title: A Bizottság (EU) 2018/140 végrehajtási rendelete (2018. január 29.) a Kínai Népköztársaságból származó egyes öntöttvas áruk behozatalára vonatkozó végleges dömpingellenes vám kivetéséről és a kivetett ideiglenes vám végleges beszedéséről, valamint az Indiából származó egyes öntöttvas áruk behozatalára vonatkozó vizsgálat megszüntetéséről

text:
               30.1.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 25/6

         A BIZOTTSÁG (EU) 2018/140 VÉGREHAJTÁSI RENDELETE
   (2018. január 29.)
   a Kínai Népköztársaságból származó egyes öntöttvas áruk behozatalára vonatkozó végleges dömpingellenes vám kivetéséről és a kivetett ideiglenes vám végleges beszedéséről, valamint az Indiából származó egyes öntöttvas áruk behozatalára vonatkozó vizsgálat megszüntetéséről
   AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
   tekintettel az Európai Unióban tagsággal nem rendelkező országokból érkező dömpingelt behozatallal szembeni védelemről szóló, 2016. június 8-i (EU) 2016/1036 európai parlamenti és tanácsi rendeletre (1) (a továbbiakban: alaprendelet) és különösen annak 9. cikke (2) és (4) bekezdésére,
   a tagállamokkal folytatott konzultációt követően,
   mivel:
   1.   ELJÁRÁS

   1.1.   Ideiglenes intézkedések

               (1)

               2017. augusztus 16-án az Európai Bizottság (a továbbiakban: Bizottság) ideiglenes dömpingellenes vámot vetett ki az (EU) 2017/1480 bizottsági végrehajtási rendelettel (2) (a továbbiakban: ideiglenes rendelet) a Kínai Népköztársaságból (a továbbiakban: Kína) származó egyes lemezgrafitos öntöttvasból (más néven szürkevasból) vagy gömbgrafitos öntöttvasból (más néven alakítható öntöttvasból) készült áruknak, valamint azok részeinek az Európai Unióba (a továbbiakban: Unió) irányuló behozatalára.

               (2)

               A vizsgálatot a Bizottság 2016. december 10-én indította meg az eljárás megindításáról szóló értesítésnek (a továbbiakban: az eljárás megindításáról szóló értesítés) az Európai Unió Hivatalos Lapjában történt közzétételével, miután 2016. október 31-én az egyes öntöttvas áruk teljes uniós termelésének több mint 40 %-át képviselő hét uniós gyártó – nevezetesen a Fondatel Lecompte SA, az Ulefos Niemisen Valimo Oy Ltd, a Saint-Gobain PAM SA, a Fonderies Dechaumont SA, a Heinrich Meier Eisengießerei GmbH & Co. KG, a Saint-Gobain Construction Products UK Ltd és a Fundiciones de Odena SA (a továbbiakban: panaszosok) – panaszt nyújtott be.

               (3)

               Az ideiglenes rendelet (33) preambulumbekezdésében foglaltaknak megfelelően a dömping és a kár vizsgálata a 2015. október 1. és 2016. szeptember 30. közötti időszakra (a továbbiakban: vizsgálati időszak), a kár felmérése szempontjából lényeges tendenciák vizsgálata pedig a 2013. január 1. és a vizsgálati időszak vége közötti időszakra (a továbbiakban: figyelembe vett időszak) terjedt ki.

         1.2.   Az eljárás további menete

               (4)

               Az ideiglenes dömpingellenes vám kivetését eredményező lényeges tények és szempontok nyilvánosságra hozatalát (a továbbiakban: ideiglenes nyilvánosságra hozatal) követően a panaszosok, a Kínai Gép- és Elektronikus Termék Export-import Kereskedelmi Kamara (China Chamber of Commerce for Import and Export of Machinery and Electronic Products, a továbbiakban: CCCME), a független importőröket tömörítő Free Castings Imports elnevezésű ad hoc szervezet (a továbbiakban: FCI), két független importőr, az indiai exportáló gyártók, valamint hét kínai exportáló gyártó nyújtott be írásos beadványt az ideiglenes ténymegállapításokkal kapcsolatos álláspontjuk ismertetése céljából.

               (5)

               A meghallgatást kérő felek lehetőséget kaptak a meghallgatásra. Meghallgatásra a CCCME-vel, az FCI-vel és a panaszosokkal került sor. A CCCME esetében két meghallgatást is tartottak a kereskedelmi ügyekben eljáró meghallgató tisztviselő elnökletével.

               (6)

               A Bizottság mérlegelte és az alábbiakban foglaltak szerint megválaszolta az érdekelt felek észrevételeit.

               (7)

               A Bizottság folytatta azon információk összegyűjtését és ellenőrzését, amelyeket szükségesnek tartott végleges ténymegállapításai megtételéhez. A független importőrök kérdőívre adott válaszainak ellenőrzése céljából az alábbi felek telephelyein került sor ellenőrző látogatásokra:

                           —

                           Hydrotec Technologies AG, Wildeshausen, Németország,

                           —

                           Mario Cirino Pomicino S.p.A., Nápoly, Olaszország.

               (8)

               A Bizottság valamennyi felet tájékoztatta azokról a lényeges tényekről és szempontokról (a továbbiakban: végső nyilvánosságra hozatal), amelyek alapján végleges dömpingellenes vámot szándékozik kivetni a Kínából származó öntöttvas áruk Unióba irányuló behozatalára, véglegesen be kívánja szedni az ideiglenes vám révén biztosított összegeket, valamint meg akarja szüntetni az Indiából származó öntöttvas áruk Unióba irányuló behozatalára vonatkozó vizsgálatot.

               (9)

               A felek számára meghatározott időszakot biztosítottak a végső nyilvánosságra hozatallal kapcsolatos észrevételeik benyújtásához. A végső nyilvánosságra hozatalt követően, illetve a meghallgatások alkalmával a CCCME, az FCI, az uniós gazdasági ágazat és három exportáló gyártó nyújtott be írásbeli észrevételeket. Az érdekelt felek által benyújtott észrevételeket a Bizottság mérlegelte és figyelembe vette.

         1.3.   Ideiglenes nyilvánosságra hozatal

               (10)

               A CCCME és a Botou City Wangwu Town Tianlong Casting Factory azt állítva, hogy a Bizottság ideiglenes nyilvánosságra hozatala hiányos volt, és hogy ezáltal sérült védelemhez való joguk, arra kérte a Bizottságot, hogy szolgáljon további részletekkel és információkkal.

               (11)

               A dömpingszámításokkal összefüggésben a szóban forgó felek további tájékoztatást kértek az egyes terméktípusok esetében alkalmazott egyedi módszertanokról, az ilyen terméktípusonkénti módszertanok alapján kapott rendes értékről, a különböző módszertanok eredményeként kapott dömpingkülönbözetekről, az SGA-költségként és nyereségként figyelembe vett összegekről, valamint az indiai piacon értékesített különféle terméktípusok értékesítési volumenéről és a nyereséges ügyletek e volumenen belüli részarányáról.

               (12)

               A CCCME emellett arra kérte a Bizottságot, hogy bocsásson rendelkezésre egy olyan jegyzéket a terméktípusokról, amelyen szerepel a mintában szereplő összes kínai exportáló gyártó általi kivitel terméktípusonkénti összvolumene, illetve az indiai gyártók belföldi értékesítéseinek összvolumene.

               (13)

               A CCCME ezenfelül azt állította, hogy a Bizottság nem szolgált adatokkal az analóg országbeli gyártók egyedi terméktípusairól, és hogy a kínai exportáló gyártók és a CCCME – mivel nem voltak tisztában azzal, hogy a rendes érték meghatározása milyen fajta termékek figyelembevételével történt – nem voltak abban a helyzetben, hogy meghatározzák, vannak-e olyan különbségek, amelyek kiigazítást tesznek szükségessé.

               (14)

               A dömpingkülönbözet kiszámítása során követett módszertant részletesen ismertette az ideiglenes rendelet (61)–(98) preambulumbekezdése. Az együttműködő indiai gyártók, valamint a mintában szereplő kínai exportáló gyártók bizalmas üzleti adatainak védelme miatt a részletes dömpingszámítások, az egyes terméktípusokhoz tartozó rendes érték kiszámításához használt módszertannal együtt, csak a mintában szereplő exportáló gyártók számára voltak hozzáférhetők.

               (15)

               mivel azonban a rendes értékek meghatározásához felhasznált adatok mindössze két analóg országbeli vállalatcsoport adatait tartalmazták, a rendes értékre vonatkozó összesített számadatokat csak az e felekre vonatkozó bizalmas üzleti adatok nyilvánosságra hozatala árán lehetett volna rendelkezésre bocsátani. Emiatt a Bizottság a rendes értéket értéktartományokban megadva hozta nyilvánosságra.

               (16)

               A Bizottság nem végzett átfogó összesített számításokat a mintában szereplő összes kínai exportáló gyártó által értékesített egyes terméktípusokra vonatkozóan. A Bizottság ehelyett számításait terméktípusonként és exportáló gyártónként végezte el. A CCCME által kért, a mintában szereplő összes kínai exportáló gyártó, illetve az analóg országnak választott Indiában működő gyártók értékesítési volumenére vonatkozó, terméktípusonként összesített adatok ezenfelül az alaprendelet 19. cikke értelmében vett bizalmas üzleti adatoknak minősülnek. A Bizottság ezért ezt a kérést elutasította.

               (17)

               A Bizottság mindamellett az ideiglenes nyilvánosságra hozatal előtt kiegészítette a nem bizalmas jellegű aktát a mintában szereplő indiai gyártók által az analóg országban és az uniós piacon értékesített összes terméktípus műszaki jellemzőjét bemutató ismertetővel.

               (18)

               A részletesebb nyilvánosságra hozatalt szorgalmazó kérésének alátámasztására a CCCME kétségbe vonta az ideiglenes rendeletben közzétett alákínálási és dömpingkülönbözetek következetességét, amely aggályának a végső nyilvánosságra hozatalt követően újfent hangot adott. Állítása szerint abból, hogy a Bizottság Indiát választotta analóg országnak, és hogy a kínai és indiai exportáló gyártók hasonló alákínálási különbözetekkel rendelkeztek, logikusan az következne, hogy a két ország exportáló gyártóinak a dömpingkülönbözetei is hasonló szintet értek el. A CCCME érvelése szerint ahhoz, hogy átlássa a helyzetet és e tekintetben észrevételeket fűzzön a Bizottság ténymegállapításaihoz, nem állt rendelkezésére elegendő információ.

               (19)

               A Bizottság rámutatott, hogy az ideiglenes rendelet (179) preambulumbekezdése már kifejtette, hogy az indiai és a kínai exportáló gyártók alákínálási különbözetei közötti különbségek az Unióba irányuló kínai és indiai export eltérő termékszerkezetére vezethetők vissza. A Bizottság emlékeztetett arra is, hogy az alákínálási különbözetek a kínai exportáló gyártók által exportált termékek és az uniós gazdasági ágazat által értékesített hasonló termékek összehasonlításából adódnak, míg a kínai exportáló gyártók dömpingkülönbözetei a Kínából az Unióba exportált termékek és az indiai belföldi piacon értékesített hasonló termékek összehasonlításából származnak. Ebből adódóan, és miként azt a CCCME maga is elismerte, lehetséges, hogy a szóban forgó két különbözet végeredményben eltér egymástól.

               (20)

               A Bizottság emellett a CCCME 2017. szeptember 8-i, a meghallgató tisztviselő elnökletével tartott meghallgatásán magyarázattal szolgált arra vonatkozóan is, hogy miért befolyásolta a kínai és indiai eredmények összehasonlítását az a kiigazítás, amelyet a vissza nem téríthető héa tekintetében alkalmazott a kínai exportáló gyártók megállapított dömpingkülönbözetére. A CCCME e kiigazítás kapcsán is tett észrevételeket, ezeket a Bizottság az alábbiakban tárgyalja.

               (21)

               A kárszámítással összefüggésben a CCCME azt állította, hogy a Bizottság figyelmen kívül hagyta a CCCME kérelmét, amelyben teljes körű hozzáférést kért a volumenre és árhatásokra vonatkozó, illetve a kárkülönbözet- és kármutató-számításokhoz, valamint az e számítások alapjául szolgáló minden egyéb bizalmas információhoz. A CCCME ennek kapcsán előadta, hogy a Bizottság titoktartási kötelezettsége nem abszolút érvényű, és azt mérlegelni kell az érdekelt felek védelemhez való jogával szemben. Példaként a CCCME azt hozta fel, hogy a Bizottság nem bocsátotta rendelkezésére az áraknak az uniós gazdasági ágazat oldalán végzett összehasonlításához alkalmazott termékjellemzőket.

               (22)

               A CCCME ezen túlmenően megoldási javaslatokat nyújtott be arra vonatkozóan, hogy a Bizottság miként teremthetne – az álláspontja szerint – kellő egyensúlyt a titoktartás és a védelemhez való jog között. E megoldások egyikeként például „összesített nyilvánosságra hozatalok” rendelkezésre bocsátását javasolta. A CCCME javaslata szerint a Bizottság az áralákínálási számításokat akár a mintában szereplő összes kínai exportáló gyártó összevont adatainak, valamint a mintában szereplő összes uniós gyártó összevont adatainak feltüntetésével is megadhatná. A CCCME meglátása szerint a Bizottság azzal, hogy az ilyen jellegű összesített adatokat hozzáférhetővé teszi azon érdekelt felek számára, amelyek gazdasági szereplőként ténylegesen nem vesznek részt a piacon, megfelelőképpen tiszteletben tartaná az alapadatokra vonatkozó titoktartási kötelezettséget.

               (23)

               A CCCME kifogásolta, hogy a Bizottság a titoktartást következetesen a CCCME-t megillető védelemhez való jog fölé helyezte, anélkül, hogy értékelte volna a sajátos körülményeket, a CCCME-nek a szóban forgó információkkal kapcsolatos helyzetét, valamint általánosságban, hogy kellő jelentőséget tulajdonított volna a védelemhez való jognak.

               (24)

               A Bizottság nem értett egyet ezzel a kritikával. A CCCME által kértek közül minden egyes információt külön-külön elemzett és a nem létező, az akta részét nem képező, illetve bizalmas adatok kivételével 2017. augusztus 25-én valamennyi információt a CCCME rendelkezésére bocsátotta. Az akta részét nem képező, illetve a bizalmasnak ítélt adatok esetében a Bizottság a nyilvánosságra hozatal megtagadását megfelelően megindokolta. Kiemelendő, hogy a Bizottság sem átfogó összesített alákínálási számításokat, sem pedig termékkód (TK vagy terméktípus) szerinti alákínálási számításokat nem végzett. Ezek helyett az alákínálási számításokat terméktípusonként és exportáló gyártónként végezte el. Összesített adatokat tehát a vizsgálat nem használt, és azok ebből adódóan nem is képezték az akta részét.

               (25)

               A bizalmas információkkal összefüggésben a Bizottság emlékeztetett arra, hogy az alaprendelet 19. cikke értelmében ezeket az adatokat kötelessége védelemben részesíteni. Emellett a Bizottság úgy ítélte meg, hogy az ügy nyilvános, az érdekeltek – köztük a CCCME – rendelkezésére bocsátott aktája minden olyan, a vizsgálatban felhasznált releváns információt tartalmazott, amely szükséges ahhoz, hogy az érdekeltek megfogalmazzák észrevételeiket. A bizalmasnak tartott információkról a nyilvános akta tartalmas összefoglalókat tartalmazott. A nyilvános aktához minden érdekelt fél, köztük a CCCME is rendelkezett hozzáféréssel és betekintési lehetőséggel. A Bizottság a CCCME-t illetően megjegyezte, hogy bár az többek között a kínai öntvényágazat képviseletét is ellátja, a CCCME-t a mintában szereplő exportáló gyártók közül egyetlen egy sem hatalmazta fel a bizalmas információihoz való hozzáférésre. A mintában szereplő, egyes kínai exportáló gyártóknak megküldött bizalmas nyilvánosságra hozatalt tehát nem volt mód a CCCME rendelkezésére bocsátani.

               (26)

               A fentiek alapján a Bizottság úgy vélte, hogy a CCCME és az exportáló gyártó is lehetőséget kapott arra, hogy maradéktalanul gyakorolja védelemhez való jogát, és állításaikat elutasította.

               (27)

               A végső nyilvánosságra hozatalt követően a CCCME ismét előadta, hogy nem teremtették meg számára a feltételeket ahhoz, hogy maradéktalanul gyakorolhassa védelemhez való jogát. A CCCME nem kért újabb információkat, és új érveket sem sorakoztatott fel. Kiemelendő, hogy a CCCME nem reagált arra a tájékoztató levélre, amelyben a Bizottság részletesen megválaszolta a CCCME által a meghallgató tisztviselőnek 2017. szeptember 15-én feltett kérdéseket. A Bizottság ezt az állítást elutasította, mert – miként azt e rendelet (10)–(26) preambulumbekezdése rögzítette – egyrészt teljes körű hozzáférést biztosított a CCCME számára a nem bizalmas jellegű adatokhoz, másrészt megfelelő indoklással ellátva utasította el a bizalmas jellegű, illetve az akta részét nem képező adatok nyilvánosságra hozatalát.

         1.4.   Mintavétel

               (28)

               A kínai exportáló gyártók e rendelet mellékletében szereplő jegyzékét a Bizottság módosította az ideiglenes rendeletből kihagyott, illetve az ideiglenes rendeletben hibás írásmóddal szereplő két exportáló gyártó nevének beillesztésével.

               (29)

               A vizsgálat során a mintában nem szereplő kínai exportáló gyártók egyike nevének megváltoztatásáról tájékoztatta a Bizottságot. A Bizottság a benyújtott bizonyítékokat elfogadta. A kínai exportáló gyártók jegyzékét a Bizottság ennek megfelelően módosította.

         1.5.   Egyedi vizsgálat

               (30)

               A CCCME felkérte a Bizottságot, hogy az alaprendelet 17. cikke (3) bekezdésének megfelelően hivatalosan egyedi vizsgálatot kérelmező tizennyolc, mintában nem szereplő kínai exportáló gyártó számára biztosítson egyedi vizsgálatot.

               (31)

               Miként az az ideiglenes rendelet (27) preambulumbekezdésében is kifejtésre került, ilyen nagy számú kérelem vizsgálata indokolatlan többletterhet jelentett volna és megakadályozta volna a vizsgálat alaprendeletben rögzített időkereten belüli lezárását. A Bizottság ezért egyetlen egyedi vizsgálat iránti kérelemnek sem adott helyt.

         1.6.   Piacgazdasági elbánás

               (32)

               A CCCME és két kínai exportáló gyártó e vizsgálat során többször is előadta, hogy a Kína WTO-hoz való csatlakozásáról szóló jegyzőkönyv 15. szakaszának 2016. december 11-ét követő hatályvesztése miatt már nem indokolt analóg országot kiválasztani, a dömping tényét pedig a kínai exportáló gyártók belföldi árai és költségei alapján kell megállapítani.

               (33)

               A Bizottság a hatályos jogszabályokat alkalmazta. Az alaprendelet 2. cikke (7) bekezdésének a) és b) pontja úgy rendelkezik, hogy a Kínában működő exportáló gyártók esetében a rendes értéket az analóg országon alapuló módszer alkalmazásával kell megállapítani.

