title: A Bizottság (EU) 2015/1831 végrehajtási rendelete (2015. október 7.) a belső piacon és harmadik országokban megvalósított, mezőgazdasági termékekre vonatkozó tájékoztatásnyújtási és promóciós intézkedésekről szóló 1144/2014/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet alkalmazására vonatkozó szabályok megállapításáról

text:
               13.10.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 266/14

         A BIZOTTSÁG (EU) 2015/1831 VÉGREHAJTÁSI RENDELETE
   (2015. október 7.)
   a belső piacon és harmadik országokban megvalósított, mezőgazdasági termékekre vonatkozó tájékoztatásnyújtási és promóciós intézkedésekről szóló 1144/2014/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet alkalmazására vonatkozó szabályok megállapításáról
   AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
   tekintettel a belső piacon és harmadik országokban megvalósított, mezőgazdasági termékekre vonatkozó tájékoztatásnyújtási és promóciós intézkedésekről, és a 3/2008/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2014. október 22-i 1144/2014/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 4. cikke (3) bekezdésére, 13. cikke (2) bekezdésének második albekezdésére, 14. cikke (1) bekezdésének második albekezdésére és 25. cikkére,
   mivel:

               (1)

               Az 1144/2014/EU rendelet hatályon kívül helyezte a 3/2008/EK tanácsi rendeletet (2), és új szabályokat állapít meg a belső piacon és harmadik országokban megvalósított, mezőgazdasági termékekre vonatkozó tájékoztatásnyújtási és promóciós intézkedésekre vonatkozóan. Egyben felhatalmazza a Bizottságot arra, hogy felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat és végrehajtási aktusokat fogadjon el e téren. Az új jogi keret zökkenőmentes működésének és egységes alkalmazásának biztosítása érdekében bizonyos szabályokat ilyen jogi aktusok útján kell elfogadni. Ezeknek a jogi aktusoknak kell az (EU) 2015/1829 (3) felhatalmazáson alapuló bizottsági rendelettel hatályon kívül helyezett 501/2008/EK bizottsági rendelet (4) helyébe lépniük.

               (2)

               A tájékoztatásnyújtási és promóciós intézkedések nem helyezhetnek előtérbe bizonyos eredeteket. Az 1144/2014/EU rendelet 4. cikkének (2) bekezdése alapján azonban bizonyos feltételekkel meg lehet jelölni a termékek eredetét. Szabályokat kell megállapítani elsősorban annak biztosítására, hogy az eredet megemlítése ne ássa alá egy program fő uniós üzenetét.

               (3)

               Annak érdekében, hogy a megcélzott közönség ne téveszthessen össze egy, az eredetet megemlítő általános kampányt egy olyan kampánnyal, amely az uniós minőségrendszerek keretében bejegyzett, oltalom alatt álló földrajzi jelzéssel ellátott konkrét termékekre vonatkozik, az eredet megjelölését a nemzeti eredetre kell korlátozni. A támogatható rendszereknek az 1144/2014/EU rendelet 5. cikkének (4) bekezdésében megállapított listájára figyelemmel ugyanakkor lehetővé kell tenni, hogy e konkrét rendszerek esetében az eredet megjelölése ne szorítkozzon a nemzeti eredetre. Emellett lehetőséget kell biztosítani a nemzetek feletti eredet – például az északi, alpesi vagy mediterrán eredet – megjelölésére, mivel az közös páneurópai hivatkozásnak felel meg.

               (4)

               A tájékoztatásnyújtási és promóciós intézkedések nem helyezhetnek előtérbe bizonyos márkákat. Az 1144/2014/EU rendelet 4. cikkének (1) bekezdése alapján azonban bizonyos műveletek során és bizonyos feltételekkel meg lehet jelölni a termékek márkáját. A márkák feltüntetésének a bemutatókra és kóstolókra kell korlátozódnia, azaz a kifejezetten az eladások növelését célzó tevékenységekre, valamint az e konkrét tevékenységek során használt tájékoztató és promóciós anyagokra. Szabályokat kell megállapítani annak biztosítására, hogy valamennyi márka egyformán látható legyen, és hogy a márkák grafikai megjelenése kisebb méretű legyen, mint amilyen a kampány fő uniós üzenetének megjelenése. Annak érdekében, hogy változatlan maradjon az intézkedések nem egy márkát előtérbe helyező jellege, szabályokat kell megállapítani annak biztosítására, hogy – a kellően indokolt esetektől eltekintve – több márka kerüljön feltüntetésre, és hogy a márkáknak szentelt felület a közlemény területének legfeljebb csak egy meghatározott százalékát foglalhassa el.

               (5)

               Az 1144/2014/EU rendelet lehetőséget biztosít arra, hogy a javaslattevő szervezetek saját maguk hajtsák végre a programjuk bizonyos részeit. Meg kell állapítani az e rendelkezések alkalmazására vonatkozó részletes szabályokat.

               (6)

               Az egyszerű programokat az 1306/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletnek (5) megfelelően megosztott irányítással hajtják végre a tagállamok és az Unió, az összetett programokat pedig a 966/2012/EU, Euratom európai parlamenti és tanácsi rendeletnek (6) megfelelően a közvetlen irányításra vonatkozó szabályok szerint kell finanszírozni. Mivel egy adott javaslattevő szervezetnek lehetnek egyszerű és összetett programjai is, a kétféle programra vonatkozó végrehajtási szabályoknak a lehető legkevésbé kell elérniük egymástól. Ennek érdekében az egyszerű programokra olyan szabályoknak kell vonatkozniuk, amelyek egyenértékűek a 966/2012/EU, Euratom rendelet vissza nem térítendő támogatásokra alkalmazandó, összetett programokra vonatkozó szabályaival, mint amilyen például az a rendelkezés, hogy nem kell biztosítékot nyújtani a szerződés kielégítő végrehajtásának biztosítására.

               (7)

               A tagállamok felelősek a Bizottság által kiválasztott egyszerű programok megfelelő végrehajtásáért. Rendelkezni kell az e rendelet végrehajtásáért felelős nemzeti hatóságok kijelöléséről. Az egységes feltételek biztosítása érdekében meg kell állapítani a kiválasztott egyszerű programok végrehajtására vonatkozó szerződések megkötésével kapcsolatos szabályokat. E célra a Bizottságnak szerződésmintát kell a tagállamok rendelkezésére bocsátania, és ésszerű határidőt kell megállapítani a szerződések megkötésére. Tekintettel azonban arra, hogy egy program különféle típusú intézkedéseket tartalmazhat, a program végrehajtásának kezdőnapjával kapcsolatban rugalmasságot kell biztosítani.

               (8)

               A hatékony és eredményes pénzgazdálkodás érdekében a javaslattevő szervezeteket és a végrehajtó szerveket kötelezni kell arra, hogy megőrizzék a program helyes végrehajtásának és az elszámolt költségek uniós finanszírozhatóságának bizonyításához szükséges nyilvántartásokat és más igazoló dokumentumokat.

               (9)

               A tagállamoknak az 1306/2013/EU rendeletnek megfelelően kell ellenőrizniük az egyszerű programok végrehajtását. Elő kell írni a tagállamok számára azt is, hogy az érintett javaslattevő szervezettel való szerződéskötés előtt jóváhagyják a végrehajtó szerv kiválasztását, és a kifizetések teljesítése előtt ellenőrizzék a kifizetési kérelmeket. Az előlegfizetés iránti kérelmek esetétől eltekintve valamennyi kifizetési kérelemnek tartalmaznia kell egy pénzügyi jelentést, amely részletesen számot ad a javaslattevő szervezetnél felmerült elszámolható költségekről, egy, a program szakmai végrehajtására vonatkozó jelentést, valamint – az egyenlegkifizetés iránti kérelmek esetében – egy értékelő jelentést.

               (10)

               Az egyszerűsítés és az adminisztrációs teher csökkentése érdekében az időközi jelentések és a hozzájuk kapcsolódó kifizetési kérelmek tárgyidőszakának hosszát egy évben kell megállapítani. Emellett amikor bizonyos összegek visszatérítését kérik, be kell nyújtani egy pénzügyi kimutatásokra vonatkozó igazolást is, amelyet független és képesített könyvvizsgáló állított ki. Az igazolásnak tanúsítania kell a tagállamok felé az elszámolt költségek elszámolhatóságát.

               (11)

               Annak érdekében, hogy a tagállamok az 1144/2014/EU rendelet 14. cikkének (1) bekezdésében foglaltakkal összhangban ellenőrizni tudják, hogy a program végrehajtása keretében készült anyagok megfelelnek-e az uniós jognak és különösen azt, hogy alkalmazták-e a fő uniós üzenetre, az eredet megjelölésére és a márkák feltüntetésére vonatkozó rendelkezéseket, elő kell írni a felhasznált anyagnak, köztük a vizuális anyagoknak a tagállam részére történő benyújtására vonatkozó kötelezettséget.

               (12)

               A javaslattevő szervezetek induló tőkével való ellátása érdekében előlegfizetésre vonatkozó rendelkezéseket kell megállapítani. Az Unió pénzügyi érdekeinek hatékony védelme céljából az előleg kifizetését biztosíték nyújtásához kell kötni. A biztosítéknak mindaddig érvényben kell maradnia, ameddig az egyenlegkifizetés során el nem számolják az előleget. Mivel a pénzügyi segítségnyújtásban részesülő tagállamokban letelepedett javaslattevő szervezetek számára nehézséget okozhat, hogy a megelőlegezhető teljes összegre vonatkozóan biztosítékot nyújtsanak, külön rendelkezéseket kell megállapítani annak érdekében, hogy ezek a szervezetek két részletben kaphassanak előleget.

               (13)

               A hatékony és eredményes pénzgazdálkodás érdekében olyan rendelkezéseket kell hozni, amelyek előírják, hogy az előlegek és az időközi kifizetések egy bizonyos összeggel az Unió által nyújtott teljes hozzájárulás alatt maradjanak.

               (14)

               A tapasztalatok alapján meg kell határozni a tagállamok által elvégzendő helyszíni ellenőrzések tartalmát és különösen azok gyakoriságát, tárgyát és helyszínét. Így indokolt előírni, hogy valamennyi program esetében legalább egy alkalommal sor kerüljön helyszíni ellenőrzésre a program végrehajtása során. Figyelemmel arra, hogy a tájékoztatásnyújtási és promóciós intézkedéseket eltérő időpontban hajtják végre, és azok gyakran korlátozott időtartamúak, valamint tekintettel arra, hogy egyes programokat a javaslattevő szervezet származása szerinti tagállamon vagy akár az Unión kívül hajtanak végre, a helyszíni ellenőrzéseket a javaslattevő szervezetek helyiségeiben, és adott esetben a végrehajtó szerv helyiségeiben kell végrehajtani.

               (15)

               A jogosulatlan kifizetések esetében felszámított kamatot az összetett programokra hasonló esetben alkalmazandó kamatlábhoz kell igazítani.

               (16)

               A tájékoztatási és promóciós programok hatékonyságának és eredményességének értékelése érdekében olyan rendelkezéseket kell hozni, amelyek előírják, hogy a javaslattevő szervezeteknek és a tagállamoknak mind a programokat, mind pedig a promóciós szakpolitika általános teljesítményének megfelelő módon nyomon kell követniük és értékelniük kell.

               (17)

               Az e rendeletben előírt intézkedések összhangban vannak a mezőgazdasági piacok közös szervezésével foglalkozó bizottság véleményével,

         ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
   I. FEJEZET

      ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK

   1. cikk
   Tárgy
   Ez a rendelet az 1144/2014/EU rendelet alkalmazására vonatkozó végrehajtási szabályokat állapítja meg az eredetnek és a márkáknak az egyszerű és az összetett programok során történő feltüntetésére vonatkozóan, valamint meghatározza azokat a szabályokat, amelyek alapján egy javaslattevő szervezet számára engedélyezhető, hogy végrehajtsa egy egyszerű program bizonyos részeit.
   Megállapítja emellett a szerződéskötésre és az egyszerű programok irányítására, nyomon követésére és ellenőrzésére vonatkozó különös szabályokat, valamint meghatározza a tájékoztatási és promóciós programok hatásainak értékelésére szolgáló mutatórendszert.
   II. FEJEZET

      AZ EGYSZERŰ ÉS AZ ÖSSZETETT PROGRAMOKRA VONATKOZÓ KÖZÖS RENDELKEZÉSEK

      1. SZAKASZ

      Az eredet feltüntetése

   2. cikk
   Az eredet bármilyen tájékoztató és promóciós anyagban való megjelölésére vonatkozó általános követelmények
   (1)   A program fő üzenetének uniós üzenetnek kell lennie, és nem összpontosíthat egy meghatározott eredetre.
   (2)   Az eredet minden megjelölése esetén együttesen teljesülniük kell az alábbi feltételeknek:

               a)

               az eredet megjelölése nem vezethet a mezőgazdasági termékek és élelmiszerek szabad mozgásának az Európai Unió működéséről szóló szerződés 34. cikkével ellentétes korlátozásához;

               b)

               az eredet megjelölése nem ösztönözheti a fogyasztókat arra, hogy kizárólag az eredetük alapján vásároljanak hazai árucikkeket, és annak a termék sajátos jellemzőire kell utalnia, nem pusztán az eredetre; valamint

               c)

               az eredet megjelölésének ki kell egészítenie a fő uniós üzenetet.

