésekben adathiány tapasztalható, a hitelesítő ellenőrzi, hogy a nyomonkövetési módszertani terv megállapít-e módszereket a(z) [Kiadóhivatal: az ingyenes kiosztásra vonatkozó szabályokról szóló PE/2018/8979] rendelet 12. cikke szerinti adathiány kezelésére, ezek a módszerek megfeleltek-e az adott helyzetnek, és hogy helyesen alkalmazták-e őket.

               Amennyiben a nyomonkövetési módszertani terv nem állapít meg az adathiány kezelésére alkalmazandó módszert, a hitelesítő ellenőrzi, hogy az üzemeltető által a hiányzó adatok pótlására alkalmazott megközelítés észszerű bizonyítékokon alapul-e, és gondoskodik arról, hogy a(z) [Kiadóhivatal: az ingyenes kiosztásra vonatkozó szabályokról szóló PE/2018/8979] rendelet által előírt adatok esetében ne forduljon elő alulbecslés vagy túlbecslés.

               19. cikk

               A bizonytalanság meghatározása

               (1)Amennyiben a(z) [Kiadóhivatal: az üvegházhatású gázok kibocsátásának a 2003/87/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek megfelelő nyomon követéséről és jelentéséről szóló PE/2018/9016] végrehajtási rendelet előírja az üzemeltetőnek, hogy igazolja a tevékenységre vonatkozó adatok és a számítási tényezők esetében meghatározott bizonytalansági küszöbértékek betartását, a hitelesítő megerősíti a jóváhagyott nyomonkövetési tervben meghatározott bizonytalansági szintek kiszámításához használt információk hitelességét.

               (2)Amennyiben az üzemeltető a(z) [Kiadóhivatal: az üvegházhatású gázok kibocsátásának a 2003/87/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek megfelelő nyomon követéséről és jelentéséről szóló PE/2018/9016] végrehajtási rendelet 22. cikkében említett, nem meghatározási szinteken alapuló nyomonkövetési módszert alkalmaz, a hitelesítő az alábbiakat ellenőrzi:

               a)az üzemeltető úgy végezte-e el a bizonytalanság meghatározását és számszerűsítését, hogy igazolja a(z) [Kiadóhivatal: az üvegházhatású gázok kibocsátásának a 2003/87/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek megfelelő nyomon követéséről és jelentéséről szóló PE/2018/9016] végrehajtási rendelet 22. cikkének c) pontjában az üvegházhatású gázok éves kibocsátására vonatkozóan előírt bizonytalansági küszöbérték betartását;

               b)a bizonytalanság megállapításához és számszerűsítéséhez használt információk hitelesek-e;

               c)a bizonytalanság megállapításához és számszerűsítéséhez használt átfogó megközelítés összhangban van-e a(z) [Kiadóhivatal: az üvegházhatású gázok kibocsátásának a 2003/87/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek megfelelő nyomon követéséről és jelentéséről szóló PE/2018/9016] végrehajtási rendelet 22. cikkének b) pontjával;

               d)rendelkezésre áll-e adat arról, hogy a(z) [Kiadóhivatal: az üvegházhatású gázok kibocsátásának a 2003/87/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek megfelelő nyomon követéséről és jelentéséről szóló PE/2018/9016] végrehajtási rendelet 22. cikkének a) pontjában említett nyomonkövetési módszer alkalmazásának feltételeit betartották.

               (3)Amennyiben a(z) [Kiadóhivatal: az ingyenes kiosztásra vonatkozó szabályokról szóló PE/2018/8979] rendelet értelmében az üzemeltető köteles egyszerűsített bizonytalansági értékelést végezni, a hitelesítő megerősíti a szóban forgó értékeléshez felhasznált információk hitelességét.

               20. cikk

               Mintavétel

               (1)A 14. cikk b) és c) pontjában említett ellenőrzési tevékenységek és eljárások megfelelésének ellenőrzése, valamint a 15. és a 16. cikkben említett ellenőrzések elvégzése során a hitelesítő alkalmazhat a létesítményekre vagy légijármű-üzembentartókra nézve meghatározott mintavételi módszereket, amennyiben a kockázatelemzés alapján indokolt a mintavétel.

               (2)Amennyiben a hitelesítő mintavétel közben eltérést vagy valótlanságot talál, felszólítja az üzemeltetőt vagy légijármű-üzembentartót, hogy indokolja meg az eltérés vagy valótlanság legfőbb okait annak érdekében, hogy megállapítsa az eltérésnek vagy valótlanságnak a jelentésben szereplő adatokra gyakorolt hatását. Az említett értékelés eredményének függvényében a hitelesítő meghatározza, hogy szükség van-e további hitelesítési tevékenységekre, hogy a mintaméretet kell-e növelni, és hogy az üzemeltetőnek vagy légijármű-üzembentartónak mely adatsokaságokat kell korrigálnia.

               (3)A hitelesítő a belső hitelesítő dokumentációban dokumentálja a 14–17. cikkben említett ellenőrzések eredményeit, ideértve a további minták részleteit.

               21. cikk

               Helyszíni szemlék

               (1)A hitelesítési eljárás során a hitelesítő egyszer vagy többször helyszíni szemlét végez, hogy értékelje a mérőműszerek és nyomonkövetési rendszerek működését, szóbeli adatgyűjtést folytasson, végrehajtsa az e fejezetben előírt tevékenységeket, valamint hogy elegendő információt és bizonyítékot gyűjtsön annak megállapításához, hogy az üzemeltető vagy légijármű-üzembentartó jelentése tartalmaz-e lényeges valótlanságot.

               (2)Az üzemeltető vagy légijármű-üzembentartó hozzáférést biztosít a hitelesítőnek a telephelyeihez.

               (3)Az üzemeltető kibocsátási adatokat tartalmazó jelentésének hitelesítése esetén a hitelesítő a létesítmény határainak, valamint a forrásanyagok és kibocsátó források teljességének megállapítása érdekében is végez helyszíni szemlét.

               (4)Az üzemeltető alapadat-jelentésének vagy új belépői adatokat tartalmazó jelentésének hitelesítése esetén a hitelesítő a létesítmény és a létesítményrészek határainak, valamint a forrásanyagok, kibocsátó források és műszaki kapcsolatok teljességének megállapítása érdekében is végez helyszíni szemlét.

               (5)Az üzemeltető kibocsátási jelentésének, alapadat-jelentésének vagy új belépői adatokat tartalmazó jelentésének hitelesítése esetén a hitelesítő a kockázatelemzés alapján eldönti, hogy szükség van-e további telephelyek meglátogatására, ideértve azokat az eseteket, amikor az adatkezelési tevékenységek és ellenőrzési tevékenységek lényeges részét más telephelyeken végzik, például a vállalati központban vagy más helyszínen lévő irodákban.

               22. cikk

               A valótlanságok, eltérések és meg nem felelések kezelése

               (1)Ha a hitelesítő valótlanságokat, eltéréseket vagy a(z) [Kiadóhivatal: az üvegházhatású gázok kibocsátásának a 2003/87/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek megfelelő nyomon követéséről és jelentéséről szóló PE/2018/9016] végrehajtási rendeletnek, illetve adott esetben a(z) [Kiadóhivatal: az ingyenes kiosztásra vonatkozó szabályokról szóló PE/2018/8979] rendeletnek való meg nem felelést talál a hitelesítés során, erről haladéktalanul értesíti az üzemeltetőt vagy a légijármű-üzembentartót, és felszólítja a megfelelő korrekciók megtételére.

               Az üzemeltető vagy légijármű-üzembentartó minden közölt valótlanságot és eltérést korrigál.

               Amennyiben a(z) [Kiadóhivatal: az üvegházhatású gázok kibocsátásának a 2003/87/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek megfelelő nyomon követéséről és jelentéséről szóló PE/2018/9016] végrehajtási rendeletnek vagy a(z) [Kiadóhivatal: az ingyenes kiosztásra vonatkozó szabályokról szóló PE/2018/8979] rendeletnek való meg nem felelésre derül fény, az üzemeltető vagy a légijármű-üzembentartó erről indokolatlan késedelem nélkül értesíti az illetékes hatóságot és adott esetben orvosolja a meg nem felelést.

               (2)A hitelesítő a belső hitelesítő dokumentációban megoldottként jelöli meg az üzemeltető vagy légijármű-üzembentartó által a hitelesítés során korrigált valótlanságokat, eltéréseket, illetve a(z) [Kiadóhivatal: az üvegházhatású gázok kibocsátásának a 2003/87/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek megfelelő nyomon követéséről és jelentéséről szóló PE/2018/9016] végrehajtási rendeletnek vagy a(z) [Kiadóhivatal: az ingyenes kiosztásra vonatkozó szabályokról szóló PE/2018/8979] rendeletnek való meg nem feleléseket.

               (3)Amennyiben az üzemeltető vagy légijármű-üzembentartó nem korrigálja a hitelesítő által az (1) bekezdés értelmében közölt valótlanságokat vagy eltéréseket azt megelőzően, hogy a hitelesítő kibocsátja a hitelesítői jelentést, a hitelesítő felszólítja az üzemeltetőt vagy légijármű-üzembentartót, hogy magyarázza el az eltérés vagy valótlanság főbb okait annak érdekében, hogy értékelhesse az eltérésnek vagy valótlanságnak a jelentésben szereplő adatokra gyakorolt hatását.

               A hitelesítő megállapítja, hogy a kijavítatlan valótlanságoknak – egyesével vagy más valótlanságokkal összesítve – van-e lényeges hatása a bejelentett összes kibocsátásra, tonnakilométer-adatra vagy az ingyenes kiosztásra vonatkozó adatokra. A valótlanságok lényegességének megállapítása során a hitelesítő figyelembe veszi a valótlanság mértékét és jellegét, valamint előfordulásának pontos körülményeit.

               A hitelesítő értékeli, hogy a kijavítatlan eltéréseknek – egyesével vagy más eltérésekkel együtt – van-e hatása a bejelentett adatokra, és hogy ez lényeges valótlansághoz vezet-e.

               Ha az üzemeltető vagy légijármű-üzembentartó nem korrigálja a(z) [Kiadóhivatal: az üvegházhatású gázok kibocsátásának a 2003/87/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek megfelelő nyomon követéséről és jelentéséről szóló PE/2018/9016] végrehajtási rendeletnek vagy a(z) [Kiadóhivatal: az ingyenes kiosztásra vonatkozó szabályokról szóló PE/2018/8979] rendeletnek való meg nem feleléseket az (1) bekezdésnek megfelelően mielőtt a hitelesítő kibocsátja a hitelesítői jelentést, a hitelesítő értékeli, hogy a nem orvosolt meg nem felelés hatással van-e a bejelentett adatokra, és hogy ez nem vezet-e lényeges valótlansághoz.

               A valótlanságok mértéke és jellege, valamint előfordulásuk pontos körülményei alapján a hitelesítő lényegesnek minősítheti a valótlanságokat, még akkor is, ha ezek a valótlanságok – egyesével vagy más valótlanságokkal összesítve – nem érik el a 23. cikkben meghatározott lényegességi szintet.

               23. cikk

               Lényegességi szint

               (1)A kibocsátási jelentések ellenőrzése céljából a lényegességi szint a bejelentett összes kibocsátás 5 %-a a hitelesítés tárgyát képező jelentési időszakban, az alábbiak bármelyike vonatkozásában:

               a)a(z) [Kiadóhivatal: az üvegházhatású gázok kibocsátásának a 2003/87/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek megfelelő nyomon követéséről és jelentéséről szóló PE/2018/9016] végrehajtási rendelet 19. cikke (2) bekezdésének a) pontja szerinti A. kategóriájú létesítmények és az említett végrehajtási rendelet 19. cikke (2) bekezdésének b) pontja szerinti B. kategóriájú létesítmények;

               b)az 500 vagy kevesebb kilotonna fosszilis CO2/év kibocsátású légijármű-üzembentartók.

               (2)A kibocsátási jelentések ellenőrzése céljából a lényegességi szint a bejelentett összes kibocsátás 2 %-a a hitelesítés tárgyát képező jelentési időszakban, az alábbiak bármelyike vonatkozásában:

               a)a(z) [Kiadóhivatal: az üvegházhatású gázok kibocsátásának a 2003/87/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek megfelelő nyomon követéséről és jelentéséről szóló PE/2018/9016] végrehajtási rendelet 19. cikke (2) bekezdésének c) pontjában említett C. kategóriájú létesítmények;

               b)a több mint 500 kilotonna fosszilis CO2/év kibocsátású légijármű-üzembentartók.

               (3)A légijármű-üzembentartók tonnakilométer-jelentéseinek hitelesítése céljából a lényegességi szint a bejelentett összes tonnakilométer-adat 5 %-a a hitelesítés tárgyát képező jelentési időszakban.

               (4)Az alapadat-jelentés vagy új belépői adatokat tartalmazó jelentés hitelesítése vonatkozásában a lényegességi szint az alábbiak teljes bejelentett értékének 5 %-a:

               a)a létesítmény teljes kibocsátása, amennyiben az adatok a kibocsátásra vonatkoznak;

               b)az importált és az előállított mérhető hő nettó mennyiségének összege, adott esetben, amennyiben az adatok a mérhető hővel kapcsolatos adatokra vonatkoznak;

               c)az importált és a létesítményben előállított hulladékgázok mennyiségének összege, adott esetben;

               d)az egyes releváns termék-referenciaérték szerinti létesítményrészek tevékenységi szintje.

               24. cikk

               A hitelesítés eredményeire vonatkozó következtetés levonása

               A hitelesítés elvégzése és a hitelesítés során szerzett információk figyelembevétele során a hitelesítő:

               a)ellenőrzi az üzemeltető vagy légijármű-üzembentartó által benyújtott végső adatokat, ideértve a hitelesítés során szerzett információk alapján módosított adatokat is;

               b)áttekinti az üzemeltető vagy légijármű-üzembentartó által a végső adatok és a korábban benyújtott adatok közötti különbségekre adott magyarázatokat;

               c)áttekinti az értékelés eredményét, hogy megállapítsa, az illetékes hatóság által jóváhagyott nyomonkövetési tervet vagy adott esetben a nyomonkövetési módszertani tervet – ideértve a tervben leírt eljárásokat is – helyesen hajtották-e végre;

               d)értékeli, hogy a hitelesítési kockázat elfogadhatóan alacsony szintű-e az elvárható bizonyossági szint eléréséhez;

               e)biztosítja, hogy elegendő bizonyíték gyűljön össze ahhoz, hogy olyan hitelesítési véleményt adhasson, amely elvárható bizonyosságot nyújt arra vonatkozóan, hogy a jelentés nem tartalmaz lényeges valótlanságokat;

               f)biztosítja, hogy a hitelesítési eljárás teljes dokumentációja a belső hitelesítő dokumentáció részét képezze, és hogy a hitelesítői jelentésben végleges ítéletet lehessen hozni.

               25. cikk

               Független felülvizsgálat

               (1)A hitelesítő a hitelesítői jelentés közzététele előtt független bírálónak nyújtja be a belső hitelesítő dokumentációt és a hitelesítői jelentést.