         1.7.   Vizsgálati időszak és figyelembe vett időszak

               (34)

               Az FCI újfent előadta, hogy a figyelembe vett időszak túl rövid bármiféle érdemi – különösképpen a Kínából érkező behozatal volumenével kapcsolatos – következtetés levonásához, és hogy a négy évnél rövidebb időszak a Bizottság általános gyakorlatának is ellentmond, mivel annak keretében a Bizottság legalább négyéves tartamot szokott megállapítani.

               (35)

               A Bizottság megjegyezte, hogy a figyelembe vett időszak meghatározására a vizsgálat megindításakor a Bizottság általános gyakorlatával összhangban került sor. Az ideiglenes rendelet (35) preambulumbekezdésében foglaltaknak megfelelően a figyelembe vett időszak három teljes naptári évre és a vizsgálati időszakra terjed ki. Semmi nem indokolta, hogy a Bizottság az általános gyakorlatától eltérően egy másik időszakot határozzon meg. A Bizottság ezért ezt az állítást elutasította.

               (36)

               Mindazonáltal, ha a Bizottság a kárelemzést az FCI állításának megfelelően kiterjesztené a 2012-es évre, a Kínából érkező behozatal volumene még akkor is 10 % körüli növekedést mutatna a teljes időszakra vonatkozóan.

               (37)

               mivel a vizsgálati időszakkal és a figyelembe vett időszakkal kapcsolatban további észrevételek nem érkeztek, az ideiglenes rendelet (33) preambulumbekezdését a Bizottság megerősíti.

         2.   AZ ÉRINTETT TERMÉK ÉS A HASONLÓ TERMÉK

      A termékkört érintő állítások

               (38)

               Az ideiglenes rendelet (36) preambulumbekezdése rögzítette az érintett termék ideiglenes meghatározását.

               (39)

               Az ideiglenes rendelet (39)–(60) preambulumbekezdése tartalmazza az indiai exportáló gyártók, az egyik kínai exportáló gyártó, az FCI, továbbá két különálló, független importőr termékkör kapcsán benyújtott állításait és azok Bizottság általi elemzését.

               (40)

               Az ideiglenes intézkedések bevezetését követően a két független importőr és az FCI kérte a termékkör pontosítását, illetve további érveket sorakoztatott fel egyes terméktípusok termékkörből történő kizárása mellett. A kizárás iránti kérelmek az alábbi terméktípusokat érintették:

                           —

                           az EN 1433 szabvány szerinti öntött fedőelemek,

                           —

                           aknahágcsók és emelőkulcsok,

                           —

                           az 1 000 mm-t meghaladó méretű Gatic alkotóelemek,

                           —

                           felszíni aknaszekrények,

                           —

                           az EN 1563 szabvány szerinti elzárószekrények, valamint

                           —

                           az EN 124 szabvány szerinti aknarácsok.

               (41)

               Az egyik importőr azon kérésére reagálva, hogy erősítse meg az EN 1433 szabvány szerinti öntött fedőelemek és vízelvezető-aknarácsok termékkizárását, a Bizottság megerősítette, hogy a vízelvezető-aknarácsok az EN 1433 szabvány alá tartoznak és emiatt e termékeket – az ideiglenes rendelet (44) és (60) preambulumbekezdésének megfelelően – kizárta az érintett termékből. Az öntött fedőelemekről a Bizottság megállapította, hogy a vízelvezető-aknarácsokéval azonos fizikai jellemzőkkel és alkalmazásokkal rendelkeznek, illetve hogy a vízelvezető-aknarácsokkal egyazon szabvány alá tartoznak. A Bizottság ezért az öntött fedőelemeket kizárta az érintett termékből.

               (42)

               Az FCI azon kérésére reagálva, hogy erősítse meg az aknahágcsók és emelőkulcsok termékkizárását, a Bizottság megállapította, hogy mivel a szóban forgó aknahágcsók és emelőkulcsok rendeltetése eltér az érintett termék fogalmában rögzítettektől, e vizsgálatban e termékek nem tekintendők a termékkör részének. Ezek az érintett termék tartozékai, de műszaki jellemzőik nem azonosak az érintett termék, illetve az érintett termék részeinek műszaki jellemzőivel. Az aknahágcsók és emelőkulcsok ugyanis nem a felszíni vagy felszín alatti rendszerek lefedésére, megközelíthetőségének vagy megtekinthetőségének biztosításához használatosak.

               (43)

               A (41) preambulumbekezdésben említett importőr újabb információkkal egészítette ki az ideiglenes rendelet (45)–(53) preambulumbekezdésében tárgyalt, az 1 000 mm-t meghaladó méretű Gatic alkotóelemek termékkizárása iránt benyújtott kérelmét. Ezek az alkotóelemek nem tartoznak az EN 124 szabvány hatálya alá és több mint kétszer olyan drágák, mint a hagyományos búvónyílásfedelek.

               (44)

               mivel az 1 000 mm-nél kisebb méretű alkotóelemek az 1 000 mm-t meghaladó méretű termékek részét képezhetik, sem fizikai, sem pedig műszaki jellemzőik tekintetében nem különböztethetők meg az érintett terméktől. A Bizottság ezt a kérdéskört az ideiglenes rendelet (51)–(53) preambulumbekezdésében már megtárgyalta. A termék ára tekintetében tapasztalható különbség ezért irreleváns.

               (45)

               A végső nyilvánosságra hozatalt követően a Gatic továbbra is fenntartotta, hogy a hozzáférést biztosító, 1 000 mm-nél nagyobb szabad nyílású fedlap-alkotóelemeket ki kell zárni a termékkörből, hiszen az ilyen nagy alkotóelemek nem az EN 124 szabvány alá tartoznak. A tagállami vámhatóságok ráadásul az 1 000 mm-nél nagyobb szabad nyílású (az intézkedések hatályán kívül eső) alkotóelemeket nehézség nélkül megkülönböztethetik az 1 000 mm-nél kisebb szabad nyílású (az intézkedések hatálya alá tartozó) alkotóelemektől. Mindezek alapján egyetlen igazolható érv sincs arra, hogy a Bizottság ne zárja ki az 1 000 mm-nél nagyobb szabad nyílású alkotóelemeket az intézkedések hatálya alól.

               (46)

               Az ideiglenes rendelet (52) és (53) preambulumbekezdése rögzítette, hogy a termék szabad nyílásának méretétől függetlenül a Gatic alkotóelemekre is vonatkoznak – kivétel nélkül – az érintett termék fizikai és műszaki jellemzői. E jellemzőkön mit sem változtat az, hogy az 1 000 mm-nél nagyobb szabad nyílású Gatic alkotóelemek nem az EN 124 szabvány alá tartoznak. Az érintett termék fogalmát ugyanis nem a szabvánnyal határolták le, és az a terméktípusok szélesebb körét foglalja magában, mint az EN 124 szabvány. A Bizottság ezért ezt az állítást elutasította.

               (47)

               Egy másik importőr az EN 1253 szabvány alá tartozó termékek egyértelmű kizárását kérte az érintett termékből.

               (48)

               Az ideiglenes rendelet (54)–(56) preambulumbekezdésében kifejtett indokok alapján a Bizottság megerősítette, hogy a szóban forgó termékek e vizsgálatban nem képezik a termékkör részét, a terméknek a rendelkező részben meghatározott fogalmát pedig ennek megfelelően módosította.

               (49)

               Az FCI beadványában előadta, hogy az Unióban nem gyártanak németországi szabványok szerinti felszíni aknaszekrényeket, így ha végleges dömpingellenes intézkedéseket vezetnek be a felszíni aknaszekrények Kínából érkező behozatalára, akkor az Unióban már egyáltalán nem lesz kapható gömbgrafitos felszíni aknaszekrény.

               (50)

               A Bizottság megállapította, hogy a mintában szereplő uniós gyártók gyártanak felszíni aknaszekrényeket, németországi szabványok szerintit is.

               (51)

               Emellett a Bizottság emlékeztetett arra, hogy végleges dömpingellenes intézkedéseket nem azért vezetnek be, hogy a Kínából érkező behozatalt kizárják az érintett termék piacáról. Attól, hogy a németországi szabványok szerinti felszíni aknaszekrények bizonyos típusait nem gyártják az Unióban, a terméket a felhasználók még beszerezhetik harmadik országokból, akár például Kínából is.

               (52)

               Az FCI beadványában kérelmezte az elzárószekrények kizárását, mivel azok nem az EN 124, hanem az EN 1563 szabvány alá tartoznak. Az elzárószekrény a felszíni aknaszekrény egyik fajtája. Ez utóbbi termék kizárását már kérelmezték, de azt a Bizottság az ideiglenes rendelet (59) preambulumbekezdésében elutasította. A Bizottság ennek alapján az elzárószekrények érintett termékből való kizárása iránti kérelmet szintén elutasította.

               (53)

               Beadványában az FCI emellett az EN 124 szabvány alá tartozó aknarácsok kizárását is kérelmezte, arra hivatkozva, hogy e termékek rendeltetése teljesen megegyezik az EN 1433 szabványhoz tartozó vízelvezető-aknarácsokéval. Annak magyarázata, hogy más-más szabványok vonatkoznak rájuk, abban keresendő, hogy az EN 1433 szabványhoz tartozó vízelvezető-aknarácsok tesztelése az alattuk lévő vízelvezetővel együtt történik, míg az EN 124 szabvány szerinti aknarácsokat – csakúgy mint a víznyelőfedlapokat és búvónyílásfedeleket – önálló egységként tesztelik.

               (54)

               A Bizottság megállapította, hogy az ilyen jellegű aknarácsok a vízelnyelőfedlapokéval és a búvónyílásfedelekével azonos műszaki jellemzőkkel rendelkeznek, mivel ezek mind az EN 124 szabvány alá tartoznak. Az érintett termék más típusaitól nem különböztethetők meg könnyen és gyorsan, így a Bizottság elutasította az EN 124 szabvány szerinti aknarácsok érintett termékkörből történő kizárására irányuló kérelmet.

               (55)

               A végső nyilvánosságra hozatalt követően az FCI ismét előadta, hogy a vízelvezetők EN 1433 szabvány alá tartozó aknarács-alkotóelemei és az EN 124 szabvány szerinti aknarácsok fizikai és anyagjellemzőik, illetve gyártási folyamataik tekintetében megegyeznek. Alapjában véve tehát ezek azonos termékek. Az FCI emellett azt is kijelentette, hogy a Bizottság azon állítása, miszerint az önálló vízelvezető-aknarácsok nem különböztethetők meg könnyen és gyorsan az érintett termék többi típusától, éles ellentétben áll az ügy tényeivel.

               (56)

               A Bizottság megállapította, hogy az EN 124 szabvány alá kizárólag búvónyílásfedelek és víznyelőfedlapok tartoznak. Az EN 124 szabvány hatálya alá tartozó aknarácsok következésképpen e termékek részének minősülnek. A vízelvezetők EN 1433 szabvány alá tartozó aknarács-alkotóelemei és az EN 124 szabvány szerinti aknarácsok tehát nem tekinthetők azonos termékeknek.

               (57)

               A Bizottság az alatt, hogy az ilyen, EN 124 szabvány hatálya alá tartozó aknarácsok szemrevételezéssel nem különböztethetők meg könnyen az érintett termék többi típusától, azt értette, hogy az ilyen jellegű aknarácsok azoktól az – az érintett termék részeként az érintett termék fogalmába tartozó – aknarácsoktól nem különböztethetők meg könnyen szemrevételezéssel, amelyeket a víznyelőfedlapokban vagy búvónyílásfedelekben a víz víznyelőkbe és búvónyílásokba jutását lehetővé tevő fedőelemként alkalmaznak. Ezért a Bizottság az állítást elutasította.

         3.   DÖMPING

   3.1.   Kína

   3.1.1.   Analóg ország

               (58)

               A panaszosok újfent jelezték, hogy az exporttámogatásokból eredő torzulások, a vasérc árát befolyásoló kiviteli adó és kettős fuvarozási politika miatt nem tudnak egyetérteni azzal, hogy a Bizottság Indiát választotta analóg országnak.

               (59)

               A Bizottság ezeket az észrevételeket az ideiglenes rendelet (80) és (81) preambulumbekezdésében már megválaszolta. Tekintettel arra, hogy új érveket nem hoztak fel, a Bizottság ezt az észrevételt elutasította.

         3.1.2.   Rendes érték

               (60)

               Miként azt az ideiglenes rendelet (88) preambulumbekezdése rögzítette, az ideiglenes dömpingkülönbözetekhez tartozó rendes érték kiszámításához a Bizottság először is meghatározta a mintában szereplő kínai exportáló gyártók által exportált egyes terméktípusokra az egyes analóg országbeli, indiai gyártókra vonatkozó rendes értéket, majd ezt követően a kapott terméktípusonkénti rendes értékeket összesítve súlyozta az egyes indiai gyártók által előállított mennyiségekkel.

               (61)

               Az ideiglenes nyilvánosságra hozatal nyomán benyújtott észrevételekben a Bizottság figyelmét több érdekelt fél is felhívta arra, hogy a számtanilag képzett értékek alkalmazása növelhette az analóg országbeli rendes értéket.

               (62)

               A CCCME mindenekelőtt azzal érvelt, hogy az analóg országbeli rendes érték kiszámításakor a Bizottság mérlegelési jogkörrel rendelkezik az alaprendelet 2. cikkének (2) bekezdése szerinti „kielégítő mértékű mennyiségek” szintjét illetően.

               (63)

               A CCCME emellett azt állította, hogy ha akár egyetlen olyan kínai exportáló gyártó is akad, amely megfelel a reprezentativitási vizsgálatnak, akkor az azonos terméktípusok esetében az összes többi kínai exportáló gyártóra is ugyanazt az áron alapuló rendes értéket kell alkalmazni.

               (64)

               A Bizottság a kielégítő mértékű mennyiség vizsgálatával, illetve az áron alapuló rendes érték alkalmazásával kapcsolatban felhozott mindkét technikai érvet elfogadta, és ennek megfelelően felülvizsgálta a rendes értékre vonatkozó számításait.

               (65)

               Tekintettel arra, hogy több mint egy, mintában szereplő analóg országbeli gyártó működött együtt a vizsgálatban, a Bizottság felülvizsgálta a rendes érték meghatározására használt módszert annak érdekében, hogy a számtanilag képzett rendes értékek alkalmazását a szükséges minimálisra korlátozza.

               (66)

               Ily módon azokban az esetekben, amikor rendelkezésre állt olyan rendes érték, amely szokásos kereskedelmi forgalom keretében végrehajtott és kielégítő mértékű mennyiséget kitevő indiai belföldi értékesítések árán alapult, a Bizottság ezt az árat alkalmazta, nem pedig az ebből az árból és a többi gyártóra vonatkozóan számtanilag képzett rendes értékből nyert átlagolt rendes értéket. Ez összhangban áll a 2. cikk (7) bekezdésével, amely szerint a rendes értéket lehetőség szerint a hasonló termék analóg országbeli belföldi árainak figyelembevételével kell kiszámolni.

               (67)

               Ha egy bizonyos terméktípust a mintában szereplő indiai gyártók egyike sem értékesített a belföldi piacon, de volt legalább egy olyan indiai gyártó, amely az adott terméktípust előállította, a Bizottság a rendes értéket számtanilag képezte, a szóban forgó indiai gyártó szokásos kereskedelmi forgalom keretében végzett belföldi értékesítéseihez tartozó SGA-költségekkel és nyereséggel növelt előállítási költség felhasználásával. Ilyen esetekben az SGA-költségek és a nyereség összege – az árbevétel százalékában kifejezve – a lemezgrafitos öntöttvas termékeknél 1–10 %-ot, a gömbgrafitos öntöttvas termékeknél pedig 10–20 %-ot tett ki.

               (68)

               Amennyiben nem lehetett a terméktípusok szintjén megfeleltetést végezni, a Bizottság az azonos nyersanyagok felhasználásával készült összes terméktípus belföldi, szokásos kereskedelmi forgalom keretében megvalósult értékesítésén alapuló rendes értéket alkalmazta. A mintában szereplő öt kínai exportáló gyártó közül négy esetében a teljes exportvolumen kevesebb mint 1,2 %-a tartozott ebbe a kategóriába. Az egyik, mintában szereplő kínai exportőrnél ez az exportvolumen több mint 50 %-át érintette. Ez a kínai exportőr aránylag drága, réspiaci termékeket értékesített, amelyeket nem lehetett megfeleltetni az analóg ország mintában szereplő gyártói által előállított és értékesített terméktípusoknak, ami azzal járt, hogy nem lehetett számszerűsíteni a rendes érték felfelé történő kiigazítását. A szóban forgó exportáló gyártó dömpingkülönbözete nem lett magasabb attól, hogy a Bizottság az azonos nyersanyagból készült összes terméktípus átlagos rendes értékét alkalmazta.

               (69)

               A CCCME és a Botou City Wangwu Town Tianlong Casting Factory jelezték továbbá, hogy azzal a módszertannal sem tudnak egyet érteni, amelyet a Bizottság a nem kielégítő mértékű mennyiségben értékesített terméktípusok rendes értékének számtani képzésekor követett. A (64)–(68) preambulumbekezdésben meghatározott módosítások jóvoltából ez a kifogás immár irreleváns, mivel nem volt olyan helyzet, amikor ilyen módon számtanilag kellett volna képezni a rendes értéket.

               (70)

               A végső nyilvánosságra hozatalt követően a CCCME előadta, hogy a Bizottságnak a rendes érték képzésekor az összes indiai gyártó szokásos kereskedelmi forgalom keretében megvalósított belföldi értékesítésének SGA-költségeit és nyereségét kell felhasználnia.

               (71)

               A (67) preambulumbekezdésben ismertetett körülmények között, továbbá az alaprendelet 2. cikke (6) bekezdésének egyértelmű szövege értelmében a Bizottság köteles volt a hasonló termék szokásos kereskedelmi forgalom keretében megvalósított azon belföldi értékesítéseinek SGA-költségeit és nyereségét felhasználni, amelyeket a szóban forgó terméktípust előállító indiai gyártó bonyolított le.

               (72)

               A Bizottság ennélfogva elutasította a CCCME azon állítását, amely szerint különféle, olyan további vállalatoktól származó SGA-költségeket és nyereséget kell kiválasztania és valamilyen módon átlagot számítva összesítenie, amelyek az érintett terméktípust nem gyártották.

               (73)

               A végső nyilvánosságra hozatalt követően a CCCME kérte a Bizottságtól annak megerősítését, hogy az indiai gyártók termelési költségei nem tartalmaznak közvetett adókat, továbbá hogy a közvetett adók nem befolyásolják a jövedelmezőség vizsgálatát, illetve nem jelennek meg a rendes érték meghatározásához felhasznált belföldi árakban.

               (74)

               A Bizottság megerősítette, hogy a rendes érték meghatározásához alkalmazott árak és költségek nem tartalmaznak közvetett adókat, és hogy a jövedelmezőség vizsgálatára a közvetett adók semmiféle hatást nem gyakorolnak.

         3.1.3.   Exportár

               (75)

               Az exportárral kapcsolatos észrevételek hiányában a Bizottság megerősítette az ideiglenes rendelet (89) preambulumbekezdését.