         (3)   A program fő uniós üzenetét nem homályosíthatják el a termék eredetéhez kapcsolódó anyagok, például képek, színek, jelképek vagy zene. Az eredet megjelölésének a fő uniós üzenetnek szentelt területtől elkülönülő területen kell megjelennie.
   (4)   A tájékoztató és promóciós anyagok esetében az eredet megjelölésének a vizuális anyagokra kell korlátozódnia. Audioanyagokban nem jelölhető meg az eredet.
   3. cikk
   Az eredet kivételes megjelölése a tájékoztató és promóciós anyagokon az 1144/2014/EU rendelet 4. cikke (2) bekezdésének a) és b) pontjában említettek szerint
   (1)   Az eredet tájékoztató és promóciós anyagokon való, az 1144/2014/EU rendelet 4. cikke (2) bekezdésének a) és b) pontjában említettek szerinti megjelölésének a nemzeti eredetre, azaz a tagállam nevére kell korlátozódnia, vagy egy közkeletű nemzetek feletti eredetre. Az eredet megjelölése lehet explicit vagy implicit is.
   (2)   Be kell tartani az 1144/2014/EU rendelet 4. cikke (2) bekezdésének a) és b) pontjában meghatározott feltételeket, és figyelembe kell venni, hogy az eredetre utaló szöveg vagy jelkép a képekre és az általános megjelenítésre is figyelemmel mennyire kiemelkedő a program fő uniós üzenetét hordozó szöveghez vagy jelképhez képest.
   4. cikk
   Az eredet megjelölése az 1144/2014/EU rendelet 5. cikke (4) bekezdésének c) és d) pontja alapján támogatható rendszerekre vonatkozó tájékoztató és promóciós anyagokon
   (1)   Az 1144/2014/EU rendelet 5. cikke (4) bekezdésének c) pontja alapján támogatható rendszereket megemlítő tájékoztatásnyújtási és promóciós intézkedések esetében megemlíthető a legkülső régiók neve a kapcsolódó grafikus jelképekben, amennyiben teljesülnek a 179/2014/EU felhatalmazáson alapuló bizottsági rendeletben (7) meghatározott feltételek, valamint a kapcsolódó vizuális anyagokban, amennyiben teljesülnek az 1144/2014/EU rendelet 4. cikke (2) bekezdésének a) és b) pontjában meghatározott feltételek.
   (2)   A 3. cikk (1) bekezdésétől eltérve az olyan tájékoztatásnyújtási és promóciós intézkedések esetében, amelyek az 1144/2014/EU rendelet 5. cikke (4) bekezdésének d) pontja alapján támogatható, a nevükben az eredetre utaló rendszereket említenek meg, megjelölhető az adott eredet, feltéve, hogy teljesülnek az 1144/2014/EU rendelet 4. cikke (2) bekezdésének a) és b) pontjában meghatározott feltételek.

      2. SZAKASZ

      Márkák feltüntetése

   5. cikk
   Általános követelmények
   (1)   Az 1144/2014/EU rendelet 4. cikkében említett márkák alatt a 207/2009/EK tanácsi rendelet (8) 4. és 66. cikkében vagy a 2008/95/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (9) 2. cikkében meghatározott védjegyek értendők.
   (2)   A javaslattevő szervezetek promóció tárgyát képező termékeinek márkáit csak bemutatók és kóstolók alkalmával lehet feltüntetni.
   A következő fogalommeghatározásokat kell alkalmazni:
   a)   „bemutató”: egy termék vagy egy rendszer értékeinek vásárokon, vállalkozásoknak szóló rendezvényeken vagy weboldalakon való, bármilyen módon történő bemutatása a leendő vásárlók részére, a termék vásárlásának ösztönzése céljából;
   b)   „kóstoló”: olyan tevékenység, amelynek alkalmával a leendő vásárlók vásárokon, vállalkozásoknak szóló rendezvényeken vagy értékesítési pontokon megkóstolhatnak egy terméket.
   (3)   A márkák feltüntethetők a bemutatók vagy kóstolók alkalmával kihelyezett vagy kiosztott információs és promóciós anyagokon is.
   (4)   A márkákat feltüntető javaslattevő szervezeteknek meg kell felelniük a következő feltételeknek:

               a)

               a programra vonatkozó kérelemben meg kell indokolniuk, hogy miért szükséges a márkák feltüntetése a kampány céljainak eléréséhez, és meg kell erősíteniük, hogy a márkákat csak bemutatók és kóstolók alkalmával jelenítik meg;

               b)

               meg kell őrizniük az arra vonatkozó bizonyítékokat, hogy az érintett javaslattevő szervezet valamennyi tagja egyenlő esélyekkel tüntethette fel a márkáit;

               c)

               biztosítaniuk kell a következőket:

                           i.

                           a márkák együtt, egyformán látható módon, a fő uniós üzenetnek szentelt területtől elkülönülő területen jelennek meg;

                           ii.

                           a márkák feltüntetése nem gyengíti a fő uniós üzenetet;

                           iii.

                           a márkához kapcsolódó anyagok, például képek, színek és jelképek megjelenítése nem homályosítja el a fő uniós üzenetet;

                           iv.

                           a márkák csak a vizuális anyagokon jelennek meg, nem értve ide az ajándéktárgyakat és a kabalafigurákat, a fő uniós üzenetnél kisebb formátumban. Audioanyagokban nem említhetők meg márkák.

         6. cikk
   Különös követelmények
   (1)   A bemutatók és kóstolók alkalmával márkák csak a következő módon tüntethetők fel:

               a)

               együtt, a stand pultjának vagy annak megfelelő állványának elülső oldalán látható szalagban. A szalag legfeljebb 5 %-át foglalhatja el a stand pultja vagy annak megfelelő állványa elülső oldala teljes területének; vagy

               b)

               külön-külön, az egyes márkáknak szentelt, elkülönülő és egyforma standrészeken, a standrész pultjának vagy annak megfelelő állványának elülső oldalán, semleges és egyforma módon. Ebben az esetben a márkanév megjelenítése legfeljebb 5 %-át foglalhatja el a standrész pultja vagy annak megfelelő állványa elülső oldala teljes területének.

         (2)   Weboldalak esetében a márkák csak együtt tüntethetők fel az alábbi kettő közül az egyik módon:

               a)

               a weboldal alján látható szalagban, amely legfeljebb 5 %-át foglalhatja el a weboldal teljes területének, és amelyben minden egyes márka kisebb méretű, mint az uniós társfinanszírozást jelző uniós embléma;

               b)

               a kezdőlaptól elkülönített, kifejezetten erre szolgáló weboldalon, semleges és valamennyi márka esetében azonos módon.

         (3)   A bemutatók vagy kóstolók alkalmával kiosztott nyomtatott anyagokon a márkák csak együtt tüntethetők fel, az oldal alján megjelenő egyetlen szalagban, amely az adott oldal teljes területének legfeljebb 5 %-át foglalhatja el.
   7. cikk
   A feltüntetendő márkák száma
   (1)   Legalább öt márkát kell feltüntetni.
   (2)   Az (1) bekezdéstől eltérve ötnél kevesebb márka is feltüntethető, amennyiben teljesül a következő két feltétel:

               a)

               a javaslattevő szervezet származása szerinti tagállamban kevesebb márka létezik a program tárgyát képező termékhez vagy rendszerhez kapcsolódóan;

               b)

               kellően indokolt okból nem lehetett több terméket vagy több országot érintő programot szervezni, amely lehetővé tette volna több márka feltüntetését.

         (3)   A (2) bekezdésben meghatározott feltételek teljesítését a javaslattevő szervezetnek megfelelően igazolnia kell, és azt alá kell támasztani minden szükséges dokumentummal, ideértve az arra vonatkozó bizonyítékokat, hogy az érintett javaslattevő szervezet megkeresett más javaslattevő szervezeteket, és kezdeményezte, hogy hozzanak létre együtt egy több terméket vagy több országot érintő programot, és ideértve azokat az okokat is, amelyek miatt végül nem valósult meg egy ilyen program.
   (4)   Ha ötnél kevesebb márkát tüntetnek fel, akkor a 6. cikkben foglalt szabályok alkalmazandók, és a márkák által elfoglalt felületet arányosan csökkenteni kell.
   8. cikk
   Az 1144/2014/EU rendelet 5. cikke (4) bekezdésének d) pontja alapján támogatható, védjegyként bejegyzett rendszerek megemlítése
   Ha a program az 1144/2014/EU rendelet 5. cikke (4) bekezdésének d) pontjában említett rendszerre vonatkozik, akkor az 5., a 6. és a 7. cikk nem alkalmazandó az ilyen rendszerek védjegyként bejegyzett neveire és logóira.
   III. FEJEZET

      AZ EGYSZERŰ PROGRAMOK IRÁNYÍTÁSA

      1. SZAKASZ

      A programok végrehajtása és finanszírozása

   9. cikk
   Az illetékes hatóságok kijelölése
   A tagállamok kijelölik az e rendelet végrehajtásáért felelős illetékes nemzeti hatóságokat.
   Értesítik a Bizottságot a kijelölt hatóságok nevéről és összes adatáról, valamint ezek bármilyen módosításáról.
   A Bizottság megfelelő formában nyilvánosságra hozza ezeket az információkat.
   10. cikk
   Szerződéskötés
   (1)   Amint a Bizottság elfogad egy, az 1144/2014/EU rendelet 11. cikkének (2) bekezdésében említett végrehajtási aktust, továbbítja a kiválasztott programok másolatait az érintett tagállamoknak.
   (2)   A tagállamok késedelem nélkül értesítik az érintett javaslattevő szervezeteket arról, hogy elfogadásra került-e a kérelmük.
   (3)   A tagállamok az 1144/2014/EU rendelet 11. cikkének (2) bekezdésében említett bizottsági jogi aktusról való értesítés napjától számított 90 naptári napon belül szerződést kötnek a programok végrehajtására vonatkozóan a kiválasztott javaslattevő szervezetekkel, feltéve, hogy a szóban forgó rendelet 13. cikkében említett végrehajtó szervek kiválasztására az (EU) 2015/1829 felhatalmazáson alapuló rendelet 2. cikkében előírt eljárásnak megfelelően sor került. E határidőn túl a Bizottság előzetes engedélye nélkül nem köthető szerződés.
   (4)   A program végrehajtásának kezdőnapja a szerződés aláírásának időpontját követő hónap első napja. A kezdőnap azonban legfeljebb 6 hónappal elhalasztható, különösen a program tárgyát képező termék szezonalitásának vagy egy bizonyos rendezvényen vagy vásáron való részvételnek a figyelembevétele érdekében.
   (5)   A tagállamok a Bizottság által rendelkezésükre bocsátott szerződésmintákat használják.
   (6)   A tagállamok a nemzeti joguknak való megfelelés érdekében indokolt esetben módosíthatják a szerződésmintákban szereplő egyes feltételeket, de csak akkor, ha ez nem sérti az uniós jogszabályokat.
   11. cikk
   A programok javaslattevő szervezetek általi végrehajtása
   Egy javaslattevő szervezet saját maga is végrehajthatja egy egyszerű program bizonyos részeit, amennyiben teljesülnek a következő feltételek:

               a)

               a javaslattevő szervezet legalább hároméves gyakorlattal rendelkezik tájékoztatásnyújtási és promóciós intézkedések végrehajtása terén; és

               b)

               a javaslattevő szervezet biztosítja, hogy az általa végrehajtani tervezett intézkedés költsége nem haladja meg a szokásos piaci árakat.