               (2)A független bíráló nem végezhet olyan hitelesítési tevékenységet, amely az általa végzett felülvizsgálat tárgyát képezi.

               (3)A független felülvizsgálat hatóköre az e fejezetben leírt és a belső hitelesítő dokumentációban rögzített teljes hitelesítési eljárásra kiterjed.

               A független bíráló úgy végzi el a felülvizsgálatot, hogy azzal biztosítja, hogy a hitelesítési eljárást e rendelettel összhangban hajtsák végre, hogy a 41. cikkben említett hitelesítési tevékenységek eljárásait helyesen, továbbá megfelelő szakmai gondossággal és megítéléssel végezzék el.

               A független bíráló azt is értékeli, hogy elegendő bizonyítékot gyűjtöttek-e össze ahhoz, hogy a hitelesítő elvárható bizonyossággal bocsáthassa ki hitelesítői jelentését.

               (4)Amennyiben olyan körülmények merülnek fel, amelyek miatt a felülvizsgálat után változtatásokra kerülhet sor a hitelesítői jelentésben, a független bíráló ezeket a változtatásokat és azok bizonyítékait is felülvizsgálja.

               (5)A hitelesítő kellő felhatalmazást ad egy személynek arra, hogy jóváhagyja a független bíráló következtetésein és a belső hitelesítő dokumentációban foglalt bizonyítékokon alapuló hitelesítői jelentést.

               26. cikk

               Belső hitelesítő dokumentáció

               (1)A hitelesítő előkészíti és összeállítja a belső hitelesítő dokumentációt, amely legalább a következőket tartalmazza:

               a)az elvégzett hitelesítési tevékenységek eredményei;

               b)a stratégiai elemzés, a kockázatelemzés és a hitelesítési terv;

               c)elegendő információ a hitelesítő szakvélemény alátámasztásához, ideértve az arra vonatkozó vélemények igazolását, hogy a megállapított valótlanságok lényeges hatással vannak-e vagy sem a bejelentett kibocsátásra, tonnakilométer-adatokra vagy az ingyenes kiosztás szempontjából releváns adatokra.

               (2)Az (1) bekezdésben említett belső hitelesítő dokumentációt olyan módon kell összeállítani, hogy a 25. cikkben említett független bíráló és a nemzeti akkreditáló testület értékelni tudja, hogy a hitelesítést e rendelettel összhangban végezték-e el.

               A hitelesítői jelentés 25. cikk (5) bekezdésének megfelelő jóváhagyása után a hitelesítő a belső hitelesítő dokumentációba foglalja a független felülvizsgálat eredményeit.

               (3)A hitelesítő, amennyiben felkérik, hozzáférést biztosít az illetékes hatóságnak a belső hitelesítő dokumentációhoz a hitelesítés illetékes hatóság általi értékelésének elősegítése érdekében.

               27. cikk

               Hitelesítői jelentés

               (1)A hitelesítő a hitelesítés során gyűjtött információk alapján hitelesítői jelentést bocsát ki az üzemeltetőnek vagy légijármű-üzembentartónak minden, hitelesítés tárgyát képező kibocsátási jelentésről, tonnakilométer-jelentésről, alapadat-jelentésről vagy új belépői adatokat tartalmazó jelentésről. A hitelesítői jelentésnek a következő megállapítások legalább egyikét kell tartalmaznia:

               a)a jelentés kielégítőnek tekinthető;

               b)az üzemeltető vagy légijármű-üzembentartó jelentése olyan lényeges valótlanságokat tartalmaz, amelyeket nem korrigáltak a hitelesítői jelentés kiadásáig;

               c)a hitelesítés hatóköre a 28. cikk értelmében túl szűk, és a hitelesítő nem tudott elegendő bizonyítékot gyűjteni ahhoz, hogy elvárható bizonyossággal bocsásson ki hitelesítő szakvéleményt arról, hogy a jelentés nem tartalmaz lényeges valótlanságokat;

               d)az eltérések miatt – azokat egyesével vagy más eltérésekkel együtt véve figyelembe – nem elég egyértelmű a helyzet, és a hitelesítő nem tudja elvárható bizonyossággal kijelenteni, hogy az üzemeltető vagy légijármű-üzembentartó jelentése nem tartalmaz lényeges valótlanságokat;

               e)amennyiben a nyomonkövetési módszertani terv esetében nem kötelező megszerezni az illetékes hatóság jóváhagyását, a(z) [Kiadóhivatal: az ingyenes kiosztásra vonatkozó szabályokról szóló PE/2018/8979] rendelet be nem tartása miatt nem elég egyértelmű a helyzet, és a hitelesítő nem tudja elvárható bizonyossággal kijelenteni, hogy az alapadat-jelentés vagy az új belépői adatokat tartalmazó jelentés nem tartalmaz lényeges valótlanságokat.

               Az első albekezdés a) pontjának alkalmazásában az üzemeltető vagy a légijármű-üzembentartó jelentése kizárólag akkor tekinthető kielégítőnek, ha az üzemeltető vagy a légijármű-üzembentartó jelentése nem tartalmaz lényeges valótlanságokat.

               (2)Az üzemeltető vagy légijármű-üzembentartó a hitelesítői jelentést az üzemeltető vagy légijármű-üzembentartó érintett jelentésével együtt benyújtja az illetékes hatóságnak.

               (3)A hitelesítői jelentésnek legalább a következő elemeket kell tartalmaznia:

               a)a hitelesítés tárgyát képező üzemeltető vagy légijármű-üzembentartó neve;

               b)a hitelesítés célkitűzései;

               c)a hitelesítés hatóköre;

               d)hivatkozás az üzemeltető vagy légijármű-üzembentartó hitelesített jelentésére;

               e)azok a kritériumok, amelyeket az üzemeltető vagy légijármű-üzembentartó jelentésének hitelesítésére használtak, adott esetben ideértve az engedélyt, továbbá az illetékes hatóság által jóváhagyott nyomonkövetési terv vagy adott esetben a nyomonkövetési módszertani terv változatai, valamint az egyes tervek érvényességi időszakai;

               f)a 2021-től 2025-ig tartó időszakra vonatkozó, a kiosztáshoz szükséges alapjelentés hitelesítése vonatkozásában és amennyiben az illetékes hatóság nem írta elő a nyomonkövetési módszer jóváhagyását, annak megerősítése, hogy a hitelesítő ellenőrizte a nyomonkövetési módszertani tervet, és hogy ez a terv összhangban van-e a(z) [Kiadóhivatal: az ingyenes kiosztásra vonatkozó szabályokról szóló PE/2018/8979] rendelettel;

               g)az üzemeltető vagy légijármű-üzembentartó kibocsátási jelentésének hitelesítése esetén az összesített kibocsátás vagy tonnakilométer a 2003/87/EK irányelv I. mellékletében említett tevékenységek szerint és létesítményenként vagy légijármű-üzembentartónként;

               h)az alapadat-jelentés vagy az új belépői adatokat tartalmazó jelentés hitelesítése esetén az egyes létesítményrészek éves tevékenységi szintje és az adott létesítményrésznek tulajdonított kibocsátás tekintetében az alapidőszak minden egyes évére vonatkozóan összesített éves ellenőrzött adatok;

               i)a hitelesítés tárgyát képező jelentési időszak vagy alapidőszak;

               j)az üzemeltető vagy légijármű-üzembentartó, az illetékes hatóság és a hitelesítő kötelezettségei;

               k)a hitelesítő szakvélemény;

               l)minden olyan megállapított valótlanság vagy eltérés leírása, amelyet nem korrigáltak a hitelesítői jelentés kibocsátása előtt;

               m)azok a dátumok, amikor a helyszíni szemléket végezték, és a helyszíni szemléket végzők neve;

               n)információ arról, hogy elhagytak-e helyszíni szemléket, valamint e helyszíni szemlék elhagyásának okai;

               o)minden, a(z) [Kiadóhivatal: az üvegházhatású gázok kibocsátásának a 2003/87/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek megfelelő nyomon követéséről és jelentéséről szóló PE/2018/9016] végrehajtási rendelettől és a(z) [Kiadóhivatal: az ingyenes kiosztásra vonatkozó szabályokról szóló PE/2018/8979] rendelettől való olyan eltérés, amely a hitelesítés során derült ki;

               p)amennyiben az illetékes hatóság jóváhagyását nem lehet időben megszerezni a hiányzó adatoknak a 18. cikk (1) bekezdésének utolsó albekezdése szerinti pótlásához alkalmazott módszer esetében, annak megerősítése, hogy az alkalmazott módszer konzervatív-e, és hogy nem vezet-e lényeges valótlanságokhoz;

               q)egy nyilatkozat, ha az adathiánynak a(z) [Kiadóhivatal: az ingyenes kiosztásra vonatkozó szabályokról szóló PE/2018/8979] rendelet 12. cikke szerinti megszüntetésére alkalmazott módszer lényeges valótlanságokat eredményez;

               r)amennyiben a hitelesítő olyan változásokat állapít meg a létesítmény kapacitásában, tevékenységszintjében és működésében, amelyek befolyásolhatják a létesítménynek kiosztandó kibocsátási egységeket, és amelyeket a jelentési időszak december 31-ig nem jelentettek az illetékes hatóságnak a 2011/278/EU bizottsági határozat 24. cikkének (1) bekezdésével összhangban, e változások és a kapcsolódó megjegyzések leírása;

               s)adott esetben a javításra vonatkozó javaslatok;

               t)az EU ETS vezető hitelesítőjének, a független bírálónak és adott esetben az EU ETS hitelesítőjének és külső szakértőjének a neve, akik az üzemeltető vagy légijármű-üzembentartó jelentésének hitelesítésében részt vettek;

               u)a dátum és a hitelesítő által feljogosított személy aláírása, ideértve a nevét is.

               (4)A hitelesítő a hitelesítői jelentésben ismerteti a valótlanságokat, eltéréseket, valamint a(z) [Kiadóhivatal: az üvegházhatású gázok kibocsátásának a 2003/87/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek megfelelő nyomon követéséről és jelentéséről szóló PE/2018/9016] végrehajtási rendeletnek és a(z) [Kiadóhivatal: az ingyenes kiosztásra vonatkozó szabályokról szóló PE/2018/8979] rendeletnek való meg nem feleléseket annak érdekében, hogy az üzemeltető vagy légijármű-üzembentartó, valamint az illetékes hatóság tájékoztatást kapjon az alábbiakról:

               a)a valótlanság, az eltérés, illetve a(z) [Kiadóhivatal: az üvegházhatású gázok kibocsátásának a 2003/87/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek megfelelő nyomon követéséről és jelentéséről szóló PE/2018/9016] végrehajtási rendelet vagy az [ingyenes kiosztásra vonatkozó szabályokról szóló] XXX bizottsági rendeletnek való meg nem felelés mértéke és jellege;

               b)miért van vagy miért nincs a valótlanságnak lényeges hatása;

               c)az üzemeltető vagy légijármű-üzembentartó jelentésének mely elemére vonatkozik a valótlanság, vagy a nyomonkövetési terv vagy a nyomonkövetési módszertani terv mely elemére vonatkozik az eltérés;

               d)a meg nem felelés a(z) [Kiadóhivatal: az üvegházhatású gázok kibocsátásának a 2003/87/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek megfelelő nyomon követéséről és jelentéséről szóló PE/2018/9016] végrehajtási rendelet vagy a(z) [Kiadóhivatal: az ingyenes kiosztásra vonatkozó szabályokról szóló PE/2018/8979] rendelet mely cikkét érinti.

               (5)Ha egy tagállam a kibocsátási jelentések és a tonnakilométer-jelentések ellenőrzése céljából előírja a hitelesítőnek, hogy a (3) bekezdésben meghatározott elemeken kívül további, a hitelesítő szakvélemény megértéséhez nem feltétlenül szükséges információkat nyújtson be a hitelesítési eljárással kapcsolatban, az üzemeltető vagy légijármű-üzembentartó hatékonysági okokból a hitelesítői jelentéstől elkülönítve, más időpontban, de legkésőbb ugyanazon év május 15. napjáig benyújthatja ezeket a kiegészítő információkat az illetékes hatóságnak.

               28. cikk

               A hatókör korlátozása

               A hitelesítő az alábbi helyzetek bármelyikében dönthet úgy, hogy a 27. cikk (1) bekezdésének c) pontjában említett hitelesítési hatókör túlságosan korlátozott:

               a)hiányosak az adatok, és ez megakadályozza a hitelesítőt abban, hogy megszerezze a szükséges bizonyítékokat a hitelesítési kockázat olyan mértékű csökkentéséhez, hogy elvárható szintű bizonyosságot érjen el;

               b)a nyomonkövetési tervet nem hagyta jóvá az illetékes hatóság;

               c)a nyomonkövetési terv vagy – adott esetben – a nyomonkövetési módszerre vonatkozó terv nem biztosít elegendő hatókört vagy nem eléggé érthető a hitelesítés befejezéséhez;

               d)az üzemeltető vagy légijármű-üzembentartó nem biztosított elegendő információt ahhoz, hogy a hitelesítő elvégezze a hitelesítést.

               e)amennyiben a(z) [Kiadóhivatal: az ingyenes kiosztásra vonatkozó szabályokról szóló PE/2018/8979] rendelet vagy a tagállam előírásai szerint a nyomonkövetési módszertani terv esetében az alapadat-jelentés benyújtása előtt kötelező megszerezni az illetékes hatóság jóváhagyását, és a szóban forgó tervet az ellenőrzés megkezdése előtt az illetékes hatóság nem hagyta jóvá.

               29. cikk

               Kiemelkedő, nem lényegi eltérések kezelése

               (1)A hitelesítő értékeli, hogy az üzemeltető vagy légijármű-üzembentartó korrigálta-e a hitelesítő által a hitelesítői jelentésben meghatározott, a korábbi nyomonkövetési időszakkal kapcsolatos eltéréseket (amennyiben volt ilyen) a(z) [Kiadóhivatal: az üvegházhatású gázok kibocsátásának a 2003/87/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek megfelelő nyomon követéséről és jelentéséről szóló PE/2018/9016] végrehajtási rendelet 69. cikkének (4) bekezdésében foglalt, az üzemeltetőre vonatkozó követelményeknek megfelelően.

               Ha az üzemeltető vagy légijármű-üzembentartó nem javította ki ezeket az eltéréseket a(z) [Kiadóhivatal: az üvegházhatású gázok kibocsátásának a 2003/87/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek megfelelő nyomon követéséről és jelentéséről szóló PE/2018/9016] végrehajtási rendelet 69. cikke (4) bekezdésének megfelelően, a hitelesítő mérlegeli, hogy ez a mulasztás növeli vagy növelheti-e a valótlanságok kockázatát.

               A hitelesítő a hitelesítői jelentésben jelzi, hogy az üzemeltető vagy légijármű-üzembentartó korrigálta-e ezeket az eltéréseket.