         3.1.4.   Összehasonlítás

               (76)

               Az egyik exportáló gyártó állítása szerint a rendes értéket az alaprendelet 2. cikkének (10) bekezdése szerint ki kell igazítani annak figyelembevétele érdekében, hogy az érintett termék dizájnját nem a kínai exportáló gyártók készítették. A termék dizájnját a független importőr biztosította.

               (77)

               mivel a belföldi piacukon értékesített hasonló termék dizájnját a mintában szereplő indiai gyártók maguk készítették, a Bizottság ezt az állítást elfogadta. A kiigazítás relatív számszerűsítését a Bizottság a mintában szereplő uniós gyártók vonatkozó adatai alapján elvégezte.

               (78)

               A CCCME beadványában előadta, hogy a közvetett adók tekintetében végzett kiigazítás jogsértő volt, továbbá nem szerepelt az ideiglenes rendelet (91) preambulumbekezdésében a 2. cikk (10) bekezdése alapján végrehajtott kiigazítások között. A CCCME állítása szerint a részleges héa-visszatérítéssel kapcsolatos kiigazítás arra vezethető vissza, hogy státuszát tekintve Kína a Bizottság szerint nem piacgazdasággal rendelkező ország.

               (79)

               A Bizottság ezeket az állításokat elutasította. A Bizottság a 2. cikk (10) bekezdésének b) pontja alapján a Kínából az Unióba irányuló exportértékesítést terhelő közvetett adók és az indiai belföldi értékesítések közvetett adói közötti különbség tekintetében végzett kiigazítást (Kínában 17 %-os adó vonatkozik az exportra, amelynek 5 %-át a későbbiekben visszatérítik, míg India esetében a belföldi árból kizárták az adókat). Ez a kiigazítás semmilyen módon nem áll összefüggésben azzal, hogy Kína esetében az analóg országon alapuló módszert alkalmazta a Bizottság. A szóban forgó kiigazítás ismertetése egy hiba folytán maradt ki az ideiglenes rendelet (91) preambulumbekezdéséből. A kiigazításról mindazonáltal a mintában szereplő exportáló gyártóknak eljutatott specifikus ideiglenes nyilvánosságra hozatal beszámolt. E kiigazítás kapcsán egyikük sem tett észrevételt.

               (80)

               A végső nyilvánosságra hozatalt követően a CCCME jelezte, hogy továbbra sem ért egyet azzal, hogy a Bizottság az alaprendelet 2. cikke (10) bekezdésének b) pontját alkalmazta a kínai exportár és az indiai rendes érték összehasonlíthatóságának biztosításához. A CCCME azzal érvelt, hogy mivel az exportra vonatkozó héarendszer az egyik oka annak, hogy Kína nem piacgazdasággal rendelkező ország, e rendszer nem használható fel az árösszehasonlítást szolgáló kiigazításokhoz. Ezt az érvet a Bizottság elutasította. Az alaprendelet 2. cikke (7) bekezdésének a) pontja értelmében a Bizottság köteles a rendes érték vonatkozásában alternatív forrásról gondoskodni a nem piacgazdasággal rendelkező országok és a piacgazdasági elbánás megadását nem kérelmező vállalatok esetében. A Bizottságnak a rendes érték meghatározását követően szavatolnia kell az alaprendelet 2. cikkének (10) bekezdésében foglalt rendelkezéseknek megfelelő tisztességes és észszerű összehasonlítást.

               (81)

               Miként azt a (79) preambulumbekezdés rögzítette, míg az öntvények Kínából érkező exportjára részlegesen visszatéríthető exporthéa vonatkozik, addig Indiában az összes adót visszatérítik a belföldi értékesítések esetében. A Bizottságnak ennélfogva a tisztességes összehasonlítás biztosításához, továbbá az állandó ítélkezési gyakorlatnak (3) megfelelően kötelessége volt, hogy elvégezze az alaprendelet 2. cikke (10) bekezdésének b) pontja szerint a rendes érték kiigazítását, épp úgy, mint ahogy azt az alaprendelet 2. cikke (10) bekezdésének többi rendelkezése alapján az összehasonlítást érintő további különbségek esetében is tette.

               (82)

               Ha a Kínában működő vállalatok között lett volna olyan, amelyet piacgazdasági elbánásban részesítenek, akkor a Bizottság ugyanezt a rendes értékre vonatkozó kiigazítást alkalmazta volna, hiszen az adók tekintetében ugyanez a különbség lett volna tetten érhető.

               (83)

               A CCCME és két kínai exportáló gyártó állítása szerint a Bizottságnak nyilvánosságra hozatal keretében további magyarázattal kell szolgálnia arról, hogy a számításokhoz a különféle terméktípusokat miért a rövidített termékkódok alapján határozta meg, és hogy e gyakorlat milyen következményekkel járt a tisztességes összehasonlítás szempontjából.

               (84)

               A Bizottság erre válaszolva egyfelől megjegyezte, hogy eleget tett a tisztességes összehasonlítás biztosítására irányuló kötelezettségének, másfelől pedig rámutatott, hogy a rövidített termékkódok tették lehetővé, hogy összehasonlítsa a teljes exportvolument a hasonló terméknek az alapvető fizikai jellemzői szempontjából legnagyobb hasonlóságot mutató típusaival. A Bizottság a rövidített termékkódokból kihagyott termékjellemzők piaci értéke tekintetében nem tárt fel különbségeket. Ezenkívül egyetlen kínai exportáló gyártó sem nyújtott be számításokkal alátámasztott kérelmet a fizikai jellemzőkből adódó különbségekre vonatkozó kiigazítás iránt.

               (85)

               A végső nyilvánosságra hozatalt követően a CCCME és két kínai exportáló gyártó ismét előadta, hogy a Bizottság nem gondoskodott az árak összehasonlíthatóságáról. A CCCME állítása szerint a Bizottságnak attól függetlenül el kell végeznie a termékek közötti különbségek tekintetében a kiigazításokat, hogy azok megjelennek-e az eredeti termékkód-jellemzőkben vagy sem. A CCCME egyfelől közölte, hogy nem rendelkezik hozzáféréssel az indiai gyártók által értékesített termék műszaki jellemzőihez, másfelől pedig rámutatott, hogy az indiai gyártók által előállított termék teljes termékkódjának nyilvánosságra hozatala nem bizonyult elegendőnek.

               (86)

               A Bizottság ezeket az állításokat elutasította. A Bizottság emlékeztetett arra, hogy 2017 júniusában az összes érdekelt fél számára elérhetővé tette az analóg országban előállított termékeknek az eredeti termékkód tizenöt műszaki jellemzője szerinti osztályozását. A Bizottságnak a termékkatalógusokon kívül – amelyekkel az indiai gyártók nem rendelkeztek – egyetlen olyan alternatív forrás sem állt rendelkezésére a műszaki adatokról, amely jellegéből adódóan nem bizalmas, vagy amelyről tartalmas, a többi érdekelt félnek átadható összefoglaló készíthető.

               (87)

               A CCCME ráadásul annak ellenére, hogy teljes mértékben tisztában volt az indiai gyártók által előállított terméknek az eredeti termékkód szerinti tizenöt jellemzőjével, egyetlen konkrét felvetést sem fogalmazott meg azt illetően, hogy milyen jellegű – nemcsak termékkód feletti, hanem termékkódon belüli – kiigazítást kell elvégezni. Ezenkívül az ellenőrző látogatások alkalmával a Bizottság nem állapított meg olyan okokat, amelyek szükségessé tettek volna ilyen természetű kiigazítást. Meg kell jegyezni, hogy a kiválasztott analóg ország kapcsán benyújtott 2016. december 22-i beadványában a CCCME maga is kiemelte, hogy „India figyelembevétele az egymásnak megfeleltethető terméktípusok kapcsán felmerülő problémákra is megoldást jelent, aminek hátterében szintén az áll, hogy reprezentatívabb adatok állnak majd rendelkezésre […]. Azáltal, hogy analóg országként Indiát alkalmazzák, a forrásadatok köre számottevően tágabb lesz, aminek jóvoltából sokkal valószínűbb, hogy a Bizottság elegendő adattal fog rendelkezni a terméktípusok megfeleltetéséhez.” A Bizottság ezért ezt az állítást elutasította.

               (88)

               A CCCME állítása szerint a Bizottságnak ki kell igazítania a gömbgrafitos öntöttvastermékek alacsony termelési volumenéből állítólagosan adódó egyenetlenségek tekintetében az indiai gyártók termelési költségét. Ezt az állítását a CCCME nem támasztotta alá bizonyítékokkal.

               (89)

               mivel a gömbgrafitos öntöttvastermékek Indiában végzett értékesítéséről megállapítást nyert, hogy reprezentatív, a Bizottság nem tartotta indokoltnak a szóban forgó kiigazítást. Ezt az állítást ugyanakkor mindenféleképpen el kellett utasítani, hiszen nem támasztották alá bizonyítékokkal.

               (90)

               Ezt az állítást a CCCME a végső nyilvánosságra hozatalt követően ismét előterjesztette és kijelentette, hogy a Bizottságnak magyarázattal szolgált arról, hogy az állítólagos egyenetlenségek aránytalanul magas termelési költséget eredményeztek. A CCCME hozzáfűzte, hogy mivel az indiai gyártók költségadatait a Bizottság nem hozta nyilvánosságra, nem áll módjában megalapozott kérelmet benyújtani a kiigazítás tekintetében.

               (91)

               Ezzel az állítással kapcsolatban a Bizottság nem kapott részletesebb magyarázatokat. Az ideiglenes nyilvánosságra hozatalhoz fűzött észrevételeiben a CCCME jelezte, hogy „több költségtényező előállítása, illetve túlzott felhasználása is feltehetően egyenetlenséget mutat, ami tévesen magas termelési egységköltséget eredményez”. A CCCME továbbra is csak homályosan fogalmazott, illetve semmiféle támpontot nem adott azt illetően, hogy mely termelési költség érintett, melyik referenciaértékhez viszonyítva lenne helyénvaló meghatározni az állítólagos egyenetlenséget és miként kell kiszámítani a kiigazítást.

               (92)

               A Bizottság nem értett egyet azzal az állítással, hogy a szóban forgó kérelem benyújtása amiatt hiúsult meg, hogy nem hozta nyilvánosságra az indiai gyártók termelési költségeit.

               (93)

               Először: az indiai gyártók költségadatai természetüknél fogva minősültek bizalmas információknak, az pedig nem volt lehetséges, hogy a szóban forgó adatokból olyan, a többi érdekelt fél számára hozzáférhető összefoglaló készüljön, amely egyfelől kellőképpen tartalmas a CCCME szempontjából, másfelől pedig védi az indiai gyártók érzékeny üzleti adatait.

               (94)

               Másodszor: az Indiában és a Kínában alkalmazott gyártási folyamatok nagyban hasonlítanak. Ezt az ideiglenes rendelet (79) preambulumbekezdése és a CCCME India analóg országként történő kiválasztásával kapcsolatos, 2016. december 22-i beadványa is megerősítette. A CCCME megállapítása szerint „a kínai gyártók többsége kis öntöde, a gyártási folyamat pedig nem automatizált, arra sokkal inkább a kézi munkavégzés jellemző”. Megjegyezte továbbá, hogy „India és Kína köztudottan hasonló fejlettségi szintekkel és mérettel rendelkezik” és „a költségeket és az árakat befolyásoló egyéb tényezők tekintetében” is hasonlítanak, továbbá hogy Kína és India között „több a hasonlóság, mint Kína és bármely másik ország között”. Ebből adódóan a CCCME – amely saját bevallása szerint nagyszámú, különböző méretű kínai gyártót képvisel – az indiai gyártók bizalmas adataihoz való hozzáférés nélkül is összeállíthatta volna kérelmeit. Ágazati ismeretei alapján képesnek kellett volna lennie arra, hogy meghatározza azokat az előállítási mintákat és termelési arányszámokat, amelyek az állítólagosan túlzott mértékű termelési egységköltséget eredményezik, továbbá hogy alátámassza a kérelmezett kiigazítást.

               (95)

               A Bizottság egyetlen olyan tényezőt sem tárt fel, amely az analóg országbeli rendes érték meghatározásával összefüggésben indokolttá tenné az indiai gyártók termelési költségének kiigazítását. Tekintettel arra, hogy az indiai gyártók értékesítési volumenét a Bizottság reprezentatívnak találta, és mivel a CCCME nem nyújtott be konkrét és megalapozott kérelmet, a Bizottság elutasította az indiai gyártók termelési költségének kiigazítását szorgalmazó állítást.

               (96)

               Az egyik kínai exportáló gyártó szerint a Bizottság alaptalanul igazította ki exportárait a hitelköltségek tekintetében, mert esetében ilyen költségek fel sem merültek.

               (97)

               A Bizottság ezt az állítást elutasította. Tekintettel arra, hogy a felszámított árak meghatározásakor tényezőként minden hitelnyújtást figyelembe kell venni, az árak tisztességes összehasonlítása érdekében a Bizottság az összes olyan kínai exportáló gyártó exportárát kiigazította a hitelköltségek tekintetében, amely időt biztosított a vevőknek a fizetés teljesítésére. A szóban forgó exportáló gyártó esetében megállapítást nyert a vevői hitelezés ténye, és így még annak ellenére is indokolt volt kiigazítást végezni a hitelköltségek tekintetében, hogy a vállalat nem vett fel kölcsönt a szállítás és a vevők fizetésteljesítése között eltelt időszak fedezésére.

               (98)

               A végső nyilvánosságra hozatalt követően a CCCME előadta, hogy a Bizottságnak ki kell igazítania az áron alapuló rendes értéket a hasonló termékbe fizikailag belefoglalt anyagokat terhelő közvetett adók figyelembevétele érdekében.

               (99)

               mivel a jelen esetben sem importköltségek, sem pedig vissza nem térítendő adók nem terhelték a hasonló termékbe belefoglalt anyagokat, irreleváns a CCCME árkiigazítást szorgalmazó javaslata.

         3.1.5.   Dömpingkülönbözetek

               (100)

               A fenti preambulumbekezdésekben ismertetettek szerint a Bizottság az érdekelt felek bizonyos észrevételeit figyelembe vette és újraszámította a kínai exportáló gyártók dömpingkülönbözetét.

               (101)

               A végleges dömpingkülönbözetek a vámfizetés nélkül, uniós határparitáson számított CIF-ár százalékában kifejezve a következők:

                  1. táblázat

                  Végleges dömpingkülönbözetek

                           Vállalat

                           Végleges dömpingkülönbözet

                           Botou City Wangwu Town Tianlong Casting Factory

                           15,5 %

                           Botou Lisheng Casting Industry Co., Ltd

                           31,5 %

                           Fengtai (Handan) Alloy Casting Co., Ltd

                           38,1 %

                           Hong Guang Handan Cast Foundry Co., Ltd

                           21,3 %

                           Shijiazhuang Transun Metal Products Co., Ltd

                           25,0 %

                           Egyéb együttműködő vállalatok

                           25,4 %

                           Minden más vállalat

                           38,1 %

         3.2.   India

               (102)

               A Bizottság a nyilvánosságra hozatalt követően nem kapott további észrevételeket Indiával kapcsolatban.

               (103)

               A Bizottság ezért megerősítette arra vonatkozóan tett ideiglenes ténymegállapításait, hogy a mintában szereplő indiai exportáló gyártói csoportok nem folytattak dömpinget.

               (104)

               A Bizottság következésképpen az alaprendelet 9. cikkének (6) bekezdésével összhangban megerősítette, hogy nem állapított meg dömpinget a mintában nem szereplő, együttműködő exportáló gyártók esetében, és nem állapított meg dömpinget az Indiában működő összes többi exportáló gyártó esetében sem, mert az indiai együttműködő exportáló gyártók exportja az Unióba irányuló teljes indiai export igen nagy volumenrészét (körülbelül 85 %-át) teszi ki.

         4.   KÁR

   4.1.   Az uniós gazdasági ágazat és az uniós termelés meghatározása

               (105)

               Az uniós gazdasági ágazatra és az uniós termelésre vonatkozó észrevételek hiányában az ideiglenes rendelet (108)–(111) preambulumbekezdésében foglalt következtetéseit a Bizottság megerősítette.

         4.2.   Uniós felhasználás

               (106)

               Az uniós felhasználásra vonatkozó észrevételek hiányában az ideiglenes rendelet (112)–(114) preambulumbekezdésében foglalt következtetéseit a Bizottság megerősítette.

         4.3.   Kínából érkező behozatal

               (107)

               A CCCME ismét hangot adott az érintett termékre vonatkozó importadatok megbízhatóságával kapcsolatos, 2017. január 23-i beadványában megfogalmazott aggályainak. Vitatta a panaszosok – Bizottság által is elfogadott – módszertanát, amellyel az Eurostat kiigazított adatainak felhasználásával megkapták az érintett termék behozatalára korlátozódó adatokat, továbbá kijelentette, hogy a Bizottságnak objektív módon, nem a panaszosok megalapozatlan feltételezéseire, hanem egyértelmű bizonyítékokra építve kell kárelemzést végeznie. A CCCME azt állította továbbá, hogy a Bizottság feladata megbízható importadatokat beszerezni.

               (108)

               A CCCME azon állításának alátámasztására, hogy a Bizottság által használt importadatok véleménye szerint nem voltak megbízhatóak, illetve nem minősülhetnek egyértelmű bizonyítékoknak, 2017. november 6-án – első ízben – exportadatokkal szolgált a Kínából exportált érintett termék volumenéről, amelyekről egyúttal azt is megjegyezte, hogy a kínai vámstatisztikai nyilvántartás érintett termékre vonatkozó exportadatain alapulnak és azokat ügyletről ügyletre haladva, bizalmas információkként gyűjtötte össze. A CCCME továbbá megjegyezte, hogy a termékleírás alapján meg tudta határozni, hogy mely termékek nem képezik az érintett termék részét, ezzel pedig már ki tudta számítani az érintett termék Kínából exportált tényleges volumenét.

               (109)

               A Bizottság megállapította, hogy az érintett termék exportvolumenét a CCCME maga számította ki, ráadásul ügyletek szerinti bontásban, a kínai vámadatok felhasználásával, ami bizonyos termékleírások kizárásával járt. A Bizottság megvizsgálta a CCCME által benyújtott exportadatokat és megállapította, hogy a piaci részesedés, a behozatali volumen és az uniós felhasználás figyelembe vett időszak alatti alakulása kapcsán tett ténymegállapításain ezek az adatok nem módosítanak. Ezen túlmenően a Bizottság megjegyezte, hogy a CCCME nem mutatott be egyetlen bizonyítékot sem adatgyűjtésének teljességéről és pontosságáról. A Bizottság emellett arra is rámutatott, hogy a CCCME elmulasztotta közölni, hogy a kínai vámhatóságoknak pontosan melyik olyan hivatalos adatbázisát használta fel, amely lehetővé tette számára, hogy ügyletek szerinti bontásban gyűjtsön adatokat és azonosítsa a termékleírást. Végezetül a Bizottság megjegyezte, hogy a Kínából történő kivitel és a behozatalnak az Unióba való tényleges megérkezése között eltelt idő miatt a kínai exportstatisztikáknak nem feltétlenül kell megegyezniük az Eurostat által gyűjtött importstatisztikákkal. A Bizottság elemezte a CCCME által benyújtott exportadatokat és megállapította, hogy a piaci részesedés, a behozatali volumen és az uniós felhasználás figyelembe vett időszak alatti alakulása kapcsán tett ténymegállapításain ezek az adatok nem módosítanak. A Bizottság ebből adódóan elutasította az állítást, mely szerint az általa felhasznált importadatok megbízhatatlanok voltak.