         12. cikk
   Az információkra és a nyilvántartásra vonatkozó kötelezettségek
   (1)   A javaslattevő szervezeteknek naprakészen kell tartaniuk az információkat, és tájékoztatniuk kell az érintett tagállamot az olyan eseményekről és körülményekről, amelyek várhatóan jelentős hatást gyakorolnak a program végrehajtására vagy az Unió pénzügyi érdekeire.
   (2)   A javaslattevő szervezeteknek és a végrehajtó szerveknek meg kell őrizniük azokat a nyilvántartásokat és egyéb igazoló dokumentumokat, amelyek bizonyítják a program megfelelő végrehajtását és az elszámolhatóként bejelentett költségeket és különösen a következőket:

               a)

               a tényleges költségekre vonatkozóan: azok a nyilvántartások és más igazoló dokumentumok, amelyek elegendőek az elszámolt költségek igazolásához, így például a szerződések, az alvállalkozói szerződések, a számlák és a könyvviteli nyilvántartások. A költségszámítási gyakorlatnak és a belsőkontroll-eljárásoknak lehetővé kell tenniük az elszámolt összegek, a számviteli adatok és az igazoló dokumentumokban található adatok közvetlen egyeztetését.
               A személyzeti költségek kapcsán a javaslattevő szervezetnek és a végrehajtó szerveknek meg kell őrizniük az elszámolt óraszámra vonatkozó munkaidő-nyilvántartást. A programnak szentelt munkaórák számát megbízható módon igazoló munkaidő-nyilvántartás hiányában a tagállam az elszámolt óraszámok igazolására más módszert is elfogadhat, ha úgy ítéli meg, hogy az megfelelő mértékű bizonyossággal szolgál.
               A kizárólag a program végrehajtásán dolgozó személyek esetében nem előírás a munkaidő-nyilvántartás vezetése, de szükséges egy aláírt nyilatkozat, amely megerősíti, hogy az érintett személyek kizárólag a program végrehajtásán dolgoztak;

               b)

               az átalányfinanszírozás keretében elszámolt költségekre vonatkozóan: azok az adatok és más igazoló dokumentumok, amelyek elegendőek az átalány kiszámításának alapját képező költségek elszámolhatóságának igazolásához.

         13. cikk
   Az előleg kifizetése
   (1)   A javaslattevő szervezet a 10. cikkben említett szerződés aláírásától számított 30 napon belül az e cikk (2) bekezdésében előírt biztosíték benyújtásával együtt előlegfizetés iránti kérelmet nyújthat be az érintett tagállamhoz.
   (2)   Az előlegfizetésre azzal a feltétellel kerülhet sor, hogy a javaslattevő szervezet a 907/2014/EU felhatalmazáson alapuló bizottsági rendelet (10) IV. fejezetének megfelelően a szóban forgó előleg összegével megegyező biztosítékot nyújtott a tagállam számára.
   (3)   Az előlegként teljesített kifizetés nem haladhatja meg az Unió által nyújtott, az 1144/2014/EU rendelet 15. cikkében említett maximális pénzügyi hozzájárulás 20 %-át.
   (4)   A tagállamok vagy a (2) bekezdésben előírt biztosíték kézhezvételének időpontjától számított 30 napon belül, vagy a program végrehajtásának kezdőnapját 10 nappal megelőző naptól számított 30 napon belül fizetik ki az előleget, attól függően, hogy melyik esik későbbre.
   (5)   Az előleget az egyenleg kifizetésekor kell elszámolni.
   (6)   E cikk (1) és (5) bekezdésétől eltérve az 1144/2014/EU rendelet 15. cikke (3) bekezdésének megfelelően pénzügyi segítségnyújtásban részesülő tagállamokban letelepedett javaslattevő szervezetek két részre oszthatják az előlegfizetés iránti kérelmüket. Az e lehetőséggel élni kívánó kérelmezőknek az e cikk (1) bekezdésében előírt határidőn belül kell kérelmezniük a nekik járó előleg első részét. Az előleg fennmaradó részére vonatkozó kérelmet csak azt követően lehet benyújtani, hogy az előleg első részét elszámolták.
   14. cikk
   Az időközi kifizetések kérelmezése
   (1)   A program végrehajtásának utolsó évét kivéve az Unió által nyújtott pénzügyi hozzájárulás időközi kifizetése iránti kérelmeket a javaslattevő szervezetnek az attól a naptól számított 60 napon belül kell benyújtania a tagállamhoz, amelyen a program adott évének végrehajtása befejeződött.
   (2)   Az ilyen kérelmeknek az adott év során felmerült elszámolható költségeket kell lefedniük, és a kérelmeket egy időközi jelentésnek kell kísérnie, amely egy időközi pénzügyi jelentésből és egy időközi szakmai jelentésből áll.
   (3)   A (2) bekezdésben említett időközi pénzügyi jelentésnek a következőket kell tartalmaznia:

               a)

               az egyes javaslattevő szervezeteknek a programhoz kapcsolódó elszámolható költségeket részletező pénzügyi kimutatása, amelyet a következőket igazoló nyilatkozat kísér:

                           —

                           az információk teljesek, megbízhatóak és valósak,

                           —

                           az elszámolt költségek az (EU) 2015/1829 felhatalmazáson alapuló rendelet 4. cikkének megfelelően elszámolhatóak,

                           —

                           a költségek alátámaszthatók megfelelő nyilvántartásokkal és igazoló dokumentumokkal, amelyek kérésre, illetve az e rendeletben előírt ellenőrzések alkalmával rendelkezésre fognak állni;

               b)

               ha a program tényleges költségeihez az Unió által nyújtott pénzügyi hozzájárulás legalább 750 000 EUR, és a tényleges költségekhez az Unió által nyújtott pénzügyi hozzájárulás időközi kifizetés formájában igényelt összege legalább 325 000 EUR, akkor a pénzügyi kimutatásokra vonatkozó, egy jóváhagyott külső könyvvizsgáló által az érintett javaslattevő szervezet részére kiállított igazolás. Az igazolásnak bizonyítania kell az előterjesztett költségek (EU) 2015/1829 felhatalmazáson alapuló rendelet 4. cikkének megfelelő elszámolhatóságát, valamint az e rendelet 12. cikkének (2) bekezdésében előírt kötelezettségek teljesítését;

               c)

               ha nem szükséges benyújtani a b) pontban említett igazolást, akkor a költségek elszámolhatóságát bizonyító megfelelő számlák és igazoló dokumentumok másolatai.

         (4)   A (2) bekezdésben említett időközi szakmai jelentésnek a következőket kell tartalmaznia:

               a)

               minden olyan anyag és vizuális anyag másolata, amelyet még nem továbbítottak a tagállam részére;

               b)

               az abban az időszakban végzett tevékenységek leírása, amelyhez az időközi kifizetés kapcsolódik, felhasználva a program 22. cikkben említett kimeneti és eredménymutatóit; valamint

               c)

               a programban tervezett tevékenységek és azok várható kimenetei és eredményei, valamint a ténylegesen végrehajtott tevékenységek vagy elért kimenetek és eredmények közötti esetleges különbségek indoklása.

         15. cikk
   Az egyenlegkifizetés kérelmezése
   (1)   Az egyenlegkifizetés iránti kérelmet a javaslattevő szervezetnek a 10. cikkben említett szerződés tárgyát képező program befejezésétől számított 90 napon belül kell benyújtania a tagállamnak.
   (2)   A kérelem akkor tekinthető elfogadhatónak, ha azt végső időközi jelentés, végleges jelentés, valamint a promóciós és tájékoztatásnyújtási intézkedések eredményeit értékelő tanulmány kíséri.
   (3)   A (2) bekezdésben említett végső időközi jelentésnek a program végrehajtásának utolsó évére kell vonatkoznia. Pénzügyi kimutatásaikban a javaslattevő szervezeteknek nyilatkozniuk kell arról, hogy valamennyi bevétel elszámolásra került.
   (4)   A (2) bekezdésben említett végleges jelentésnek a következőket kell tartalmaznia:

               a)

               egy összefoglaló pénzügyi zárókimutatást is magában foglaló pénzügyi zárójelentés, amelyet a javaslattevő szervezet készít el, és amely valamennyi időközi kifizetésre kiterjedően összegzi a pénzügyi kimutatásokat, és bemutatja az összes felmerült kiadást;

               b)

               egy szakmai zárójelentés, amely tartalmazza a következőket:

                           i.

                           az elvégzett tevékenységek és a program által elért kimenetek és eredmények összefoglalása, a 22. cikkben említett mutatók felhasználásával; és

                           ii.

                           egy közzétételre szánt összefoglaló.

         (5)   A promóciós és tájékoztatásnyújtási intézkedések eredményeit értékelő, a (2) bekezdésben említett tanulmányt egy független külső szervnek kell elkészítenie. Ennek a szervnek használnia kell a 22. cikkben említett mutatókat.
   16. cikk
   A tagállamok által teljesített kifizetések
   (1)   A 13., illetve a 14. cikkben említett időközi kifizetések és előlegkifizetések együttesen nem haladhatják meg az Unió által nyújtott, az 1144/2014/EU rendelet 15. cikkében említett teljes pénzügyi hozzájárulás 90 %-át.
   (2)   A tagállamok a kifizetés iránti kérelem kézhezvételétől számított 60 napon belül teljesítik a 14. és a 15. cikkben említett kifizetéseket, feltéve, hogy e rendeletnek megfelelően valamennyi ellenőrzés végrehajtásra került.
   (3)   Ha további, a 19., illetve a 20. cikkben említett adminisztratív vagy helyszíni ellenőrzésekre van szükség, akkor a tagállam a javaslattevő szervezet értesítésével meghosszabbíthatja a (2) bekezdésben említett határidőt.
   17. cikk
   Az el nem számolható költségek elutasítása és a jogosulatlan kifizetések visszafizettetése
   (1)   Egy időközi kifizetés vagy az egyenlegkifizetés alkalmával, illetve e kifizetések teljesítése után, különösen az e rendeletben előírt ellenőrzések nyomán a tagállamok visszautasítják azokat a költségeket, amelyeket nem tartanak elszámolhatónak.
   (2)   A javaslattevő szervezetnek a 908/2014/EU bizottsági végrehajtási rendelet (11) III. fejezete 1. szakaszának megfelelően kell visszafizetnie a jogosulatlan kifizetéseket.
   Alkalmazandó az 1268/2012/EU felhatalmazáson alapuló bizottsági rendelet (12) 83. cikke (2) bekezdésének b) pontjában meghatározott kamatláb.

      2. SZAKASZ

      A programok végrehajtásának ellenőrzése, valamint a tagállamok általi bejelentések

   18. cikk
   A végrehajtó szervek kiválasztására vonatkozó eljárás ellenőrzése
   A 10. cikkben említett szerződés aláírását megelőzően a tagállamok ellenőrzik, hogy a végrehajtó szervek az (EU) 2015/1829 felhatalmazáson alapuló rendelet 2. cikkében előírt versenyeztetési eljárásnak megfelelően kiválasztásra kerültek-e.
   19. cikk
   Az egyszerű programok adminisztratív ellenőrzései
   (1)   Az adminisztratív ellenőrzések során a tagállamok szisztematikusan ellenőrzik a kifizetési kérelmeket, különösen a kérelmeket kísérő jelentéseket és azt, hogy a költségek az (EU) 2015/1829 felhatalmazáson alapuló rendelet 4. cikke alapján elszámolhatók-e.
   (2)   A tagállamok bekérik a szükségesnek tartott kiegészítő információkat, és adott esetben további ellenőrzéseket végeznek, különösen abban az esetben, ha:

               a)

               a kért jelentések nem kerültek benyújtásra vagy hiányosak;

               b)

               a pénzügyi kimutatásokra vonatkozó igazolás adminisztratív ellenőrzése nem szolgál elegendő bizonyítékkal arra vonatkozóan, hogy a költségek az (EU) 2015/1829 felhatalmazáson alapuló rendelet 4. cikke alapján elszámolhatók, valamint hogy az e rendelet 12. cikkének (2) bekezdésében említett kötelezettségek teljesültek; vagy

               c)

               kétség merül fel a pénzügyi kimutatásokban elszámolt költségek elszámolhatósága tekintetében.

         20. cikk
   Az egyszerű programok helyszíni ellenőrzései
   (1)   A tagállamok kockázatelemzés alapján választják ki az ellenőrizendő kifizetési kérelmeket.
   A kiválasztás módjának biztosítania kell, hogy minden egyes egyszerű program esetében sor kerüljön legalább egy helyszíni ellenőrzésre a végrehajtás során, az első időközi kifizetés és az egyenlegkifizetés között.
   (2)   A helyszíni ellenőrzések a javaslattevő szervezet és adott esetben a végrehajtó szerv helyiségeiben végzett szakmai és számviteli ellenőrzésből állnak. A tagállamok megbizonyosodnak arról, hogy:

               a)

               a benyújtott információk és dokumentumok pontosak;

               b)

               a költségek elszámolása az (EU) 2015/1829 felhatalmazáson alapuló rendelet 4. cikkének és e rendelet 12. cikke (2) bekezdésének megfelelően történt;

               c)

               a 10. cikkben említett szerződésben megállapított valamennyi kötelezettség teljesült;

               d)

               nem sértették meg az 1144/2014/EU rendelet 10. és 15. cikkét.