               (2)A hitelesítő a belső hitelesítő dokumentációban rögzíti, hogy az üzemeltető vagy légijármű-üzembentartó a hitelesítés során mikor és hogyan korrigálta a megállapított eltéréseket.

               30. cikk

               A nyomonkövetési és a jelentési eljárás javítása

               (1)Amennyiben a hitelesítő meghatározza az üzemeltető vagy légijármű-üzembentartó e bekezdés a)–e) pontjához kapcsolódó teljesítményének javításra javasolt területeit, javaslatokat fogalmaz meg a hitelesítői jelentésben az üzemeltető vagy légijármű-üzembentartó teljesítményének javítására e pontok tekintetében:

               a)az üzemeltető vagy légijármű-üzembentartó kockázatértékelése;

               b)az adatkezelési tevékenységek és ellenőrzési tevékenységek fejlesztése, dokumentálása, végrehajtása és fenntartása, valamint az ellenőrzési rendszer értékelése;

               c)az adatkezelési tevékenységek és ellenőrzési tevékenységek eljárásai, valamint más olyan eljárások fejlesztése, dokumentálása, végrehajtása és fenntartása, amelyeket az üzemeltetőnek vagy légijármű-üzembentartónak a(z) [Kiadóhivatal: az üvegházhatású gázok kibocsátásának a 2003/87/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek megfelelő nyomon követéséről és jelentéséről szóló PE/2018/9016] végrehajtási rendelet vagy a(z) [Kiadóhivatal: az ingyenes kiosztásra vonatkozó szabályokról szóló PE/2018/8979] rendelet 11. cikkének (2) bekezdése értelmében kell kidolgoznia;

               d)a kibocsátás vagy tonnakilométerek nyomon követése és jelentése, ideértve a legmagasabb meghatározási szintek elérését, a kockázatok csökkentését, valamint a nyomon követés és jelentés hatékonyságának fokozását;

               e)az adatok nyomon követése és jelentése az alapadat-jelentések vagy új belépői adatokat tartalmazó jelentések elkészítéséhez.

               (2)A javításra vonatkozó javaslatok hitelesítői jelentésbe történő belefoglalásának évét követő hitelesítés során a hitelesítő ellenőrzi, hogy az üzemeltető vagy légijármű-üzembentartó végrehajtotta-e, illetve milyen módon hajtotta végre a javításra vonatkozó javaslatokat.

               Amennyiben az üzemeltető vagy légijármű-üzembentartó nem hajtotta végre ezeket a javaslatokat, vagy nem megfelelően hajtotta végre azokat, a hitelesítő értékeli, hogy ez miként befolyásolja a valótlanságok és eltérések kockázatát.

               31. cikk

               A létesítmények egyszerűsített hitelesítése

               (1)A 21. cikk (1) bekezdésétől eltérve a hitelesítő – az illetékes hatóság jóváhagyásának függvényében, e cikk második albekezdésének megfelelően – dönthet úgy, hogy nem végez helyszíni szemlét a létesítményekben. E döntést a kockázatelemzés eredménye alapján hozza meg miután megállapította, hogy a lényeges adatokhoz távolról is hozzáférhet, és hogy teljesülnek a helyszíni szemlék elhagyásának feltételei. A hitelesítő indokolatlan késedelem nélkül tájékoztatja erről az üzemeltetőt.

               Az üzemeltető kérelmet nyújt be az illetékes hatósághoz, amelyben azt kéri az illetékes hatóságtól, hogy hagyja jóvá a hitelesítőnek a helyszíni szemle elhagyására vonatkozó döntését.

               Az illetékes hatóság az érintett üzemeltető kérelmére határoz arról, hogy jóváhagyja-e a hitelesítőnek a helyszíni szemle elhagyására vonatkozó döntését, figyelembe véve az alábbi elemek mindegyikét:

               a)a hitelesítő által a kockázatelemzés eredményével kapcsolatban benyújtott információk;

               b)az arra vonatkozó információk, hogy a lényeges adatok távolról is hozzáférhetők;

               c)az arra vonatkozó bizonyíték, hogy a (3) bekezdésben meghatározott követelmények nem vonatkoznak a létesítményre;

               d)bizonyíték arra, hogy a helyszíni szemlék elhagyásával kapcsolatban állított feltételek teljesülnek.

               (2)Az illetékes hatóság (1) bekezdésben említett jóváhagyása nem szükséges a(z) [Kiadóhivatal: az üvegházhatású gázok kibocsátásának a 2003/87/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek megfelelő nyomon követéséről és jelentéséről szóló PE/2018/9016] végrehajtási rendelet 47. cikkének (2) bekezdése szerinti kis kibocsátású létesítmények helyszíni szemléjének az elhagyásához.

               (3)A hitelesítő az alábbi helyzetekben minden esetben helyszíni szemlét végez:

               a)amennyiben a hitelesítő első alkalommal hitelesíti az üzemeltető kibocsátási jelentését;

               b)amennyiben a hitelesítő nem végzett helyszíni szemlét a jelenlegi jelentési időszakot közvetlenül megelőző két jelentési időszakban;

               c)amennyiben a nyomonkövetési terv jelentősen módosult a jelentési időszak alatt, beleértve a(z) [Kiadóhivatal: az üvegházhatású gázok kibocsátásának a 2003/87/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek megfelelő nyomon követéséről és jelentéséről szóló PE/2018/9016] végrehajtási rendelet 15. cikkének (3) bekezdése szerinti módosításokat is;

               d)ha az üzemeltető alapadat-jelentése vagy új belépői adatokat tartalmazó jelentése már hitelesítés tárgyát képezte.

               (4)A (3) bekezdés c) pontja nem alkalmazandó, amennyiben csak a számítási tényező alapértelmezett értéke módosult a(z) [Kiadóhivatal: az üvegházhatású gázok kibocsátásának a 2003/87/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek megfelelő nyomon követéséről és jelentéséről szóló PE/2018/9016] végrehajtási rendelet 15. cikke (3) bekezdése h) pontjának megfelelően.

               32. cikk

               A helyszíni szemlék elhagyásának feltételei

               A helyszíni szemléknek a 31. cikk (1) bekezdése szerinti elhagyására az alábbi feltételekkel kerülhet sor:

               1.a hitelesítés a(z) [Kiadóhivatal: az üvegházhatású gázok kibocsátásának a 2003/87/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek megfelelő nyomon követéséről és jelentéséről szóló PE/2018/9016] végrehajtási rendelet 19. cikke (2) bekezdésének a) pontja szerinti A. kategóriájú létesítményt vagy az említett végrehajtási rendelet 19. cikke (2) bekezdésének b) pontja szerinti B. kategóriájú létesítményt érint, ahol:

               a)a létesítmény csak egy, a(z) [Kiadóhivatal: az üvegházhatású gázok kibocsátásának a 2003/87/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek megfelelő nyomon követéséről és jelentéséről szóló PE/2018/9016] végrehajtási rendelet 19. cikke (3) bekezdésének c) pontja szerinti forrásanyaggal rendelkezik, nevezetesen földgázzal, vagy egy vagy több olyan csekély jelentőségű forrásanyaggal rendelkezik, amelyek összesítve nem haladják meg a csekély jelentőségű forrásanyagokra vonatkozóan a(z) [Kiadóhivatal: az üvegházhatású gázok kibocsátásának a 2003/87/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek megfelelő nyomon követéséről és jelentéséről szóló PE/2018/9016] végrehajtási rendelet 19. cikkében megállapított küszöbértéket;

               b)a földgázt olyan átadási mérés segítségével ellenőrzik, amely az átadási mérők ellenőrzésére irányadó megfelelő jogi szabályozás hatálya alá tartozik, és amely megfelel az alkalmazandó meghatározási szinthez kapcsolódó szükséges bizonytalansági szinteknek;

               c)csak a földgázra vonatkozó számítási tényezők alapértelmezett értékei alkalmazhatók;

               2.a hitelesítés a(z) [Kiadóhivatal: az üvegházhatású gázok kibocsátásának a 2003/87/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek megfelelő nyomon követéséről és jelentéséről szóló PE/2018/9016] végrehajtási rendelet 19. cikke (2) bekezdésének a) pontja szerinti A. kategóriájú létesítményt vagy az említett végrehajtási rendelet 19. cikke (2) bekezdésének b) pontja szerinti B. kategóriájú létesítményt érint, ahol:

               a)a létesítmény csak egy forrásanyaggal rendelkezik, nevezetesen technológiai kibocsátás nélküli tüzelőanyaggal, amely vagy a létesítményben ideiglenes tárolás nélkül közvetlenül elégetett szilárd tüzelőanyag, vagy folyékony, illetve gáz halmazállapotú tüzelőanyag, amelynél előfordulhat ideiglenes tárolás;

               b)a forrásanyaghoz kapcsolódó tevékenységre vonatkozó adatok nyomon követése az alábbi módszerek valamelyikének alkalmazásával történik:

               i.olyan átadási mérési módszer, amely az átadási mérők ellenőrzésére irányadó megfelelő jogi szabályozás hatálya alá tartozik, és megfelel az alkalmazandó meghatározási szinthez kapcsolódó szükséges bizonytalansági szinteknek;

               ii.kizárólag a számlaadatokon alapuló módszer, amely adott esetben figyelembe veszi a készletváltozásokat;

               c)csak a számítási tényezők alapértelmezett értékei alkalmazhatók;

               d)az illetékes hatóság a(z) [Kiadóhivatal: az üvegházhatású gázok kibocsátásának a 2003/87/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek megfelelő nyomon követéséről és jelentéséről szóló PE/2018/9016] végrehajtási rendelet 13. cikkével összhangban engedélyezte a létesítmény részére egyszerűsített nyomonkövetési terv használatát;

               3.a hitelesítés a(z) [Kiadóhivatal: az üvegházhatású gázok kibocsátásának a 2003/87/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek megfelelő nyomon követéséről és jelentéséről szóló PE/2018/9016] végrehajtási rendelet 47. cikkének (2) bekezdése szerinti kis kibocsátású létesítményt érint, valamint alkalmazandó a 2. pont a)–c) alpontja;

               4.a hitelesítés egy személyzet nélküli telephelyen található létesítményt érint, ahol:

               a)a személyzet nélküli telephelyről származó adatokat közvetlenül egy másik helyszínre küldik, ahol az összes adat feldolgozása, kezelése és tárolása történik;

               b)ugyanaz a személy felelős a telephelyre vonatkozó valamennyi adat kezeléséért és rögzítéséért;

               c)az üzemeltető vagy egy laboratórium a(z) [Kiadóhivatal: az üvegházhatású gázok kibocsátásának a 2003/87/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek megfelelő nyomon követéséről és jelentéséről szóló PE/2018/9016] végrehajtási rendelet 60. cikkének megfelelően már ellenőrizte a mérőműszereket a telephelyen, és az üzemeltető által készített, aláírt dokumentum vagy időbélyegzővel ellátott fényképes bizonyíték igazolja, hogy az ellenőrzés óta a létesítményben nem történt a mérést vagy az üzemeltetést érintő változás.

               5.a hitelesítés egy távoli vagy megközelíthetetlen helyen lévő létesítményt, különösen tengeri létesítményt érint, ahol:

               a)az adott telephelyről gyűjtött adatok esetében nagy fokú központosítás jellemző: az adatokat közvetlenül egy másik helyszínre továbbítják, ahol az összes adat feldolgozása, kezelése és tárolása jó minőségbiztosítás mellett történik;

               b)az üzemeltető vagy egy laboratórium a(z) [Kiadóhivatal: az üvegházhatású gázok kibocsátásának a 2003/87/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek megfelelő nyomon követéséről és jelentéséről szóló PE/2018/9016] végrehajtási rendelet 60. cikkének megfelelően már ellenőrizte a mérőműszereket a telephelyen, és az üzemeltető által készített, aláírt dokumentum vagy időbélyegzővel ellátott fényképes bizonyíték igazolja, hogy az ellenőrzés óta a létesítményben nem történt a mérést vagy az üzemeltetést érintő változás.

               A 2. pont akkor is alkalmazható, ha az említett pont a) alpontjában említett forrásanyagokon kívül a létesítmény használ egy vagy több olyan, csekély jelentőségű forrásanyagot is, amelyek összesítve nem haladják meg a csekély jelentőségű forrásanyagokra vonatkozóan a(z) [Kiadóhivatal: az üvegházhatású gázok kibocsátásának a 2003/87/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek megfelelő nyomon követéséről és jelentéséről szóló PE/2018/9016] végrehajtási rendelet 19. cikkében meghatározott küszöbértéket.

               33. cikk
               A légijármű-üzembentartók egyszerűsített hitelesítése

               (1)E rendelet 21. cikkének (1) bekezdésétől eltérve a hitelesítő dönthet úgy, hogy a(z) [Kiadóhivatal: az üvegházhatású gázok kibocsátásának a 2003/87/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek megfelelő nyomon követéséről és jelentéséről szóló PE/2018/9016] végrehajtási rendelet 55. cikke (1) bekezdésében említett kis kibocsátók esetében nem végez helyszíni szemlét, amennyiben a hitelesítő a kockázatelemzése alapján azt a következtetést vonja le, hogy a lényeges adatokhoz távolról is hozzá tud férni.

               (2)Amennyiben a légijármű-üzembentartó a(z) [Kiadóhivatal: az üvegházhatású gázok kibocsátásának a 2003/87/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek megfelelő nyomon követéséről és jelentéséről szóló PE/2018/9016] végrehajtási rendelet 55. cikkének (2) bekezdésében említett egyszerűsített eszközöket használja a tüzelőanyag-fogyasztás meghatározására, és a bejelentett adatokat ilyen eszközökkel állapították meg, függetlenül a légijármű-üzembentartó hozzájárulásától, a hitelesítő a kockázatelemzés alapján dönthet úgy, hogy nem végzi el az e rendelet 14. és 16. cikkében, 17. cikkének (1) és (2) bekezdésében, valamint 18. cikkében említett ellenőrzéseket.

               34. cikk
               Egyszerűsített hitelesítési tervek

               Amennyiben a hitelesítő egyszerűsített hitelesítési tervet használ, a hitelesítő a belső hitelesítési dokumentációban nyilvántartja e tervek használatának indokait, köztük az arra vonatkozó bizonyítékokat is, hogy teljesültek az egyszerűsített hitelesítési tervek használatának feltételei.

               III. FEJEZET

               A HITELESÍTŐKRE VONATKOZÓ KÖVETELMÉNYEK

               35. cikk

               Az akkreditáció ágazati hatálya

               A hitelesítő csak olyan üzemeltetőnek vagy légijármű-üzembentartónak állít ki hitelesítői jelentést, amely az I. melléklet szerinti azon tevékenységi körbe tartozó tevékenységet végez, amelyre a hitelesítő a 765/2008/EK rendelet és e rendelet rendelkezéseinek megfelelően megkapta az akkreditációt.

               36. cikk

               Folyamatos alkalmassági eljárás

               (1)A hitelesítő alkalmassági eljárást hoz létre, dokumentál, hajt végre és tart fenn annak biztosítása érdekében, hogy a hitelesítési feladatokkal megbízott személyzet alkalmas legyen a rábízott feladatok elvégzésére.