               (110)

               A Bizottság megjegyezte, hogy a panaszosok módszere, amelyet az érintett termék figyelembe vett időszak alatti behozatalára vonatkozó adatok meghatározásához használtak, az Eurostat adatain alapult. A módszer 2013-ra a 7325 10 50 és a 7325 10 92 KN-kódhoz tartozó összvolumennel, a 7325 10 99 KN-kód esetében a volumen 30 %-ával, a 7325 99 10 KN-kódnál pedig egy állandó volumennel csökkentett értékkel számolt. A KN-kódok változása nyomán a panaszosok a 2014-től a vizsgálati időszakig terjedő időtartamra a Kínából érkező, a 7325 10 00 KN-kóddal azonosított behozatal 60 %-ával, a 7325 99 10 KN-kód esetében pedig egy állandó volumennel csökkentett értékkel számoltak.

               (111)

               mivel a Bizottság egyetlen olyan alternatív információforrást sem talált, amely az érintett termék vonatkozásában pontosabb importadatokkal szolgált volna, az Eurostat adataiból kiinduló módszert tekintette a legmegfelelőbb módszernek. A Bizottság ezért elutasította a CCCME állítását.

               (112)

               Az FCI és a CCCME egyaránt azt állította beadványában, hogy a Kínából érkező behozatal értékeléséhez alkalmazott módszertan hibás, mert leszámítva a panaszosok által javasolt állandó volumen levonását, a módszertan annak ellenére a 7325 99 10 KN-kóddal azonosított összes importált terméket figyelembe vette, hogy a dömpingellenes intézkedések 2005-ös bevezetése előtt nem volt jellemző, hogy az érintett terméket e KN-kóddal azonosították volna, és hogy a panaszosok nem bizonyították azt, hogy e KN-kódot 2009-et követően az érintett termék behozatalához igénybe vették volna. Az FCI ezért azt kérte a Bizottságtól, hogy az érintett termék behozatali volumenének kiszámításához egyáltalán ne, vagy arányosan vegye figyelembe a szóban forgó KN-kóddal azonosított behozatalt.

               (113)

               A Bizottság megjegyezte, hogy az e KN-kóddal azonosított behozataloknak az ideiglenes intézkedések bevezetése és 2017. október eleje közötti időszakot felölelő elemzése azt mutatta, hogy a 7325991051 TARIC-kóddal – amely kizárólag az érintett termék azonosítására szolgál – jelentős, 6 796 tonnát kitevő behozatal érkezett Kínából. Ebből egyértelműen az következik, hogy az érintett terméket a 7325 99 10 KN-kód megjelölésével is importálják. A Bizottságnak ugyanakkor arra vonatkozóan, hogy az e KN-kóddal azonosított egyéb termékek behozatala 2005-től az érintett termékével azonos tendenciát követett volna, nem volt bizonyítéka. Ebből adódóan a figyelembe vett időszak tekintetében a százalékos arány használata nem lenne megbízható.

               (114)

               A Bizottság ezért úgy határozott, hogy nem végez kiigazítást a Kínából érkező behozatali volumen esetében. A Bizottság emellett azt is megállapította, hogy a figyelembe vett időszakbeli piaci részesedés szempontjából az importvolumen-adatok még akkor is hasonló mértékű növekedést mutatnának, ha a szóban forgó KN-kódot kizárná az elemzéséből.

               (115)

               A CCCME állítása szerint sem a panaszosok, sem pedig a Bizottság nem fűzött magyarázatot az érintett termék 7325 10 99 KN-kódhoz tartozó behozatali volumenének becsült arányához, ahogy azzal kapcsolatban is adósak maradtak a magyarázattal, hogy a 7325 10 99 kódhoz tartozó behozatali volumen százalékos aránya miért maradt állandó a figyelembe vett időszak alatt.

               (116)

               Miként azt az ideiglenes rendelet (122) preambulumbekezdése is kifejtette, a Bizottság az érintett termék Kínából érkező behozatali volumenét a panaszosok által javasolt, a Bizottság által megbízhatónak és objektívnek tartott módszer alapján határozta meg. Ennél megbízhatóbb módszerre a felek egyike sem tett javaslatot. A Bizottság a vízelvezető-aknarácsok kizárásához a mintában szereplő kínai exportáló gyártók vizsgálati időszak alatti átlagos vízelvezetőaknarács-értékesítéséből indult ki, amely a teljes behozatal 10 %-át tette ki. Ezt a százalékos értéket alkalmazta a figyelembe vett időszakra. Mivel a CCCME nem nyújtott be a vízelvezető-aknarácsok Kínából érkező behozatali volumenére vonatkozóan alternatív adatokat, az állítást a Bizottság elutasította.

               (117)

               Az FCI előadta, hogy ebben az ügyben nem állapítható meg a behozatal jelentős növekedése, mivel ha a dömpingellenes intézkedések 2010-es hatályvesztésétől eltelt összes évet nézzük, akkor a behozatal csak 2013 és 2014 között mutatott növekedést, és bár a vizsgálati időszakban a behozatal meghaladta a 2013-as szinteket, jóval elmaradt a 2010-es és 2011-es behozatali szintektől.

               (118)

               A Bizottság a kár felmérése szempontjából lényeges tendenciák vizsgálatához észszerűnek, továbbá a Bizottság általános gyakorlatával összeegyeztethetőnek találta a figyelembe vett időszakot. Ebből adódóan nem az FCI javaslata szerint járt el, és a korábbi éveket figyelmen kívül hagyta.

               (119)

               Az alákínálás kapcsán az FCI azt állította, hogy az ideiglenes számítások félrevezetőek, mivel azok a kínai öntödék által az unióbeli importőröknek értékesített termékek árát az uniós gazdasági ágazat által a végső vevőknek értékesített termékek áraival hasonlították össze, és figyelmen kívül hagyták a kizárólag a független importőröknél felmerülő kiadásokat. Ilyen költségeknek számítanak például a kutatási-fejlesztési költségek, a minták és prototípusok kialakítása kapcsán felmerülő költségek, a tanúsítási költségek, a jóváhagyási igazolások költségei, a minőség-ellenőrzés és megfelelőség-ellenőrzés, a raktár-, illetve értékesítési költségek.

               (120)

               A Bizottság a szóban forgó adatok ellenőrzését követően úgy határozott, hogy az alákínálási különbözeteket e költségek tekintetében kiigazítja. Az uniós gazdasági ágazat gyártelepi árait a mintában szereplő uniós gyártók kutatási-fejlesztési költségeinek súlyozott átlagával lefelé korrigálta, amely az előző preambulumbekezdésben említett összes releváns költségelemet magában foglalt. A kiigazítás a mintában szereplő uniós gyártók árbevételének 2,2 %-át tette ki.

               (121)

               Emellett az ideiglenes intézkedések bevezetését követően ellenőrzött két független importőr adatai alapján sor került az importárnak a behozatali költségelemek miatti, hozzávetőleg 33 EUR/tonnás kiigazítására is.

               (122)

               A CCCME további részleteket kért a mintában szereplő egyes exportáló gyártók alákínálási különbözeteiről. A kár megállapítása céljából a dömpingelt behozatal árakra gyakorolt hatását is elemezni kell a kármutatók között, és az alaprendelet 3. cikkének (3) bekezdése szerint az alákínálásnak jelentősnek kell lennie. Ebben az ügyben a 31,6 %-tól 39,2 %-ig terjedő alákínálás jelentősnek tekinthető. Egy ilyen jellegű ténymegállapításnak nem feltétele, hogy minden egyes ügylet alákínálást mutasson. Ennek hátterében az áll, hogy a dömpingelt behozatal uniós gazdasági ágazat tekintetében kifejtett hatását, illetve jelentkező következményeit összességében elemzi a Bizottság, ami ebből adódóan a dömpingelt behozatallal megvalósult alákínálásra is igaz. A Bizottság ugyanakkor tájékoztatásul az alábbiakban ismerteti a mintában szereplő exportáló gyártók alákínálási különbözeteit:

                  2. táblázat

                  Alákínálási különbözetek

                           Vállalat

                           Alákínálási különbözet

                           Botou City Wangwu Town Tianlong Casting Factory

                           35,9 %

                           Botou Lisheng Casting Industry Co., Ltd

                           31,6 %

                           Fengtai (Handan) Alloy Casting Co., Ltd

                           39,2 %

                           Hong Guang Handan Cast Foundry Co., Ltd

                           38,4 %

                           Shijiazhuang Transun Metal Products Co., Ltd

                           37,0 %

               (123)

               A végső nyilvánosságra hozatalt követően a panaszosok előadták, hogy nem értenek egyet azzal a módszerrel, hogy a Bizottság az importárak felfelé történő korrigálása helyett az ő gyártelepi áraikat igazította ki lefelé, miközben a kutatási-fejlesztési költségek nagyobb része korántsem az importőröknél, hanem a Kínában működő gyártóknál merülnek fel. A panaszosok ezen túlmenően úgy vélték, hogy a behozatal utáni költségek túl magasak és egyfelől feltehetően olyan költségeket is magukban foglalnak, amelyek a vízelvezető-aknarácsok behozatalához köthetők, másfelől pedig gyaníthatóan az összes gömbgrafitos öntöttvastermék tekintetében tévesen 2,7 %-os, nem pedig 1,7 %-os importvámmal számolnak.

               (124)

               Az alákínálási különbözet, illetve a kár megszüntetéséhez szükséges mérték kutatási-fejlesztési költségekkel összefüggő kiigazítása egyfelől a mintában szereplő uniós gyártók ellenőrzött adatain, másfelől a független importőröknél tett ellenőrző látogatások alkalmával bemutatott azon bizonyítékokon alapult, amelyek szerint a független importőröknél felmerülnek ilyen jellegű költségek az érintett termék kínai gyártása kapcsán. Minthogy a panaszosok nem bizonyították, hogy a szóban forgó költségek nem merülnek fel a független importőröknél, állításukat a Bizottság elutasította.

               (125)

               A behozatal utáni költségek kiszámítása a mintában szereplő két független importőr ellenőrzött adatain alapul. Ezek az adatok kizárólag az érintett termékre vonatkoztak, vagyis a kizárt termékeket (például a vízelvezető-aknarácsokat) nem tartalmazták. A Bizottság ezért elutasította ezt az állítást.

               (126)

               Az importvámokhoz kapcsolódó kiigazításhoz a Bizottság a gömbgrafitos öntöttvastermékek behozatalára alkalmazandó vámtétellel számolt. Nem vette figyelembe a valószínűleg azért tévesen benyújtott árunyilatkozatokat, hogy kikerüljék az importvám előírás szerinti mértékének megfizetését. Ezért a Bizottság ezt az állítást is elutasította.

               (127)

               A végső nyilvánosságra hozatalt követően az FCI rendelkezésre bocsátotta az eredményét két olyan közelmúltbeli, olaszországi közjogi szervek által kiírt tendernek, amelyeket az uniós gyártók egyik viszonteladója nyert el úgy, hogy – a panaszosok által megadott és az ideiglenes rendeletben szereplő árnál jóval – alacsonyabb árat kínált a hasonló termékre, mint a független importőrök az érintett termékre.

               (128)

               A Bizottság megjegyezte, hogy az ilyen új keletű, nem hivatalos jellegű bizonyítékok alapján még nem vonható le az a következtetés, hogy a vizsgálati időszakról rendelkezésére álló ellenőrzött adatok megbízhatatlannak tekintendők. Ezenkívül a szóban forgó tenderek termékszerkezete különbözik az átlagos termelés termékszerkezetétől és az ahhoz tartozó termelési költségtől. A Bizottság ezért elutasította ezt az állítást.

               (129)

               A Kínából érkező behozatalra vonatkozó egyéb észrevételek hiányában, valamint az alákínálási számítások (119)–(122) preambulumbekezdésben ismertetett felülvizsgálata nyomán a Bizottság megerősített az ideiglenes rendelet (115)–(128) preambulumbekezdésében foglalt minden egyéb következtetést.

         4.4.   Az uniós gazdasági ágazat gazdasági helyzete

   4.4.1.   Általános észrevételek

               (130)

               A CCCME megjegyezte, hogy a Bizottság makrogazdasági elemzését a panaszosok és a háttéripar tekintetében tényleges adatokra, az uniós gazdasági ágazat többi szereplője esetében pedig a panaszosok becsléseire alapozta. Állítása szerint ezek a becslések nem tekinthetők egyértelmű bizonyítékoknak, mivel sem a becsült összegeket, sem pedig a becslések forrásait nem fedték fel az érdekelt felek előtt. A végső nyilvánosságra hozatalt követően a CCCME megismételte állítását.

               (131)

               A Bizottság egyrészt hangsúlyozta, hogy az uniós gazdasági ágazatot nem a panaszosok kontra a panaszosok köréhez nem tartozó felek szerinti bontásban elemezte, másrészt megjegyezte, hogy a makrogazdasági adatokat az uniós gazdasági ágazattól kérte be, ezeket a vizsgálat során felhasznált adatokat pedig rendelkezésre bocsátotta az érdekelt felek számára betekintésre összeállított aktában. Az ideiglenes rendelet (32) preambulumbekezdésében rögzítettek szerint a Bizottság a panaszosok telephelyein a helyszínen is ellenőrizte, hogy a panaszosok milyen forrásokból és milyen eljárást követve állították össze az ágazat többi szereplőjére vonatkozó adatokat. Ezenkívül a mintában szereplő vállalatoktól származó, ellenőrzött adatok a makrogazdasági adatok teljes körének jelentős részét, azaz az uniós gazdasági ágazat termelési összvolumenének 48 %-át és összértékesítésének 43 %-át lefedték. A Bizottság ezért elutasította a CCCME állítását.

               (132)

               A végső nyilvánosságra hozatalt követően az FCI kijelentette, hogy a Bizottság önellentmondásba került, mert az ideiglenes rendelet (132) preambulumbekezdése szerint a Bizottság valamennyi uniós gyártóra kiterjedően értékelte a makrogazdasági mutatókat. Ezzel szemben a fenti (131) preambulumbekezdésben az szerepel, hogy a makrogazdasági adatok a mintában szereplő vállalatoktól kapott, az uniós gazdasági ágazat termelési összvolumenének 48 %-át, az összértékesítésének 43 %-át lefedő, ellenőrzött adatokon alapulnak. Ahhoz, hogy a teljes termelés 50 %-ánál kisebb hányadot lefedő adatok nem reprezentatívak az uniós gazdasági ágazat egészére nézve, kétség sem férhet. A fentiek tanúsága szerint a Bizottság makrogazdasági mutatókkal kapcsolatos ténymegállapításai olyan részleges és félrevezető adatokra épülnek, amelyek nem teszik lehetővé, hogy a Bizottság megfelelő módon felmérje az uniós gazdasági ágazat általános helyzetét.

               (133)

               A Bizottság rámutatott, hogy az uniós gazdasági ágazat egészére vonatkozó makrogazdasági adatokat a helyszínen, a panaszosok telephelyein ellenőrizte. A Bizottság ezen túlmenően alapos ellenőrzésnek vetette alá a mintában szereplő vállalatokat, amelyek egyébiránt az uniós gazdasági ágazat termelési volumenének jelentős részét adják. A makrogazdasági adatok alapját ennélfogva nem pusztán a mintában szereplő vállalatok képezik.

               (134)

               Ezenkívül az FCI azt állította, hogy problematikusak a makrogazdasági mutatókkal kapcsolatos adatok, amit az a tény is igazol, hogy az adatok eredeti forrásait a Bizottságnak egynél több alkalommal is ellenőriznie kellett a panaszosok ügyvédjeinek telephelyén. Ráadásul a panaszosok a makrogazdasági mutatókkal kapcsolatos adatokat különböző változatokban is benyújtották, minden alkalommal eltérő számadatokkal. Maga ez a tény is azt bizonyítja, hogy a panaszosok által követett módszertan javíthatatlanul hibás.

               (135)

               Az FCI továbbá megjegyezte, hogy a Bizottság ténymegállapításainak alapjául szolgáló adatok részrehajlóak. Az adatok ugyanis kizárólag a panaszosokra és kizárólag a két támogató egyikére vonatkoznak. Az adatok összességében véve a hasonló termék teljes uniós termelésének kevesebb mint 50 %-át képviselik.

               (136)

               A végső nyilvánosságra hozatalt követően a panaszosok tisztázták azt is, hogy az adatok összeállításához azokat a kármutatókkal kapcsolatos részletes adatokat vették alapul, amelyeket az adott vállalatok felelős tisztségviselői aláírásával ellátott kitöltött kérdőívekben a panaszosok és a panaszt támogató gyártók egyike nyújtott be, és ezeket az adatokat a vizsgálati időszakra való kiterjesztés céljából a későbbiekben aktualizálták. A többi uniós gyártóra vonatkozó adatokat illetően a panaszosok becsléseket készítettek piaci értesüléseik alapján. Egyes uniós gyártók tényszerű adatainak hiányában a panaszosok óvatos megközelítést követtek, és 100 %-os kapacitáskihasználást, illetve állandó értékesítési adatokat feltételeztek a figyelembe vett időszak egészében.

               (137)

               Az a tény, hogy a panaszosok a vizsgálat során frissítették a makrogazdasági adatokat, nem volt semmilyen hatással az általuk összeállított végső adatok megbízhatóságára. A Bizottság a végleges adatokat ellenőrizte és megbízhatónak találta. A Bizottság ezért elutasította az FCI ezen állítását.

               (138)

               A CCCME emellett azt is állította, hogy mivel a Bizottság nem végzett tagállamokra szegmentált elemzést, a tagállamok két csoportra válnak szét: olyanokra, amelyeknél a gömbgrafitos öntöttvas, illetve olyanokra, amelyeknél a lemezgrafitos öntöttvas piaca a jelentősebb.

               (139)

               A Bizottság az ideiglenes rendelet (199) preambulumbekezdésére hivatkozott, amelyben leszögezte, hogy az uniós piac egységes piac, továbbá hogy a gömbgrafitos és a lemezgrafitos öntöttvas termékek egymással felcserélhető termékek. A Bizottság ennélfogva elutasította a CCCME által tett állítást.

               (140)

               A CCCME először is azt állította, hogy az érintett termékhez tartozó vámkódok 2014-es módosulása miatt a 2013-ra vonatkozó importadatok nem hasonlíthatók össze a rákövetkező évek és a vizsgálati időszak importadataival. A CCCME másfelől azt állította, hogy mivel a Bizottság nem összevethető adatsorokat használt, nem vonhatott le következtetéseket a behozatali volumenek alakulásáról. A CCCME végezetül előadta, hogy ha a Bizottság az adatok tekintetében azonos módszertant követve, azaz a 2014-től a vizsgálati időszakig tartó időtartam alapján elemezte volna a volumenhatásokat, akkor arra a következtetésre jutott volna, hogy a behozatal nem nőtt.

               (141)

               A Bizottság rámutatott, hogy a kár felmérése szempontjából lényeges tendenciák vizsgálata a 2013-tól a vizsgálati időszakig terjedő időtartamra terjedt ki. A behozatali tendencia elemzéséhez a Bizottság elfogadta a panaszosok módszerét, amely szerint Eurostat-adatok felhasználásával kapták meg az érintett termékre vonatkozó, a Bizottság által ellenőrzött és reálisnak minősített importadatokat. Alternatív információforrások nem álltak rendelkezésre. A Bizottság ennélfogva elutasította a CCCME állítását.