         Az 1848/2006/EK bizottsági rendelet (13) sérelme nélkül a tagállamok a lehető leghamarabb tájékoztatják a Bizottságot az ellenőrzések során észlelt minden szabálytalanságról.
   A helyszíni ellenőrzéseket lehet egy olyan mintára korlátozni, amely lefedi az elszámolható költségek legalább 30 %-át. Az ilyen mintának megbízhatónak és reprezentatívnak kell lennie.
   Amennyiben meg nem felelést észlel, a tagállam ellenőrzi az elszámolt költségekre vonatkozó valamennyi dokumentumot, vagy extrapolálja a minta eredményeit.
   (3)   A tagállamok jelentést készítenek, amely lefedi valamennyi helyszíni ellenőrzést. Ez a jelentés egyértelműen meghatározza az elvégzett ellenőrzések terjedelmét és eredményeit.
   21. cikk
   Az egyszerű programokra vonatkozó, a Bizottság felé tett bejelentések
   (1)   Az egyszerű programok kapcsán teljesített valamennyi kifizetés tekintetében a tagállamok minden év július 15-ig bejelentik a Bizottságnak az előző naptári évre vonatkozó következő adatokat:

               a)

               a pénzügyi végrehajtás és a 22. cikkben említett kimeneti mutatók;

               b)

               a programoknak a 22. cikkben említett mutatórendszer használatával értékelt hatásai;

               c)

               a 19. és a 20. cikknek megfelelően végrehajtott adminisztratív és helyszíni ellenőrzések eredményei.

         (2)   Ezt a bejelentést elektronikus úton teszik meg, az adattovábbításra vonatkozó, a Bizottság által rendelkezésre bocsátott műszaki előírások alkalmazásával.
   IV. FEJEZET

      ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK

   22. cikk
   A tájékoztatási és promóciós programok hatásainak értékelésére szolgáló mutatók rendszere
   (1)   Ez a rendelet közös keretet hoz létre a tájékoztatási és promóciós programok hatásainak értékelésére vonatkozóan, amely egy mutatórendszeren alapul. A rendszer a teljesítménymutatók következő három csoportjából áll: kimeneti mutatók, eredménymutatók és hatásmutatók.

               a)

               a kimeneti mutatók az egyes programok keretében tervezett tevékenységek végrehajtásának mértékét mérik;

               b)

               az eredménymutatók a tevékenységek közvetlen, azonnali hatásait mérik;

               c)

               a hatásmutatók az azonnali hatásokon túlmutató hasznokat mérik.

         (2)   A javaslattevő szervezet által a Bizottsághoz benyújtott, tájékoztatási és promóciós programra vonatkozó javaslatokban meg kell jelölni, hogy a teljesítménymutatók egyes csoportjain belül milyen mutatókat fognak használni az adott program hatásainak értékelésére. A javaslattevő szervezetnek a mellékletben meghatározott mutatókat kell használnia, amennyiben azok alkalmazhatók, de használhat más mutatókat is, amennyiben igazolni tudja, hogy az adott program jellege miatt azok a mutatók megfelelőbbek.
   23. cikk
   Hatálybalépés
   Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő hetedik napon lép hatályba.
   Rendelkezéseit 2015. december 1-jétől kell alkalmazni a 2015. december 1-jén vagy azt követően benyújtott programjavaslatokra.

      Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
      Kelt Brüsszelben, 2015. október 7-én.

            a Bizottság részéről

            az elnök

         Jean-Claude JUNCKER

      (1)  HL L 317., 2014.11.4., 56. o.

      (2)  A Tanács 2007. december 17-i 3/2008/EK rendelete a mezőgazdasági termékek belső piacon és harmadik országokban történő megismertetésével és promóciójával kapcsolatos intézkedésekről (HL L 3., 2008.1.5., 1. o.).

      (3)  A Bizottság 2008. június 5-i 501/2008/EK rendelete a mezőgazdasági termékek belső piacon és harmadik országokban történő megismertetésével és promóciójával kapcsolatos intézkedésekről szóló 3/2008/EK tanácsi rendelet alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról (HL L 147., 2008.6.6., 3. o.).

      (4)  A Bizottság 2015. április 23-i (EU) 2015/1829 felhatalmazáson alapuló rendelete a belső piacon és harmadik országokban megvalósított, mezőgazdasági termékekre vonatkozó tájékoztatásnyújtási és promóciós intézkedésekről szóló 1144/2014/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet kiegészítéséről (lásd e Hivatalos Lap 3. oldalát).

      (5)  Az Európai Parlament és a Tanács 2013. december 17-i 1306/2013/EU rendelete a közös agrárpolitika finanszírozásáról, irányításáról és monitoringjáról és a 352/78/EGK, a 165/94/EK, a 2799/98/EK, a 814/2000/EK, az 1290/2005/EK és a 485/2008/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről (HL L 347., 2013.12.20., 549. o.).

      (6)  Az Európai Parlament és a Tanács 2012. október 25-i 966/2012/EU, Euratom rendelete az Unió általános költségvetésére alkalmazandó pénzügyi szabályokról és az 1605/2002/EK, Euratom tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről (HL L 298., 2012.10.26., 1. o.).

      (7)  A Bizottság 2013. november 6-i 179/2014/EU felhatalmazáson alapuló rendelete a 228/2013/EU rendeletnek a gazdasági szereplők nyilvántartása, a termelési régión kívüli forgalomba hozatal céljára nyújtott támogatás összege, az embléma, egyes szarvasmarhafélék behozatalivám-mentessége és az Unió legkülső régióit érintő egyedi mezőgazdasági intézkedésekhez kapcsolódó egyes intézkedések finanszírozása tekintetében történő kiegészítéséről (HL L 63., 2014.3.4., 3. o.).

      (8)  A Tanács 2009. február 26-i 207/2009/EK rendelete a közösségi védjegyről (HL L 78., 2009.3.24., 1. o.).

      (9)  Az Európai Parlament és a Tanács 2008. október 22-i 2008/95/EK irányelve a védjegyekre vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről (HL L 299., 2008.11.8., 25. o.).

      (10)  A Bizottság 2014. március 11-i 907/2014/EU felhatalmazáson alapuló rendelete az 1306/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletnek a kifizető ügynökségek és más szervek, a pénzgazdálkodás, a számlaelszámolás, a biztosítékok és az euro használata tekintetében történő kiegészítéséről (HL L 255., 2014.8.28., 18. o.).

      (11)  A Bizottság 2014. augusztus 6-i 908/2014/EU végrehajtási rendelete az 1306/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletnek a kifizető ügynökségek és más szervek, a pénzgazdálkodás, a számlaelszámolás, az ellenőrzési szabályok, a biztosítékok és az átláthatóság tekintetében történő alkalmazására vonatkozó szabályok megállapításáról (HL L 255., 2014.8.28., 59. o.).

      (12)  A Bizottság 2012. október 29-i 1268/2012/EU felhatalmazáson alapuló rendelete az Unió általános költségvetésére alkalmazandó pénzügyi szabályokról szóló 966/2012/EU, Euratom európai parlamenti és tanácsi rendelet alkalmazási szabályairól (HL L 362., 2012.12.31., 1. o.).

      (13)  A Bizottság 2006. december 14-i 1848/2006/EK rendelete a közös agrárpolitika finanszírozása keretében történt szabálytalanságokról és tévesen kifizetett összegek behajtásáról, továbbá egy információs rendszer e téren történő létrehozásáról, valamint az 595/91/EGK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről (HL L 355., 2006.12.15., 56. o.).

      MELLÉKLET

         A tájékoztatási és promóciós programok hatásainak értékelésére szolgáló, a 22. cikkben említett mutatók jegyzéke

      A javaslattevő szervezetek által a tájékoztatási és promóciós programok keretében végrehajtott tevékenységekhez kapcsolódó mutatók rendszere nem feltétlenül ragad meg minden olyan tényezőt, amely befolyásolhatja egy operatív program kimeneteit, eredményeit és hatásait. Ennek megfelelően a mutatók által szolgáltatott információkat a program végrehajtásának sikeréhez vagy kudarcához hozzájáruló egyéb fő tényezőkkel kapcsolatos mennyiségi és minőségi információk fényében kell értelmezni.

                  1.

                  A kimeneti mutatók közé tartoznak például a következők:

                              —

                              a szervezett rendezvények száma,

                              —

                              a televízióban/rádióban sugárzott hirdetések vagy a közzétett nyomtatott vagy online reklámok száma,

                              —

                              sajtóközlemények száma,

                              —

                              az egyes tevékenységek célcsoportjának mérete (például azon szakemberek száma, akiknek reklámlevelet küldtek),

                              —

                              elektronikus hírlevélre feliratkozók száma.

                  2.

                  Az eredménymutatók közé tartoznak például a következők:

                              —

                              a rendezvényeken (például előadásokon, műhelytalálkozókon, kóstolókon stb.) részt vevő szakemberek/szakértők/importőrök/fogyasztók száma,

                              —

                              a televízióban/rádióban sugárzott hirdetésekkel vagy nyomtatott vagy online reklámokkal elért szakemberek/szakértők/importőrök/fogyasztók száma,

                              —

                              azon szakemberek/szakértők/importőrök/fogyasztók száma, akik részt vettek a rendezvényeken és kapcsolatba léptek a termelői szervezettel/a termelőkkel,

                              —

                              a tájékoztatási kampányra vonatkozó jelentés tárgyidőszakában a sajtóban megjelent, nem fizetett cikkek száma,

                              —

                              a honlap látogatóinak száma vagy a Facebook-oldal kedvelőinek száma,

                              —

                              a sajtómegjelenések értéke.

                  3.

                  A hatásmutatók közé tartoznak például a következők:

                              —

                              a promóciós kampányokat követő évben a promóciós kampányokkal érintett régióban érvényesülő ágazati értékesítési trendek az előző évhez és a szóban forgó piac általános értékesítési tendenciáihoz viszonyítva,

                              —

                              a termék fogyasztásának az adott országban megfigyelhető trendjei,

                              —

                              a promóció tárgyát képező termék uniós exportjának értéke és mennyisége,

                              —

                              az uniós termékek piaci részesedésének változása,

                              —

                              az exportált termék átlagos értékesítési árának alakulása a kampányok helyszínéül szolgáló országban,

                              —

                              az uniós minőségrendszerek emblémáinak felismerése terén bekövetkezett változás,

                              —

                              a minőségi uniós termékekről kialakított kép változása,

                              —

                              az uniós mezőgazdasági termékeknek az 1144/2014/EU rendelet 3. cikkének a) pontjában felsorolt belső értékei/más értékei ismertségének növekedése,

                              —

                              a program végrehajtását követően a fogyasztói bizalom terén bekövetkezett növekedés,

                              —

                              a befektetés megtérülése (ROI).


title: A Tanács 260/2013/EU végrehajtási rendelete ( 2013. március 18. ) a Kínai Népköztársaságból származó nem újratölthető tűzköves gázöngyújtók behozataláról szóló 1458/2007/EK rendelet által kivetett végleges dömpingellenes vámnak a Vietnami Szocialista Köztársaságban feladott, akár Vietnami Szocialista Köztársaságból származóként, akár nem ilyenként bejelentett nem újratölthető tűzköves gázöngyújtók behozatalára történő kiterjesztéséről

text:
               22.3.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 82/10

         A TANÁCS 260/2013/EU VÉGREHAJTÁSI RENDELETE
   (2013. március 18.)
   a Kínai Népköztársaságból származó nem újratölthető tűzköves gázöngyújtók behozataláról szóló 1458/2007/EK rendelet által kivetett végleges dömpingellenes vámnak a Vietnami Szocialista Köztársaságban feladott, akár Vietnami Szocialista Köztársaságból származóként, akár nem ilyenként bejelentett nem újratölthető tűzköves gázöngyújtók behozatalára történő kiterjesztéséről
   AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
   tekintettel az Európai Közösségben tagsággal nem rendelkező országokból érkező dömpingelt behozatallal szembeni védelemről szóló, 2009. november 30-i 1225/2009/EK tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 13. cikkére,
   tekintettel az Európai Bizottság javaslatára a tanácsadó bizottsággal folytatott konzultációt követően,
   mivel:
   1.   AZ ELJÁRÁS

   1.1.   Előzmények

               (1)

               1991-ben a Tanács a 3433/91/EGK rendelettel (2) végleges, 16,9 %-os dömpingellenes vámot vetett ki a többek között a Kínai Népköztársaságból (a továbbiakban: Kína) származó nem újratölthető tűzköves gázöngyújtók (a továbbiakban: a vizsgált termék) behozatalára.

               (2)

               1995-ben az 1006/95/EK tanácsi rendelettel (3) az eredeti értékvámot felváltotta az öngyújtónkénti 0,065 ECU értékű specifikus vám.