               (2)Az (1) bekezdésben említett alkalmassági eljárás részeként a hitelesítő legalább a következőket határozza meg, dokumentálja, hajtja végre és tartja fenn:

               a)a hitelesítési tevékenységet folytató személyzetre vonatkozó, szakértelemmel kapcsolatos általános kritériumok;

               b)a hitelesítési tevékenységet folytató hitelesítő által végzett egyes funkciókra vonatkozó speciális szakértelemmel kapcsolatos kritériumok, különösen az EU ETS hitelesítőre, az EU ETS vezető hitelesítőre, a független bírálóra és a külső szakértőre vonatkozóan;

               c)egy olyan módszer, amely folyamatosan biztosítja a hitelesítési tevékenységeket folytató teljes személyzet szakértelmét és teljesítményének rendszeres értékelését;

               d)eljárás a hitelesítési tevékenységeket folytató személyzet folyamatos képzésének biztosítására;

               e)eljárás annak megállapítására, hogy a hitelesítési kötelezettségvállalás a hitelesítő akkreditációjának hatókörébe tartozik-e, és hogy a hitelesítő rendelkezik-e a megfelelő szakértelemmel, személyzettel és erőforrásokkal a hitelesítést végző csoport összeállításához és a hitelesítési tevékenységek határidőn belül történő elvégzéséhez.

               Az első albekezdés b) pontjában említett, szakértelemmel kapcsolatos kritériumok az akkreditáció minden olyan hatóköre esetében egyediek, amelyben ezek a személyek hitelesítési tevékenységeket folytatnak.

               A személyzet szakértelmének az első albekezdés c) pontja alapján történő értékelése során a hitelesítő az a) és a b) pontban említett, szakértelemre vonatkozó kritériumok alapján értékeli a szakértelmet.

               Az első albekezdés e) pontjában említett eljárás részét képezi továbbá egy annak értékelésére szolgáló eljárás, hogy a hitelesítést végző csoport rendelkezik-e az adott üzemeltetőhöz vagy légijármű-üzembentartóhoz kapcsolódó hitelesítési tevékenységek elvégzéséhez szükséges szakértelemmel és személyzettel.

               A hitelesítő a 37. cikk (4) bekezdésében és a 38., a 39. és a 40. cikkben meghatározott kritériumokkal összhangban lévő, szakértelemmel kapcsolatos, általános és konkrét kritériumokat alakít ki.

               (3)A hitelesítő rendszeresen ellenőrzi a hitelesítési tevékenységeket folytató személyzet teljesítményét a személyzet folyamatos alkalmasságának megerősítése érdekében.

               (4)A hitelesítő rendszeresen áttekinti az (1) bekezdés szerinti alkalmassági eljárást az alábbiak biztosítása érdekében:

               a)a (2) bekezdés első albekezdésének a) és b) pontjában említett, szakértelemmel kapcsolatos kritériumok az e rendeletben meghatározott alkalmassági követelményeknek megfelelően kerüljenek kialakításra;

               b)kezeljék a (2) bekezdés első albekezdésének a) és b) pontja szerinti, szakértelemmel kapcsolatos általános és konkrét kritériumok meghatározásával kapcsolatban felmerülő problémákat;

               c)az alkalmassági eljárás minden követelményét megfelelően naprakésszé tegyék és fenntartsák.

               (5)A hitelesítő egy rendszer segítségével rögzíti az (1) bekezdésben említett alkalmassági eljárás során végrehajtott tevékenységek eredményeit.

               (6)Az EU ETS hitelesítők és az EU ETS vezető hitelesítők alkalmasságát és teljesítményét megfelelő szakértelemmel rendelkező értékelőnek kell felmérnie.

               A szakértő értékelő nyomon követi e hitelesítők tevékenységét az üzemeltető vagy légijármű-üzembentartó jelentésének hitelesítése során a létesítményben vagy a légijármű-üzembentartó telephelyén annak érdekében, hogy megállapítsa, megfelelnek-e a szakértelemmel kapcsolatos kritériumoknak.

               (7)Ha a személyzet egy tagja nem igazolja, hogy egy konkrét rábízott feladat esetében meghatározott, szakértelemmel kapcsolatos kritériumoknak teljes mértékben megfelel, a hitelesítő további képzést vagy ellenőrzött szakmai gyakorlatot határoz meg és szervez. A hitelesítő nyomon követi a személyzet e tagjának tevékenységét, amíg az be nem bizonyítja a hitelesítő számára, hogy teljesíti a szakértelemre vonatkozó kritériumokat.

               37. cikk

               Hitelesítést végző csoportok

               (1)A hitelesítő minden egyes hitelesítési kötelezettségvállalás esetében összeállítja a II. fejezetben említett hitelesítési tevékenységek elvégzésére alkalmas, hitelesítést végző csoportot.

               (2)A hitelesítést végző csoport legalább egy EU ETS vezető hitelesítőből és – amennyiben a hitelesítőnek a 8. cikk (1) bekezdésének e) pontjában említett értékelés során levont következtetései és a stratégiai elemzés alapján szükséges – megfelelő számú EU ETS hitelesítőből és külső szakértőből áll.

               (3)Egy bizonyos hitelesítési kötelezettségvállaláshoz kapcsolódó hitelesítési tevékenységek független felülvizsgálatához a hitelesítő kiválaszt egy független bírálót, aki nem lehet a hitelesítést végző csoport tagja.

               (4)A csoport minden tagjának:

               a)pontosan kell ismernie saját egyéni szerepét a hitelesítési eljárásban;

               b)hatékonyan kell tudnia kommunikálni a feladatainak elvégzéséhez szükséges nyelven.

               (5)A hitelesítést végző csoport legalább egy tagjának rendelkeznie kell a létesítmény vagy a légijármű-üzembentartó által végzett, az I. mellékletben említett tevékenységekhez kapcsolódó különleges műszaki nyomonkövetési és jelentési aspektusok értékeléséhez szükséges műszaki szakértelemmel és tudással. A hitelesítést végző csoportban egy olyan személynek is részt kell vennie, aki képes kommunikálni azon a nyelven, amely az üzemeltető vagy légijármű-üzembentartó jelentésének hitelesítéséhez szükséges abban a tagállamban, amelyben a hitelesítő a hitelesítést végzi.

               Amennyiben a hitelesítő alapadat-jelentések és új belépői adatokat tartalmazó jelentések hitelesítését végzi, a hitelesítést végző csoportnak ki kell egészülnie legalább egy olyan személlyel is, aki rendelkezik az ingyenes kiosztás szempontjából releváns adatok gyűjtéséhez, nyomon követéséhez és jelentéséhez kapcsolódó különleges műszaki aspektusok értékeléséhez szükséges műszaki szakértelemmel és tudással.

               (6)Amennyiben a hitelesítést végző csoport egytagú, ez a személy megfelel minden, az EU ETS hitelesítőre és EU ETS vezető hitelesítőre vonatkozó, szakértelemmel kapcsolatos kritériumnak, valamint a (4) és (5) bekezdésben meghatározott követelményeknek.

               38. cikk

               Az EU ETS hitelesítőkre és az EU ETS vezető hitelesítőkre vonatkozó, szakértelemmel kapcsolatos követelmények

               (1)Az EU ETS hitelesítőnek rendelkeznie kell a hitelesítés elvégzéséhez szükséges szakértelemmel. Ennek érdekében az EU ETS hitelesítőnek rendelkeznie kell legalább a következőkkel:

               a)a 2003/87/EK irányelv, a(z) [Kiadóhivatal: az üvegházhatású gázok kibocsátásának a 2003/87/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek megfelelő nyomon követéséről és jelentéséről szóló PE/2018/9016] végrehajtási rendelet, az alapadat-jelentés vagy az új belépői adatokat tartalmazó jelentés hitelesítése vonatkozásában a(z) [Kiadóhivatal: az ingyenes kiosztásra vonatkozó szabályokról szóló PE/2018/8979] rendelet, e rendelet, a vonatkozó szabványok, más vonatkozó jogszabályok és az alkalmazandó iránymutatások, valamint az azon tagállam által kibocsátott vonatkozó iránymutatások és jogszabályok ismerete, amelyben a hitelesítő a hitelesítést végzi;

               b)az adatok és információk ellenőrzésének ismerete és az e területen szerzett tapasztalat, ideértve az alábbiakat:

               i.adat- és információ-ellenőrzési módszerek, ideértve a lényegességi szint alkalmazását és a valótlanságok lényegességének megállapítását;

               ii.az eredendő kockázatok és ellenőrzési kockázatok elemzése;

               iii.az adatgyűjtéssel és az ellenőrzési tevékenységek ellenőrzésével kapcsolatos mintavételi technikák;

               iv.az adat- és információs rendszerek, az informatikai rendszerek, az adatkezelési tevékenységek, az ellenőrzési tevékenységek, az ellenőrzési rendszerek és az ellenőrzési tevékenységek eljárásainak értékelése;

               c)egy üzemeltető vagy légijármű-üzembentartó jelentésének hitelesítéséhez kapcsolódó tevékenységek II. fejezetben előírt végrehajtásának képessége;

               d)az ágazatspecifikus műszaki nyomonkövetési és jelentési aspektusok ismerete és az e területen szerzett tapasztalat, amelyek fontosak az I. mellékletben említett tevékenységek köre szempontjából, amelyben az EU ETS hitelesítő a hitelesítést végzi.

               (2)Az EU ETS vezető hitelesítő megfelel az EU ETS hitelesítőre vonatkozó, szakértelemmel kapcsolatos követelményeknek, és igazolta, hogy alkalmas a hitelesítést végző csoport vezetésére és arra, hogy ő feleljen a hitelesítési tevékenységek e rendeletnek megfelelő elvégzéséért.

               39. cikk

               A független bírálókra vonatkozó, szakértelemmel kapcsolatos követelmények

               (1)A független bírálónak megfelelő meghatalmazással kell rendelkeznie a hitelesítői jelentés és a belső hitelesítő dokumentáció tervezetének a 25. cikk szerinti felülvizsgálatára.

               (2)A független bírálónak meg kell felelnie a 38. cikk (2) bekezdésében említett, az EU ETS vezető hitelesítőre vonatkozó, szakértelemmel kapcsolatos követelményeknek.

               (3)A független bíráló rendelkezik a megfelelő szakértelemmel a benyújtott információk elemzéséhez, az információ teljességének és valódiságának megerősítéséhez, a hiányos vagy ellentmondásos információk kétségbe vonásához, valamint az adatok eredetének ellenőrzéséhez, amely annak megállapításához szükséges, hogy a belső hitelesítő dokumentáció teljes-e, és hogy elegendő információt nyújt-e a hitelesítői jelentés tervezetének alátámasztásához.

               40. cikk

               Külső szakértők alkalmazása

               (1)A hitelesítési tevékenységek elvégzése során a hitelesítő alkalmazhat külső szakértőket, hogy részletes ismereteiket és szakértelmüket egy konkrét kérdésben az EU ETS hitelesítő és az EU ETS vezető hitelesítő rendelkezésére bocsássák.

               (2)Amennyiben a független bíráló nem rendelkezik az ahhoz szükséges szakértelemmel, hogy értékeljen valamely, a felülvizsgálati eljárás során felmerülő konkrét problémát, a hitelesítő külső szakértő segítségét kéri.

               (3)A külső szakértőnek rendelkeznie kell az EU ETS hitelesítő és az EU ETS vezető hitelesítő, vagy szükség esetén a független bíráló támogatásához szükséges hozzáértéssel és szakértelemmel abban a kérdésben, amely miatt a tudására és a szakértelmére szükség van. A külső szakértőnek ezenkívül megfelelő tudással kell rendelkeznie a 38. cikk (1) bekezdésének a), b) és c) pontjában leírt kérdésekben.

               (4)A külső szakértő a független bíráló, illetve azon hitelesítést végző csoport EU ETS vezető hitelesítője irányítása és teljes felelőssége alatt végzi a meghatározott feladatokat, amelynek a szakértő tagja.

               41. cikk

               Hitelesítési tevékenységekre vonatkozó eljárások

               (1)A hitelesítő egy vagy több eljárást hoz létre, dokumentál, hajt végre és tart fenn a II. fejezetben meghatározott hitelesítési tevékenységek és a II. mellékletben előírt eljárások és folyamatok esetében. A szóban forgó eljárásokat és folyamatokat a II. mellékletben említett harmonizált szabványnak megfelelően kell létrehozni és végrehajtani.

               (2)A hitelesítő minőségirányítási rendszert tervez, dokumentál, hajt végre és tart fenn az (1) bekezdésben említett eljárások és folyamatok következetes kialakításának, végrehajtásának, javításának és felülvizsgálatának a II. mellékletben említett harmonizált szabványnak megfelelő biztosítása érdekében.

               42. cikk

               Nyilvántartás és kommunikáció

               (1)Az e rendeletnek való megfelelés igazolására a hitelesítő nyilvántartást vezet, ideértve a személyzet szakértelmére és pártatlanságára vonatkozó nyilvántartást is.

               (2)A hitelesítő a II. mellékletben említett harmonizált szabványnak megfelelően rendszeresen információkat bocsát az üzemeltető vagy légijármű-üzembentartó és más érdekelt felek rendelkezésére.

               (3)A hitelesítő bizalmasan kezeli a II. mellékletben említett harmonizált szabványnak megfelelően a hitelesítés során birtokába került információkat.

               43. cikk

               Pártatlanság és függetlenség

               (1)A hitelesítő független az üzemeltetőtől vagy légijármű-üzembentartótól, és pártatlanul végzi hitelesítési tevékenységeit.

               A pártatlanság és függetlenség biztosítása érdekében a hitelesítő vagy ugyanazon jogi személy bármely része nem lehet üzemeltető vagy légijármű-üzembentartó, üzemeltető vagy légijármű-üzembentartó tulajdonosa, vagy ezek tulajdona, és a hitelesítő nem állhat olyan kapcsolatban az üzemeltetővel vagy a légijármű-üzembentartóval, amely befolyásolhatja függetlenségét vagy pártatlanságát. A hitelesítő továbbá független a 2003/87/EK irányelv 19. cikkének megfelelően létrehozott, üvegházhatású gázok kibocsátási egységei kereskedelmi rendszere keretében kibocsátási egységekkel kereskedő szervezetektől.

               (2)A hitelesítőt szervezeti szempontból olyan felépítéssel kell rendelkeznie, hogy objektivitása, függetlensége és pártatlansága garantált legyen. E rendelet alkalmazásában a II. mellékletben említett harmonizált szabványban meghatározott követelményeket kell alkalmazni.

               (3)A hitelesítő nem végez hitelesítési tevékenységeket olyan üzemeltető vagy légijármű-üzembentartó számára, amely elfogadhatatlan kockázatot jelent pártatlanságára nézve, vagy összeférhetetlenséget okoz számára. A hitelesítő nem alkalmaz vagy szerződtet olyan személyeket az üzemeltető vagy légijármű-üzembentartó jelentésének hitelesítése során, akiknek a szerepvállalása tényleges vagy lehetséges összeférhetetlenséggel jár. A hitelesítő azt is biztosítja, hogy a személyzet vagy a szervezetek tevékenységei ne érintsék a hitelesítés bizalmasságát, objektivitását, függetlenségét és pártatlanságát.