         4.4.2.   Makrogazdasági mutatók

   4.4.2.1.   Termelés, termelési kapacitás és kapacitáskihasználás

               (142)

               Az FCI és a CCCME előadták, hogy a Bizottságnak az ideiglenes rendelet (139) preambulumbekezdésében megfogalmazott ténymegállapítását nem támasztják alá a tények, mivel a Kínából érkező érintett termék behozatali volumene csökkent 2014 és a vizsgálati időszak között, szemben azzal, amit az ideiglenes rendelet (139) preambulumbekezdése állít.

               (143)

               A Bizottság helyt adott ennek az állításnak. A termelési volumen 2014 és a vizsgálati időszak között bekövetkezett csökkenése túlnyomó részt a felhasználás terén jelentkező, az ideiglenes rendelet (113) preambulumbekezdésében szereplő 3. táblázatban bemutatott csökkenésre vezethető vissza. Azonban annak ellenére, hogy a figyelembe vett időszak alatt a felhasználás 8 %-kal visszaesett, a Kínából érkező dömpingelt behozatal 16 %-kal nőtt, az uniós gazdasági ágazat termelési volumene pedig 4 %-kal csökkent.

               (144)

               Az FCI előadta, hogy a panaszosok az ideiglenes rendelet (137) preambulumbekezdésében szereplő 6. táblázatban bemutatott kapacitáskihasználásukat három műszak figyelembevételével adták meg. Az FCI szerint az öntöttvas termékek piacán köztudomású, hogy egy öntöde jó helyzetben van, ha két műszakban működik, egy harmadik gyártási műszak azonban költséges, és alacsonyabb termelési kapacitás mellett működik.

               (145)

               Az FCI állítását semmilyen bizonyíték nem támasztotta alá, és mindenesetre maga az állítás sem zárta ki a harmadik műszak lehetőségét. A Bizottság azt is megjegyezte, hogy még ha a kapacitáskihasználást két műszak alapján kellene is kiszámítani, a tendencia nem térne el az ideiglenes rendelet 6. táblázatában bemutatottól, és jelentős szabad kapacitás maradna fenn. Feltételezve, hogy minden műszak stabil termelés mellett működik, a két műszakra vetített kapacitáskihasználás körülbelül 80 %-ot érne el.

               (146)

               A termelésre, a termelési kapacitásra és a kapacitáskihasználásra vonatkozó egyéb észrevételek hiányában, valamint az ideiglenes rendelet (139) preambulumbekezdésének a (142) és (143) preambulumbekezdés szerinti javítása nyomán a Bizottság megerősített az ideiglenes rendelet (137)–(142) preambulumbekezdésében foglalt minden egyéb következtetést.

         4.4.2.2.   Értékesítési volumen és piaci részesedés

               (147)

               Az FCI és a CCCME előadták, hogy az ideiglenes rendelet (145) preambulumbekezdésében megfogalmazott ténymegállapítást nem támasztják alá a tények, mivel a Kínából érkező érintett termék behozatali volumene csökkent 2014 és a vizsgálati időszak között, szemben azzal, amit az ideiglenes rendelet (145) preambulumbekezdése állít.

               (148)

               A Bizottság helyt ad annak az állításnak, hogy az ideiglenes rendelet (145) preambulumbekezdésében tévesen hivatkozott a behozatal 2014 és a vizsgálati időszak közötti növekedésére, és megjegyzi, hogy az értékesítési volumen csökkenése a figyelembe vett időszak egésze alatt következett be, így az a felhasználás terén jelentkező, az ideiglenes rendelet (113) preambulumbekezdésében szereplő 3. táblázatban bemutatott csökkenésre és a Kínából érkező dömpingelt behozatal volumenének a figyelembe vett időszak egésze alatt megvalósult növekedésére vezethető vissza. Azonban annak ellenére, hogy a figyelembe vett időszak alatt a felhasználás 8 %-kal visszaesett, a Kínából érkező dömpingelt behozatal 16 %-kal nőtt, ami Kína piaci részesedésének jóval jelentősebb, 26 %-os növekedését eredményezte.

               (149)

               Az értékesítési volumenre és a piaci részesedésre vonatkozó egyéb észrevételek hiányában, valamint az ideiglenes rendelet (145) preambulumbekezdésének a (147) és (148) preambulumbekezdés szerinti javítása nyomán a Bizottság megerősít az ideiglenes rendelet (143)–(146) preambulumbekezdésében foglalt minden egyéb következtetést.

         4.4.2.3.   Növekedés

               (150)

               A növekedésre vonatkozó észrevételek hiányában az ideiglenes rendelet (147) preambulumbekezdésében foglalt következtetéseit a Bizottság megerősítette.

         4.4.2.4.   Foglalkoztatás és termelékenység

               (151)

               Az FCI előadta, hogy az ideiglenes rendelet (149) preambulumbekezdésében megfogalmazott ténymegállapítást nem támasztják alá a tények, mivel a foglalkoztatás mértékének csökkenését nem lehet összefüggésbe hozni a Kínából növekvő mennyiségben érkező behozatallal, hiszen az egyetlen év során, amikor is a behozatal növekedett (2013-ról 2014-re), az uniós gazdasági ágazat foglalkoztatása szintén nőtt. Azokban az években, amikor a foglalkoztatás visszaesett, a Kínából érkező behozatal is csökkent.

               (152)

               A Bizottság megjegyezte, hogy a figyelembe vett időszak egésze alatt megfigyelt tendencia az alkalmazottak számának csökkenését mutatta, ami elsősorban a csökkent termelés eredménye volt. A termelés csökkenése ugyanakkor az Unióban megvalósuló értékesítések amiatt bekövetkező visszaesésének tudható be, hogy a figyelembe vett időszak alatt csökkent a kereslet és növekedett a dömpingelt behozatal. Az események e láncolata a figyelembe vett időszak egészének elemzéséből, nem pedig az egyik évről a másikra bekövetkezett fejlemények összevetéséből látható. Ennélfogva az FCI érvelése nem fogadható el.

               (153)

               Az FCI előadta, hogy a foglalkoztatás és a termelékenység szintje nem támasztja alá a jelentős kárra vonatkozó ténymegállapítást. A foglalkoztatási szint viszonylag állandó volt, különösen, ha számításba vesszük, hogy négy vállalat a figyelembe vett időszak alatt beszüntette a vizsgált termék gyártását. A termelékenységi szint növekedett.

               (154)

               A Bizottság megjegyezte, hogy a foglalkoztatás visszaesése emellett az uniós gazdasági ágazat arra irányuló törekvéseinek is betudható, hogy a Kínából érkező dömpingelt behozatal jelentette növekvő versenyre válaszul csökkentse termelési költségeit és növelje hatékonyságát. A hatékonyság ilyen formán történt növelése a termelékenység 3 %-os növekedését eredményezte. Ennélfogva a Bizottság elutasította az FCI érveit.

               (155)

               A foglalkoztatásra és a termelékenységre vonatkozó egyéb észrevételek hiányában az ideiglenes rendelet (149) preambulumbekezdésében foglalt következtetéseit a Bizottság megerősítette.

         4.4.2.5.   A dömpingkülönbözet nagysága és a korábbi dömpingelt behozatal hatásaiból való felépülés

               (156)

               Az FCI kifejtette, hogy az uniós gazdasági ágazat vizsgálati időszak alatti helyzete hasonlít az akkor fennálló helyzethez, amikor egyes Kínából származó öntvényekre vonatkozó intézkedéseket 2011-ben hatályon kívül helyeztek, mivel az építőipar még nem épült fel a gazdasági válságból, és több uniós tagállam jelentősen csökkentette az infrastrukturális projektekre fordított költségvetését.

               (157)

               Az FCI által hivatkozott Eurostat-statisztikák azonban nem támasztják alá állítását. Az építőipar és az egyéb építmény építése ágazat termeléssel összefüggő statisztikái ugyanis növekedést mutatnak a figyelembe vett időszakban. Ahogy az ideiglenes rendelet 3. táblázatából kitűnik, ez a növekedés nem éreztette kedvező hatását az öntöttvas áruk uniós felhasználásában. A Bizottság ezért elutasítja ezt a felvetést. Ennélfogva az FCI érvelése nem fogadható el.

               (158)

               A végső nyilvánosságra hozatalt követően az FCI kijelentette, hogy téves a (157) preambulumbekezdés azon következtetése, miszerint az építőipar és az egyéb építmény építése ágazatra vonatkozó statisztikák szerint növekedés mutatható ki dömpingellenes intézkedések 2011-es hatályon kívül helyezése óta. Az FCI állítása szerint, ha az építőipari ágazatban az azóta bekövetkezett fejleményeket nézzük, hogy a hatályvesztési felülvizsgálat vizsgálati időszaka a 2010. év közepén véget ért, akkor elmondható, hogy az ágazat még nem heverte ki a 2008/2009-es gazdasági válságot.

               (159)

               A Bizottság megjegyezte, hogy az építőipar és az egyéb építmény építése ágazat növekvő tendenciát mutat 2013 óta, ami lassú felépülést jelez a korábbi csökkenő tendenciából. Ez ellentmond az FCI azon állításának, hogy az uniós gazdasági ágazat jelenlegi helyzete megegyezik a 2011-ig fennállóval, hiszen az építőipar és az egyéb építmény építése ágazatra a csökkenő tendencia volt jellemző abban az időszakban. Ezért a Bizottság elutasította az állítást.

               (160)

               A dömpingkülönbözet nagyságára és a korábbi dömpingelt behozatal hatásaiból való felépülésre vonatkozó egyéb észrevételek hiányában az ideiglenes rendelet (150) és (151) preambulumbekezdésében foglalt következtetéseit a Bizottság megerősíti.

         4.4.3.   Mikrogazdasági mutatók

   4.4.3.1.   Árak és az árakat befolyásoló tényezők

               (161)

               Az FCI előadta, hogy a termelési költségek csökkenését figyelembe véve nem jelentős az értékesítési árak visszaesése, és ezért az értékesítési ár csökkenését nem lehet a jelentős kár jeleként értelmezni.

               (162)

               Miként az az ideiglenes rendelet (153) preambulumbekezdésében szerepel, a mintában szereplő uniós gyártók átlagos értékesítési árai folyamatosan, 5 %-kal csökkentek, míg az átlagos termelési egységköltség csak 3 %-kal csökkent a figyelembe vett időszakban. Mivel az árcsökkenés meghaladta a termelési költségek csökkenését, a Bizottság az állítást elutasította.

         4.4.3.2.   Munkaerőköltségek

               (163)

               Az ideiglenes intézkedések bevezetését követően nem születtek észrevételek a mintában szereplő uniós gyártók munkaerőköltségeit illetően.

         4.4.3.3.   Készletek

               (164)

               Az ideiglenes intézkedések bevezetését követően nem születtek észrevételek a mintában szereplő uniós gyártók készleteit illetően.

         4.4.3.4.   Jövedelmezőség, pénzforgalom, beruházások, a beruházások megtérülése és tőkebevonási képesség

               (165)

               A CCCME megkérdőjelezte a Bizottság arra vonatkozó következtetését, hogy a jövedelmezőség 2006 óta fokozatosan csökken, és a 2010-es hatályvesztési felülvizsgálat iránti kérelemre utalt vissza.

               (166)

               A Bizottság megerősítette, hogy a mintában szereplő uniós gyártók által szolgáltatott és az aktában rendelkezésre álló ellenőrzött adatok alapján az ideiglenes rendelet (162) preambulumbekezdésében foglalt következtetése helyes. A Bizottság ennélfogva elutasította a CCCME által tett állítást.

               (167)

               A mikrogazdasági mutatókra vonatkozó egyéb észrevételek hiányában az ideiglenes rendelet (152)–(166) preambulumbekezdésében foglalt következtetést a Bizottság megerősíti.

         4.4.4.   A kárra vonatkozó következtetés

               (168)

               A CCCME azt állította, hogy a Bizottság nem vizsgálta az Unió középső és keleti részén működő uniós gyártók helyzetét, ezért a kárt illetően nem vonhatott le az uniós gazdasági ágazat egészét érintő következtetést.

               (169)

               A Bizottság elutasította ezt az állítást, mivel a makrogazdasági kármutatókkal összefüggésben a teljes uniós piacot vizsgálta. A Bizottság megítélése szerint az uniós gyártók mintája kellően reprezentatív a mikrogazdasági mutatók kárelemzésének elvégzéséhez, és az megerősíti a hasonló termék Unión belüli kereskedelmének létezését.

               (170)

               Egyéb észrevételek hiányában az ideiglenes rendelet (167)–(170) preambulumbekezdésében foglalt következtetéseit a Bizottság megerősítette.

         5.   OK-OKOZATI ÖSSZEFÜGGÉS

   5.1.   A dömpingelt behozatal hatása

               (171)

               Az FCI kifejtette, hogy az ideiglenes rendeletből nem köszön vissza az a tény, hogy a Kínából érkező behozatal volumene először növekedett, majd 2014-től a vizsgálati időszakig folyamatosan csökkent, míg az Unióban értékesített volumen a figyelembe vett időszak egésze alatt csökkent, és az uniós gazdasági ágazat állandó piaci részesedést tudott magáénak.

               (172)

               A Bizottság megjegyezte, hogy míg az uniós gazdasági ágazat értékesítési volumene és piaci részesedése 11 %-kal, illetve 3 %-kal csökkent a figyelembe vett időszakban, a Kínából érkező behozatal volumene és piaci részesedése ugyanebben az időszakban 16 %-kal, illetve 26 %-kal nőtt. Ez egyértelmű kapcsolatot mutat a Kínából érkező behozatal növekedése és az uniós gazdasági ágazat rendelkezésére álló piac csökkenése között. A Bizottság ezért elutasította ezt az állítást.

               (173)

               A végső nyilvánosságra hozatalt követően az FCI arra kérte a Bizottságot, hogy magyarázza meg azokat az egymástól eltérő tendenciákat, hogy míg a Kínából érkező behozatal (növekvő árak mellett) 8 %-kal csökkent 2014 és a vizsgálati időszak között, addig az uniós gazdasági ágazat értékesítései még ebben az időszakban is csökkentek.

               (174)

               Jóllehet az uniós gazdasági ágazat értékesítései volumen szempontjából nem követnek párhuzamos tendenciát a kínai behozatal volumenével a figyelembe vett időszak egésze alatt, a piaci részesedéseket tekintve a tendenciák hasonlóak. Ezenkívül az uniós gazdasági ágazat termelési volumene a kínai behozatali volumennel összhangban alakult, azaz 2013-ról 2014-re növekedett, majd azt követően csökkent. Ez azt mutatja, hogy az uniós gazdasági ágazat a kínai behozatal tendenciáját követte. Ezenkívül a figyelembe vett időszak egésze alatt követett tendencia az ok-okozati összefüggés fennállását igazolja mind volumen, mind piaci részesedés szempontjából. Ezért a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy általános időbeli egybeesés volt a kínai behozatal felfelé és az uniós gazdasági ágazat kármutatóinak lefelé irányuló mozgása között.

               (175)

               Az FCI előadta, hogy az uniós gyártók értékesítési árai folyamatosan csökkentek 2013 és a vizsgálati időszak között, még akkor is, amikor a kínai behozatal árai 4 %-kal nőttek 2013 és a vizsgálati időszak között. Két egyértelműen eltérő tendenciáról van szó, ezért nem lehet az uniós gyártók értékesítési árait befolyásoló hatást tulajdonítani a kínai exportáló gyártók árképzési stratégiájának.

               (176)

               Az FCI ezen túlmenően azt is előadta, hogy az a tény, hogy az uniós gyártók a kínai termékek árnövekedése ellenére sem növelték értékesítéseik jövedelmezőségét, annak egyértelmű jele, hogy a figyelembe vett időszak alatt elszenvedett semmilyen jelentős kárt sem lehet a Kínából érkező behozatalnak tulajdonítani.

               (177)

               A Bizottság elutasította ezeket az érveket, mivel a Kínából érkező dömpingelt behozatal – még a figyelembe vett időszak alatti árnövekedést követően is – jelentősen az uniós gyártók árai alá kínált, és ezért jelentős kárt okozott az uniós gazdasági ágazatnak.

               (178)

               A végső nyilvánosságra hozatalt követően az FCI visszatért erre a kérdésre, és azt kérte a Bizottságtól, magyarázza el az ok-okozati összefüggés fennállását annak a 2014-től kezdve eltérő tendenciának az ellenére, hogy míg a Kínából érkező behozatal (8 %-kal) csökkent, addig a kínai termékek árai (+ 1 %-kal) nőttek, és az uniós gazdasági ágazat állandó (58,8 %-os) piaci részesedést tudott magáénak.

               (179)

               A Bizottság megjegyezte, hogy a normál gazdasági ingadozások hatásainak kivédése érdekében a tendenciák meghatározásához a figyelembe vett időszak egészét vizsgálja. Ezenkívül még az uniós felhasználás figyelembe vett időszak alatti csökkenő tendenciája közepette is növekedett a Kínából érkező behozatal piaci részesedése.

               (180)

               A CCCME állítása szerint a Bizottság azáltal, hogy nem vette figyelembe az érintett termék bizonyos jellemzőit, az áralákínálásra vonatkozó elemzésében nem biztosította az árak összehasonlíthatóságát. Azt állította továbbá, hogy a Bizottság a dömpingkülönbözet meghatározásához eltérő termékjellemzőket vett alapul.

               (181)

               A Bizottság kiemelte, hogy az árak összehasonlításához a vizsgált termék főbb jellemzőit vette figyelembe, és a rendelkezésre álló információk alapján összehasonlíthatóságot biztosított az érintett termék és az Unióban gyártott hasonló termék között. A Bizottság ezért elutasította a CCCME állítását.

               (182)

               A CCCME szerint sem neki, sem a kínai exportáló gyártóknak nem volt lehetőségük az exportált kínai termékek és az uniós gyártók által értékesített termékek közötti, az árak összehasonlíthatóságát befolyásoló különbségek azonosítására, továbbá kiigazításokat kérni az áralákínálás meghatározása céljából.

               (183)

               A Bizottság megjegyezte, hogy a kínai exportáló gyártók tudomására hozta a konkrét áralákínálási számításokat és a használt módszertant, valamint megerősítette, hogy a vizsgált termék főbb jellemzői alapján összehasonlíthatóságot biztosított az érintett termék és az Unióban gyártott és értékesített hasonló termék között. Nem bizonyult szükségesnek bármiféle különleges kiigazítást végezni a fizikai jellemzőkben mutatkozó különbségek miatt. A Bizottság ezért elutasította a CCCME állítását.

               (184)

               A végső nyilvánosságra hozatalt követően a CCCME azt állította, sem a kínai exportáló gyártóknak, sem a CCCME-nek nem volt lehetősége áttekinteni a mintában szereplő uniós gyártók termékkódonkénti értékesítéseinek volumenére és értékére vonatkozó bizottsági számításokat, és így nem tudták felmérni, hogy kell-e hibákkal számolni ezzel kapcsolatban. Ezért a CCCME azt állította, hogy az alákínálásra vonatkozó elemzés tényalapja megkérdőjelezhető, és nem jelent egyértelmű bizonyítékot.