               (3)

               Az 1225/2009/EK rendelet (a továbbiakban: az alaprendelet) 13. cikkével összhangban elvégzett vizsgálatot követően a 192/1999/EK tanácsi rendelet (4) a fenti intézkedéseket kiterjesztette a 1. Tajvanból szállított, illetve onnan származó nem újratölthető tűzköves gázöngyújtók behozatalára; valamint 2. a Kínai Népköztársaságból származó, illetve Tajvanból szállított vagy onnan származó egyes újratölthető öngyújtók behozatalára, amelyeknek közösségi határparitáson számított vámfizetés nélküli darabonkénti értéke 0,15 EUR alatt van.

               (4)

               Az alaprendelet 11. cikkének (2) bekezdése alapján a Tanács 2001-ben az 1824/2001/EK rendelettel (5) megerősítette az 1006/95/EK rendelet által kivetett és a 192/1999/EK tanácsi által (a továbbiakban: a meglévő intézkedések) kiterjesztett végleges dömpingellenes vámokat.

               (5)

               2007-ben a Tanács az alaprendelet 11. cikke (2) bekezdése alapján az 1458/2007/EK rendelettel (a továbbiakban: az eredeti rendelet) (6) megerősítette az 1824/2001/EK rendelet által kivetett végleges dömpingellenes vámot. A továbbiakban ezen intézkedések elnevezése „eredeti intézkedések”, az eredeti rendelettel elrendelt intézkedéseket eredményező vizsgálaté pedig „eredeti vizsgálat”.

               (6)

               A Bizottság 2012. december 12-én (7) közzétette a dömpingellenes intézkedések hatályának megszűnéséről szóló értesítést.

               (7)

               Mivel az intézkedések az 1192/2012/EU bizottsági rendelet (8) értelmében 2012. december 13-án hatályukat vesztették, a Vietnamban feladott, akár Vietnamból származóként, akár nem ilyenként bejelentett nem újratölthető tűzköves gázöngyújtók behozatalának nyilvántartásba vétele ettől a naptól megszűnt (lásd még a (14) preambulumbekezdést).

         1.2.   A kérelem

               (8)

               2012. április 17-én az Bizottsághoz az alaprendelet 13. cikke (3) bekezdése és 14. cikke (5) bekezdése alapján kérelmet (a továbbiakban: a kérelem) nyújtottak be, mely a Kínai Népköztársaságból származó nem újratölthető tűzköves gázöngyújtók behozatalát illetően bevezetett dömpingellenes intézkedések esetleges kijátszásának kivizsgálására, valamint a Vietnami Szocialista Köztársaságban (a továbbiakban: Vietnam) feladott – akár Vietnamból származóként, akár nem ilyenként bejelentett – nem újratölthető tűzköves gázöngyújtók behozatalára vonatkozó nyilvántartásbavételi kötelezettség előírására irányult.

               (9)

               A kérelmet a Société BIC, a nem újratölthető tűzköves gázöngyújtók egy uniós gyártója nyújtotta be.

               (10)

               A kérelem elegendő meggyőző bizonyítékot tartalmazott arra vonatkozóan, hogy az eredeti intézkedéseket a Vietnamban folytatott összeszerelési műveletek révén kijátsszák.

               (11)

               A kérelemből kiderült, hogy az eredeti intézkedések elrendelését követően jelentős változás következett be a Kínából és Vietnamból az Unióba irányuló exportban érintett kereskedelem szerkezetében, amit az eredeti intézkedések elrendelésén kívül semmi sem támasztott kellőképpen alá, vagy indokolt gazdasági szempontból. A kereskedelem szerkezetében bekövetkezett változás állítólag abból eredt, hogy az öngyújtók összeszerelését a Kínai Népköztársaságból származó alkatrészek felhasználásával Vietnamban végezték.

               (12)

               Meggyőző bizonyítékok mutattak rá továbbá arra a tényre, hogy az eredeti intézkedések javító hatása a mennyiségek és az árak tekintetében egyaránt csorbát szenved. Különösen arra derült fény, hogy a Vietnamból érkező megnövekedett behozatal esetében az eredeti vizsgálatban megállapított, kárt nem okozó áraknál jóval alacsonyabb árakat alkalmaztak.

               (13)

               Végül elegendő meggyőző bizonyíték állt rendelkezésre arra vonatkozóan is, hogy a Vietnamban feladott nem újratölthető tűzköves gázöngyújtók behozatala dömpingelt volt az eredeti vizsgálat során megállapított rendes értékhez viszonyítva.

         1.3.   A vizsgálat megindítása

               (14)

               Miután a tanácsadó bizottsággal való konzultációt követően megállapították, hogy elegendő meggyőző bizonyíték áll rendelkezésre a vizsgálatnak az alaprendelet 13. cikke szerinti megindításához, a Bizottság az 548/2012/EU rendelettel (a továbbiakban: a vizsgálatot megindító rendelet) (9) vizsgálatot indított. Az alaprendelet 13. cikke (3) bekezdése és 14. cikke (5) bekezdése alapján a Bizottság, a vizsgálatot megindító rendelet révén utasította a vámhatóságokat is, hogy vegyék nyilvántartásba a Vietnamból feladott, akár Vietnamból származóként, akár nem ilyenként bejelentett nem újratölthető tűzköves gázöngyújtók behozatalát.

         1.4.   A vizsgálat

               (15)

               A Bizottság hivatalosan tájékoztatta Kína és Vietnam hatóságait, ezen országok exportáló gyártóit, az érintettként ismert uniós importőröket és a nem újratölthető tűzköves gázöngyújtók gyártásának több mint 75 %-át képviselő uniós gyártó Société BIC-et (a kérelmező) a vizsgálat megindításáról.

               (16)

               Kérdőíveket küldtek a Bizottság előtt a kérelemből ismert 70 kínai és 15 vietnami exportáló gyártónak. A kérelemben megnevezett 59 uniós importőr is kapott kérdőíveket. Az érdekeltek lehetőséget kaptak arra, hogy írásban ismertessék álláspontjukat, és a vizsgálatot megindító rendeletben megállapított határidőn belül meghallgatást kérjenek. Valamennyi felet tájékoztatták arról, hogy az együttműködés hiánya az alaprendelet 18. cikkének alkalmazását vonhatja maga után, valamint arról, hogy a vizsgálat megállapításait a rendelkezésre álló tényekre alapozzák.

               (17)

               A 15 ismert vietnami exportáló gyártó közül 8 jelentkezett; egyikőjük azt állította, hogy nem kívánja, hogy érdekeltnek tekintsék, mivel nem gyártja a vizsgált terméket, és nem exportál az Európai Unióba.

               (18)

               A következő hét vállalat küldte vissza a kitöltött kérdőíveket, és azt követően ellenőrző látogatásokra került sor a telephelyeiken:

                           —

                           Viet Giai Thanh Co. Ltd, Ho Chi Minh City,

                           —

                           Hoa Hung Co. Ltd, Tay Ninh Province,

                           —

                           Trung Lai Gas Lighter Manufacture Co. Ltd, Nghe An Province,

                           —

                           Textion Plastic Co. Ltd, Binh Duong Province,

                           —

                           Cherry Year Vietnam Lighter Manufacture Co. Ltd, Tay Ninh Province,

                           —

                           Huaxing Vietnam Manufacture Co. Ltd, Tay Ninh Province,

                           —

                           Top Field Enterprises Co. Ltd, Tay Ninh Province.

               (19)

               Az ismert kínai exportáló gyártók közül egyetlen sem jelentkezett, vagy nyújtott be kitöltött kérdőívet.

               (20)

               Ami az importőröket illeti, nyolc nyújtott be kitöltött kérdőívet, és hat vállalat jelentkezett, azt kérelmezve, hogy ne tekintsék érdekeltnek, mivel nem importálnak Vietnamból származó nem újratölthető tűzköves gázöngyújtót (a vizsgált termék) az Unióba. A többi ismert vállalat egyáltalán nem jelentkezett.

               (21)

               A vizsgálat megindítását követően két importőr kért és kapott meghallgatást, amelyekre 2012 szeptemberében került sor. Az importőrök észrevételeiket írásban is benyújtották. Észrevételeikben megkérdőjelezték a vizsgálat megindításának okait a termékkört, a behozatali mennyiséget, a kereskedelem szerkezetében bekövetkezett változások gazdasági szempontú magyarázatát, a kérelem indoklását és a kérelmet benyújtó uniós gyártó pénzügyi helyzetét illetően. A két importőr véleménye szerint a vizsgálat megindítása indokolatlan volt.

               (22)

               A Bizottság az észrevételekre részletesen válaszolt, és lehetőséget adott az érdekelteknek véleményük kifejtésére. A Bizottság felvázolta, hogy miért véli úgy, hogy a kérelem elegendő meggyőző bizonyítékot tartalmaz a vizsgálat megindításának indoklásához. A két importőr észrevételei nem támasztották alá, hogy nem állna rendelkezésre elegendő meggyőző bizonyíték a vizsgálat megindításának indoklásához.

         1.5.   Vizsgálati időszak

               (23)

               A vizsgálati időszak 2008. január 1-jétől2012. március 31-ig tartott. A vizsgálati időszakra vonatkozóan adatokat gyűjtöttek többek között a kereskedelem szerkezetét érintő állítólagos változás kivizsgálása céljából. Részletesebb adatokat gyűjtöttek a 2011. április 1-jétől2012. március 31-ig tartó időszakra (a továbbiakban: a referencia-időszak) vonatkozóan annak érdekében, hogy megállapítsák a hatályban lévő intézkedések javító hatásának lehetséges aláásását és a dömping fennállását.

         2.   A VIZSGÁLAT EREDMÉNYEI

   2.1.   Általános észrevételek

               (24)

               Az alaprendelet 13. cikke (1) bekezdésének megfelelően az intézkedések kijátszásának megállapítása érdekében egymást követően megvizsgálták, hogy megváltozott-e a Kína, illetve Vietnam és az Unió közötti kereskedelem szerkezete; a változás olyan gyakorlatnak, folyamatnak vagy munkának az eredménye volt-e, amelynek a vám kivetésén kívül nem volt elfogadható oka vagy gazdasági indoka; volt-e bizonyíték a kárra vagy arra, hogy a vám javító hatását a vizsgált termék árai és/vagy mennyisége tekintetében aláássák; továbbá, hogy volt-e bizonyíték a dömpingre az eredeti vizsgálat során előzőleg megállapított rendes értékekhez viszonyítva, szükség esetén az alaprendelet 2. cikke értelmében.

         2.2.   Az érintett termék és a vizsgált termék

               (25)

               Az eredeti vizsgálatban meghatározott érintett termék: a Kínai Népköztársaságból származó, az ex 9613 10 00 KN-kód alá tartozó nem újratölthető tűzköves gázöngyújtók (a továbbiakban: az érintett termék).

               (26)

               A vizsgált termék megegyezik az előző preambulumbekezdésben említettel, azonban Vietnamban adták fel – függetlenül attól, hogy Vietnamból származóként vagy nem ilyenként jelentették-e be –, és jelenleg az érintett termékkel megegyező KN-kód alá tartozik (a továbbiakban: a vizsgált termék).

               (27)

               A vizsgálat azt mutatta, hogy a Kínából az Unióba exportált, és a Vietnamból az Unióba feladott nem újratölthető tűzköves gázöngyújtók ugyanazokkal az alapvető fizikai és műszaki jellemzőkkel rendelkeznek és ugyanazon célra alkalmazzák őket, ennélfogva az alaprendelet 1. cikkének (4) bekezdése értelmében hasonló termékeknek kell őket tekinteni.

         2.3.   Az együttműködés mértéke és a kereskedelmi volumen meghatározása

               (28)

               A (18) preambulumbekezdésben foglaltak szerint hét vállalat nyújtott be kitöltött kérdőívet. Az Eurostat Comext adatbázisa alapján a referencia-időszakban az említett kérdőívek szerint az Unióban értékesített öngyújtók teljes mennyisége a jelentésben szereplő, az Unióba behozott öngyújtók teljes mennyiségének több mint 100 %-át tette ki. Annak ellenére, hogy a válaszokban feltüntetett, az értékesítési mennyiségekre vonatkozó információk nem tekinthetők megbízhatónak – amint arra a lenti (29) preambulumbekezdésben foglaltak is rámutatnak – a Bizottság úgy véli, hogy az együttműködés nagyfokúnak tekinthető, és a vizsgált vállalatok reprezentatívnak minősülnek.