               Az első albekezdés első mondatában említett, pártatlanságot veszélyeztető elfogadhatatlan kockázat vagy összeférhetetlenség különösen az alábbi esetekben merül fel:

               a)amennyiben a hitelesítő vagy ugyanazon jogi személy bármely része tanácsadó szolgáltatásokat nyújt az illetékes hatóság által jóváhagyott nyomonkövetési tervben vagy adott esetben a nyomonkövetési módszertani tervben meghatározott nyomonkövetési és jelentési eljárás kialakításában, ideértve a nyomonkövetési módszer kidolgozását, az üzemeltető vagy légijármű-üzembentartó jelentésének és a nyomonkövetési tervnek vagy a nyomonkövetési módszertani tervnek az elkészítését;

               b)amennyiben a hitelesítő vagy ugyanazon jogi személy bármely része műszaki segítséget nyújt a kibocsátás, a tonnakilométer-adatok vagy az ingyenes kiosztás szempontjából releváns adatok nyomon követésére és bejelentésére létrehozott rendszer kifejlesztéséhez vagy fenntartásához.

               (4)A hitelesítő és az üzemeltető vagy légijármű-üzembentartó közötti kapcsolatokban összeférhetetlenség különösen az alábbi esetekben merül fel:

               a)amennyiben a hitelesítő és az üzemeltető vagy légijármű-üzembentartó kapcsolata közös tulajdonoson, közös igazgatáson, közös irányításon vagy személyzeten, közös erőforrásokon, közös pénzügyeken és közös szerződéseken vagy forgalmazáson alapul;

               b)amennyiben az üzemeltetőt vagy légijármű-üzembentartót a (3) bekezdés a) pontjában említett tanácsadásban vagy az ugyanazon bekezdés b) pontjában említett műszaki segítségben részesíti egy olyan tanácsadó testület, műszaki segítséget nyújtó testület vagy más szervezet, amely kapcsolatban áll a hitelesítővel, és veszélyezteti a hitelesítő pártatlanságát.

               Az első albekezdés b) pontjának alkalmazásában a hitelesítő pártatlansága akkor válik kétségessé, ha a hitelesítő és a tanácsadó testület, a műszaki segítséget nyújtó testület vagy más szervezet közötti kapcsolatok közös tulajdonoson, közös igazgatáson, közös irányításon vagy személyzeten, közös erőforrásokon, közös pénzügyeken, közös szerződéseken vagy forgalmazáson és közös forgalmi jutalékon vagy az új ügyfelek szerzésének más indítékain alapulnak.

               (5)A hitelesítő nem von be alvállalkozókat a független felülvizsgálat elvégzésébe és a hitelesítői jelentés kibocsátásába. E rendelet alkalmazásában alvállalkozók más hitelesítési tevékenységekbe való bevonása esetén a hitelesítőnek teljesítenie kell a II. mellékletben említett harmonizált szabványban meghatározott követelményeket.

               Egyének hitelesítési tevékenységek elvégzésére történő szerződtetése nem minősül azonban az első albekezdés alkalmazásában alvállalkozó bevonásának, amennyiben a hitelesítő ilyen egyének szerződtetése esetén teljesíti a II. mellékletben említett harmonizált szabványban meghatározott követelményeket.

               (6)A hitelesítő olyan eljárást hoz létre, dokumentál, hajt végre és tart fenn, amely biztosítja a hitelesítő, az ugyanazon jogi személy részei, a (4) bekezdésben említett más szervezetek és a hitelesítésben részt vevő személyzet és szerződtetett személyek folyamatos pártatlanságát és függetlenségét. Ennek az eljárásnak magában kell foglalnia a hitelesítő pártatlanságát és függetlenségét garantáló mechanizmust, és meg kell felelnie a II. mellékletben említett harmonizált szabványban meghatározott lényeges követelményeknek.

               (7)Ha az EU ETS vezető hitelesítő egy adott légijármű-üzembentartónál hat éves hitelesítést végez, akkor az EU ETS vezető hitelesítő három egymást követő év során nem nyújt hitelesítési szolgáltatásokat ugyanazon légijármű-üzembentartó számára. A hatéves maximális időtartamba beleszámít a légijármű-üzembentartó részére elvégzett bárminemű olyan, üvegházhatású gázokkal kapcsolatos hitelesítés, amelyre az e rendelet hatálybalépését követően került sor.

               IV. FEJEZET

               AKKREDITÁCIÓ

               44. cikk

               Akkreditáció

               Az üzemeltető vagy légijármű-üzembentartó számára hitelesítői jelentést kibocsátó hitelesítőt az I. mellékletben említett azon tevékenységek körére kell akkreditálni, amelyeket a hitelesítő egy üzemeltető vagy légijármű-üzembentartó jelentésének hitelesítéséhez végez.

               Az alapadat-jelentések vagy új belépői adatokat tartalmazó jelentések hitelesítése vonatkozásában az üzemeltető részére hitelesítői jelentést kibocsátó hitelesítőnek az I. mellékletben említett 98. tevékenységi csoport tekintetében is rendelkeznie kell akkreditációval.

               45. cikk

               Az akkreditáció céljai

               Az akkreditálási eljárás és az akkreditált hitelesítők ellenőrzése során minden nemzeti akkreditáló testület értékeli, hogy a hitelesítési tevékenységeket végző hitelesítő és személyzete:

               a)rendelkezik-e az üzemeltető vagy légijármű-üzembentartó jelentésének e rendelet értelmében történő hitelesítéséhez szükséges szakértelemmel;

               b)e rendeletnek megfelelően végzi-e az üzemeltető vagy légijármű-üzembentartó jelentésének hitelesítését;

               c)megfelel-e a III. fejezetben említett követelményeknek.

               46. cikk

               Akkreditáció iránti kérelem

               (1)Bármely jogi személy vagy más jogalany kérelmezheti akkreditációját a 765/2008/EK rendelet 5. cikkének (1) bekezdése és e fejezet rendelkezései értelmében.

               A kérelemnek a III. mellékletben említett harmonizált szabvány alapján előírt információkat kell tartalmaznia.

               (2)Az e cikk (1) bekezdésében említett információkon túlmenően a kérelmezőnek a 45. cikknek megfelelő értékelés megkezdése előtt a nemzeti akkreditáló testület rendelkezésére kell bocsátania az alábbiakat:

               a)a nemzeti akkreditáló testület által kért összes információ;

               b)a 41. cikk (1) bekezdésében említett folyamatokra vonatkozó eljárások és információk, valamint a 41. cikk (2) bekezdésében említett minőségirányítási rendszerre vonatkozó információk;

               c)a 36. cikk (2) bekezdésének a) és b) pontjában említett, szakértelemmel kapcsolatos kritériumok, a 36. cikkben említett alkalmassági eljárás eredményei, valamint a hitelesítési tevékenységekben részt vevő személyzet szakértelméről szóló egyéb lényeges dokumentáció;

               d)a 43. cikk (6) bekezdésében említett, a folyamatos pártatlanságot és függetlenséget biztosító folyamatra vonatkozó információk, ideértve a kérelmező és személyzete pártatlanságára és függetlenségére vonatkozó feljegyzéseket;

               e)az üzemeltető vagy légijármű-üzembentartó jelentéseinek hitelesítésében részt vevő külső szakértőkre és a kulcspozíciókat betöltő alkalmazottakra vonatkozó információk;

               f)a megfelelő belső hitelesítő dokumentációt biztosító rendszer és eljárás;

               g)a 42. cikk (1) bekezdésében említett egyéb vonatkozó feljegyzések.

               47. cikk

               Felkészülés az értékelésre

               (1)A 45. cikkben említett értékelés előkészítése során minden nemzeti akkreditáló testület figyelembe veszi a tevékenységek azon körének összetettségét, amelyre vonatkozóan a kérelmező az akkreditációt kérelmezi, valamint a 41. cikk (2) bekezdésében említett minőségirányítási rendszer összetettségét, a 41. cikk (1) bekezdésében említett folyamatokra vonatkozó eljárásokat és információkat, továbbá azokat a földrajzi területeket, amelyeken a kérelmező a hitelesítést végzi vagy végezni kívánja.

               (2)E rendelet alkalmazásában a nemzeti akkreditáló testületnek meg kell felelnie a III. mellékletben említett harmonizált szabványban meghatározott minimumkövetelményeknek.

               48. cikk

               Értékelés

               (1)Az 58. cikk szerinti értékelést végző csoport a 45. cikkben említett értékelés céljából köteles végrehajtani legalább a következő tevékenységeket:

               a)a 46. cikkben említett összes vonatkozó dokumentum és feljegyzés áttekintése;

               b)a kérelmező telephelyén tett helyszíni szemle a belső hitelesítő dokumentáció reprezentatív mintájának áttekintése és a kérelmező minőségirányítási rendszere, valamint a 41. cikkben említett eljárások vagy folyamatok megvalósításának értékelése céljából;

               c)az akkreditálási kérelem tárgyát képező hatókör reprezentatív mintájának, a kérelmező személyzetén belül az üzemeltető vagy légijármű-üzembentartó jelentésének hitelesítésével foglalkozó, reprezentatív számú személy teljesítményének és szakértelmének vizsgálatára irányuló megfigyelő szemle annak biztosítására, hogy a személyzet e rendeletnek megfelelően végezze munkáját.

               E tevékenységek végzése során az értékelést végző csoportnak meg kell felelnie a III. mellékletben említett harmonizált szabványban meghatározott követelményeknek.

               (2)Az értékelést végző csoportnak értesítenie kell a kérelmezőt az eredményekről és eltérésekről a III. mellékletben említett harmonizált szabványban meghatározott követelményeknek megfelelően, valamint fel kell kérnie a kérelmezőt, hogy az említett rendelkezéseknek megfelelően reagáljon a jelzett eredményekre és eltérésekre.

               (3)A kérelmezőnek korrekciós intézkedést kell hoznia a (2) bekezdés értelmében jelzett eltérések kezelésére, és az értékelést végző csoport által jelzett eredményekre és eltérésekre vonatkozó válaszában jeleznie kell, hogy a nemzeti akkreditáló testület által megszabott határidőn belül milyen intézkedéseket tesz vagy tervez a feltüntetett eltérések kijavítása érdekében.

               (4)A nemzeti akkreditáló testület áttekinti a kérelmező által az eredményekre és eltérésekre a (3) bekezdés értelmében adott válaszokat.

               Amennyiben a nemzeti akkreditáló testület úgy ítéli meg, hogy a kérelmező válasza nem megfelelő vagy nem hatékony, további információkat vagy intézkedéseket kér a kérelmezőtől. A nemzeti akkreditáló testület továbbá bizonyítékokat kérhet az intézkedések hatékony végrehajtására vonatkozóan, vagy nyomon követő értékelést végezhet a korrekciós intézkedések hatékony végrehajtásának értékelése érdekében.

               49. cikk

               Akkreditálásra vonatkozó döntés, akkreditálási okirat

               (1)A nemzeti akkreditáló testület figyelembe veszi a III. mellékletben említett harmonizált szabványban meghatározott követelményeket, amikor előkészíti és meghozza a döntést arról, hogy megadja, meghosszabbítja vagy megújítja-e a kérelmező akkreditációját.

               (2)Amennyiben a nemzeti akkreditáló testület úgy dönt, hogy megadja, meghosszabbítja vagy megújítja a kérelmező akkreditációját, erre vonatkozó akkreditálási okiratot állít ki.

               Az akkreditálási okiratnak legalább a III. mellékletben említett harmonizált szabványok alapján előírt információkat kell tartalmaznia.

               Az akkreditálási okirat a nemzeti akkreditáló testület általi kibocsátásának időpontjától számítva legfeljebb öt évig érvényes.

               50. cikk

               Felülvizsgálat

               (1)A nemzeti akkreditáló testület évente felülvizsgálatot végez minden olyan hitelesítőnél, amely részére akkreditálási okiratot bocsátott ki.

               A felülvizsgálatnak legalább az alábbiakból kell állnia:

               a)a hitelesítő telephelyének szemléje a 48. cikk (1) bekezdésének b) pontjában említett tevékenységek elvégzése érdekében;

               b)a hitelesítő személyzetéből kiválasztott reprezentatív számú személy teljesítményének és szakértelmének vizsgálatára irányuló megfigyelő szemle a 48. cikk (1) bekezdése c) pontjának megfelelően.

               (2)A nemzeti akkreditáló testület a hitelesítő első felülvizsgálatát az (1) bekezdésnek megfelelően legkésőbb 12 hónappal az akkreditálási okirat kibocsátása után végzi.

               (3)A nemzeti akkreditáló testület minden hitelesítő felülvizsgálatára vonatkozó tervét úgy készíti elő, hogy a III. mellékletben említett harmonizált szabványban meghatározott követelményeknek megfelelően értékelni lehessen az akkreditáció hatókörének reprezentatív mintáit.

               (4)A nemzeti akkreditáló testület az (1) bekezdés szerinti felülvizsgálat eredményei alapján eldönti, hogy megerősítse-e az akkreditált státusz fenntartását.

               (5)Amennyiben a hitelesítő más tagállamban végez hitelesítést, a hitelesítőt akkreditáló nemzeti akkreditáló testület felkérheti a hitelesítést végzésének helye szerinti tagállam nemzeti akkreditáló testületét arra, hogy az ő nevében és felelősségére végezzen felülvizsgálati tevékenységeket.

               51. cikk

               Újraértékelés

               (1)Az akkreditálási okirat lejárta előtt a nemzeti akkreditáló testület újraértékeli azt a hitelesítőt, amely részére a nemzeti akkreditáló testület akkreditálási okiratot bocsátott ki, mégpedig annak érdekében, hogy megállapítsa, meghosszabbítható-e az akkreditálási okirat érvényessége.

               (2)A nemzeti akkreditáló testület minden hitelesítő újraértékelésére vonatkozó tervét olyan módon készíti elő, hogy értékelni lehessen az akkreditáció hatókörének reprezentatív mintáit. Az újraértékelés tervezése és végrehajtása során a nemzeti akkreditáló testület betartja a III. mellékletben említett harmonizált szabványban meghatározott követelményeket.

               52. cikk

               Rendkívüli értékelés

               (1)A nemzeti akkreditáló testület bármikor rendkívüli értékelést végezhet a hitelesítő vonatkozásában annak biztosítására, hogy a hitelesítő teljesítse e rendelet követelményeit.

               (2)Annak érdekében, hogy a nemzeti akkreditáló testület meg tudja állapítani, hogy szükség van-e rendkívüli értékelésre, a hitelesítő késedelem nélkül értesíti a nemzeti akkreditáló testületet minden, a helyzetének vagy működésének bármely aspektusát érintő, az akkreditációjával kapcsolatos jelentős változásról. A jelentős változások közé a III. mellékletben említett harmonizált szabványban említett változások tartoznak.