               (185)

               A Bizottság megjegyezte, hogy a CCCME-nek szóló végső nyilvánosságra hozatalban elmagyarázta, hogy miért kell bizalmasan kezelni ezeket az adatokat. A Bizottság ezért elutasította a CCCME állítását.

               (186)

               A CCCME azt állította, hogy a Bizottság nem értékelte az áralákínálásnak a mintában szereplő uniós gyártók azon belföldi értékesítéseinek arányához viszonyított jelentőségét, amelyek esetében nem állapított meg áralákínálást, és ezért megkérdőjelezte a Bizottság objektivitását annak vizsgálata során, hogy a dömpingelt behozatal milyen hatással volt az uniós gyártók értékesítési áraira. A CCCME megismételte állítását a végső nyilvánosságra hozatalt követően.

               (187)

               A Bizottság megállapította, hogy a mintában szereplő uniós gyártók összértékesítéseinek 62,6 %-a esetében kínált az árak alá a mintában szereplő kínai exportáló gyártók általi dömpingelt behozatal. A Bizottság megállapításai szerint a behozott összes terméktípus összehasonlítható volt a mintában szereplő uniós gyártók által értékesített terméktípusokkal. A Bizottság megjegyezte továbbá, hogy a behozott összes terméktípus ára alákínált a mintában szereplő uniós gyártók által értékesített összehasonlítható típus értékesítési árának. A Bizottság tehát arra a következtetésre jutott, hogy ez kellően bizonyítja a kínai importáraknak az uniós gazdasági ágazat értékesítéseire gyakorolt káros hatásait.

               (188)

               A végső nyilvánosságra hozatalt követően az FCI megismételte, hogy a foglalkoztatási szintre és a termelékenységre vonatkozó számadatok nem támasztják alá a Kínából érkező behozatal által okozott jelentős kárra vonatkozó ténymegállapítást. Ezenkívül az automatizált gyártósorok megnövekedett hatékonysága miatt csökkenő számú munkaerőegységre van szükség.

               (189)

               A Bizottság megjegyezte, hogy a foglalkoztatás visszaesése a termelési volumennek a figyelembe vett időszakban növekvő mennyiségben érkező kínai dömpingelt behozatal miatti csökkentésének, valamint az uniós gazdasági ágazat arra irányuló törekvéseinek tudható be, hogy a Kínából érkező dömpingelt behozatal jelentette növekvő versenyre válaszul csökkentse termelési költségeit és növelje hatékonyságát. A foglalkoztatás visszaesése jelentősebb, mint a termelékenység terén elért növekedés, ami a Kínából érkező behozatal által okozott kárt jelzi.

               (190)

               Egyéb észrevételek hiányában az ideiglenes rendelet (173) és (174) preambulumbekezdésében foglalt következtetéseit a Bizottság megerősítette.

         5.2.   Egyéb tényezők hatásai

   5.2.1.   Harmadik országokból érkező behozatal

               (191)

               Miként azt a Bizottság az ideiglenes rendelet (179) és (180) preambulumbekezdésében már tárgyalta, az indiai behozatal nem befolyásolta a kínai dömpingelt behozatal és az uniós gazdasági ágazat által elszenvedett kár közötti ok-okozati összefüggést, és legfeljebb elhanyagolható hatást gyakorolhatott az uniós gazdasági ágazat által elszenvedett kárra.

               (192)

               A CCCME azonban azt állította, hogy az indiai behozatal befolyásolhatja a kínai dömpingelt behozatal és az uniós gazdasági ágazat által elszenvedett kár közötti ok-okozati összefüggést, mivel nem támasztják alá bizonyítékok a Bizottság azon következtetését, hogy a kínai exportáló gyártók szereztek piaci részesedést az uniós gazdasági ágazattól: az indiai és az uniós piaci részesedés növekedése, illetve csökkenése azonos mértékű, az Indiából érkező behozatal volumenének a 2014-től a vizsgálati időszakig tartó alakulása inkább az uniós gazdasági ágazat termelési és értékesítési volumenének, mint a Kínából érkező behozatal volumenének tendenciáját követte, továbbá az indiai áralákínálás a kínainál nagyobb mértékű, ami azt mutatta, hogy bármilyen árhatás nagyobb valószínűséggel lenne az Indiából érkező behozatal, mint a kínai behozatal eredménye.

               (193)

               A CCCME emellett azt is állította, hogy a Bizottságnak el kellene választania és részleteiben meg kellene különböztetnie az indiai behozatal egyes hatásait, és ezek mindegyikét el kellene választania a kínai behozatal állítólagosan káros hatásaitól, méghozzá tagállamokra és az indiai termékre, azaz a lemezgrafitos öntöttvasra, illetve a kínai termékre, azaz a gömbgrafitos öntöttvasra szegmentált elemzés révén.

               (194)

               A Bizottság szerint az ideiglenes rendelet (199) preambulumbekezdésében kifejtett okokból nincs szükség szegmentált elemzésre annak vizsgálatához, hogy a Kínából érkező dömpingelt behozatal jelentős kárt okozott-e az uniós gazdasági ágazatnak.

               (195)

               A Bizottság megjegyezte, hogy a figyelembe vett időszakban az indiai behozatal uniós piaci részesedésének viszonylagos növekedése valamelyest nagyobb volt, mint a kínai behozatalé, azonban India behozatali volumene és piaci részesedése abszolút értelemben véve jóval alacsonyabb volt ugyanabban az időszakban és a vizsgálati időszak alatt, mint Kína behozatali volumene és piaci részesedése.

               (196)

               A Bizottság megjegyezte, hogy az abszolút volumenek alapján nem vonhatja le azt a következtetést, hogy az uniós gazdasági ágazat piaci részesedésének csökkenése teljes mértékben az indiai behozatal piaci részesedés terén elért növekedésének lehetne betudható.

               (197)

               A Bizottság azt is megjegyezte, hogy a tények nem igazolják a CCCME állítását arról, hogy miként alakultak a behozatali volumenek 2014-től a vizsgálati időszakig. Az uniós gazdasági ágazat termelése és értékesítési volumene terén bekövetkezett fejleményekhez képest egyformán alakultak az indiai és a kínai behozatali volumenek.

               (198)

               Ezen túlmenően a Bizottság elismerte az indiai áralákínálást, és megerősítette az ideiglenes rendelet (179) preambulumbekezdésében azzal kapcsolatban megfogalmazott következtetését, hogy az indiai és a kínai behozatal eltérő termékszerkezete miatt az átlagos árkülönbözetek nem tekinthetők indikatívnak.

               (199)

               A végső nyilvánosságra hozatalt követően a CCCME azt állította, hogy nem állt rendelkezésére az az információ, amely alapján észrevételeket tehetett volna a Bizottság által indikatívnak tekintett árkülönbözetekre, és ezért nem értett egyet a Bizottság következtetésével.

               (200)

               A Bizottság megerősítette, hogy ha a behozatali volumenek, a piaci részesedés és az árak alakulását vesszük figyelembe, az indiai behozatal hozzájárulhatott az uniós gazdasági ágazatot ért kárhoz. Ugyanakkor nem feltételezhető, hogy az indiai behozatal volt az egyetlen oka annak, hogy romlott az uniós gazdasági ágazat helyzete. Ha (hipotetikusan) megszűnne az Indiából érkező behozatal hatása, a Kínából érkező behozatal már külön, önmagában is kárt okozna. A vizsgálati időszak alatt a Kínából érkező behozatal sokkal jelentősebb mértékű (több mint háromszor akkora), mint az Indiából az ugyanebben az időszakban érkező behozatal.

               (201)

               Mindezek alapján a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy valószínű, hogy az Indiából érkező behozatal hozzájárulhatott az uniós gazdasági ágazat által elszenvedett jelentős kárhoz. Ez a behozatal – kisebb volumene és alacsonyabb piaci részesedése miatt – azonban nem befolyásolta az uniós gazdasági ágazat által elszenvedett kár és a kínai dömpingelt behozatal közötti ok-okozati összefüggést. Ezenkívül a Bizottság megjegyezte, hogy az Indiából érkező behozatal semmilyen hatását sem tulajdonította Kínának, hiszen az alacsonyabb vám szabályának alkalmazásához számított, a kár megszüntetéséhez szükséges mérték csak a Kínából érkező dömpingelt behozatal hatásait veszi figyelembe.

               (202)

               A Bizottság a fent említett okok miatt megerősítette az ideiglenes rendelet (175)–(182) preambulumbekezdésében foglalt következtetéseit, és elutasítja a CCCME állításait.

         5.2.2.   Az uniós gazdasági ágazat exportteljesítménye

               (203)

               Az FCI előadta, hogy az uniós gazdasági ágazat jövedelmezőségére negatív hatással volt az, hogy az uniós gazdasági ágazat növekvő volumenben exportált termelési egységköltsége alatti árakon harmadik országokba.

               (204)

               A Bizottság megjegyezte, hogy a harmadik országokba irányuló kivitel a figyelembe vett időszakban a mintában szereplő uniós gyártók értékesítéseinek mindössze körülbelül 10 %-át teszi ki. A Bizottság ezért arra a következtetésre jutott, hogy a harmadik országokba irányuló kivitel a vizsgálati időszakban csak marginális hatással lehetett az uniós gazdasági ágazatot ért kárra, ezért nem befolyásolhatta a kínai dömpingelt behozatal és az uniós gazdasági ágazat által elszenvedett jelentős kár közötti ok-okozati összefüggést.

               (205)

               A végső nyilvánosságra hozatalt követően az FCI magyarázatot kért a Bizottságtól arra, hogy a növekvő volumenben történő kivitel és a nagyon alacsony árak együttese miként nem tudja befolyásolni az uniós gazdasági ágazat által állítólagosan elszenvedett kár és az érintett termék Kínából érkező behozatala közötti ok-okozati összefüggést. Az FCI azt állította, hogy amennyiben az uniós gazdasági ágazat nem értékesítette volna termékeit harmadik országbeli piacokon, hanem ehelyett a termelés e részét – átlagos uniós árakon – belföldön értékesítette volna, 17,20 %-kal javíthatta volna haszonkulcsát.

               (206)

               A Bizottság megjegyezte, hogy nincs bizonyítékalapja az FCI azon feltételezésének, hogy az uniós gyártók ugyanazon az áron tudnák értékesíteni exportált termékeiket az uniós piacon, mint amelyen uniós értékesítéseiket végzik, és az puszta feltevés. Egyfelől a Kínából érkező dömpingelt behozatal miatt nyomás nehezedik az uniós gazdasági ágazaton belüli árakra. Másfelől a kereslet és kínálat alapvető közgazdasági alaptételéből következően a kínálat növekedése a termék árának csökkenését idézi elő. Továbbá a mintában szereplő uniós gyártók által exportált termékek termékszerkezete eltérhet átlagos termelésüktől és az ahhoz kapcsolódó termelési költségtől. Ezért a Bizottság elutasította az FCI arra vonatkozó állítását, hogy az uniós gyártók javíthatták volna haszonkulcsukat azáltal, ha az exportra értékesített termékeiket az uniós piacon adják el.

         5.2.3.   Kereslet-visszaesés

               (207)

               Az FCI bizonyítékot nyújtott be arra vonatkozóan, hogy az ideiglenes rendelet (190) preambulumbekezdésében említett öntödék bezárásáért más tényezőket, nem pedig az érintett termék Kínából érkező behozatalának növekedését kell okolni.

               (208)

               A Bizottság megjegyezi, hogy az ACO-ról nyilvánosan elérhető információk szerint az uniós öntöde bezárásához vezető okok egyike volt a kínai árnyomás és a Kína jelentette verseny. A többi bezárást illetően az FCI nem nyújtott be egyértelmű bizonyítékot a bezárás okaira vonatkozóan. Mindenesetre nem ezek a bezárások állították csökkenő pályára a mintában szereplő uniós gyártók értékesítési árait és jövedelmezőségét, hiszen azok az Unión belüli piacon folyó versenyben elszenvedett veszteséget tükrözik. A Bizottság ezért elutasítja ezt a feltevést, és kiáll azon véleménye mellett, hogy ezek a bezárások egybeestek az Uniót ért kárral, és ezért nem befolyásolják a kínai dömpingelt behozatal és az uniós gazdasági ágazat által elszenvedett jelentős kár közötti ok-okozati összefüggést.

               (209)

               A CCCME azt állította, hogy a Bizottságnak el kellett volna választania és meg kellett volna különböztetnie a felhasználás visszaesésének káros hatását a kínai behozatal állítólagosan káros hatásaitól, hiszen az uniós gazdasági ágazat értékesítéseinek és termelési volumenének fejleményeit vizsgálva egyértelmű, hogy ezt a visszaesést nem lehet a Kínából érkező behozatalnak tulajdonítani.

               (210)

               Ezenkívül a CCCME azt állította, hogy mivel a Kínából érkező behozatal növekedése nem esik egybe az uniós gazdasági ágazat értékesítési volumenének csökkenésével, nincs tényalapja a Bizottság azon állításának, hogy mivel a Kínából érkező behozatal növekedése nagyobb mértékű, mint az uniós gazdasági ágazat felhasználásának és értékesítésének csökkenése, a kereslet-visszaesés nem befolyásolhatja a kínai dömpingelt behozatal és az uniós gazdasági ágazat által elszenvedett jelentős kár közötti ok-okozati összefüggést.

               (211)

               A Bizottság megjegyzi, hogy szemben azzal, amit a CCCME állított, a Kínából érkező behozatal növekedése pont, hogy egybeesik az uniós gazdasági ágazat értékesítési volumenének csökkenésével, ha a kárfelméréshez alapul vett időszak egészét vesszük figyelembe.

               (212)

               A Bizottság ezért elutasítja ezt az állítást, és megerősíti az ideiglenes rendelet (189)–(191) preambulumbekezdésében foglalt következtetéseit.

         5.2.4.   Szegmentáció az uniós piacon

               (213)

               Az FCI előadta, hogy a nemzeti szabványok és a tagállamok szintjén létező eltérő követelmények miatt az Unión belül többféle nemzeti piacra szegmentálódik az öntöttvas áruk piaca.

               (214)

               A Bizottság megjegyezte, hogy a különböző terméktípusokra vonatkozó nemzeti szabványok létezése ellenére az uniós gyártók és az exportáló gyártók egyaránt teljesíteni tudják ezeket a terméktanúsításhoz kapcsolódó nemzeti követelményeket. Ezért a Bizottság ezt az állítást elutasította.

         5.2.5.   A vizsgált termék műszaki fejlődése

               (215)

               Az FCI továbbá kifejtette, hogy az értékesített darabok tömege csökkent, ennélfogva a tonnában megadott azonos termelési volumen nagyobb számú értékesített darabot takar. Az FCI szerint a nyereség és a piaci részesedés növekedésének hiányát a technológia és a gyártási folyamatok szerkezeti változásának kell betudni, nem pedig a Kínában előállított termékekkel folyó versenynek.

               (216)

               A Bizottság megjegyzi, hogy a mintában szereplő uniós gyártók adatai alapján nem állapított meg jelentős tömegcsökkenést a figyelembe vett időszak alatt. Az állítást a Bizottság ezért elutasította.

               (217)

               A végső nyilvánosságra hozatalt követően az FCI azt állította, hogy általános csökkenés következett be az öntöttvas áruk tömegében. Az a tény, hogy a vizsgálati időszak alatti uniós termelési volumenek egyenértékűek voltak a 2013-ban irányadó helyzetben mértekkel (96 %), azt mutatja, hogy az uniós gazdasági ágazat szükségképpen növelte az értékesített darabok számát. Ennélfogva mindenféle kárt a technológia és a gyártási folyamatok szerkezeti változásának kell betudni, nem pedig a Kínában előállított termékekkel folyó versenynek.

               (218)

               A Bizottság a mintában szereplő uniós gyártóktól nemcsak tonnában, hanem darabban megadva is bekérte a termelési mennyiségekre vonatkozó összes adatot. Ezek az ellenőrzött adatok nem mutattak semmilyen jelentős csökkenést a hasonló termék tömegében. A Bizottság ezért nem értett egyet az FCI azon állításával, hogy az uniós gazdasági ágazat szükségképpen növelte az értékesített darabok számát. Ezért a Bizottság elutasította az állítást.

         5.3.   Az ok-okozati összefüggésre vonatkozó következtetés

               (219)

               A CCCME szerint a vizsgálati időszakon belüli állítólagos áralákínálás ellenére az uniós gazdasági ágazat képes volt megtartani piaci részesedését, ami nehezen egyeztethető össze az ok-okozati összefüggéssel kapcsolatos ténymegállapítással.

               (220)

               A Bizottság megjegyezte, hogy az uniós gazdasági ágazat veszített piaci részesedéséből a figyelembe vett időszakban, ezzel szemben a Kínából érkező behozatal piaci részesedése számottevően nőtt. A Bizottság emellett jelentős alákínálást is megállapított. A Bizottság ezért elutasította ezt az állítást.

               (221)

               A végső nyilvánosságra hozatalt követően a CCCME megismételte arra vonatkozó állítását, hogy nincs időbeli egybeesés a Kínából érkező behozatal és az uniós gazdasági ágazat által állítólagosan elszenvedett kár között. A CCCME rámutatott arra, hogy az adatok alapján időbeli egybeesés a szóban forgó kármutatók és a felhasználás alakulása között van, amely állítása szerint az állítólagos kár tényleges okának tűnik. Azt állította továbbá, hogy ez viszont más kármutatókra, így például a jövedelmezőségre is hatást gyakorolt. A CCCME végezetül azt állította, hogy a Bizottságnak a kárra és az ok-okozati összefüggésre vonatkozó elemzéseiben a behozatal figyelembe vett időszakban követett tendenciáit kellett volna figyelembe vennie, nem pedig csak a végpontokat összehasonlítania, ahogy a Fellebbezési Testület is megfogalmazta (4).

               (222)

               Szemben a Fellebbezési Testület jelentésével, amely nem tartalmazta a tendenciák elemzését, hanem csak a figyelembe vett időszak kezdő- és végpontjának összehasonlítását, a Bizottság a jelenlegi ügyben részletesen elemezte a figyelembe vett időszak egésze alatt irányadó tendenciákat, és ennek részeként elemzést végzett a szóban forgó időszak egyes évei között is. Eszerint a Bizottság időbeli egyezést állapított meg a szóban forgó időszak alapján a Kínából érkező behozatal és az uniós gazdasági ágazat által elszenvedett kár között. Ezért a Bizottság elutasította az állítást.

               (223)

               Az ideiglenes rendelet kihirdetését követően a CCCME a vizsgálat során első alkalommal kifejtette, hogy az elszenvedett kárt lehet, hogy saját magának okozta az uniós gazdasági ágazat, hiszen számos uniós gyártó elkezdte a hasonló termék saját értékesítéseit általuk szintén gyártott összetett termékek értékesítésével felváltani, és azt állította, hogy figyelembe kellett volna venni az e termékek jelentette versenyt, mivel az befolyásolhatta a kínai dömpingelt behozatal és az uniós gazdasági ágazat által állítólagosan elszenvedett kár közötti állítólagos ok-okozati összefüggést.

               (224)

               A Bizottság elutasította ezt az állítást, mivel annak alátámasztására a CCCME pusztán csak az egyik uniós gyártó termékismertetőjével és semmi egyértelmű bizonyítékkal nem szolgált. Ennél is fontosabb, hogy a Bizottság ténymegállapításai a vizsgált termékkel kapcsolatos adatokon alapulnak.