               (29)

               A hét vietnami exportáló gyártó telephelyein történt ellenőrző látogatások során kiderült, hogy mindegyikük benyújtott olyan információt, amelyet nem lehetett megbízhatónak tekinteni a vizsgálat szempontjából releváns megállapítások kialakítása céljából. Bebizonyosodott, hogy a hét vállalat téves információkat közölt különösen a gyártási volumen, az öngyújtó-alkatrészek behozatala és az összes értékesítés tekintetében. Arra is fény derült, hogy a vizsgált termékkel kapcsolatos ügyvitel csak részben szerepelt a hivatalos könyvelésben, és egyes összeszerelési tevékenységeket nem hivatalos alvállalkozók végeztek. Ezenfelül a Kínából származó alkatrészek behozatali mennyiségét nem jelentették be, vagy azt tévesen szerepeltették, az értékesítések egyes részeit pedig nem számolták el a vállalatok könyvelésében. Ennek eredményeképpen nem lehetett megbízhatóan megállapítani különösen az érintett vállalatok gyártásának teljes mennyiségét és teljes értékesítési volumenét, vagy összeegyeztetni a vizsgált termék tényleges eladási árait és a legfontosabb alapanyagokkal (mint a gáz) összefüggő költségeket a kitöltött kérdőívekben szolgáltatott adatokkal.

               (30)

               A (29) preambulumbekezdésben leírt helyzet fényében az exportáló gyártókat arról tájékoztatták, hogy az alaprendelet 18. cikke alapján a vizsgálat megállapításait és következtetéseit a rendelkezésre álló legmegbízhatóbb adatokra alapozzák. A felek lehetőségek kaptak észrevételeik megtételére, és amennyiben kérték, meghallgatták őket. Valamennyi fél külön levélben értesült a konkrét és részletes megállapításokról, amely szerint a megadott adatokat nem lehetett megbízhatónak tekinteni, és nem feleltek meg a vizsgálathoz szükséges tények megállapítása szempontjából sem.

               (31)

               Két exportáló gyártó nem tett észrevételt az alaprendelet 18. cikkének tervezett alkalmazása tekintetében. A többi öt exportáló gyártó (két egyéni vállalat és egy három vállalatból álló csoport) kért és kapott meghallgatást, amelyre 2012 novemberében került sor. Ezek az exportáló gyártók észrevételeiket írásban is kifejezésre juttatták. Vitatták a Bizottság azon szándékát, hogy figyelmen kívül hagyja az általuk szolgáltatott adatokat és azt, hogy esetlegesen a rendelkezésre álló legmegbízhatóbb adatok alapján vonja le a következtetést, miszerint az intézkedéseket kijátsszák.

               (32)

               Négy exportáló gyártó nem vitatta azt a tényt, hogy az általuk megadott információk hiányosak vagy megbízhatatlanok voltak, és elismerték a könyvelésükben fennálló eltérések meglétét, valamint azt a tényt, hogy nem minden tevékenységük szerepelt a beszámolójukban vagy könyvelésükben. Mindazonáltal azt állították, hogy e különbségek csak a hazai értékesítéseikre vonatkoztak, és nem volt hatásuk az exportértékesítéseikre. Egy fél jelezte, hogy nyilvántartását tűzkár érte, ezért voltak hiányosak a rendelkezésre álló információk. Továbbá azt is állították, hogy az öngyújtókban található gáz mennyiségét tévesen becsülte meg a Bizottság, ezért nem voltak helytállóak a gyártási volumenre vonatkozó megállapítások. Egy vállalat közölte, hogy a gázfogyasztás tekintetében tapasztalt eltérést a melegebb hónapokban megvalósított szándékos gázkibocsátás magyarázza. E felek azonban nem tudták alapos bizonyítékkal alátámasztani ezen állításokat.

               (33)

               A vállalatok azt is közölték, hogy teljes mértékben együttműködtek, és nem tartottak vissza semmiféle üzleti tevékenységükkel kapcsolatos információt. Elismerték, hogy válaszaikban hiányos információk is szerepeltek, de egyértelműen elutasították, hogy hamis vagy félrevezető információkat nyújtottak volna be. Álláspontjuk szerint a nem közölt és ellenőrizhetetlen adatok önmagukban nem szolgáltatnak bizonyítékul a kijátszásra, és szerintük a Bizottságnak nem áll rendelkezésére olyan tényleges bizonyíték, amely alapján a kijátszás ténye megállapítható lenne.

               (34)

               Jóllehet, a vállalatok a tevékenységeiket alátámasztó nyilvántartásokat nem bocsátották hiánytalanul és pontosan rendelkezésre, a Bizottság olyan alternatív módszereket alkalmazott, mint a nyersanyagfogyasztás, hogy összeegyeztesse a kitöltött kérdőívekben megadott alapvető adatokat a közölt és a helyszínen kiderített információkkal. Ezen alternatív módszerek, még ha törvényszerűen nem is oly precízek, mint a ténylegesen nyilvántartott adatok, azt mutatták, hogy a közölt adatok nem voltak megbízhatóak. A gyártási volumenre vonatkozó eredmény például arról árulkodott, hogy a vállalatok által közölt gyártási mennyiségek nem álltak összhangban a nyersanyag-felhasználással.

               (35)

               A Bizottság szerint a megbízható nyilvántartások hiánya, a vizsgálat szempontjából releváns információk visszatartása és a hamis vagy félrevezető információk szolgáltatása tette az adatokat megbízhatatlanná az ellenőrzési folyamatot követően.

               (36)

               Figyelembe véve a fentieket, a nem újratölthető tűzköves gázöngyújtók Vietnamból az Unióba történő behozatalával kapcsolatos megállapításokat az alaprendelet 18. cikke (1) bekezdése értelmében a rendelkezésre álló adatokra kellett alapozni. Következésképp annak biztosítása érdekében, hogy a felek adatszolgáltatás terén mutatkozó mulasztása ne akadályozza a vizsgálatot, a Bizottság a vietnami gyártók által szolgáltatott ellenőrizhetetlen adatok helyett egyéb rendelkezésre álló adatokat vizsgált, többek között az Eurostat Comext adatbázisát, hogy meghatározza a Vietnamból az Unióba történő behozatal teljes volumenét, valamint a kínai alkatrészek arányának meghatározása érdekében a kérelemben szereplő költségadatokat (lásd a lenti (50) preambulumbekezdést).

               (37)

               A kínai exportáló gyártók egyike sem működött együtt. Ezért az érintett termék Unióba irányuló behozatalára és a Kínából származó, nem újratölthető tűzköves gázöngyújtók Vietnamba történő exportjára vonatkozó megállapításokat az alaprendelet 18. cikke (1) bekezdésének értelmében a rendelkezésre álló tényekre kellett alapozni. A Kínából Vietnamba történő összkivitel mennyiségének meghatározásához a kérelemben szereplő ENSZ Comtrade statisztikát használták fel.

         2.4.   A kereskedelem szerkezetének megváltozása

               (38)

               Az érintett termék Kínából történő behozatala 1991-ben csökkent, amikor először bevezették az intézkedéseket. A behozatal továbbra is alacsony mértékű volt a folyamatos módosítások és az intézkedések 1995., 1999., 2001. és 2007. évi kiterjesztését követően is.

               (39)

               Az öngyújtók 2008. január 1-je és 2012. március 31-e közötti Kínából történő behozatala a volumen tekintetében viszonylag stabil volt; a mennyiség megközelítőleg 50 millió darabot tett ki 2008-ban és 2009-ben, 70 millió darabot 2010-ben, továbbá 60 millió darabot 2011-ben és a referencia-időszakban. Az említett behozatal azonban csak újratölthető modelleket és elektromos piezo-öngyújtókat foglal magában, amelyekre nem vonatkoztak az intézkedések.

               (40)

               A vizsgált termék Vietnamból történő behozatali mennyisége idővel emelkedett. Míg 1997-ben gyakorlatilag nem került sor a vizsgált terméknek Vietnamból az Unióba történő behozatalára, 2007 óta gyors növekedés volt tapasztalható a vizsgált termék behozatali mennyiségében.

               (41)

               A referencia-időszakban a Vietnamból érkező behozatal az Unióba irányuló összes behozatal 84 %-át képviselte.

                  A nem újratölthető öngyújtók Vietnamból az Unióba történő behozatala az összes behozatal százalékarányában

                           2008

                           2009

                           2010

                           2011

                           RP

                           Piaci részesedés

                           80 %

                           84 %

                           83 %

                           84 %

                           84 %

                              Forrás: a kérelemben megadott statisztika.

               (42)

               A vizsgálati időszakban a tűzköves öngyújtók alkatrészeit Kínából exportálták Vietnamba. A Kínából származó tűzköves öngyújtók alkatrészeinek legfontosabb exportpiaca Vietnam. A kérelemben szereplő statisztika szerint az öngyújtóalkatrészek Kínából Vietnamba történő kivitele 1999 óta jelentősen megemelkedett. 1999-ben az öngyújtóalkatrészek Kínából Vietnamba történő kivitele a teljes kivitel kevesebb mint 3 %-a volt, míg 2010-ben 26 %-os import részesedéssel Vietnam lett az öngyújtóalkatrészek legjelentősebb exportpiaca. A volument tekintve ez azt jelentené, hogy a késztermékek száma 50 millióról 200 millióra növekedett.

               (43)

               Mivel a vietnami gyártók által szolgáltatott információkat figyelmen kívül kellett hagyni, nem álltak rendelkezésre ellenőrizhető információk a nem újratölthető tűzköves gázöngyújtók tényleges gyártásának lehetséges szintjéről.

         2.5.   A kereskedelem szerkezetének változására vonatkozó következtetés

               (44)

               A Kínából az Unióba irányuló kivitel általános csökkenése, valamint a Vietnamból az Unióba történő kivitel 2007 óta megfigyelhető növekedése, valamint az öngyújtóalkatrészek Kínából Vietnamba történő kivitelének 1999 óta tapasztalható jelentős növekedése a Kína és Vietnam, valamint az Unió közötti kereskedelem szerkezetének változását eredményezte.

         2.6.   Az intézkedések kijátszásának jellege

               (45)

               Az alaprendelet 13. cikkének (1) bekezdése előírja, hogy a kereskedelem szerkezetének megváltozása olyan gyakorlat, eljárás vagy munka következménye legyen, melynek a vám kivetésén kívül semmilyen más elfogadható oka vagy gazdasági indoka nincs. A gyakorlat, eljárás vagy munka többek között az alkatrészeknek egy harmadik országban végzett összeszerelési tevékenység révén történő összeszerelését foglalja magában. Ebből a célból az összeszerelési tevékenységek meglétét az alaprendelet 13. cikkének (2) bekezdésével összhangban állapítják meg.

               (46)

               Mint fent említettük, a megbízható nyilvántartások hiánya és a vizsgálat szempontjából releváns információk visszatartása az alaprendelet 18. cikkének alkalmazásához vezetett. Annak eldöntését, hogy egy Vietnamban végzett összeszerelési tevékenység az intézkedések kijátszásaként tekinthető-e vagy sem, a rendelkezésre álló adatokra kellett alapozni.

               (47)

               A vizsgálat fényt derített arra, hogy a kínai és hongkongi bejegyzett társaságokkal szoros együttműködésben álló vietnami vállalatok által végzett összeszerelési tevékenységek révén kijátszásra kerül sor. Az együttműködő vietnami gyártók többségben kínai és hongkongi vállalatok tulajdonát képezik. A vietnami vállalatok vezetése is nagymértékben kínai szakemberekből áll, akik korábban kínai öngyújtógyártóknak dolgoztak.

               (48)

               A vietnami gyártók öngyújtóalkatrészeiket Hongkongban jegyzett, velük kapcsolatban álló vállalatokon keresztül Kínából hozzák be. Néhány vietnami gyártó kínai és/vagy hongkongi székhelyű vállalatokkal kötött, feldolgozásra vonatkozó megállapodások szerint tevékenykedik. E megállapodások szerint a kínai székhelyű vállalat biztosítja az öngyújtóalkatrészeket és a műanyagot a vietnami gyár részére, majd értékesíti a kész öngyújtókat. Még abban az esetben is, ha ilyen feldolgozásra vonatkozó megállapodásokat nem kötnek, a Vietnamban előállított öngyújtókat jellemzően az európai uniós importőrökkel való kapcsolattartásért felelős hongkongi vállalatoknak értékesítik.

               (49)

               A vietnami gyártók által nyújtott információk megbízhatatlansága miatt nem lehetett meghatározni, hogy az alaprendelet 13. cikke (2) bekezdésében rögzített százalékos küszöbértékeket betartották-e. Azt sem lehetett ellenőrizni, hogy a Kínából származó öngyújtóalkatrészek az összeszerelt öngyújtók összértékének több vagy kevesebb mint 60 %-át tették-e ki, és hogy a behozott alkatrészekhez hozzáadott érték magasabb vagy alacsonyabb volt-e az előállítási költség 25 %-ánál.