               53. cikk

               A hatókör kiterjesztése

               A nemzeti akkreditáló testület, válaszul a megadott akkreditáció hatókörének kiterjesztésére vonatkozó, hitelesítő által benyújtott kérelemre, megteszi a szükséges lépéseket annak megállapítása érdekében, hogy a hitelesítő megfelel-e a 45. cikkben meghatározott, az akkreditáció hatókörének kért kiterjesztésére vonatkozó követelményeknek.

               54. cikk

               Igazgatási intézkedések

               (1)A nemzeti akkreditáló testület felfüggesztheti, visszavonhatja vagy szűkítheti egy adott hitelesítő akkreditációját, amennyiben a hitelesítő nem felel meg e rendelet követelményeinek.

               A nemzeti akkreditáló testület a hitelesítő kérésére felfüggeszti, visszavonja vagy szűkíti a hitelesítő akkreditációját.

               A nemzeti akkreditáló testület létrehozza, dokumentálja, végrehajtja és fenntartja az akkreditáció felfüggesztésére, visszavonására és szűkítésére irányuló eljárást.

               (2)A nemzeti akkreditáló testület az alábbi esetek bármelyikében felfüggeszti az akkreditációt vagy szűkíti az akkreditáció hatókörét:

               a)a hitelesítő súlyosan megsértette e rendelet követelményeit;

               b)a hitelesítő folyamatosan és ismételten nem tartotta be e rendelet követelményeit;

               c)a hitelesítő megsértette nemzeti akkreditáló testület egyéb külön kikötéseit és feltételeit.

               (3)A nemzeti akkreditáló testület visszavonja az akkreditációt az alábbi esetekben:

               a)a hitelesítő nem orvosolta az akkreditálási okirat felfüggesztésére vonatkozó döntés alapjául szolgáló okokat;

               b)a hitelesítő felső vezetésének egy tagját vagy a hitelesítő személyzetének az e rendelet szerinti hitelesítési tevékenységekben részt vevő valamely tagját csalás bűntettében bűnösnek találták;

               c)a hitelesítő szándékosan hamis információkat nyújtott be vagy eltitkolt információkat.

               (4)A nemzeti akkreditáló testület arra vonatkozó döntése, hogy a (2) vagy (3) bekezdés értelmében felfüggeszti, visszavonja vagy szűkíti az akkreditáció hatókörét, megtámadható.

               A tagállamok eljárásokat hoznak létre e fellebbezések kezelésére.

               (5)A nemzeti akkreditáló testület által az akkreditáció hatókörének felfüggesztésére, visszavonására vagy szűkítésére vonatkozóan meghozott döntés a hitelesítő értesítését követően azonnal hatályba lép.

               A nemzeti akkreditáló testület megszünteti az akkreditálási okirat felfüggesztését, amennyiben kielégítő tájékoztatást kapott arról, és biztos abban, hogy a hitelesítő megfelel e rendelet követelményeinek.

               V. FEJEZET

               AZ ETS HITELESÍTŐK AKKREDITÁLÁSÁT VÉGZŐ AKKREDITÁLÓ TESTÜLETEKRE VONATKOZÓ KÖVETELMÉNYEK

               55. cikk

               Nemzeti akkreditáló testület

               (1)Az akkreditálással kapcsolatos feladatokat e rendelet értelmében a 765/2008/EK rendelet 4. cikkének (1) bekezdése szerint kijelölt nemzeti akkreditáló testületek végzik.

               (2)Amennyiben egy tagállam úgy dönt, hogy e rendelet alapján lehetővé teszi a természetes személyek hitelesítőként való minősítését, az e hitelesítők minősítésével kapcsolatos feladatokkal nem a 765/2008/EK rendelet 4. cikke (1) bekezdése szerint kijelölt nemzeti akkreditáló testületet, hanem más nemzeti hatóságot kell megbízni.

               (3)Amennyiben egy tagállam úgy dönt, hogy él a (2) bekezdésben meghatározott lehetőséggel, biztosítja, hogy az érintett nemzeti hatóság megfeleljen e rendelet követelményeinek, ideértve az e rendelet 71. cikkében foglalt követelményeket is, valamint a 765/2008/EK rendelet 5. cikkének (2) bekezdésével összhangban benyújtja az előírt igazoló dokumentumokat.

               (4)A nemzeti akkreditáló testület a 765/2008/EK rendelet 14. cikke alapján elismert testület tagja.

               (5)Amennyiben az akkreditálást nem közvetlenül a hatóságok végzik, egy nemzeti akkreditáló testületet kell megbízni azzal, hogy az akkreditálást hatósági tevékenységként végezze, valamint a tagállamnak hivatalosan el kell ismernie e testületet.

               (6)E rendelet alkalmazásában a nemzeti akkreditáló testületnek a III. mellékletben említett harmonizált szabványban meghatározott követelményeknek megfelelően kell gyakorolnia hatásköreit.

               56. cikk

               Határokon átnyúló akkreditálás

               Amennyiben egy tagállam úgy ítéli meg, hogy gazdasági szempontból nem fontos vagy nem fenntartható nemzeti akkreditáló testületet kijelölni vagy akkreditációs szolgáltatásokat nyújtani a 2003/87/EK irányelv 15. cikke értelmében, a tagállam igénybe veheti egy másik tagállam akkreditáló testületének szolgáltatásait.

               Az érintett tagállam erről tájékoztatja a Bizottságot és a többi tagállamot.

               57. cikk

               Függetlenség és pártatlanság

               (1)A nemzeti akkreditáló testületnek szervezeti szempontból olyan felépítéssel kell rendelkeznie, hogy teljes mértékben független legyen az általa értékelt hitelesítőktől, és pártatlanul végezze akkreditálási tevékenységeit.

               (2)Ennek érdekében a nemzeti akkreditáló testület nem kínálhat vagy végezhet olyan tevékenységeket vagy szolgáltatásokat, amelyeket a hitelesítők nyújtanak, nem nyújthat tanácsadó szolgáltatásokat, illetve nem rendelkezhet saját részesedéssel vagy más pénzügyi vagy irányítási érdekeltséggel a hitelesítőben.

               (3)Az 55. cikk (2) bekezdésének sérelme nélkül a nemzeti akkreditáló testület felépítését, kötelezettségeit és feladatait egyértelműen meg kell különböztetni az illetékes hatóságétól és más nemzeti hatóságokétól.

               (4)A nemzeti akkreditáló testület hozza meg valamennyi, a hitelesítők akkreditálására vonatkozó végleges döntést.

               A nemzeti akkreditáló testület azonban a III. mellékletben említett harmonizált szabványban meghatározott követelményekre is figyelemmel bevonhat alvállalkozókat bizonyos tevékenységek végzésébe.

               58. cikk

               Az értékelést végző csoport

               (1)A nemzeti akkreditáló testület minden egyes értékeléshez értékelést végző csoportot jelöl ki.

               (2)Az értékelést végző csoportnak az akkreditáció adott hatóköre tekintetében egy vezető minősítőből és – szükség esetén – megfelelő számú minősítőből vagy külső szakértőből kell állnia.

               Az értékelést végző csoport munkájában részt kell vennie legalább egy olyan személynek, aki ismeri az üvegházhatásúgáz-kibocsátásnak a(z) [Kiadóhivatal: az üvegházhatású gázok kibocsátásának a 2003/87/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek megfelelő nyomon követéséről és jelentéséről szóló PE/2018/9016] végrehajtási rendelet szerinti nyomon követésére és jelentésére vonatkozó, az akkreditáció adott hatóköre szempontjából releváns nyomonkövetési és jelentési aspektusokat, és megfelelő szakértelemmel és tudással rendelkezik a létesítmény vagy légijármű-üzembentartó hitelesítéséhez kapcsolódó tevékenységeknek az adott hatókör tekintetében történő értékeléséhez, továbbá a csoportnak ki kell egészülnie legalább egy olyan személlyel, aki ismeri a vonatkozó nemzeti jogszabályokat és iránymutatásokat.

               Amennyiben a nemzeti akkreditáló testület az e rendelet I. mellékletében említett 98-as tevékenységcsoport tekintetében értékeli a hitelesítő szakértelmét és teljesítményét, az értékelést végző csoportnak tartalmaznia kell legalább egy olyan személyt is, aki ismeretekkel rendelkezik az ingyenes kiosztás szempontjából releváns adatoknak a(z) [Kiadóhivatal: az ingyenes kiosztásra vonatkozó szabályokról szóló PE/2018/8979] rendelet szerinti gyűjtéséről, nyomon követéséről és jelentéséről, valamint rendelkezik az e területre vonatkozó hitelesítési tevékenységek értékeléséhez szükséges szakértelemmel és ismeretekkel.

               59. cikk

               A minősítőkre vonatkozó, szakértelemmel kapcsolatos követelmények

               (1)A minősítőnek rendelkeznie kell a megfelelő szakértelemmel ahhoz, hogy a hitelesítő értékelése során elvégezze a IV. fejezetben előírt tevékenységeket. Ennek érdekében a minősítőnek:

               a)meg kell felelnie a III. mellékletben hivatkozott 765/2008/EK rendelet szerinti harmonizált szabványban meghatározott követelményeknek;

               b)ismeretekkel kell rendelkeznie a 2003/87/EK irányelvről, a(z) [Kiadóhivatal: az üvegházhatású gázok kibocsátásának a 2003/87/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek megfelelő nyomon követéséről és jelentéséről szóló PE/2018/9016] végrehajtási rendeletről, a(z) [Kiadóhivatal: az ingyenes kiosztásra vonatkozó szabályokról szóló PE/2018/8979] rendeletről – amennyiben a minősítő az e rendelet I. mellékletében említett 98-as tevékenységcsoport tekintetében értékeli a hitelesítő felkészültségét és teljesítményét –, e rendeletről, a vonatkozó szabványokról, más vonatkozó jogszabályokról és az alkalmazandó iránymutatásokról;

               c)ismeretekkel kell rendelkeznie az e rendelet 38. cikke (1) bekezdésének b) pontjában említett adat- és információ-ellenőrzésről, amelyeket képzés vagy olyan személyhez való hozzáférés révén szerzett, aki ismeri az említett adat- és információ-ellenőrzést, és e téren tapasztalatokkal rendelkezik.

               (2)A vezető minősítő köteles teljesíteni az (1) bekezdésben említett, minősítőkre vonatkozó, szakértelemmel kapcsolatos követelményeket, valamint igazolta, hogy alkalmas az értékelést végző csoport vezetésére, illetve arra, hogy ő feleljen az értékelés e rendeletnek megfelelő elvégzéséért.

               (3)A belső bírálóknak és az akkreditáció megadására, meghosszabbítására és megújítására vonatkozó döntéseket meghozó személyeknek – az (1) bekezdésben említett, szakértelemmel kapcsolatos követelményeken kívül – megfelelő tudással és tapasztalattal kell rendelkezniük az akkreditáció értékeléséhez.

               60. cikk

               Külső szakértők

               (1)A nemzeti akkreditáló testület külső szakértőket is bevonhat az értékelést végző csoportba annak érdekében, hogy a szakértő egy bizonyos témával kapcsolatos részletes ismereteivel és szakértelmével támogassa a vezető minősítőt vagy a minősítőt az értékelési tevékenységek elvégzésében.

               (2)A külső szakértőnek rendelkeznie kell a vezető minősítő és a minősítő támogatásához szükséges ismeretekkel és szakértelemmel abban a kérdésben, amely kapcsán a tudására és a szakértelmére szükség van. A külső szakértőnek ezenkívül:

               a)ismeretekkel kell rendelkeznie a 2003/87/EK irányelvről, a(z) [Kiadóhivatal: az üvegházhatású gázok kibocsátásának a 2003/87/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek megfelelő nyomon követéséről és jelentéséről szóló PE/2018/9016] végrehajtási rendeletről, a(z) [Kiadóhivatal: az ingyenes kiosztásra vonatkozó szabályokról szóló PE/2018/8979] rendeletről – amennyiben a külső szakértő az e rendelet I. mellékletében említett 98-as tevékenységcsoport tekintetében értékeli a hitelesítő felkészültségét és teljesítményét –, e rendeletről, a vonatkozó szabványokról, más vonatkozó jogszabályokról és az alkalmazandó iránymutatásokról;

               b)kellő ismeretekkel kell rendelkeznie a hitelesítési tevékenységekről.

               (3)A külső szakértő a meghatározott feladatokat az érintett értékelést végző csoport vezető minősítőjének irányítása és teljes felelőssége alatt köteles végezni.

               61. cikk

               Eljárások

               A nemzeti akkreditáló testületnek meg kell felelnie a 765/2008/EK rendelet 8. cikke szerint megállapított követelményeknek.

               62. cikk

               Panaszok

               Amennyiben a nemzeti akkreditáló testülethez a hitelesítővel szembeni panasz érkezik az illetékes hatóságtól, az üzemeltetőtől vagy a légijármű-üzembentartótól, vagy más érdekelt féltől, a nemzeti akkreditáló testület észszerű határidőn belül, de legkésőbb három hónappal a panaszt tartalmazó tájékoztatás beérkezése után:

               a)döntést hoz a panasz megalapozottságáról;

               b)biztosítja, hogy az érintett hitelesítőnek lehetősége legyen észrevételei benyújtására;

               c)megfelelő lépéseket tesz a panasz kezelésére;

               d)rögzíti a panaszt és a megtett intézkedéseket; és

               e)válaszol a panaszosnak.

               63. cikk

               Nyilvántartások és dokumentáció

               (1)A nemzeti akkreditáló testület nyilvántart minden, az akkreditálási eljárásban részt vevő személyt. E nyilvántartásoknak tartalmazniuk kell az e rendeletnek való megfelelés bizonyításához szükséges képesítéseket, képzéseket, tapasztalatot, pártatlanságot és szakértelmet.

               (2)A nemzeti akkreditáló testület a III. mellékletben hivatkozott 765/2008/EK rendelet szerinti harmonizált szabványnak megfelelően nyilvántartást vezet a hitelesítőről.

               64. cikk

               Az információhoz való hozzáférés, bizalmasság

               (1)A nemzeti akkreditáló testület rendszeresen nyilvánosságra hozza és frissíti a róla és akkreditálási tevékenységeiről szóló információkat.

               (2)A nemzeti akkreditáló testület a 765/2008/EK rendelet 8. cikke 4. pontjának megfelelően adott esetben meghozza a megszerzett információk bizalmasságának megóvásához szükséges intézkedéseket.

               65. cikk

               Szakértői értékelés

               (1)A nemzeti akkreditáló testületek rendszeresen szakértői értékelésnek vetik alá magukat.

               A szakértői értékelést a 765/2008/EK rendelet 14. cikke alapján elismert testület szervezi meg.