               (225)

               A végső nyilvánosságra hozatalt követően a panaszosok továbbá megismételték, hogy az összetett termékek értékesítése minimális, és üzleti tevékenységük kevesebb mint 1 %-át teszi ki. A Bizottság ezért az állításokat elutasította.

               (226)

               Egyéb észrevételek hiányában az ideiglenes rendelet (202)–(205) preambulumbekezdésében foglalt következtetéseit a Bizottság megerősítette.

         6.   UNIÓS ÉRDEK

   6.1.   Az uniós gazdasági ágazat érdeke

               (227)

               Az FCI előadta, hogy a Kínából érkező behozatal a figyelembe vett időszakban nem járt az uniós gazdasági ágazat vizsgált termékének belföldi árait leszorító hatással, mivel a kínai árak rendkívüli mértékben megemelkedtek a figyelembe vett időszak alatt, az uniós gazdasági ágazat átlagos értékesítési árai pedig fokozatosan csökkentek a figyelembe vett időszakban, és ez a tendencia a termelési egységköltségnek az uniós gazdasági ágazat érdekeit szolgáló általános csökkenését követte.

               (228)

               A Bizottság elutasította ezt az érvet, mivel a Kínából érkező behozatal – még a figyelembe vett időszak alatti árnövekedést követően is – jelentősen az uniós gazdasági ágazat árai alá kínált, és ennélfogva leszorította az árakat az Unióban. Ezt alátámasztja az uniós gazdasági ágazat értékesítési árainak csökkenése, amely nagyobb mértéket öltött, mint a termelési egységköltség csökkenése. Ezért az uniós gazdasági ágazat érdekében áll megállítani ezt az alacsony dömpingáron érkező kínai behozatal miatti árcsökkenést.

               (229)

               A végső nyilvánosságra hozatalt követően az FCI előadta, hogy az uniós gyártók termékkínálatuk egy részét ténylegesen Kínából szerzik be. Ennek eredményeként a Kínára kivetett ideiglenes vám az uniós gyártók számára is problémákat teremt.

               (230)

               Ezenkívül az egyik uniós gyártó nemrégiben jelentős beruházást eszközölt egy új öntöde létrehozására az Egyesült Államokban (a továbbiakban: USA); a végleges vám kivetése azt fogja eredményezni, hogy megnő az USA-ból érkező behozatal, és a szabad és tisztességes verseny kárára megszilárdul ennek az uniós gyártónak az erőfölénye az öntöttvas áruk uniós piacán.

               (231)

               A Bizottság megjegyezte, hogy a dömpingellenes intézkedések bevezetése az uniós piac összes szereplőjét érintheti, köztük az uniós gyártókat is. Ugyanakkor a végső nyilvánosságra hozatalt követően a panaszosok és a panaszt támogató gyártók egyike előadta, hogy az uniós gazdasági ágazat érdekében áll a végleges vám kivetése, és az hozzá fog járulni ahhoz, hogy egyenlő versenyfeltételek jöjjenek létre a piacon.

               (232)

               A (230) preambulumbekezdésben említett gyártónál tett ellenőrző látogatás alkalmával a gyártó arról tájékoztatta a Bizottságot, hogy az USA-ban végzett beruházás egy már meglévő üzem felváltását szolgálja. Mivel az FCI nem nyújtott be bizonyítékot annak az állításának az alátámasztására, hogy e gyártó a szóban forgó beruházást az USA-ból az Unióba irányuló behozatal növelésére szánja, a Bizottság ezt az állítást elutasította.

               (233)

               A panaszosok kifejtették, hogy amennyiben a végleges vámtételeket a Bizottság a végső nyilvánosságra hozatalban javasolt szintekre csökkenti, nem lesznek képesek versenyt folytatni a dömpingelt behozatallal, hiszen az érintett termék Kínából történő behozatalát végző importőrök még az átlagosan 33 %-ot kitevő ideiglenes vám kivetése ellenére is képesek az uniós gazdasági ágazat árai alá kínálni.

               (234)

               A dömpingellenes intézkedések szintjének megállapításához a kárt okozó dömping hatásainak megszüntetéséhez szükséges mérték a mérvadó. Ennélfogva lehetséges, hogy az importárak továbbra is versenyképesek az uniós gazdasági ágazat által értékesített hasonló termék árával, különösen azért, mert a kivetett ideiglenes dömpingellenes vám a kár megszüntetéséhez szükséges mértéknél alacsonyabbnak talált dömpingkülönbözeteken alapul. A Bizottság ezért elutasította ezt az állítást.

         6.2.   A független importőrök érdeke

               (235)

               Az FCI kifejtette, hogy a Bizottság alulértékelte az európai kkv-k egy nagy konzorciuma által betöltött szerepet és létrehozott munkahelyeket az érintett termék piacán.

               (236)

               A Bizottság megjegyezte, hogy a vizsgálat során azt állapította meg, hogy a független importőrök viselik az érintett termék dizájnnal, tanúsítással és kutatással-fejlesztéssel összefüggő bizonyos költségeit, ezért úgy döntött, hogy az alákínálás és a kár megszüntetéséhez szükséges mérték számításait a (119)–(122) preambulumbekezdésben jelzettek szerint ennek megfelelően kiigazítja. Az alákínálás és a kár megszüntetéséhez szükséges mérték ugyanakkor ezt a kiigazítást követően is jelentős maradt.

               (237)

               Az FCI azt állította, hogy a Bizottság nem veszi figyelembe az érintett termék tanúsításának fontosságát és a hosszú távú szerződések fennállását.

               (238)

               A Bizottság megjegyezte, hogy a vizsgálat során nem talált bizonyítékot ilyen hosszú távú szerződések létezésére. Az érintett termék tanúsítási költségei be vannak építve az alákínálás és a kár megszüntetéséhez szükséges mérték számításai során a kutatási-fejlesztési költségekre vonatkozóan végzett kiigazításba.

               (239)

               Az FCI tagvállalatainak teljes alkalmazotti létszáma a becslések szerint körülbelül 1 200 fő az összes országból érkező behozatal esetében, így a kizárólag Kínából érkező behozatalra vonatkozó intézkedések ennél alacsonyabb alkalmazotti létszámra lesznek potenciális hatással.

               (240)

               Az FCI előadta, hogy míg az uniós gazdasági ágazat az érintett termék Kínából érkező behozatala mellett is fenntarthatná jelenlegi foglalkoztatási szintjét, az FCI legtöbb tagvállalata bezárásra vagy alkalmazottainak elbocsátására kényszerül majd, ha a Bizottság úgy dönt, végleges dömpingellenes vámot vet ki.

               (241)

               A Bizottság elutasította ezt az érvelést, mivel az FCI állítását nem támasztotta alá semmilyen bizonyítékkal vagy elemzéssel arra nézve, hogy kényszerű bezárásokkal vagy elbocsátásokkal kellene számolni. Pont ellenkezőleg, tekintettel a jelentős mértékű alákínálásra, a kínai importárak akármilyen végleges vám hatása ellenére is versenyképesek tudnak maradni az uniós gazdasági ágazat áraival, és a helyzet nem eredményezne ilyen bezárásokat és elbocsátásokat.

               (242)

               Az FCI kifejtette, hogy a független importőrök nem tudnak könnyen és rövid időn belül alternatív beszállítói forrásokat találni, és az uniós gyártók nem fogják a vizsgált terméket a független importőrök számára értékesíteni, mivel közvetlen versenyben állnak velük.

               (243)

               Azzal az állítással összefüggésben, miszerint az intézkedések bevezetése a vizsgált termék ellátási hiányához vezetne, a Bizottság először is megjegyezte, hogy a dömpingellenes intézkedések célja nem az, hogy az uniós piacot lezárják minden behozatal elől, hanem az, hogy a kárt okozó dömping hatásait megszüntetve helyreállítsák a tisztességes kereskedelmet. Így a Kínából érkező behozatalnak nem befejeződnie, hanem folytatódnia kell, jóllehet tisztességes árak mellett.

               (244)

               Ugyanakkor a gyakorlatban nem zárható ki, hogy a Kínával szembeni intézkedések nem fejtenek ki hatást. A független importőrök azonban – ahogy az ideiglenes rendelet (220) preambulumbekezdése kifejti – potenciálisan átállhatnak az egyéb harmadik országokból érkező behozatalra. Ezzel összefüggésben a Bizottság megállapította, hogy a független importőrök nem kizárólag a Kínából érkező behozatalra vannak utalva, hanem egyéb harmadik országokban, így Indiában, Törökországban és Brazíliában működő gyártóktól is vásároltak vizsgált terméket a figyelembe vett időszak alatt. A Bizottságnak ezenkívül Vietnamból, Egyiptomból és Ukrajnából érkező behozatalról is tudomása van.

               (245)

               Ezen túlmenően a Bizottság a vizsgálat során megállapította, hogy az uniós gazdasági ágazatnak van rendelkezésre álló szabad kapacitása, hiszen körülbelül 50 %-os kapacitáskihasználási szinten működik. Az FCI nem nyújtott be semmilyen bizonyítékot annak az állításnak az alátámasztására, hogy az uniós gazdasági ágazat nem fogja a vizsgált terméket a független importőrök számára értékesíteni.

               (246)

               A végső nyilvánosságra hozatalt követően az FCI újra visszatért az ellátás biztonságának kérdésére, azt állítva, hogy az uniós gyártók sosem járultak hozzá vagy fognak hozzájárulni ahhoz, hogy az FCI tagvállalatai nevében öntvényeket gyártsanak. Az FCI tagvállalatai számos uniós öntödével felvették a kapcsolatot, amelyek mindegyike megtagadta a mintáik szerint gyártott anyagok beszállítását, vagy kijelentették, hogy nem állnak rendelkezésre arra, hogy az összes kért méretben legyártsák az öntöttvas árukat.

               (247)

               Az egyéb harmadik országokra való lehetséges váltás kapcsán az FCI megjegyezte, hogy az ebben a rendeletben említett országok egyike sem jelent használható alternatívát Kínához képest. India és Törökország nem számít észszerű alternatívának. A vizsgálati időszak alatt csak korlátozott mennyiségben exportálták az érintett terméket. Ráadásul az Indiában működő gyártók szinte kizárólag lemezgrafitos öntöttvasat, míg a Kínában működő gyártók főleg gömbgrafitos öntöttvasat gyártanak. A vizsgálati időszak alatt mindössze 30 000 tonna öntöttvas árut importáltak Indiától eltérő harmadik országokból, ennélfogva az FCI szerint elképzelhetetlen, hogy észszerű időn belül elegendő mennyiségben kezdjenek el öntvényeket gyártani egyéb, Kínán kívüli országokban. Ezenkívül az érintett termék behozatali forrását érintő bármiféle váltás többletköltségekkel jár majd a független importőrök számára. A Kínában működő gyártók tulajdonában álló mintákra irányuló beruházásokat sehol másutt nem lehet felhasználni, ezért végleges vám kivetése esetén elvesztik értéküket. Emellett a termelést érintő bármiféle váltás időigényes, és az általa előidézett késedelem miatt a független importőrök el fogják hagyni az uniós piacot.

               (248)

               A Bizottság megjegyezte, hogy az FCI nem nyújtott be semmilyen bizonyítékot annak az állításnak az alátámasztására, hogy az uniós gyártók sohasem fognak hozzájárulni ahhoz, hogy az FCI tagvállalatai nevében öntvényeket gyártsanak.

               (249)

               Másfelől a panaszosok a végső nyilvánosságra hozatalt követően előadták, hogy hajlandóak beszállítást vállalni az importőröknek, és bizonyítékokat mutattak be arra vonatkozóan, hogy már most is azt teszik. Ezért a Bizottság ezt az állítást elutasította.

               (250)

               Az a tény, hogy a vizsgálati időszak alatt csak korlátozott mennyiségű volt a Kínától eltérő harmadik országokból érkező behozatal, nem zárja ki a termelés egyéb harmadik országokra való átállításának lehetőségét. Ezenkívül az intézkedések célja nem az, hogy az uniós piacot lezárják a kínai behozatal elől, hanem az, hogy a kárt okozó dömping hatásait megszüntetve helyreállítsák a tisztességes kereskedelmet. Mivel a végleges vámtételek alacsonyabbak a kár megszüntetéséhez szükséges mértéknél, és a mintában szereplő egyetlen kínai exportáló gyártó esetében sem érik el még az alákínálási különbözetet sem, a várakozások szerint nem lesz tiltó hatásuk a Kínából érkező behozatalra nézve. Mindezt az ideiglenes dömpingellenes intézkedések bevezetése utáni behozatali statisztikák is alátámasztják, hiszen azok továbbra is jelentős mértékű kínai behozatalt mutatnak.

               (251)

               A termelést érintő lehetséges váltással járó, szóban forgó többletköltségek ezért főleg feltételezések, és nem kötődnek közvetlenül a dömpingellenes intézkedések bevezetéséhez.

               (252)

               A fentiek fényében a Bizottság elutasította az ellátás biztonságára vonatkozóan az FCI által megfogalmazott valamennyi állítást.

         6.3.   A felhasználók érdeke

               (253)

               Az FCI azt állította, hogy az intézkedések szembe mennének a független importőrök általi behozatalra utalt közigazgatási szervek és magánszervek különféle igényeivel és az általuk előírt követelményekkel, különösen olyan régiókban, amelyek távol esnek az uniós gyártóktól.

               (254)

               A Bizottság ismételten leszögezte, hogy a végfelhasználók nem élhetnek dömpingárakkal az uniós gazdasági ágazat kárára. Ezenkívül a vizsgálat azt mutatta, hogy az érintett termék és a hasonló termék terén már létezik Unión belüli kereskedelem, olyan régiókban is, amelyek nem esnek közel az uniós gyártókhoz.

         6.4.   Az uniós érdekre vonatkozó következtetés

               (255)

               Összefoglalva, az érdekelt felek által felvetett érvek egyike sem támasztja alá azt, hogy olyan kényszerítő okok állnának fenn, amelyek az érintett termék Kínából érkező behozatalára vonatkozó intézkedések bevezetése ellen szólnak.

               (256)

               A független importőrökre gyakorolt negatív hatásokat nem lehet aránytalannak tekinteni, és azokat mérsékli az a tény, hogy rendelkezésre állnak alternatív beszállítói források, legyen szó harmadik országokról vagy az uniós gazdasági ágazatról. A dömpingellenes intézkedések uniós piacra – és különösen az uniós gazdasági ágazatra – gyakorolt pozitív hatása jelentősebb a más érdekcsoportokra gyakorolt potenciális negatív hatásnál.

               (257)

               Egyéb észrevételek hiányában az ideiglenes rendelet (226) preambulumbekezdésében foglalt következtetéseit a Bizottság megerősíti.

         7.   MEGSZÜNTETÉS ÉS VÉGLEGES DÖMPINGELLENES INTÉZKEDÉSEK

               (258)

               Tekintettel arra, hogy a Bizottság nem állapított meg dömpinget, az Indiából származó behozatalra vonatkozó eljárást meg kell szüntetni.

         7.1.   A kár megszüntetéséhez szükséges mérték Kína esetében

               (259)

               A panaszosok előadták, hogy nem értenek egyet azzal, hogy a Bizottság a kár megszüntetéséhez szükséges mérték értékelésénél 5,3 %-os jövedelmezőséget vett alapul. Állításuk szerint az uniós gyártók jövedelmezősége körülbelül 10 %-ot tett ki 2006-ban. A kárfelméréshez használt jövedelmezőség esetében azonban a Bizottság a mintában szereplő uniós gyártók által 2013-ban elérttel számolt.

               (260)

               Miként az ideiglenes rendelet (231) preambulumbekezdése is írja, a 2013. évi nyereség tükrözi a szokásos versenyfeltételek mellett, vagyis dömpingelt behozatal nélkül észszerűen elérhető nyereség nagyságát. Ez a nyereségcél emellett összhangban áll a panaszosok által a panaszukban az áron aluli értékesítés számításához javasolt százalékaránnyal.

               (261)

               Az FCI azt állította, hogy a kár megszüntetéséhez szükséges mérték ideiglenes értékelése félrevezető, mivel az a kínai öntödék által az unióbeli importőröknek értékesített termékek árait az uniós gazdasági ágazat által a végső vevőknek értékesített termékek áraival hasonlítja össze, és figyelmen kívül hagyja a kizárólag a független importőröknél felmerülő kiadásokat. Ilyen költségeknek számítanak például a kutatási-fejlesztési költségek, a minták és prototípusok kialakítása kapcsán felmerülő költségek, a tanúsítási költségek, a jóváhagyási igazolások költségei, a minőség-ellenőrzés és megfelelőség-ellenőrzés, a raktár-, illetve értékesítési költségek.

               (262)

               A Bizottság a szóban forgó adatok ellenőrzését követően úgy határozott, hogy e költségek tekintetében kiigazítja az alákínálási különbözetet (lásd a (119)–(122) preambulumbekezdést) és a kár megszüntetéséhez szükséges mértéket oly módon, hogy az uniós gazdasági ágazat gyártelepi árait a mintában szereplő uniós gyártók árbevételére számított kutatási-fejlesztési költségek súlyozott átlagát véve lefelé korrigálja. Emellett sor került az importárnak a behozatal után felmerülő, ellenőrzött költségelemek miatti kiigazítására is.

         7.2.   Kínára vonatkozó végleges intézkedések

               (263)

               A dömpinggel, a kárral, az ok-okozati összefüggéssel és az uniós érdekkel kapcsolatban levont következtetéseket figyelembe véve és az alaprendelet 9. cikkének (4) bekezdésével összhangban, az érintett termék behozatalára végleges dömpingellenes intézkedéseket kell bevezetni – az alacsonyabb vám szabályának megfelelően – a dömpingkülönbözet szintjén.

               (264)

               Fentiek alapján a bevezetésre kerülő végleges dömpingellenes vámtételek az alábbi 3. táblázatnak megfelelően a következők:

                  3. táblázat

                  Dömpingkülönbözet, a kár megszüntetéséhez szükséges mérték és vámtétel

                           Vállalat

                           Dömpingkülönbözet

                           A kár megszüntetéséhez szükséges mérték

                           Vám

                           Botou City Wangwu Town Tianlong Casting Factory

                           15,5 %

                           63,5 %

                           15,5 %

                           Botou Lisheng Casting Industry Co., Ltd

                           31,5 %

                           52,8 %

                           31,5 %

                           Fengtai (Handan) Alloy Casting Co., Ltd

                           38,1 %

                           72,8 %

                           38,1 %

                           Hong Guang Handan Cast Foundry Co., Ltd

                           21,3 %

                           70,3 %

                           21,3 %

                           Shijiazhuang Transun Metal Products Co., Ltd

                           25,0 %

                           66,2 %

                           25,0 %

                           Egyéb együttműködő vállalatok

                           25,4 %

                           64,8 %

                           25,4 %

                           Minden más vállalat

                           38,1 %

                           72,8 %

                           38,1 %

               (265)

               Az e rendeletben meghatározott, az egyedi vállalatokra vonatkozó dömpingellenes vámtételeket a Bizottság a jelenlegi vizsgálat ténymegállapításai alapján határozta meg. Így ezek az értékek a vizsgálat során az említett vállalatok tekintetében feltárt helyzetet tükrözik. Emiatt e vámtételek (ellentétben a „minden más vállalatra” alkalmazandó országos szintű vámmal) kizárólag a Kínából származó és a vállalatok – vagyis az említett konkrét jogi személyek – által gyártott érintett termék behozatalára alkalmazandók. Az e rendelet rendelkező részében névvel és címmel nem említett vállalatok – köztük a konkrétan említett vállalatokkal kapcsolatban álló vállalatok – által gyártott érintett termék behozatala nem részesülhet e vámtételek előnyeiből, arra a „minden más vállalatra” vonatkozó vámtételt kell alkalmazni.