               (50)

               A vietnami gyártóktól származó megbízható információk hiányában a megállapításokat a rendelkezésre álló adatokra kell alapozni. A kérelemben nyújtott információk alapján a Kínából származó öngyújtóalkatrészek az összérték 60–70 %-át képviselik, és a behozott alkatrészekhez hozzáadott érték az előállítási költség 12 %-ának felel meg. Ezen értékek egy kínai telephellyel rendelkező gyártó hasonló előállítási költségein alapulnak. A kapcsolódó számítások kellőképpen pontosnak tekinthetők, és tükrözik a vietnami költségek megoszlását, mivel Kínában és Vietnamban megegyeznek a felhasznált öngyújtóalkatrészek és nyersanyagok. A Vietnamban tapasztalható alacsonyabb helyi költségek miatti esetleges kiigazítások még magasabb arányú kínai részértéket eredményeznének a kész öngyújtókban.

         2.7.   A dömpingellenes vám kivetésén kívüli elfogadható ok vagy gazdasági indok hiánya

               (51)

               A vizsgálat az összeszerelési tevékenységekre semmi más elfogadható okot vagy gazdasági indokot nem talált, mint az érintett termékekre vonatkozó eredeti intézkedések megkerülésének szándékát. A vietnami gyártók állítása szerint a gyártás áthelyezésének oka a Vietnamban tapasztalható alacsonyabb munkaerőköltségek, de az állítást nem támasztották alá. Mindenesetre az általános munkaerőköltségekben fennálló különbség nem ad magyarázatot arra, miért helyeznének át Vietnamba egy konkrét ágazatot (öngyújtógyártás), míg Kína egyéb ágazatokban – így például az öngyújtóalkatrészek gyártásában – továbbra is a gyártó szerepét tölti be.

         2.8.   A dömpingellenes vám javító hatásának aláásása és az abban okozott kár

               (52)

               Mivel az eredeti rendelet kitér a kár fennállására, a jelenlegi vizsgálat hatásköre tartalmazta annak értékelését, hogy az alkalmazott vámok javító hatásait aláássák-e az árak és/vagy a hasonló termék mennyisége tekintetében.

               (53)

               Annak megállapítására, hogy a vizsgált termékek importmennyisége és árai aláásták-e az érintett termékre elrendelt eredeti intézkedések javító hatásait, az Eurostat COMEXT adatait használták fel, mivel a Vietnamból származó import mennyiségére és áraira vonatkozóan ezek voltak a legmegbízhatóbb adatok. Az így megállapított árakat összehasonlították az 1006/95/EK rendelet (63) preambulumbekezdésében az uniós gyártók tekintetében megállapított kármegszüntetési szinttel.

               (54)

               A Vietnamból az Unióba történő behozatal az 1998. évi uniós behozatal 0,6 %-áról 2008-ban (a vizsgálati időszak kezdete) 80 %-ra, a referencia-időszakban (a vizsgálati időszak vége) pedig 84 %-ra nőtt, ami a mennyiség szempontjából jelentősnek tekinthető (lásd a 2.4. pontban található táblázatot). Ugyanebben az időszakban a Kínából az Unióba történő behozatal jelentős mértékben, az összes behozatal részesedésének 30 %-áról 10 %-ára csökkent.

               (55)

               Az eredeti vizsgálatban megállapított, a kár megszüntetéséhez szükséges szint és a vietnami bejelentett exportár súlyozott átlaga közötti összehasonlítás jelentős, áron aluli értékesítést mutatott. Ezért a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy az eredeti rendeletben meghatározott vám javító hatásait a mennyiség és az árak tekintetében aláássák.

         2.9.   A dömping bizonyítéka

               (56)

               Végül az alaprendelet 13. cikke (1) és (2) bekezdésének megfelelően a Bizottság megvizsgálta, hogy az eredeti vizsgálat során korábban megállapított rendes érték és a vietnami exportárak közötti összehasonlítás révén bizonyítható-e a dömping.

               (57)

               Az eredeti vizsgálatban a rendes értéket a Brazíliában jellemző árak alapján állapították meg, amely országot az említett vizsgálat során Kínával analóg, piacgazdasággal rendelkező országnak minősítették.

               (58)

               A vietnami exportárak meghatározása a rendelkezésre álló tények, vagyis a nem újratölthető tűzköves gázöngyújtók referencia-időszak alatti, az Eurostat Comext adatai szerinti átlagos exportárai alapján történt. A rendelkezésre álló tények felhasználására a vietnami gyártók által a vizsgált termékkel kapcsolatban nyújtott megbízhatatlan információk miatt volt szükség.

               (59)

               A rendes érték és az exportár tisztességes összehasonlítása érdekében az alaprendelet 2. cikkének (10) bekezdése értelmében kiigazítások formájában megfelelő módon figyelembe vették az árakat és az azok összehasonlíthatóságát befolyásoló különbségeket. Ennek megfelelően a szállítási, biztosítási, valamint a csomagolási költségekből eredő különbségek kiegyenlítése érdekében kiigazításra került sor. Mivel a vietnami és kínai gyártók nem szolgáltattak megbízható információkat, a kiigazításokat a rendelkezésre álló legmegbízhatóbb tényekre kellett alapozni. E különbségek kiigazítása ezért százalékos érték alapján történt, amelyet a teljes szállítási, biztosítási és csomagolási költségek és az eredeti vizsgálatban együttműködő kínai exportáló gyártók által megadott, CIF-paritáson az Unióba irányuló értékesítési tranzakciók értéke arányaként számítottak ki.

               (60)

               Az alaprendelet 2. cikke (11) és (12) bekezdésének megfelelően a dömpinget az eredeti rendeletben megállapított rendes érték súlyozott átlagának és a jelenlegi vizsgálat referencia-időszaka során a vietnami bejelentett kivitelre alkalmazott exportárak megfelelő súlyozott átlagának összehasonlításával számították ki a Comext adatai alapján, az uniós határparitáson számított, vámfizetés nélküli CIF-ár százalékában kifejezve.

               (61)

               A rendes érték súlyozott átlagának az exportárak súlyozott átlagával történő összehasonlítása – a fenti (59) preambulumbekezdésben kifejtett kiigazításokat követően – jelentős dömping meglétére utalt.

         2.10.   A nyilvánosságra hozatallal kapcsolatos észrevételek

               (62)

               A nyilvánosságra hozatalt követően egy érdekelt vietnami gyártókból és uniós importőrökből álló csoport észrevételeket tett a vizsgálat megállapításait illetően, annak ellenére, hogy állításuk értelmében az intézkedések nem érintik őket közvetlenül. Úgy érveltek, hogy a félrevezető információk benyújtása nem volt szándékos, továbbá meglátásuk szerint a Bizottság nem talált tényleges bizonyítékot az intézkedések kijátszására, valamint az intézkedések visszamenőleges hatályú elrendelése nem eredményez javító hatást, amint ezt a Kínával szembeni eredeti intézkedések meghosszabbításának hiánya is alátámasztja. Az említett érdekeltek szerint a Kínával szembeni eredeti intézkedések meghosszabbításának hiányát megalapozó, és az eredeti intézkedések javító hatásait aláásó kijátszási gyakorlatra vonatkozó megállapításokat ugyanazon időszak tekintetében tették. Végül kétségbe vonták a 2012 decemberében hatályukat vesztett intézkedések kiterjesztésével kapcsolatos uniós érdeket és a tervezett hatást. Álláspontjuk szerint az intézkedések kiterjesztése nem jelentene előnyt az uniós gazdasági ágazat számára, ellenben kedvezőtlen helyzetbe hozná az uniós importőröket.

               (63)

               A kijátszás elleni vizsgálatra irányuló szabályos kérelem benyújtását és átvételét követően a Bizottságnak jogi kötelezettsége, hogy az ügyet teljes körűen kivizsgálja és indokolt esetben megtegye a megfelelő lépéseket. A szóban forgó konkrét esetben megállapították, hogy az alaprendelet 13. cikkében előírt, a kijátszás meglétének meghatározására szolgáló valamennyi feltétel teljesül. Következésképpen az intézkedéseket megfelelő módon ki kellett terjeszteni a Vietnamból származó behozatalra.

               (64)

               Annak mérlegelése során, hogy az eredeti intézkedések javító hatásait kijátszási gyakorlat révén aláássák-e, a Bizottságnak elemeznie kell az említett intézkedések elrendelését követő fejleményeket, és figyelembe kell vennie a javító hatások meghatározásának alapját képező eredeti vizsgálat megállapításait is. Ezzel ellentétben annak mérlegelését, hogy szükség van-e hatályvesztési felülvizsgálat indítására, az alapján határozzák meg, hogy egy eltérő időszak vonatkozásában tett megállapítások fényében várható-e a dömping jövőbeli folytatódása és az okozott kár megismétlődése. Ezért az érdekeltek állításával ellentétben a két említett megállapítás nem ugyanarra az időszakra vonatkozik. Azon észrevételt illetően, mely szerint az intézkedések kizárólag az uniós importőrökre lennének hatással, és nem válnának az uniós gazdasági ágazat előnyére, az eredeti vizsgálat megerősítette, hogy az uniós gazdasági ágazatnak érdekében áll az intézkedések elrendelése. Az alaprendelet 13. cikkével összhangban az eredeti intézkedések javító hatásának a kijátszás elkerülése végett történő, az eredeti intézkedések hatályvesztése előtti kiterjesztése ebben a tekintetben indokolt. Az intézkedések kiterjesztésének célja nem az, hogy büntetéssel sújtsa a feleket, hanem hogy az árak és a mennyiség tekintetében egyenlő behozatali feltételek megteremtése révén ellensúlyozzák a Vietnamból származó dömpingelt behozatal kijátszásának az uniós piacon bekövetkező torzító hatását. Mindazonáltal semmilyen bizonyíték vagy elemzés sem támasztja alá azt az állítást, hogy az intézkedések kizárólag az importőrökre lennének hatással.

               (65)

               Egy érdekelt importőr észrevételt nyújtott be a vizsgálattal kapcsolatban, melyben jelezte, hogy nem kapott tájékoztatást a kijátszásra irányuló vizsgálat megindításáról. E tekintetben megjegyzendő, hogy az említett félről a Bizottságnak a vizsgálat megkezdése előtt nem volt tudomása, továbbá az eljárás megindításáról szóló értesítést az Európai Unió Hivatalos Lapjában közzétették.

               (66)

               Egy másik importőr bejelentette, hogy hat hónapon belül olyan bizonyítékot bocsát rendelkezésre, mely alátámasztja, hogy az öngyújtók behozatala nem kijátszás révén történik. A Bizottság megjegyzi, hogy az eljárás megindításáról szóló értesítésben valamennyi érdekeltet felkértek arra, hogy a vizsgálat során bocsásson rendelkezésre bizonyítékokat (lásd különösen a (10), (19) és (20) preambulumbekezdést, valamint az 548/2012/EU rendelet 3. cikkének (2) bekezdését). A Bizottságnak a vizsgálatot a jogszabályban megállapított 9 hónapos határidőn belül le kell zárnia, így a vizsgálatnak ebben a szakaszában nem áll módjában további észrevételeket elfogadnia.

         3.   INTÉZKEDÉSEK

               (67)

               A fentiek figyelembevételével arra a következtetésre jutottak, hogy az alaprendelet 13. cikkének (1) és (2) bekezdése értelmében a Kínából származó nem újratölthető tűzköves gázöngyújtók behozatalára kivetett végleges dömpingellenes vámot kijátszották a Vietnamban végrehajtott összeszerelési tevékenységekkel.

               (68)

               Az alaprendelet 13. cikke (1) bekezdése első mondatának megfelelően az érintett termék behozatalára vonatkozó eredeti intézkedéseket ezért ki kell terjeszteni a vizsgált termék, vagyis a Vietnamban feladott ugyanezen termék behozatalára, függetlenül attól, hogy azokat Vietnamból származóként jelentették-e be.

               (69)

               Az e vizsgálatban tanúsított együttműködés hiányának fényében a kiterjesztendő intézkedések az 1458/2007/EK rendelet 1. cikkének (2) bekezdésében meghatározott intézkedések, ami az öngyújtónként 0,065 EUR összegű végleges dömpingellenes vámnak felel meg.

               (70)

               Az alaprendelet 13. cikkének (3) bekezdése és 14. cikkének (5) bekezdése alapján – melyek előírják, hogy a kiterjesztett intézkedést alkalmazni kell a vizsgálatot megindító rendeletben előírtak szerint nyilvántartásba vett, az Unióba érkező behozatalra – a Vietnamban feladott nem újratölthető tűzköves gázöngyújtók nyilvántartásba vett behozatalára vonatkozó vámokat be kell szedni. Tekintve, hogy az eredeti intézkedések hatálya 2012. december 13-án lejárt, és a nyilvántartásba vétel ugyanezen a napon megszűnt, a vámok beszedése csak az említett napig alkalmazandó.

         4.   MENTESSÉG IRÁNTI KÉRELMEK

               (71)

               A kitöltött kérdőívet beküldő hét vietnami vállalat az alaprendelet 13. cikke (4) bekezdésének megfelelően mentességet kért az esetleges kiterjesztett intézkedések alól.