               (2)A 765/2008/EK rendelet 14. cikke alapján elismert testület megfelelő szakértői értékelési kritériumokat és hatékony és független szakértői értékelési eljárást alkalmaz az alábbiak értékelésére:

               a)a szakértői értékelés tárgyát képező nemzeti akkreditáló testület a IV. fejezetnek megfelelően végezte-e akkreditálási tevékenységeit;

               b)a szakértői értékelés tárgyát képező nemzeti akkreditáló testület megfelel-e az e fejezetben meghatározott követelményeknek.

               A kritériumok közé tartoznak a szakértői értékelést végző személyekre és csoportokra vonatkozó, szakértelemmel kapcsolatos kritériumok, amelyek az üvegházhatású gázok kibocsátási egységeinek a 2003/87/EK irányelvvel létrehozott kereskedelmi rendszerére vonatkoznak.

               (3)A 765/2008/EK rendelet 14. cikke alapján elismert testület közzéteszi és közli a nemzeti akkreditáló testület szakértői értékelésének eredményét a Bizottsággal, a tagállam nemzeti akkreditáló testületéért felelős nemzeti hatóságaival és a tagállamok illetékes hatóságával vagy a 70. cikk (2) bekezdésében említett kapcsolattartó ponttal.

               (4)Az (1) bekezdés sérelme nélkül, amennyiben a nemzeti akkreditáló testület e rendelet hatálybalépése előtt sikeresen átesett a 765/2008/EK rendelet 14. cikkének megfelelően elismert testület által szervezett szakértői értékelésen, a nemzeti akkreditáló testület e rendelet hatálybalépése után mentesül az új szakértői értékelés alól, amennyiben igazolni tudja az e rendeletnek való megfelelését.

               E célból az érintett nemzeti akkreditáló testület benyújtja a kérelmet és a szükséges dokumentációt a 765/2008/EK rendelet 14. cikke alapján elismert testületnek.

               A 765/2008/EK rendelet 14. cikke alapján elismert testület dönt arról, hogy teljesülnek-e a mentesítés megadásának feltételei.

               A mentesítés a nemzeti akkreditáló testület döntésről történő értesítése szerinti időponttól számított legfeljebb három évig érvényes.

               (5)Az 55. cikk (2) bekezdése értelmében a hitelesítőként működő természetes személyek minősítésével kapcsolatos feladatokkal megbízott nemzeti hatóság e rendelet értelmében köteles elérni azon nemzeti akkreditáló testületek hitelességének szintjét, amelyek sikeresen átestek a szakértői értékelésen.

               E célból az érintett tagállam közvetlenül azután, hogy engedélyezi a nemzeti hatóságnak a minősítés elvégzését, a Bizottság és a többi tagállam rendelkezésére bocsátja az összes vonatkozó igazoló dokumentumot. E rendelet értelmében a nemzeti hatóságok addig nem minősíthetnek hitelesítőket, amíg az érintett tagállam be nem nyújtja az említett igazoló dokumentumokat.

               Az érintett tagállam rendszeresen áttekinti a nemzeti hatóság működését annak érdekében, hogy a hatóság továbbra is elérje a fentiekben említett hitelességi szintet, és erről tájékoztatja a Bizottságot.

               66. cikk

               Korrekciós intézkedés

               (1)A tagállamok rendszeres időközönként ellenőrzik nemzeti akkreditáló testületüket annak biztosítására, hogy folyamatosan betartsák az e rendeletben meghatározott követelményeket, figyelembe véve a 65. cikknek megfelelően elvégzett szakértői értékelés eredményeit.

               (2)Amennyiben a nemzeti akkreditáló testület nem tartja be az e rendeletben meghatározott követelményeket vagy kötelezettségeit, az érintett tagállam megfelelő korrekciós intézkedéseket hoz, vagy gondoskodik ilyen korrekciós intézkedések megtételéről, és erről tájékoztatja a Bizottságot.

               67. cikk

               A hitelesítők kölcsönös elismerése

               (1)A tagállamok elismerik az azon nemzeti akkreditáló testületek által nyújtott szolgáltatások egyenértékűségét, amelyek sikeresen átestek a szakértői értékelésen. A tagállamok elfogadják az említett nemzeti akkreditáló testületek által akkreditált hitelesítők akkreditálási okiratát, és tiszteletben tartják e hitelesítők arra vonatkozó jogát, hogy akkreditációjuk hatókörében hitelesítést végezzenek.

               (2)Amennyiben a nemzeti akkreditáló testület nem esik át teljes szakértői értékelésen, a tagállamok elfogadják a nemzeti akkreditáló testület által akkreditált hitelesítők akkreditálási okiratát, amennyiben a 765/2008/EK rendelet 14. cikke alapján elismert testület elkezdte a nemzeti akkreditáló testület szakértői értékelését, és nem talált az e rendeletnek való meg nem felelést.

               (3)Amennyiben a hitelesítők minősítését az 55. cikk (2) bekezdésében említett nemzeti hatóság végzi, a tagállamok elfogadják az ilyen hatóság által kibocsátott okiratot, és tiszteletben tartják a minősített hitelesítők azon jogát, hogy minősítésük hatókörében hitelesítést végezzenek.

               68. cikk

               A nyújtott szolgáltatások ellenőrzése

               Amennyiben a tagállam a 2006/123/EK irányelv 31. cikke (4) bekezdésének megfelelően végzett ellenőrzés során megállapítja, hogy a hitelesítő nem felel meg e rendeletnek, a tagállam illetékes hatósága vagy nemzeti akkreditáló testülete haladéktalanul értesíti a hitelesítőt akkreditáló nemzeti akkreditáló testületet.

               A hitelesítőt akkreditáló nemzeti akkreditáló testület az említett információ közlését a 62. cikk értelmében vett panasznak tekinti, a 73. cikk (2) bekezdése második albekezdésének megfelelően meghozza a megfelelő intézkedést, valamint válaszol az illetékes hatóságnak vagy a nemzeti akkreditáló testületnek.

               69. cikk

               Elektronikus adatcsere és az automatizált rendszerek használata

               (1)A tagállamok arra kötelezhetik a hitelesítőket, hogy a(z) [Kiadóhivatal: az üvegházhatású gázok kibocsátásának a 2003/87/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek megfelelő nyomon követéséről és jelentéséről szóló PE/2018/9016] végrehajtási rendelet 74. cikke (1) bekezdése értelmében, illetve a(z) [Kiadóhivatal: az ingyenes kiosztásra vonatkozó szabályokról szóló PE/2018/8979] rendelet 13. cikkének megfelelően elektronikus formanyomtatványokat vagy különleges fájlformátumokat használjanak a hitelesítői jelentések elkészítésénél.

               (2)Az üzemeltető, a légijármű-üzembentartó, a hitelesítő, az illetékes hatóság és a nemzeti akkreditáló testület közötti egyéb típusú kommunikáció vonatkozásában szabványosított elektronikus formanyomtatványok vagy alkalmazandó fájlformátumok is rendelkezésre bocsáthatók, összhangban a(z) [Kiadóhivatal: az üvegházhatású gázok kibocsátásának a 2003/87/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek megfelelő nyomon követéséről és jelentéséről szóló PE/2018/9016] végrehajtási rendelet 74. cikkének (2) bekezdésével.

               VI. FEJEZET

               INFORMÁCIÓCSERE

               70. cikk

               Információcsere és kapcsolattartó pontok

               (1)A tagállam lehetővé teszi a megfelelő információk hatékony cseréjét, és együttműködést hoz létre nemzeti akkreditáló testülete vagy adott esetben a hitelesítők minősítésével megbízott nemzeti hatóság és az illetékes hatóság között.

               (2)Amennyiben a 2003/87/EK irányelv 18. cikkének megfelelően több illetékes hatóságot jelölnek ki egy tagállamban, az adott tagállam felhatalmazza az egyik illetékes hatóságot, hogy kapcsolattartó pontként működjön az információcsere, az (1) bekezdésben említett együttműködés összehangolása és az e fejezetben említett tevékenységek elvégzése tekintetében.

               71. cikk

               Akkreditálási munkaprogram és vezetői jelentés

               (1)A nemzeti akkreditáló testület minden év december 31. napjáig egy akkreditálási munkaprogramot bocsát valamennyi tagállam illetékes hatóságának a rendelkezésére; e munkaprogramnak tartalmaznia kell az adott nemzeti akkreditáló testület által akkreditált hitelesítők, illetve azon hitelesítők listáját, amelyek a 77. cikk értelmében arról tájékoztatták, hogy hitelesítést kívánnak végezni az említett tagállamokban. Az akkreditálási munkaprogramnak minden hitelesítő esetében tartalmaznia kell legalább a következő információkat:

               a)a hitelesítés várható időpontja és helyszíne;

               b)a nemzeti akkreditáló testület által az adott hitelesítő tekintetében tervezett tevékenységekre, különösen a felülvizsgálati és újraértékelési tevékenységekre vonatkozó információk;

               c)a nemzeti akkreditáló testület által a hitelesítő értékelése érdekében végzendő, tervezett megfigyelő szemlék időpontjai, ideértve a megfigyelő szemlék keretében meglátogatott üzemeltetők vagy légijármű-üzembentartók címét és elérhetőségét;

               d)arra vonatkozó információk, hogy a nemzeti akkreditáló testület felkérte-e a hitelesítő által végzett hitelesítés helyszínéül szolgáló tagállam nemzeti akkreditáló testületét arra, hogy felülvizsgálatot végezzen.

               Az első albekezdésben említett információk megváltozása esetén a nemzeti akkreditáló testület minden év január 31. napjáig aktualizált munkaprogramot nyújt be az illetékes hatóságnak.

               (2)Az akkreditálási munkaprogram (1) bekezdésnek megfelelő benyújtása után az illetékes hatóság a nemzeti akkreditáló testület rendelkezésére bocsát minden lényeges információt, ideértve az alkalmazandó nemzeti jogszabályokat és iránymutatásokat is.

               (3)A nemzeti akkreditáló testület minden év június 1. napjáig az illetékes hatóság rendelkezésére bocsátja a vezetői jelentést. A vezetői jelentésnek minden, az adott nemzeti akkreditáló testület által akkreditált hitelesítő esetében tartalmaznia kell legalább a következő információkat:

               a)az adott nemzeti akkreditáló testület által újonnan akkreditált hitelesítők akkreditálásának részletei, ideértve e hitelesítők akkreditációjának hatókörét;

               b)az említett hitelesítők akkreditációjának hatókörét érintő változások;

               c)a nemzeti akkreditáló testület által végzett felülvizsgálat és újraértékelés eredményeinek összefoglalása;

               d)az elvégzett rendkívüli értékelések eredményeinek összefoglalása, ideértve a rendkívüli értékelések kezdeményezésének okait;

               e)a hitelesítő ellen az utolsó vezetői jelentés óta benyújtott panaszok és a nemzeti akkreditáló testület által hozott intézkedések;

               f)az illetékes hatóság által közölt információkra válaszul a nemzeti akkreditáló testület által hozott intézkedések részletei, kivéve, ha a nemzeti akkreditáló testület a 62. cikk értelmében vett panasznak tekintette az információkat.

               72. cikk

               Információcsere az igazgatási intézkedésekről

               Amennyiben a nemzeti akkreditáló testület az 54. cikk szerinti igazgatási intézkedéseket vezet be a hitelesítővel szemben, vagy amennyiben az akkreditáció felfüggesztése megszűnik, vagy a fellebbezési eljárásban hozott ítélet érvénytelenítette a nemzeti akkreditáló testület arra vonatkozó döntését, hogy az 54. cikk szerinti igazgatási intézkedéseket vezessen be, a nemzeti akkreditáló testület az alábbi feleket értesíti:

               a)azon tagállam illetékes hatósága, amelyben a hitelesítőt akkreditálták;

               b)azon tagállamok illetékes hatósága és nemzeti akkreditáló testülete, amelyekben a hitelesítő hitelesítést végez.

               73. cikk

               Az illetékes hatóság információcseréje

               (1)Azon tagállam illetékes hatósága, amelyben a hitelesítő hitelesítést végez, legalább a következőkről tájékoztatja évente a hitelesítőt akkreditáló nemzeti akkreditáló testületet:

               a)az üzemeltető és légijármű-üzembentartó jelentésének és a hitelesítői jelentések ellenőrzésének lényeges eredményei és különösen az adott hitelesítő e rendeletnek való bárminemű meg nem felelése;

               b)az üzemeltető és légijármű-üzembentartó ellenőrzésének eredményei, amennyiben ezen eredmények a hitelesítő akkreditálásával és felülvizsgálatával kapcsolatban lényegesek a nemzeti akkreditáló testület számára, vagy ha az eredmények szerint a hitelesítő nem felel meg e rendeletnek;

               c)az adott hitelesítő belső hitelesítő dokumentációjára vonatkozó értékelés eredményei, amennyiben az illetékes hatóság a 26. cikk (3) bekezdése értelmében értékelte a belső hitelesítő dokumentációt;

               d)az illetékes hatósághoz az adott hitelesítővel kapcsolatban beérkező panaszok.

               (2)Amennyiben az (1) bekezdésben említett információk bizonyítják, hogy az illetékes hatóság megállapította a hitelesítő e rendeletnek való meg nem felelését, a nemzeti akkreditáló testület az ilyen információ közlését az illetékes hatóság hitelesítőre vonatkozó panaszának minősíti a 62. cikk értelmében.

               A nemzeti akkreditáló testület meghozza a megfelelő intézkedéseket ezen információk kezelésére, és észszerű határidőn belül, de legkésőbb három hónappal a tájékoztatás beérkezése után válaszol az illetékes hatóságnak. A nemzeti akkreditáló testület válaszában tájékoztatja az illetékes hatóságot az általa hozott intézkedésről és adott esetben a hitelesítővel kapcsolatban bevezetett igazgatási intézkedésekről.

               74. cikk

               Információcsere a felülvizsgálatról

               (1)Amennyiben a hitelesítő által végzett hitelesítés helyszínéül szolgáló tagállam nemzeti akkreditáló testületét az 50. cikk (5) bekezdése alapján felkérték felülvizsgálat végzésére, a nemzeti akkreditáló testület a hitelesítő akkreditálását végző nemzeti akkreditáló testülettel közli a megállapításait, kivéve, ha a két nemzeti akkreditáló testület másképp állapodott meg.

               (2)A hitelesítőt akkreditáló nemzeti akkreditáló testület figyelembe veszi az (1) bekezdésben említett megállapításokat annak értékelése során, hogy a hitelesítő megfelel-e az e rendeletben meghatározott követelményeknek.

               (3)Amennyiben az (1) bekezdésben említett megállapítások bizonyítják, hogy a hitelesítő nem felel meg e rendeletnek, a hitelesítőt akkreditáló nemzeti akkreditáló testület megfelelő lépéseket tesz e rendelet értelmében, és az alábbiakról tájékoztatja a felülvizsgálatot végző nemzeti akkreditáló testületet:

               a)arról, hogy milyen intézkedéseket hozott a hitelesítőt akkreditáló nemzeti akkreditáló testület;

               b)adott esetben arról, hogy a hitelesítő miként kezelte a megállapításokat;

               c)adott esetben arról, hogy milyen igazgatási intézkedéseket hoztak a hitelesítővel szemben.