               (266)

               A szóban forgó, egyedi vállalatokra vonatkozó dömpingellenes vámtételek alkalmazására irányuló kérelmeket (például a jogi személy nevében bekövetkezett változást követően, illetve új gyártási vagy értékesítési egységek létrehozását követően) a Bizottsághoz (5) kell intézni, mellékelve minden releváns információt, különös tekintettel a vállalatnak a gyártáshoz, belföldi és exportértékesítésekhez kapcsolódó olyan tevékenységeiben bekövetkezett változásokra, amelyek például névváltozással vagy a gyártási és értékesítési egységekben bekövetkezett változással függenek össze. A rendelet indokolt esetben ennek megfelelően módosításra kerül az egyedi vámtételekben részesülő vállalatok jegyzékének aktualizálásával.

               (267)

               A vámtételek közötti jelentős különbségből adódó, az intézkedések kijátszására vonatkozó kockázat lehető legkisebbre csökkentése érdekében az egyedi dömpingellenes vámok alkalmazásának biztosításához különleges intézkedésekre van szükség. Azoknak a vállalatoknak, amelyekre egyedi dömpingellenes vámok vonatkoznak, a tagállamok vámhatóságai felé érvényes kereskedelmi számlát kell bemutatniuk. A számlának meg kell felelnie az e rendelet 1. cikkének (3) bekezdésében meghatározott követelményeknek. Amennyiben a behozatalt nem kíséri ilyen számla, akkor a „minden más vállalatra” megállapított dömpingellenes vám alkalmazandó.

               (268)

               A dömpingellenes vám megfelelő érvényesítése érdekében a „minden más vállalatra” vonatkozó dömpingellenes vámtétel nemcsak a nem együttműködő exportáló gyártókra alkalmazandó, hanem azokra a gyártókra is, amelyek a vizsgálati időszak alatt nem exportáltak az Unióba, kivéve, ha ez utóbbiak teljesítik a 3. cikkben meghatározott feltételeket.

               (269)

               Az együttműködő exportáló gyártók egy csoportja a CCCME-vel közösen árra vonatkozó együttes kötelezettségvállalást ajánlott fel az alaprendelet 8. cikkének (1) bekezdése szerint. A kötelezettségvállalásra vonatkozó felajánlás értékelése folyamatban van.

               (270)

               A Bíróság legújabb ítélkezési gyakorlatára (6) tekintettel helyénvaló rendelkezni a végleges vámok visszatérítése esetén fizetendő késedelmi kamathoz alkalmazandó kamatlábról, mivel a vámokra vonatkozó hatályban lévő irányadó rendelkezések nem írnak elő ilyen kamatlábat, és a nemzeti szabályok alkalmazása indokolatlanul torzítaná a gazdasági szereplők közötti helyzetet attól függően, hogy melyik tagállamot választják a vámkezelés helyéül.

         7.3.   Árra vonatkozó kötelezettségvállalás felajánlása

               (271)

               A végső nyilvánosságra hozatalt követően a CCCME és hatvannégy exportáló gyártó árra vonatkozó kötelezettségvállalást ajánlott fel az alaprendelet 8. cikkével összhangban.

               (272)

               A Bizottság értékelte ezt a felajánlást, és arra a következtetésre jutott, hogy a következő elemek alapján egy ilyen kötelezettségvállalás elfogadása az alaprendelet 8. cikke értelmében nem lenne célravezető a gyakorlati megvalósíthatóság szempontjából:

                           i.

                           a tagállamok vámhatóságai számára jelentett nehézség annak kapcsán, hogy szemrevételezéssel különbséget tegyenek a javasolt kötelezettségvállalás alá tartozó két különböző termékcsoport között;

                           ii.

                           a felajánlásban érintett exportáló gyártók nagy száma;

                           iii.

                           könyvviteli nyilvántartásaik gyenge megbízhatósága;

                           iv.

                           az exportáló gyártók más olyan termékekre irányuló kivitele, amelyek nem tartoznak az intézkedések hatálya alá és így árkompenzációt tesznek lehetővé; valamint

                           v.

                           az a tény, hogy egy sokkal kevesebb exportáló gyártót érintő hasonló kötelezettségvállalást ismétlődő jelleggel megszegtek a múltban, amiért azt végül vissza kellett vonni.

               (273)

               A Bizottság tájékoztatta a CCCME-t, az érintett exportáló gyártókat és az uniós gazdasági ágazatot azokról az okokról, amelyek alapján a kötelezettségvállalásra vonatkozó felajánlás elutasítása mellett döntött. Az uniós gazdasági ágazat egyetértésének adott hangot az elutasítást illetően.

               (274)

               A CCCME a kötelezettségvállalási felajánlás bizottsági értékelésére válaszul bizonyos észrevételeket és javaslatokat nyújtott be. A CCCME a legdrágább terméktípusokon alapuló egyetlen átlagos minimális importár használatát ajánlotta az egyéb termékek kivitelének korlátozására, valamint jogosultsági feltételek meghatározását javasolta a kötelezettségvállalásban részt vevő exportáló gyártók számának csökkentésére. Ugyanakkor annak ellenére, hogy ezek a javaslatok valamelyest csökkenthetnek bizonyos nyomonkövetési kockázatokat, az exportáló gyártók számának csökkentésével, illetőleg a könyvviteli nyilvántartásaik megbízhatóságában rejlő kockázatokkal kapcsolatos javaslatokat a Bizottság nem tudta értékelni, mivel azok nem voltak kellően pontosak egy módosított felajánláshoz. Emellett a részt vevő exportáló gyártók korlátozása a részt nem vevő exportáló gyártók általi kivitelnek a résztvevőkön keresztüli becsatornázását idézhetné elő. Végezetül a Bizottság emlékeztetett arra, hogy egy jóval kevesebb exportáló gyártót érintő hasonló kötelezettségvállalást ismétlődő jelleggel megszegtek a múltban, amiért azt végül vissza kellett vonni. Ezért a CCCME észrevételei és javaslatai összességében véve nem változtattak a Bizottság értékelésén.

         7.4.   Az ideiglenes vámok végleges beszedése

               (275)

               Tekintettel a megállapított dömpingkülönbözetekre, és figyelembe véve az uniós gazdasági ágazatnak okozott kár mértékét, az ideiglenes rendelettel kivetett ideiglenes dömpingellenes vám formájában biztosított összegeket véglegesen be kell szedni.

               (276)

               A végleges vámtételek az ideiglenes vámtételeknél alacsonyabbak. Ennélfogva a végleges dömpingellenes vámtételt meghaladóan biztosított összegeket el kell engedni.

               (277)

               Az (EU) 2016/1036 rendelet 15. cikkének (1) bekezdésével létrehozott bizottság nem nyilvánított véleményt,

         ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
   1. cikk
   (1)   A Bizottság végleges dömpingellenes vámot vet ki a Kínai Népköztársaságból származó, jelenleg az ex 7325 10 00 (TARIC-kód: 7325100031) és ex 7325 99 10 (TARIC-kód: 7325991051) KN-kódok alá tartozó, egyes lemezgrafitos öntöttvasból (szürkevasból) vagy gömbgrafitos öntöttvasból (más néven alakítható öntöttvasból) készült áruk és azok részei behozatalára.
   Ezeket az árukat az alábbiakra használják:

               —

               felszíni vagy felszín alatti rendszerek és/vagy felszíni vagy felszín alatti rendszerek nyílásainak lefedése, és

               —

               felszíni vagy felszín alatti rendszerek megközelíthetőségének és/vagy felszíni vagy felszín alatti rendszerek megtekinthetőségének biztosítása.

         Az áruk lehetnek géppel megmunkálva, bevonattal ellátva, festve és/vagy más olyan anyaggal összeszerelve, mint például – de nem kizárólag – beton, burkolókövek és -lapok.
   A következő terméktípusok nem tartoznak az érintett termék fogalmába:

               —

               polimer, műanyag, horganyzott acél vagy beton vízelvezetőkre szerelhető olyan aknarácsok és öntött fedőelemek az EN 1433 szabvány szerint, amelyek lehetővé teszik a felszíni víz bejutását a vízelvezetőbe,

               —

               padlóösszefolyók, tetőösszefolyók, valamint tisztítóaknák és azok fedelei az EN 1253 szabvány szerint,

               —

               aknahágcsók, emelőkulcsok és tűzcsapok.

         (2)   Az (1) bekezdésben meghatározott és az alább felsorolt vállalatok által gyártott termék vámfizetés előtti, uniós határparitáson számított nettó árára alkalmazandó végleges dömpingellenes vámtételek a következők:

               Vállalat

               Vám (%)

               TARIC-kiegészítő kód

               Botou City Wangwu Town Tianlong Casting Factory

               15,5

               C221

               Botou Lisheng Casting Industry Co., Ltd

               31,5

               C222

               Fengtai (Handan) Alloy Casting Co., Ltd

               38,1

               C223

               Hong Guang Handan Cast Foundry Co., Ltd

               21,3

               C224

               Shijiazhuang Transun Metal Products Co., Ltd

               25,0

               C225

               A mellékletben felsorolt egyéb együttműködő vállalatok

               25,4

               Lásd a mellékletet

               Minden más vállalat

               38,1

               C999

         (3)   A (2) bekezdésben említett vállalatok számára meghatározott egyedi vámtételek alkalmazásának feltétele olyan érvényes kereskedelmi számla bemutatása a tagállamok vámhatóságainak, amelyen szerepel az említett számlát kibocsátó vállalat név és beosztás szerint azonosított tisztségviselője által keltezett és aláírt alábbi nyilatkozat: „Alulírott igazolom, hogy az e számla tárgyát képező, az Európai Unióba történő kivitelre értékesített (mennyiség) egyes öntvényeket a(z) (vállalat neve és címe) (TARIC-kiegészítő kód) állította elő a Kínai Népköztársaságban. Kijelentem, hogy az e számlán szereplő adatok hiánytalanok és megfelelnek a valóságnak.” Amennyiben nem kerül bemutatásra ilyen számla, úgy a „minden más vállalatra” érvényes vámot kell alkalmazni.
   (4)   Eltérő rendelkezés hiányában a vámokra vonatkozó idevágó hatályos rendelkezések alkalmazandók. Késedelmi kamat fizetésére jogot adó visszatérítés esetén az Európai Központi Bank irányadó refinanszírozási műveleteire alkalmazott, az Európai Unió Hivatalos Lapjának C sorozatában közzétett, az esedékesség napja szerinti hónap első naptári napján érvényes kamatláb egy százalékponttal megnövelt értékének megfelelő késedelmi kamat fizetendő.
   2. cikk
   Az (EU) 2017/1480 végrehajtási rendelet alapján ideiglenes dömpingellenes vám formájában biztosított összegeket véglegesen be kell szedni. A dömpingellenes vám végleges vámtételeit meghaladóan biztosított összegeket el kell engedni.
   3. cikk
   Amennyiben a Kínai Népköztársaságban működő bármely új exportáló gyártó elegendő bizonyítékot szolgáltat a Bizottságnak arra vonatkozóan, hogy:

               —

               nem exportálta az Unióba az 1. cikk (1) bekezdésében meghatározott terméket a vizsgálati időszak alatt (2015. október 1-jétől2016. szeptember 30-ig),

               —

               nem áll kapcsolatban a Kínai Népköztársaság egyetlen olyan exportőrével vagy gyártójával sem, amelyre az e rendelettel bevezetett intézkedések vonatkoznak,

               —

               az érintett terméket ténylegesen csak az intézkedések alapjául szolgáló vizsgálati időszakot követően exportálta az Unióba, vagy visszavonhatatlan szerződési kötelezettséget vállalt egy jelentős mennyiségnek az Unióba történő exportjára,

         az 1. cikk (2) bekezdése – azt követően, hogy valamennyi érdekelt fél lehetőséget kapott észrevételei benyújtására – módosítható úgy, hogy az új exportáló gyártót felveszik a mintában nem szereplő együttműködő vállalatok közé, amely exportáló gyártóra így a súlyozott átlagos vámtétel alkalmazandó.
   4. cikk
   A Bizottság az Indiából származó, az 1. cikk (1) bekezdésében említett termék behozatalára vonatkozó dömpingellenes eljárást megszünteti.
   5. cikk
   Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba.

      Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
      Kelt Brüsszelben, 2018. január 29-én.

            a Bizottság részéről

            az elnök

         Jean-Claude JUNCKER

      (1)  HL L 176., 2016.6.30., 21. o.

      (2)  A Bizottság (EU) 2017/1480 végrehajtási rendelete (2017. augusztus 16.) a Kínai Népköztársaságból származó egyes öntöttvas áruk behozatalára vonatkozó ideiglenes dömpingellenes vám kivetéséről (HL L 211., 2017.8.17., 14. o.).

      (3)  A Bíróság 2013. szeptember 19-i ítélete, Dashiqiao Sanqiang Refractory Materials kontra Tanács, C-15/12 P, EU:C:2013:572, 34–35. pont.

      (4)  A Fellebbezési Testület jelentése: Egyesült Államok – Egyes személygépjárművekhez és könnyű tehergépjárművekhez való abroncsok Kínából érkező behozatalára vonatkozó intézkedések, WT/DS/399/AB/R, 220. pont.

      (5)  European Commission, Directorate-General for Trade, Directorate H, 1049 Bruxelles/Brussel, Belgique/België.

      (6)  A Bíróság ítélete, Wortmann, C-365/15, EU:C:2017:19, 35–39. pont.

      MELLÉKLET
      A mintában nem szereplő kínai együttműködő exportáló gyártók:

                  Név

                  TARIC-kiegészítő kód

                  Baoding City Maikesaier Casting Ltd

                  C226

                  Baoding GB Metal Products Co., Ltd

                  C232

                  Baoding Hualong Casting Co., Ltd

                  C233

                  Baoding Shuanghu Casting Co., Ltd

                  C234

                  Bo Tou Chenfeng Casting Co., Ltd

                  C235

                  Botou City Minghang Casting Co., Ltd

                  C236

                  Botou City Qinghong Foundry Co., Ltd és a vele kapcsolatban álló Cangzhou Qinghong Foundry Co., Ltd

                  C237

                  Botou City Simencun Town Bai Fo Tang Casting Factory

                  C238

                  Botou Dongli Foundry Co., Ltd

                  C239

                  Botou GuangTai Precision Casting Factory

                  C240

                  Botou Mancheng Foundry Co., Ltd

                  C241

                  Botou Okai Foundry Co., Ltd

                  C242

                  Botou Sanjiang Casting Co., Ltd

                  C243

                  Botou TongYang Casting Factory

                  C244

                  Botou Weili Precision Casting Co., Ltd

                  C245

                  Botou Xinrong Foundry Co., Ltd

                  C246

                  Botou Zhengxin Foundry Co., Ltd

                  C247

                  Cangzhou Hongyuan Machinery & Foundry Co., Ltd

                  C248

                  Cangzhou Yadite Casting Machinery Co., Ltd

                  C249

                  Changsha Jinlong Foundry Industry Co., Ltd

                  C250

                  Changyi City ChangZhan Casting Co., Ltd

                  C251

                  China National Minerals Co., Ltd

                  C252

                  Dingxiang Sitong Forging and Casting Industrial

                  C253

                  Dingzhou Dongyu Foundry Co., Ltd

                  C254

                  Handan City Jinzhu Foundry Co., Ltd

                  C255

                  Handan Haolin Casting Co., Ltd

                  C256

                  Handan Qunshan Foundry Co., Ltd

                  C257

                  Handan Yanyuan Machinery Foundry Co., Ltd

                  C258

                  Handan Yuanyang Foundry Co., Ltd

                  C259

                  Handan Zhangshui Pump Manufacturing Co., Ltd

                  C260

                  Hebei Cheng'An Babel Casting Co., Ltd

                  C261

                  Hebei Feixiang East Foundry Products Co., Ltd

                  C262

                  Hebei Jinghua Casting Co., Ltd

                  C263

                  Hebei Shunda Foundry Co., Ltd

                  C264

                  Hebei Tengfeng Metal Products Co., Ltd

                  C265

                  Hebei Zhonghe Foundry Co., Ltd

                  C266

                  Hengtong Valve Co., LTD

                  C267

                  Heping Cast Co., Ltd Yi County

                  C268

                  Jiaocheng County Honglong Machinery Manufacturing Co., Ltd

                  C269

                  Jiaocheng County Xinlei Machinery Manufacturing Co., Ltd

                  C270

                  Jiaocheng County Xinxing Casting Co., Ltd

                  C271

                  Laiwu City Haitian Machinery Plant

                  C272

                  Laiwu Xinlong Weiye Foundry Co., Ltd

                  C273

                  Lianyungang Ganyu Xingda Casting Foundry

                  C274

                  Lingchuan County Rainbow Casting Co., Ltd

                  C275

                  Lingshou County Boyuan Foundry Co., Ltd

                  C276

                  Pingyao County Master Casting Co., Ltd

                  C277

                  Qingdao Jiatailong Industrial Co., Ltd

                  C278

                  Qingdao Jinfengtaike Machinery Co., Ltd

                  C279

                  Qingdao Qitao Casting Co., Ltd

                  C280

                  Qingdao Shinshu Casting Co., Ltd

                  C281

                  Qingyuanxian Yueda Fountry Co., Ltd

                  C282

                  Rockhan Technology Co., Ltd

                  C283

                  Shahe City Fangyuan Casting Co., Ltd

                  C284

                  Shandong Heshengda Machinery Technology Co., Ltd

                  C298

                  Shandong Hongma Engineering Machinery Co., Ltd

                  C285

                  Shandong Lulong Group Co., Ltd

                  C286

                  Shanxi Ascent Industrial Co., Ltd

                  C310

                  Shanxi Associated Industrial Co., Ltd

                  C287

                  Shanxi Jiaocheng Xinglong Casting Co., Ltd

                  C288

                  Shanxi Solid Industrial Co., Ltd

                  C289

                  Shanxi Yuansheng Casting and Forging Industrial Co., Ltd

                  C290

                  Shaoshan Huanqiu Castings Foundry

                  C291

                  Tang County Kaihua Metal Products Co., Ltd

                  C292

                  Tangxian Hongyue Machinery Accessory Foundry Co., Ltd

                  C293

                  Tianjin Jinghai Chaoyue Industrial and Commercial Co., Ltd

                  C294

                  Tianjin Yu Xing Da Casting Co., Ltd

                  C295

                  Wangdu Junrong Foundry Co., Limited

                  C296

                  Weifang Nuolong Machinery Co., Ltd

                  C297

                  Weifang Weikai Casting Co., Ltd

                  C299

                  Wen Shui Hengli Nature of the Company

                  C300

                  Wuhan RedStar Agro-Livestock Machinery Co. Ltd

                  C301

                  Zibo Joy's Metal Co., Ltd

                  C302