               (72)

               E hét vállalat mindegyikéről megállapították, hogy hamis vagy félrevezető információkat szolgáltattak. Az alaprendelet 18. cikke (4) bekezdésének megfelelően ezeket a vállalatokat értesítették arról a szándékról, hogy figyelmen kívül hagyják az általuk benyújtott információkat, és határidőt biztosítottak számukra további magyarázatok szolgáltatására.

               (73)

               Az említett vállalatok által szolgáltatott magyarázatok nem voltak olyan horderejűek, hogy a következtetésben változást eredményeztek volna. Emiatt e vállalatok esetében a megállapításokat a rendelkezésre álló tényekre alapozták, az alaprendelet 18. cikkének (1) bekezdése értelmében.

               (74)

               Figyelembe véve a fentiekben részletezett hamis és/vagy félrevezető információk jellegét, az említett hét vállalkozás által kért mentesség az alaprendelet 13. cikkének (4) bekezdésének megfelelően nem adható meg.

         5.   NYILVÁNOSSÁGRA HOZATAL

               (75)

               Valamennyi érintett felet tájékoztatták azokról a lényeges tényekről és szempontokról, amelyek a fenti következtetésekhez vezettek, és felkérték őket észrevételeik megtételére. A felek által benyújtott szóbeli és írásbeli észrevételeket figyelembe vették. Az ismertetett érvek egyike sem indokolta a végleges megállapítások módosítását,

         ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
   1. cikk
   (1)   A Kínai Népköztársaságból származó nem újratölthető tűzköves gázöngyújtók behozataláról szóló 1458/2007/EK rendelet 1. cikke (2) bekezdése által kivetett végleges dömpingellenes vámot kiterjesztik a Vietnamban feladott, akár Vietnamból származóként, akár nem ilyenként bejelentett, jelenleg az ex 9613 10 00 KN-kód alá tartozó, nem újratölthető tűzköves gázöngyújtók behozatalára.
   (2)   A Vietnamban 2012. június 27. és 2012. december 13. között feladott – akár Vietnamból származóként, akár nem ilyenként bejelentett – és az 548/2012/EU rendelet 2. cikkének, valamint az 1225/2009/EK rendelet 13. cikke (3) bekezdésének és 14. cikke (5) bekezdésének megfelelően nyilvántartásba vett behozatal után az e cikk (1) bekezdésével kiterjesztett vámot be kell szedni.
   (3)   Eltérő rendelkezés hiányában a vámtételekre vonatkozó hatályos rendelkezéseket kell alkalmazni.
   2. cikk
   Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba.

      Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
      Kelt Brüsszelben, 2013. március 18-án.

            a Tanács részéről

            az elnök

         S. COVENEY

      (1)  HL L 343., 2009.12.22., 51. o.

      (2)  HL L 326., 1991.11.28., 1. o.

      (3)  HL L 101., 1995.5.4., 38. o.

      (4)  HL L 22., 1999.1.29., 1. o.

      (5)  HL L 248., 2001.9.18., 1. o.

      (6)  HL L 326., 2007.12.12., 1. o.

      (7)  HL C 382., 2012.12.12., 12. o.

      (8)  HL L 340., 2012.12.13., 37. o.

      (9)  HL L 165., 2012.6.26., 37. o.


title: A Bizottság (EU) 2016/1930 végrehajtási rendelete (2016. november 4.) a klórkrezol létező hatóanyag 1., 2., 3., 6. és 9. terméktípusba tartozó biocid termékekben történő felhasználásának jóváhagyásáról (EGT-vonatkozású szöveg )

text:
               5.11.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 299/29

         A BIZOTTSÁG (EU) 2016/1930 VÉGREHAJTÁSI RENDELETE
   (2016. november 4.)
   a klórkrezol létező hatóanyag 1., 2., 3., 6. és 9. terméktípusba tartozó biocid termékekben történő felhasználásának jóváhagyásáról
   (EGT-vonatkozású szöveg)
   AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
   tekintettel a biocid termékek forgalmazásáról és felhasználásáról szóló, 2012. május 22-i 528/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 89. cikke (1) bekezdése harmadik albekezdésére,
   mivel:

               (1)

               Az 1062/2014/EU felhatalmazáson alapuló bizottsági rendelet (2) megállapítja azon létező hatóanyagok jegyzékét, amelyeket a biocid termékekben való felhasználásuk jóváhagyásának lehetősége szempontjából értékelni kell. Ez a jegyzék tartalmazza a klórkrezolt.

               (2)

               Sor került a klórkrezolnak az 528/2012/EU rendelet V. melléklete szerinti 1. terméktípusba (humán-egészségügyi biocid termékek), 2. terméktípusba (nem közvetlenül embereken vagy állatokon való felhasználásra szánt fertőtlenítőszerek és algásodás elleni szerek), 3. terméktípusba (állat-egészségügyi biocid termékek), 6. terméktípusba (termékek eltarthatóságát biztosító tartósítószerek) és 9. terméktípusba (rost, bőr, gumi és polimerizált anyagok tartósítószerei) tartozó termékekben való felhasználás tekintetében történő értékelésére.

               (3)

               Az értékelő illetékes hatóság minőségében eljárva Franciaország 2013. október 8-án, 2013. november 15-én, illetve 2013. december 18-án benyújtotta a Bizottságnak az értékelő jelentéseket és kapcsolódó ajánlásait.

               (4)

               Az 1062/2014/EU felhatalmazáson alapuló rendelet 7. cikkének (2) bekezdése értelmében a biocid termékekkel foglalkozó bizottság 2016. április 13-án megfogalmazta az Európai Vegyianyag-ügynökség véleményeit, amelyekben figyelembe vette az értékelő illetékes hatóság következtetéseit.

               (5)

               Az említett vélemények szerint az 1., 2., 3., 6. és 9. terméktípusba tartozó, klórkrezolt tartalmazó biocid termékek – a felhasználásukra vonatkozó bizonyos előírások és feltételek betartása esetén – várhatóan megfelelnek az 528/2012/EU rendelet 19. cikke (1) bekezdésének b) pontjában meghatározott követelményeknek.

               (6)

               Ezért helyénvaló jóváhagyni a klórkrezolnak az 1., 2., 3., 6. és 9. terméktípusba tartozó biocid termékekben, az említett előírások és feltételek betartása mellett történő felhasználását.

               (7)

               Egy adott hatóanyag jóváhagyását megelőzően ésszerű időtartamot kell biztosítani arra, hogy az érdekelt felek megtehessék az új követelmények teljesítéséhez szükséges előkészítő intézkedéseket.

               (8)

               Az ebben a rendeletben előírt intézkedések összhangban vannak a Biocid Termékek Állandó Bizottságának véleményével,

         ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
   1. cikk
   A Bizottság jóváhagyja, hogy a klórkrezolt az 1., 2., 3., 6. és 9. terméktípusba tartozó biocid termékekben – a mellékletben szereplő előírások és feltételek betartása mellett – hatóanyagként felhasználják.
   2. cikk
   Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.

      Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
      Kelt Brüsszelben, 2016. november 4-én.

            a Bizottság részéről

            az elnök

         Jean-Claude JUNCKER

      (1)  HL L 167., 2012.6.27., 1. o.

      (2)  A Bizottság 2014. augusztus 4-i 1062/2014/EU felhatalmazáson alapuló rendelete a biocid termékekben található valamennyi létező hatóanyag szisztematikus vizsgálatára irányuló, az 528/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletben említett munkaprogramról (HL L 294., 2014.10.10., 1. o.).

      MELLÉKLET

                  Közhasználatú név

                  IUPAC-név
                  Azonosító szám

                  A hatóanyag minimális tisztasági foka (1)

                  Jóváhagyás dátuma

                  Jóváhagyás lejárta

                  Terméktípus

                  Egyedi feltételek

                  Klórkrezol

                  IUPAC-név:
                  4-klór-3-metilfenol
                  EK-szám: 200-431-6
                  CAS-szám: 59-50-7

                  99,8 tömegszázalék

                  2018. május 1.

                  2028. április 30.

                  1

                  Biocid termékek esetében az engedélyezés feltétele a következő:
                  A termék értékelése során különös figyelmet kell fordítani az engedélyezés iránti kérelemben foglalt olyan felhasználásokhoz kapcsolódó expozíciókra, kockázatokra és hatékonyságra, amelyekre a hatóanyag uniós szinten folytatott kockázatértékelése nem terjedt ki.

                  2

                  Biocid termékek esetében az engedélyezés feltételei a következők:

                              1.

                              A termék értékelése során különös figyelmet kell fordítani az engedélyezés iránti kérelemben foglalt olyan felhasználásokhoz kapcsolódó expozíciókra, kockázatokra és hatékonyságra, amelyekre a hatóanyag uniós szinten folytatott kockázatértékelése nem terjedt ki.

                              2.

                              Az értékelt felhasználásokra vonatkozóan azonosított kockázatokra tekintettel a termék értékelése során különös figyelmet kell fordítani a következőkre:

                                          a)

                                          ipari és foglalkozásszerű felhasználók;

                                          b)

                                          a termékek magánterületen és intézmények területén történő használata esetén a gyermekek.

                  3

                  Biocid termékek esetében az engedélyezés feltételei a következők:

                              1.

                              A termék értékelése során különös figyelmet kell fordítani az engedélyezés iránti kérelemben foglalt olyan felhasználásokhoz kapcsolódó expozíciókra, kockázatokra és hatékonyságra, amelyekre a hatóanyag uniós szinten folytatott kockázatértékelése nem terjedt ki.

                              2.

                              Az értékelt felhasználásokra vonatkozóan azonosított kockázatokra tekintettel a termék értékelése során különös figyelmet kell fordítani a következőkre:

                                          a)

                                          foglalkozásszerű felhasználók;

                                          b)

                                          talaj.

                              3.

                              Az olyan termékek esetében, amelyek használata során az anyagból szermaradékok képződhetnek az élelmiszerekben vagy a takarmányokban, meg kell vizsgálni, hogy – összhangban a 470/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendelettel (2) vagy a 396/2005/EK európai parlamenti és tanácsi rendelettel (3) – szükség van-e új maradékanyag-határértékek (MRL) meghatározására vagy a meglévőek módosítására, és minden megfelelő kockázatcsökkentő intézkedést meg kell hozni az alkalmazandó határértékek betartásának biztosítására.

                  6

                  Biocid termékek esetében az engedélyezés feltételei a következők:

                              1.

                              A termék értékelése során különös figyelmet kell fordítani az engedélyezés iránti kérelemben foglalt olyan felhasználásokhoz kapcsolódó expozíciókra, kockázatokra és hatékonyságra, amelyekre a hatóanyag uniós szinten folytatott kockázatértékelése nem terjedt ki.

                              2.

                              Az értékelt felhasználásokra vonatkozóan azonosított kockázatokra tekintettel a termék értékelése során különös figyelmet kell fordítani a következőkre:

                                          a)

                                          a tartósítandó termék formulálásakor és a tartósított termék papírgyártásban való alkalmazásakor a foglalkozásszerű felhasználók;

                                          b)

                                          a tartósított termékkel tisztított felületen mászó kisgyermekek.

                  9

                  Biocid termékek esetében az engedélyezés feltételei a következők:

                              1.

                              A termék értékelése során különös figyelmet kell fordítani az engedélyezés iránti kérelemben foglalt olyan felhasználásokhoz kapcsolódó expozíciókra, kockázatokra és hatékonyságra, amelyekre a hatóanyag uniós szinten folytatott kockázatértékelése nem terjedt ki.

                              2.

                              Az értékelt felhasználásokra vonatkozóan azonosított kockázatokra tekintettel a termék értékelése során különös figyelmet kell fordítani a foglalkozásszerű felhasználókra.

         (1)  Az ebben az oszlopban jelzett tisztaság az 528/2012/EU rendelet 89. cikkének (1) bekezdése alapján értékelt hatóanyag minimális tisztasági fokának felel meg. A forgalomba hozott termékben lévő hatóanyag ezzel megegyező, de ettől eltérő tisztaságú is lehet, ha az értékelt hatóanyaggal technikailag bizonyítottan egyenértékű.

         (2)  Az Európai Parlament és a Tanács 2009. május 6-i 470/2009/EK rendelete az állati eredetű élelmiszerekben előforduló farmakológiai hatóanyagok maradékanyag-határértékeinek meghatározására irányuló közösségi eljárásokról, a 2377/90/EGK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről, és a 2001/82/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv, valamint a 726/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet módosításáról (HL L 152., 2009.6.16., 11. o.).

         (3)  Az Európai Parlament és a Tanács 2005. február 23-i 396/2005/EK rendelete a növényi és állati eredetű élelmiszerekben és takarmányokban, illetve azok felületén található megengedett növényvédőszer-maradékok határértékéről, valamint a 91/414/EGK tanácsi irányelv módosításáról (HL L 70., 2005.3.16., 1. o.).