               75. cikk

               Információcsere a hitelesítő székhelye szerinti tagállammal

               Amennyiben a hitelesítőt a székhelye szerinti tagállamtól eltérő tagállam nemzeti akkreditáló testülete akkreditálta, az akkreditálási munkaprogramot, a 71. cikk szerinti vezetői jelentést és a 72. cikkben említett információkat a hitelesítő székhelye szerinti tagállam illetékes hatóságához is be kell nyújtani.

               76. cikk

               Az akkreditált hitelesítők adatbázisai

               (1)A nemzeti akkreditáló testületek vagy adott esetben az 55. cikk (2) bekezdésében említett nemzeti hatóságok adatbázist hoznak létre és kezelnek, amelyhez hozzáférést biztosítanak más nemzeti akkreditáló testületek, nemzeti hatóságok, hitelesítők, üzemeltetők, légijármű-üzembentartók és illetékes hatóságok számára.

               A 765/2008/EK rendelet 14. cikke alapján elismert testület elősegíti és összehangolja az adatbázisok hozzáférhetőségét annak érdekében, hogy elősegítse a nemzeti akkreditáló testületek, nemzeti hatóságok, hitelesítők, üzemeltetők, légijármű-üzembentartók és illetékes hatóságok közötti eredményes és költséghatékony kommunikációt; az említett testület továbbá egységes és központosított adatbázisba is összevonhatja a szóban forgó adatbázisokat.

               (2)Az (1) bekezdésben említett adatbázisnak legalább a következő információkat kell tartalmaznia:

               a)az adott nemzeti akkreditáló testület által akkreditált valamennyi hitelesítő neve és címe;

               b)azon tagállamok felsorolása, amelyekben a hitelesítő hitelesítést végez;

               c)minden egyes hitelesítő akkreditációjának hatóköre;

               d)az akkreditáció megadásának és lejártának dátuma;

               e)a hitelesítőkkel szemben foganatosított igazgatási intézkedésekkel kapcsolatos bármilyen információ.

               Ezen információknak nyilvánosan hozzáférhetőnek kell lenniük.

               77. cikk

               A hitelesítők általi értesítés

               (1)Az akkreditálási munkaprogram és a 71. cikk szerinti vezetői jelentés tervezetének a nemzeti akkreditáló testület általi elkészítésének elősegítése érdekében a hitelesítő minden év november 15. napjáig az alábbiakról értesíti a hitelesítőt akkreditáló nemzeti akkreditáló testületet:

               a)a hitelesítő által elvégzendő hitelesítések tervezett időpontja és helye;

               b)azon üzemeltetők vagy légijármű-üzembentartók címe és elérhetőségi adatai, amelyek kibocsátási jelentése, tonnakilométer-jelentése, alapadat-jelentése vagy új belépői adatokat tartalmazó jelentése a hitelesítés tárgyát képezi;

               c)a hitelesítést végző csoport tagjainak neve és az akkreditáció hatóköre, amelybe az üzemeltető vagy légijármű-üzembentartó tevékenysége tartozik.

               (2)Amennyiben megváltoznak az (1) bekezdésben említett információk, a hitelesítő e változásokat a nemzeti akkreditáló testülettel egyeztetett határidőn belül közli a szóban forgó akkreditáló testülettel.

               VII. FEJEZET

               ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK

               78. cikk

               A 600/2012/EU rendelet hatályon kívül helyezése és átmeneti rendelkezések

               (1)A 600/2012/EU rendelet 2019. január 1-jén vagy e rendelet hatálybalépésének napján hatályát veszti, attól függően, hogy melyik a későbbi időpont.

                  A hatályon kívül helyezett rendeletre vonatkozó hivatkozásokat e rendeletre történő hivatkozásnak kell tekinteni, és a IV. mellékletben szereplő megfelelési táblázat szerint kell értelmezni.

               (2)A 600/2012/EU rendelet rendelkezéseit továbbra is alkalmazni kell a 2019. január 1-je előtt előforduló kibocsátás és – adott esetben – az említett időpont előtt végzett tevékenységre vonatkozó adatok hitelesítésére.

               79. cikk

               Hatálybalépés

               Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba.

               2019. január 1-jétől vagy e rendelet hatálybalépésétől alkalmazandó, attól függően, hogy melyik a későbbi időpont.

               Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.

               Kelt Brüsszelben, -án/-én. 2018.12.19.

                     a Bizottság részéről

                     elnök
                     Jean-Claude JUNCKER

                     (1)

                        HL L 275., 2003.10.25., 32. o.

                     (2)

                        A Bizottság [Kiadóhivatal: az üvegházhatású gázok kibocsátásának a 2003/87/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek megfelelő nyomon követéséről és jelentéséről szóló PE/2018/9016] végrehajtási rendelete az üvegházhatású gázok kibocsátásának a 2003/87/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek megfelelő nyomon követéséről és jelentéséről (HL L […], […], […] o.).

                     (3)

                        A Bizottság 600/2012/EU rendelete (2012. június 21.) a 2003/87/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv értelmében az üvegházhatású gázok kibocsátására vonatkozó adatokat tartalmazó jelentések és a tonnakilométer-adatokat tartalmazó jelentések hitelesítéséről, valamint a hitelesítők akkreditációjáról (HL L 181., 2012.7.12., 1. o.).

                     (4)

                        Az Európai Parlament és a Tanács 2006/123/EK irányelve (2006. december 12.) a belső piaci szolgáltatásokról(HL L 376., 2006.12.27., 36. o.).

                     (5)

                        Az Európai Parlament és a Tanács 765/2008/EK rendelete (2008. július 9.) a termékek forgalmazása tekintetében az akkreditálás és piacfelügyelet előírásainak megállapításáról és a 339/93/EGK rendelet hatályon kívül helyezéséről (HL L 218., 2008.8.13., 30. o.).

                     (6)

                        Az Európai Parlament és a Tanács 768/2008/EK határozata (2008. július 9.) a termékek forgalomba hozatalának közös keretrendszeréről, valamint a 93/465/EGK tanácsi határozat hatályon kívül helyezéséről (HL L 218., 2008.8.13., 82. o.).

                     (7)

                        Az Európai Parlament és a Tanács 1221/2009/EK rendelete (2009. november 25.) a szervezeteknek a közösségi környezetvédelmi vezetési és hitelesítési rendszerben (EMAS) való önkéntes részvételéről és a 761/2001/EK rendelet, a 2001/681/EK és a 2006/193/EK bizottsági határozat hatályon kívül helyezéséről (HL L 342., 2009.12.22., 1. o.).

                     (8)

                        Az Európai Parlament és a Tanács 1025/2012/EU rendelete (2012. október 25.) az európai szabványosításról, a 89/686/EGK és a 93/15/EGK tanácsi irányelv, a 94/9/EK, a 94/25/EK, a 95/16/EK, a 97/23/EK, a 98/34/EK, a 2004/22/EK, a 2007/23/EK, a 2009/23/EK és a 2009/105/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv módosításáról, valamint a 87/95/EGK tanácsi határozat és az 1673/2006/EK európai parlamenti és tanácsi határozat hatályon kívül helyezéséről (HL L 316., 2012.11.14., 12. o.).

                     (9)

                        A Bizottság [Kiadóhivatal: PE/2018/8979] felhatalmazáson alapuló rendelete (YY) a kibocsátási egységekre vonatkozó harmonizált ingyenes kiosztás uniós szintű átmeneti szabályainak a 2003/87/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 10a. cikke értelmében történő meghatározásáról. HL hivatkozással kiegészítendő.

                     (10)

                        Az Európai Parlament és a Tanács 2009/31/EK irányelve (2009. április 23.) a szén-dioxid geológiai tárolásáról, valamint a 85/337/EGK tanácsi irányelv, a 2000/60/EK, a 2001/80/EK, a 2004/35/EK, a 2006/12/EK és a 2008/1/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv, valamint az 1013/2006/EK rendelet módosításáról (HL L 140., 2009.6.5., 114. o.).

                     (11)

                        Az Európai Parlament és a Tanács 2003/4/EK irányelve (2003. január 28.) a környezeti információkhoz való nyilvános hozzáférésről és a 90/313/EGK irányelv hatályon kívül helyezéséről (HL L 41., 2003.2.14., 26. o.).

                     (12)

                        A Bizottság 2011/278/EU határozata (2011. április 27.) a kibocsátási egységekre vonatkozó harmonizált ingyenes kiosztás uniós szintű átmeneti szabályainak a 2003/87/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 10a. cikke értelmében történő meghatározásáról (HL L 130., 2011.5.17., 1. o.).

    ---documentbreak---

               I. MELLÉKLET

               A hitelesítők akkreditációjának hatóköre

               A hitelesítők akkreditációjának hatókörét fel kell tüntetni az akkreditálási okiratban a 2003/87/EK irányelv I. mellékletének megfelelő alábbi tevékenységcsoportok és a 2003/87/EK irányelv 10a. és 24. cikkének megfelelő egyéb tevékenységek használatával. Az említett rendelkezések a nemzeti hatóságok által e rendelet 55. cikkének (2) bekezdése értelmében minősített hitelesítőkre is vonatkoznak.

                        Tevékenységcsoport száma

                        AZ AKKREDITÁCIÓ HATÓKÖRE

                        1a

                        Tüzelőanyagok elégetése olyan létesítményekben, ahol csak a(z) [Kiadóhivatal: az üvegházhatású gázok kibocsátásának a 2003/87/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek megfelelő nyomon követéséről és jelentéséről szóló XXX] bizottsági végrehajtási rendeletben meghatározott, kereskedelemben forgalmazott szabványos tüzelőanyagokat használnak, vagy olyan A. vagy B. kategóriájú létesítményekben, ahol földgázt használnak.

                        1b

                        Tüzelőanyagok létesítményekben történő elégetése, korlátozások nélkül

                        2

                        Ásványolaj finomítása

                        3

                        –Koksz előállítása

                        –Fémérc (beleértve a szulfidércet is) pörkölése vagy szinterelése, ideértve a pelletezést is

                        –Nyersvas vagy acél gyártása (elsődleges vagy másodlagos olvasztás), beleértve a folyamatos öntést is

                        4

                        –Vasfémek előállítása és feldolgozása (beleértve a vasötvözeteket is)

                        –Másodlagos alumínium előállítása

                        –Nemvasfémek előállítása és feldolgozása, beleértve az ötvözetek előállítását is

                        5

                        Elsődleges alumínium előállítása (CO2- és PFC-kibocsátás)

                        6

                        –Cementklinker előállítása

                        –Mész előállítása, valamint dolomit és magnezit kalcinálása

                        –Üveg gyártása, beleértve az üvegszálgyártást is

                        –Kerámiatermékek égetéses előállítása

                        –Ásványi gyapot szigetelőanyag előállítása

                        –Gipszszárítás vagy -kalcinálás, illetve gipszkarton és más gipsztermékek előállítása

                        7

                        –Faanyagból származó pép vagy egyéb szálas anyagok gyártása

                        –Papír vagy karton gyártása

                        8

                        –Ipari korom előállítása

                        –Ammónia előállítása

                        –Ömlesztett szerves vegyszerek előállítása krakkolással, reformálással, részleges vagy teljes oxidálással vagy hasonló eljárásokkal

                        –Hidrogén (H2) és szintetikus gáz előállítása reformálással vagy részleges oxidálással

                        –Nátrium-karbonát (Na2CO3) és nátrium-hidrogén-karbonát (NaHCO3) előállítása

                        9

                        –Salétromsav előállítása (CO2- és N2O-kibocsátás)

                        –Adipinsav előállítása (CO2- és N2O-kibocsátás)

                        –Glioxál és glioxilsav előállítása (CO2- és N2O-kibocsátás)

                        10

                        –Üvegházhatású gázoknak szállítás és a 2009/31/EK irányelv értelmében engedélyezett tárolóhelyen történő geológiai tárolás céljából való elkülönítése a 2003/87/EK irányelv hatálya alá tartozó létesítményekben

                        –Üvegházhatású gázoknak a 2009/31/EK irányelv értelmében engedélyezett tárolóhelyen történő geológiai tárolás céljából való, csővezetékeken keresztüli szállítása

                        11

                        Üvegházhatású gázoknak a 2009/31/EK irányelv értelmében engedélyezett tárolóhelyen történő geológiai tárolása

                        12

                        Légiközlekedési tevékenységek (kibocsátás és tonnakilométer-adatok)

                        98

                        A 2003/87/EK irányelv 10a. cikke szerinti egyéb tevékenységek

                        99

                        Egyéb, egy tagállam által a 2003/87/EK irányelv 24. cikkének megfelelően felvett tevékenységek, amelyeket az akkreditálási okiratban kell részletesen meghatározni

               II. MELLÉKLET

               A hitelesítőkre vonatkozó követelmények

               A hitelesítőkre vonatkozó követelmények tekintetében a 765/2008/EK rendeletnek megfelelő, az üvegházhatású gázokkal kapcsolatos validálást és hitelesítést végző testületek számára az akkreditálás és az elismerés más formái vonatkozásában való felhasználásra meghatározott előírásokra vonatkozó harmonizált szabványt kell alkalmazni. Ezenkívül a 41. cikk (1) bekezdésében említett alábbi eljárásokat, folyamatokat és intézkedéseket kell alkalmazni:

               a)az üzemeltetővel vagy légijármű-üzembentartóval és egyéb érdekelt felekkel való kommunikációval kapcsolatos eljárás és politika;

               b)a megszerzett információk bizalmasságának megóvásához szükséges megfelelő eljárások;

               c)a fellebbezések kezelésére vonatkozó eljárás;

               d)a panaszok kezelésére vonatkozó eljárás (ideértve az előzetes ütemtervet is);

               e)felülvizsgált hitelesítői jelentés kiadására vonatkozó eljárás arra az esetre, ha a hitelesítői jelentésben vagy az üzemeltető vagy légijármű-üzembentartó jelentésében azután találnak hibát, hogy a hitelesítő az üzemeltetőnek vagy légijármű-üzembentartónak már elküldte a hitelesítői jelentést az illetékes hatósághoz való továbbítás céljából;

               f)a hitelesítési tevékenységek más szervezeteknek való kiszervezésére vonatkozó folyamat vagy eljárás.

               III. MELLÉKLET

               Az akkreditálási eljárás minimumkövetelményei és az akkreditáló testületekre vonatkozó követelmények

               Az akkreditációra vonatkozó minimumkövetelmények és az akkreditáló testületekre vonatkozó követelmények tekintetében a 765/2008/EK rendeletnek megfelelő, a megfelelőségértékelő szervezeteket akkreditáló testületekre vonatkozó általános követelményekkel kapcsolatos harmonizált szabványt kell alkalmazni.

               IV. MELLÉKLET

               Megfelelési táblázat

                        600/2012/EU bizottsági rendelet

                        E rendelet

                        1–31. cikk

                        1–31. cikk

                        –

                        32. cikk

                        32–78. cikk

                        33–79. cikk

                        I–III. melléklet

                        I–III. melléklet

                        –

                        IV. melléklet